Vorwort zur dritten Auflage.

Mährend ein lang gefühltes Bedürfnis und vielseitige Nachfrage eine
neue Auflage des im Buchhandel längst vergriffenen A. Janežić'schen
Wörterbuches erforderten, erheischte anderseits der gegenwärtige Zu-
stand der neuslovenischen Sprache eine namhafte Erweiterung und gründliche
Umarbeitung desselben.

Mehr als zwei Decennien sind bereits seit der Herausgabe der zweiten
Auflage dieses Buches verslossen, und ein Blick auf die literarische Entwicklung
der neuslovenischen Sprache in jüngster Zeit zeigt uns, welch gewaltige Fort-
schritte diese Sprache seitdem sowohl in der Verbesserung und Consolidierung
der Wortformen, als auch insbesondere in der Bereicherung des Sprachschabes
gemacht hat. Diesen Umständen Rechnung tragend bemühten sich die Bearbeiter
der vorliegenden dritten Auflage durch Richtigstellung einzelner Wortformen
rück sichtlich der Rechtschreibung und Formlehre, durch Ausscheidung falscher Ab-
leitungen, dunkler, meist aus dem Deutschen stammender Localismen, nament-
lich aber durch umfassende Sammlung des Sprachmaterials aus verschiedenen
Werken und Schriften betletristischen und fachwissenschaftlichen Inhaltes den
Wortvorrath so zu gestalten, dass er ein möglichst treues Bild der jetzt üblichen
slovenischen Schriftsprache bietet. Bereits vorhandene Sammlungen, wie z. B.
„Popotna torba“ von Erjavec, sowie sprachwissenschaftliche Werke und Aufsätze
wurden verwertet.

Bei einzelnen Wörtern sind Declinations- und Conjugationsformen ge-
wöhnlich nur dann angeführt, wenn ein Nichtslovene auch unter Zuhilfenahme
der Grammatik dieselben nicht herausfinden könnte; demnach wird der Genetiv
meist nur bei i- und consonantischen Stämmen angegeben. Z. B. sol (-i), oko
(očesa). Die Präsensformen der ersten Person werden bei den dentalen, guttu-
ralen, liquiden und vocalischen Verbalstämmen der ersten Classe, bei Zeitwörtern
der dritten Classe 2. Abtheilung, welche einen palatalen Consonanten vor dem
Classencharakter führen, ferner bei Zeitwörtern der fünften Classe 2.—4. Ab-
theilung bezeichnet. Das Übrige lehrt die Grammatik. Bei Adjectiven ist die
Bezeichnung adi. nur dann hinzugefügt, wenn diese unmittelbar darauffolgenden
Adverbien gegenüberstehen.

Die Zeitwörter sind nach ihrer perfectiven und imperfectiven Bedeutung
gruppiert. Imperfective nach vorausgehenden Perfectiven sind mit impf. ein-
geleitet, Perfective von vorausgehenden Imperfectiven durch einen Strichpunkt (;)

— IV —

getrennt. Die transitive und intransitive Bedeutung ist bei slovenischen Ausdrücken durch *tr.* und *intr.* unterschieden, wenn das deutsche Schlagwort diese doppelte Bedeutung zulässt.

Nur Wörter mit scharf ausgeprägtem Ton sind mit einem Accent versehen. Der lange, sowohl der gestoßene als auch der geschliffene Ton ist mit ' der kurze mit ' bezeichnet; seltener kommt das Zeichen ' bei tief gesprochenem und gedehntem o vor.

Das halbvocalische e ist in den Stammfilben und Suffixen *cc, ek* etc. durch e ausgedrückt; ebenso mitunter das kurze ü.

Der Umstand, dass einzelne Buchstaben oder auch kürzere Bruchtheile des Buches sofort nach der Redaction gedruckt wurden, brachte es mit sich, dass sich einige schwer vermeidliche Inconsequenzen eingeschlichen haben, so namentlich in Betreff der mit j erweichten Consonanten, der Präpositionen und Präfixe u, v, iz, vz etc.

Bei der dreijährigen Arbeit wurde eben manche Ansicht geändert; demnach kommen Ausdrücke vor, die an verschiedenen Stellen des Buches eine verschiedene Form aufweisen. So z. B. wurden die auf der letzten Silbe betonten Composita anfänglich mit einem langen, später mit einem kurzen Accent versehen: bosonóg, richtig bosonóg.

Sonstige Ungenauigkeiten und die im Buche noch vorkommenden Druckfehler möge die Schwierigkeit der Correctur entschuldigen, da das Buch in Laibach geschrieben und in Klagenfurt gedruckt wurde.

Hiemit übergeben die Verfasser das Buch der Öffentlichkeit. Dem Bearbeiter einer nächsten Auflage möge es vorbehalten bleiben, dieses Werk von allen Mängeln zu säubern und durch fleißige Studien und emsiges Sammeln einer möglichst geläuterten Ausgabe zuzuführen.

Laibach, am 1. October 1889.

Anton Bartel.

A.

A a; A und D (Alpha und Omega) začetěk in koněc; von A bis Z od konca do kraja; wer A sagt, muss auch B sagen kdor je začel. treba da i skonča; weder A noch B ni bev ni mev; interi. a! dě-te!; à (bei Preisen) po.

Aal m. jegulja; dem. jeguljica; Aal- jegulji.

aalartig jeguljast. [(menkà).

Aalquappe (=raupe, =rutte) f. meněk

Aar m. orěl, postojna; dem. orlič;

Aar= orlov.

Aarweih m. (u. =weiße f.) kanja.

Aas n. mrha, mrhovina, mrcina, mr- lina, erknina, mrtvačina; Aas= mršji; (Geschwulst) túr (tvór), uljé (-esa).

Aasblatter f. gnojna krasta.

aasen (Felle) mezdriti.

Aasfliege f. mrhojédnica.

Aasfressend mrhojed, mrhojéděn.

Aaskresser m. mrhar, mrhojéd.

Hasgeier m. mrhar, egiptovski jastreb.

Hasgeruch (=gestank) m. smrad po mrhovini.

aashaft (aasig) mršji, gnusěn.

Aaskäfer m. mrhobrběc, mršnik. [jéda.

Aasvogel m. mrhojédna ptica, mrho- ab adv. od, doli, proč, raz, z (c. gen.); auf und ab gori in doli, semtertje; auf oder ab več ali manj; ab und zu tam pa tam, včasih; den Hut ab klobuk raz glavo (z glave)! odkrij se! [orati.

abakern odorati (-orjem), zorati, do-

abaltern starati se, postarati se.

abänderlich spremenljiv, premenljív; (gram.) pregibljív, pregiběn, sklonljív.

Abänderlichkeit f. premenljivost, pre- gibnost.

abändern premeniti, spremeniti, pre- narediti, predrugačiti; impf. preminjati, spreminjati, prenarejati; (declinieren) sklanjati.

Abänderung f. prememba, prenaredba, preosnova; (Declination) sklanjatěv; (Varietät) različěk.

abängstigen uplašiti, v strah spraviti; impf. plašiti, v strah spravljati, strah delati (komu).

abarbeiten dodelati; eine Schuld — z delom plačati, odsłužiti; einen Stein — (kamen) odriniti, odvaliti; eine Art — (sekiro) skrhati; Unebenheiten — obdelati, ugladiti; sich — ugnati (-ženem) se, utruditi se, zdelati se, pregnati (-ženem) se, pretegniti se, predvrediti se.

Abart f. izroděk; vrsta.

abarten zvreči (-vržem) se, spačiti se.

abästen obklestiti.

abähen zjesti (-jem), impf. zjedati.

abbaden okópati (-köpljem), skópati.

abbalgen odreti (-derem), iz kože de- jati (denem); impf. odirati, iz kože devati; sich — (mit etwas) ukvarjati se (s čim).

abbaften beliti, likati, lupiti, majiti; obeliti, olikati, olupiti, omajiti.

Abbau m. zasip; kopánje rude, zgradbe v rudnikih.

abbauen podreti (-derem), (mont.) jamo predelati, zasuti (-sujem); impf. podirati, predelovati, zasipati (-sip- ljem); (v rudnikih) dokopati, graditi.

abbeissen odgrizniti, ugrizniti.

abberufen poklicati (-kličem), pozvati (-zovem); proč —, nazaj poklicati.

Abberufung f. poklic, pozív.

Abberufungsschreiben n. pozívnica, pozivno pismo.

abbestellen odpovedati (naročilo), oporeči (-rečem), preklicati (-kličem); impf. odpovedovati, oporekati.

Abbestellung f. odpoved (-i), preklic.

abbeten odmoliti, zmoliti. [beračiti.

abbetteln izprositi, izmoledovati, pri- abbeuteln otresti; otresti se, znebiti se (česa).

abbezahlen izplačati, poplačati.

Abbild n. obraz, podoba, slika, posnetěk, sníměk.

1

Abdecker

— 3 —

Abfahrt

z mize pospraviti; *impf.* — pospravljati; (ein Thier) dreti (derem), odirati, iz kože devati; odreti, iz kože dejati (denem).

Abdecker m. konjedirēc; Abdecker-konjedirski.

abdienen odslužiti, doslužiti.

Abdomen n. trebuh; Abdominal- trebušni.

abdorren sahniti, sušiti se, veneti; usahniti, posušiti se.

abdörren osušiti, posušiti, sěsušiti, usušiti. [gati].

abdrehſeln strugati; odstrugati, ostru-

abdrehen odsukati (-sučem), odviti (-vijem).

abdreschen omlatiti, (das Dreschen vollenden) domlatiti; abgedroschenes Zeug prazna slama. [mem].

abdringen izsiliti, po sili vzeti (vza-

Abdruck m. odtis, natis, vtis, natisěk.

abdrucken natisniti; *impf.* natiskovati, tiskati.

abdrücken odtisniti, vtisniti; (das Gewehr) sprožiti, ustreliti; sich den Fuß — ožuliti si nogo.

abdunkeln potemneti, zatemneti.

abebnen poravnati; *impf.* poravnavati.

abeggen branati, vlačiti; zabranati, povlačiti.

Abend m. večer, (West) zahod, zapad; gegen — pod večer, proti večeru, drevi; — werden večeriti se, mračiti se; zu Abend essen večerjati, — abessen odvečerjati, povečerjati; Abend= večerni, (West-) zahodni, zapadni.

Abendbrot n. mala južina, malica; — nehmen malicati.

Abenddämmerung f. mrak, somrak, pomrak.

Abendessen n. večerja.

Abendſalter m. veša, somračnik, veščec.

Abendgebet n. večerna molitěv.

Abendgeläute n. večerno zvonjenje, angeljsko češčenje, avemarija.

Abendland n. zahodna dežela, zahod, zapad.

abendländisch zahodni, zapadni.

abendlich večerěn, zvečerěn. [zrak.

Abendluft f. večerni hlad, večerni Abendmahl n. večerja; (Communion) sv. obhajilo.

Abendroth n. (=röthe f.) večerna zarja.

abends adv. zvečer; gestern — sinoči (adi. sinočen); heute — drevi (zukünftig), nocoj (adi. nocojšen); vorgestern — predsinočnim (adi. predsinočen).

Abendsonne f. zahajajoče solnce, solnce v zatonu.

Abendsländchen n. podoknica.

Abendsfern m. večěrnica.

Abendvölker pl. prebivalci zahodnih dežel.

abendwärts proti zahodu, proti zapadu.

Abendwind m. večerna sapa; (Westwind) zahodni veter, podsolčnik, večernik.

Abenteuer n. čudna dogodba, nenavaděn dogoděk.

Abenteuerer m. pustolověc, srečelověc, klativitez, klatež, posvetnjak.

abenteuerlich čudovitěn, pošastěn, strahotěn, strašěn.

aber coni. a, ali, no, pa, pak, ampak, toda, vender; ein Aber haben izgovor imeti (imam); *adv.* zopet, spet.

Aberglaube m. prazna (babja) vera, praznoverstvo, babjeverstvo, vraža, praznoverje.

aberglübig praznoverěn, babjeverěn, vražěn; =er Mensch babjeverěc.

abermal (=małs) *adv.* zopet, spet, drugóč, v drugo, vnovič, znova.

abermalig drug, zópetěn.

abernten požeti (-žanjem), dožeti.

Aberwieß m. ábota, nespamet (-i) abotnost, neslanost, brezumnost.

aberwiezig ábotěn, nespametěn, avšast.

abessen odjesti (-jem), snesti (snem); (Kernfrt.) obrati (-berem), ozobati (-zobljem); *impf.* odjedati, zobati; (morgens) odkósiti, pokósiti, odzajtěrkovati; (mittags) odjúžinati, odobedovati, pojúžinati; (abends) odvečerjati, povečerjati.

abfahren odpeljati (-peljem) se; *impf.* odhajati, odpravljati se; (m. d. Schiff) odriniti, odjadrati, odpluti (-plujem u. -plovem); (entwischen) pobrati (-berem) jo, pocediti jo, upihati jo; fahre ab! poberi se! spravi se! zgubi se! pojdi se solit!

Abfahrt f. odhod; Abfahrts- odhodni.

1*

Abfall

— 4 —

abgeben

Abfall m. odpad; (der Blätter) osip, listopad; (des Wassers) vodopad, slap, strměc; (des Bodens) obroněk, ostrmina, položnost, strmost; (Überbleißfel) odpaděk; (beim Schneider) odrezěk, odstrižěk; (beim Drechsler) ostružěk; (b. Schmied) opilěk; (vom Obst) obrezěk; (vom Wachs) voščina; (beim Mahlen) mekine; (beim Buchweizen) lusk; (beim gesiebten Mehl) posevěk, zadnja moka; in — bringen odpisati (-pišem), izbrisati (-brišem).

abfallen odpasti (-padem); *impf.* odpadati; (vom Laube) osuti (-sujem, -spem) se, obleteti; *impf.* osipati (-sipljem) se, obletévati; (von Früchten) cepniti, pasti (padem); *impf.* cepati (ceppljem), padati, trebiti se; (vom Wasser) upasti, uteči se; *impf.* upadati, utekati se; (am Körper) hujšati; shujšati; von jemand — odcepiti se, odpasti, izneveriti se, odstopiti.

abfällig odpadljiv, osipljiv; (geneigt) nagnen, strm; —es Urtheil nepovoljna, neprijazna, neugodna sodba.

abfangen loviti; poloviti, ujeti (-jem), prestreči (-strežem).

abfärben tr. barvati; pobarvati; *intr.* barvo puščati, ob barvo iti (grem).

abfassen sestaviti, zložiti, spisati (-pišem), napraviti, narediti, urediti; *impf.* sestavljati, zlagati, spisovati, napravljati, narejati.

Abfassung f. sestavljanje, spisovanje, zlaganje, sestava.

abfaulen odgniti (-gnijem).

abfegen omesti (-metem), pomesti; *impf.* ométati.

abfeilen piliti; opiliti, spiliti; (weg) — odpiliti; (ein wenig) popiliti.

Abfeilicht n. piljevina, opilki pl.

abfertigen dogotoviti, dovršiti, odpraviti, poslati (pošljem); (zurückweisen) zavrniti; *impf.* zavračati.

Abfertigung f. odprava, dovršitěv.

Abfertigungsgebür f. odpravnina.

abfeuern ustreliti, sprožiti.

abfiltrieren precediti; *impf.* precejati.

absinden tr. zadovoljiti, plačati; sich — pogoditi se, dogovoriti se, poravnati se; *impf.* pogajati se, dogovarjati se.

Abfindung f. pogodba, dogovor, poravnava.

abfliegen odleteti.

abfließen odteči, oteči se; *impf.* teči, odtekati, otekati se.

Abfluss m. odtok.

abfordern tirjati, zahtevati, iskati (iščem); iztirjati.

abformen kalupiti, podobo zliti (-ljem), prenatisniti; *impf.* prenatiskavati.

abfragen sprašati; *impf.* spraševati.

abfressen glodati (glojem), grizti, muliti, zobati (zobljem); odglodati, odgrizniti, odjesti (-jem), pozobati; (rund herum) objesti, oglodati, ogrizti, obrebati; *impf.* objedati.

abfrieren zmrzniti, ozebsti, pozebsti, prezebsti, uzebsti; *impf.* zmrzovati, prezebati.

Abfuhr f. odvoz, vožnja, odvažanje; (der Gelder) izročitěv.

abführen odpeljati (-peljem), odvesti (-vedem), odgnati (-ženem); plačati, odrajtati, izročiti; *impf.* proč voziti, odvajati; odrajtovati, plačevati, izročevati.

Abführungsmittel n. čistilo, mečilo, čistivěn lek.

abfüttern nakrmiti, napasti (-pasem).

Abgabe f. oddaja, izročitěv, predaja, oddajanje; (Steuer) davěk, dača, dac; Abgabs- oddajni.

Abgang m. odhod, ločitěv; (Mangel) primankljej, pomanjkanje, nedostatěk; Cało upaděk; (der Ware) prodaja, razpečavanje, prómet; in — kommen zgubiti se, jenjati, nehati; *impf.* zgubljati se, ponehavati, pojemati (-jemljem), pojenjevati; bei Abgang ako ní ...; Abgangs- odhodni.

abgaunern ociganiti, opehariti.

abgealtert ostarél, starikav.

abgearbeitet zdelan, utrujen, zguran.

abgeben oddati, predati, izročiti; *impf.* oddajati, izročevati; Zeugnis — pričati, pričevati; spričati; die Mitnung — svoje mnenje izreči; etwas abgeben = sein biti za ..., služiti za ...; sich abgeben (mit jemand.) pečati se, drugiti se, pajdašiti se; — (mit etwas)>baviti se, pečati se, ukvarjati se, otepati (-tepljem) se (s čim).

Abgeber

— 5 —

Abgötterei

Abgeber m. oddajnik, izročevalč.

abgebrannt pogorel; v. d. Sonne —
ogorel, zagorel. [relka.

Abgebrannte m. pogorelee; f. pogo-
abgebrochen (vom Stil) brez zveze,
raztrgan, razsekan.

Abgebrochenheit f. raztrganost.

abgedreht zvit, presukan, zvitorép.

Abgefallene m. odpadnik, uskok; f.
odpadnica. [pozeběl.

abgefroren ozeběl, zmrzěl, premrl,
abgehärtet utrjen. trděn, vztrajěn.

abgehen tr. obhoditi, oblaziti, pre-
hoditi, premeriti; *impf.* obhajati; die
Schuhe — shoditi (čevrlje), razdreti
(-derem), obnositi; einen Weg — obho-
diti (pot), ugladiti; *intr.* oditi (-idem),
odpraviti se; *impf.* odhajati, odprav-
ljati se; — lassen odpraviti, poslati
(pošljem); (sehlen) primanjkati, poiti;
*impf.* manjkati, primanjkovati, giniti,
pojemati (-jemljem); (von Waren) iti
(grem) [izpod rok]; von d. Meinung
— pustiti misel (nazor), prevreči
(-vržem) misel, spremisliti se; sich
nichts — lassen ničesa si ne odreči
(-rečem), — pritrgovati, vsega si pri-
voščiti; es ist gut abgegangen dobro
se je sešlo.

abgelebt shujšan, zdelan, ubít, ostarel,
měděl.

abgelegen odročěn, od rôk, oddaljen,
stranski, samotěn, zatišěn; adv. v sa-
moti, na samem, posebej, v strani;
(vom Wein) staro, uležano vino; (vom
Obſt) uležano, umedeno, medno sadje;
(vom Tuch) preležano sukno.

Abgelegenheit f. oddaljenost, odroč-
nost, samota.

abgemacht dognan, dogovorjen, utrjen,
poravnan.

abgemattet truděn, shojen, zdelan,
upéhan.

abgeneigt nenaklonjen, neprijazěn,
zopern, nasprotěn; er ist mir — ne
more me (trpeti), ní mi naklonjen.

abgenükt odrgnen, oguljen, obnošen,
shojen, zrabljen.

Abgeordnete m. poslaněc, zastopnik;
f. poslanka. [cev].

Abgeordnetenhaus n. zbornica (poslan-
abgerben strójiti; ustrójiti.

abgerichtet izučen, navajen.

abgeritten zjezdarjen.

abgeschieden ločen, odločen, samotěn;
(verſtorben) rájni, pokojni, umrli.

Abgeschiedenheit f. samota, samija.

abgeschliffen obrušen, uglajen; fig.
omikan, priljuděn, udvorljiv.

abgeschlossen odločen, sam zá-se.

Abgeschlossenheit f. odločenost.

abgeschmackt neslan, pust, sitěn, pri-
naskutěn.

Abgeschmackte m. neslaněc, sitnež, pu-
stoba, suhoparnež; f. neslanka, sitnica.

Abgeschmacktheit f. neslanost, puščoba,
sitnost, prinaskutnost.

abgeſehen namerjen, namenjen; ab-
geſehen davon ne gledé na to, brez
ozira na to.

abgeſondert odločen, osamljen; adv.
posamno, vsako o sebi.

Abgespannt iznemogěl, oslabél, utru-
jen, zbegan, pregnan, ugnan, zdelan.

Abgespanntheit f. onemoglost, osla-
belost, potrtost, utrujenost.

abgestorben otrpél, premrl, mrtev.

abgetragen obnošen, ponošen, ob-
drgnen, shojen. [sojenka.

Abgeurtheilte m. obsojeněc; f. ob-
abgeweikt zvenen, uschěl, vel.

Abgewinnen dobiti; *impf.* dobivati;
(im Spiel) priigrati; (den Vorsprung)
preteči (-tečem), prestreči (-strežem),
prehiteti; (den Vorzug) prednost dobiti,
prekositi.

abgewöhnen odvaditi; *impf.* odvajati.

Abgewöhnung f. odvada.

abgezehrt meděl, shujšan, shiran, slok,
mršav, suh.

abgießen odliti (-lijem), odtočiti, od-
cediti; *impf.* odlivati, odtakati, od-\cejati.

Abglanž m. odsvit, odsev, sij, žar.

abglätten gladiti, likati; ogladiti,
ugladiti, zgladiti, zlikati.

abgleiten drkniti, spodrkniti, spo-
drsniti, spolzniti, opolzniti, spodleteti;
*impf.* drčati, polzeti.

Abgott m. malik, krivi bog, pabog,
oboževaněc.

Abgötterei f. malikovanje, malikoval-
stvo; — treiben malikovati, krive bo-
gove moliti.

Abgötterer

— 6 —

abhülsen

Abgötterer m. malikovalëc; f. mali-
kovalka.

abgöttisch malikovalski.

abgraben skopati (-kopljem), odko-
pati, prekopati; *impf.* odkopavati, pre-
kopavati.

abgrämen sich žalosti giniti, gnati
(ženem) si k srcu, prepadati, ujedati
se, tárnati.

abgrasen muliti; pomuliti, popasti
(-pasem); (abmähen) pokositi, požeti
(-žanjem).

abgreifen otipati (-tipljem), ošlatati.

abgrenzen mejiti, mejnike staviti;
omejiti, mejnike postaviti.

Abgrund m. brezdno, prepad, glo-
bočina, mlamol.

Abgunkt f. neprijaznost, nenaklonje-
nost, zavidnost, nevoščljivost, zlohot-
nost, nemilost.

abgünstig neprijazén, nenaklonjen,
zlohotën, zavidën, nevoščljív.

Abgußs m. odlív, odlitje, odlivanje,
odceděk, odcejěk; odlivěk, ulitěk.

abhaken odsekati, usekati, odklestiti;
obsekati, oklestiti; *impf.* obsekovati;
(nieder—) posekati, izsekati.

abhalten odvrniti, ne pripustiti; za-
držati (-držim), udržati, ovreti, ustaviti;
*impf.* odvračati; zadrževati, ovirati,
ustavljati, braniti; (ein Fest) obhajati,
imeti (imam).

abhandeln obravnati, razpraviti, raz-
ložiti, razsoditi; *impf.* obravnavati,
razpravljati, razlagati, razsojevati;
(mündlich) meniti se, govoriti, pomen-
kovati se; (schriftlich) pisati (pišem)
o čem; (unterhandeln) pogajati se;
(abkaufen) kupiti; *impf.* kupovati; (am
Preise —) zbiti (-bijem), utrgati.

abhanden sein nedostajati, ne biti
(sem) pri roci, biti odrok; — kommen
izgubiti se, izginiti.

Abhandlung f. obravnava, razprava.

Abhandlungsgegenstand m. razpravni
predmet.

Abhandlungstagfahrt f. dan za ob-
ravnavo, obrok za obravnavo.

Abhang m. breg, strmina, obroněk,
brežina, reber (-bri), pobočje.

abhangen viseti, navdol ležati (-žim);
(von jemd.) zavisën biti (sem), odvisën

biti, v pokorščini biti, v oblasti biti;
daš hängt nicht von mir ab to ni v
moji moči, oblasti, to ni v mojih rokah,
v tem nisem jaz gospodar, v tem ni-
mam jaz odločevati.

abhängen s. abhangen.

abhängig viseč, položěn, navdolěn,
brežěn, strm; odvisěn, zavisěn, pod-
ložen.

Abhängigkeit f. položnost, strmost;
odvisnost, zavisnost.

abhärmen sich prepasti (-padem);
*impf.* medléti, prepadati.

abhärten trditi, krepiti; utrditi, okre-
piti; (Eisen) kaliti.

abhaupteln odmotati, zmotati.

abhauen odsekati; (d. Wald) izsekati,
posekati; (behauen) obsekati.

abhäuten odreti (-derem), iz kože
dejati (denem); *impf.* odirati, dreti,
iz kože devati; sich — leviti se; ole-
viti se.

abheben vzdigniti, odvzdigniti, pri-
vzdigniti, sneti (snamem), posneti;
*impf.* odvzdigovati, privzdigovati, sne-
mati (snemljem).

abhelfsen pomoči (-morem), pomagati,
odvrniti, v okom priti (pridem).

abherzen ljubiti, srčkati, grliti; po-
ljubiti, obimčkati.

abhezen upéhati, ugnati (-ženem),
utruditi.

abheucheln s hinavščino, z licemer-
stvom pridobiti, prihliniti.

Abhilfe f. pomoć (-i).

abhobeln ostrugati, opahniti, pooblati,
zoblati, pogladiti; fig. obtesati, olikati,
izobraziti.

abhold s. abgeneigt.

abholen vzeti (vzamem), odnesti;
— gehen iti (grem) po koga (kaj);
— kommen priti (pridem) po koga
(kaj); — lassen poslati (pošljem) po
koga (kaj).

abholzen krčiti, sekati; posekati, iz-
sekati, poraziti.

abhorchen poslušaje zvedeti (zvem);
posluške utepati.

abhören zaslišati (-slišim), sprašati;
*impf.* zasliševati, spraševati.

abhülsen luščiti, robkati; odluščiti,
izluščiti, orobkati.

Ablagerung

— 8 —

Ablehnungsgrund

(v. Fluß) nanositi, naplaviti; *impf.* nanašati, naplavljati; *sich* — zložiti se, nabrati (-berem) se; *impf.* skladati se, nabirati se.

Ablagerung *f.* skladanje, ukladanje; (des Flußes) naplavina; (der Gebirge) slog gorà.

Ablaſſ *m.* odpust, odpuščenje; (kirſl.) odpustěk; ohne — neprenehoma, v jedno mer, nepretrgoma, zdržema; Ablaſſ= odpustni.

Ablaſſbrief *m.* odpustni list, oprostni list, oprostnica.

ablaffen odpustiti; *impf.* odpuščati; (Wasser) spustiti, odtočiti; *impf.* spuščati, odtakati; (am Preise) odjenjati, prijenjati; von der Klage — odstopiti (od tožbe); von etw. — (aufhören es zu thun) pustiti, opustiti, odvaditi se; *impf.* opuščati.

Ablaſſgeld *n.* odpustnina, oprostnina.

Ablaſſjahr *n.* sveto leto. [kov.

Ablaſſkrämer *m.* prodajalëc odpust- Ablaſſungsbeschluss *n.* popustni sklep.

ablauben listje obrati (-berem), osmukati (-smučem), obtrgati; *impf.* obirati, smukati, obtrgovati.

ablauern spaziti, pričakati, prestreči (-strežem), ovedeti (-vem); *impf.* prežati (-im), streči (strežem) na, zalezovati.

Ablauf *m.* odtok; — der Zeitfrist pretek, konče; nach (mit) — des Jahres ko leto preteče, mine, koncem leta, ob letu; nach — eines Monates (Jahres) čez jeden mesec (čez jedno leto); (Abgang) odhod.

ablaufen *intr.* steči (-tečem) se, oteči se, odteči, doli teči; *impf.* stekati se, odtekati, odtekati se; (zu Ende) doteči, izteči, poteči, končati se, steči se; *impf.* dotekati, iztekati, potekati; (von der Zeit) poteči, preteči, miniti; *impf.* potekati, minevati; — lassen spustiti, odtočiti; *impf.* spuščati, odtakati; *sich* — nateči se; *impf.* natekati se; *tr.* die Fußsohlen — shoditi si podplate; den Vorrang — prehiteti, prestreči (-strežem), preteči.

Ablaut *m.* preglas.

ablauten preglasiti; *impf.* preglaš(ev)ati.

Ablautung *f.* preglaš(ev)anje.

ableben doživeti, umreti (-mrjem u. -mrem); geiftig — duševno obnemoči (-morem), opešati, shirati.

Ableben *n.* konče življenja, smrt (-i). ablecken oblizati (-ližem), oblizniti; *impf.* lizati, oblizovati. [oguliti.

abledern dreti (derem), guliti; odreti, ableeren prazniti, skladati; sprazniti, pospraviti.

Ablégat *m.* poslanëc, sel, odposlanëc. ablegen odložiti, proč deti (denem), doli položiti; *impf.* odlagati, proč devati, pokladati, doli polagati; (die Kleider) sleči (slečem); *impf.* slačiti; (die Schuhe) sezuti (-zujem); *impf.* sezuvati; (den Säbel) odpasati (-pašem); *impf.* odpasovati; den Eid — priseči (-sežem); *impf.* prisegati; ein Geständnis — povedati (-vem), spoznati, pripoznati; die Beichte — spoved opraviti, spovedati (-vem) se; *impf.* spoved opravljati, spovedovati se; ein Zeugnis — pričati, spričevati, svedočiti; *pf.* spričati; ein Gelübde — obljubiti, obljubo storiti; *impf.* obljubovati, obljubo delati; eine Rechnung — obračuniti, obrajtati, porajtati, račun dati (dam); *impf.* obrajtovati, račun dajati; eine Prüfung — skušnjo napraviti, izpit položiti; *impf.* skušnjo delati, opravljati, izpit polagati, pokladati; eine Gewohnheit — pustiti, opustiti, odvaditi se; *impf.* opuščati; die Haut — leviti se; oleviti se, sleči (slečem) se; (ab)senken) grúbati, grebeničiti; pobrubati, pogrebeničiti.

Ableger *m.* (Seßling) grebenica, połožnica.

Ablegung *f.* odlaganje, polaganje.

Ablehnen odsloniti, odmakiniti, odkloniti; *impf.* odslanjati, odmikati (-mikam u. -mičem); zavreči (-vržem), ne sprejeti (sprejmem), ovreči, izpodbiti (-bijem), odbiti, zavrniti; *impf.* zametati, zametovati, odbijati, zavračati.

Ablehnung *f.* odvračanje, odbijanje, zametanje, zavrnitěv, zavržba.

Ablehnungsgrund *m.* razlog nesprejetja, vzrok zavrnitve, odpóvedni razlog, odklonilni vzrok.

ableiten

— 9 —

abmerken

ableiten odvesti (-vedem), odpeljati, odvrniti, napeljati (kam): *impf.* odvajati, odpeljavati, odvračati, napeljavati (kam); (in der Gramm.) izvesti (-vedem), izpeljati, proizvesti; *impf.* izvajati, izpeljavati, proizvajati.

Ableiter m. odvodnik; (Bliž—) strelovod.

Ableitung f. odvod, odvajanje; izpeljava, proizvajanje; Ableitungss- odvodni.

ablenken odvrniti, odkloniti, nagniti; *impf.* odvračati, odklanjati, nagibati.

Ablenkung f. odvračanje, odklon.

ablernen naučiti se (česa od koga).

ablesen obrati (-berem), obtrgati, otrebiti; *impf.* obirati, trgati, trebiti; (geschriebenes) brati, čitati; prebrati, prečitati.

Ableser m. bralěc, trgalěc, trgač.

ableugnen tajiti, zanikavati: utajiti, zatajiti, zanikati, ne priznati (-znam).

Ableugnung f. tajenje, tajitěv, tajba, utajba.

abliefern izročiti, oddati (-dam), predati: *impf.* izročevati, oddajati.

Ablieferung f. izročevanje, oddajanje; izročitěv, izročba, izročilo, oddaja, predaja.

abliegen (entfernt I.) v stran, oddaljen, odročen biti (sem); zur Genüge liegen naležati (-ležim) se; (v. Dßft) mediti se, mečiti se, mehčati se, mladiti se, goditi se; zmediti se, umehčati se, uležati (-ležim) se.

ablischen opehariti, prevariti, ukaniti, zvoditi, speljati (speljem koga), izlokaviti, izmamiti, izvabiti (od koga, komu kaj), prigoljufati (od koga kaj).

ablocken vabiti; izvabiti, izmamiti, izpeljati, opehariti (koga za kaj).

ablösbar odvezljiv, ločljiv, odkupljiv, odkupën.

ablöschen tr. gasiti; (Eißen) kaliti; pogasiti, ugasiti, skaliti; (abwischen) brisati (brišem), otirati; pobrisati, zbrisati, otreti (-terem, -tarem und -trem); intr. ugasniti, pogasniti; *impf.* ugašati, gasniti.

ablösen odrešiti, odvezati (-vežem), odločiti, odkrojiti; (etwas angekrebtes) odlepiti; (befreien) oprostiti, osvoboditi;

(loskaufen) odkupiti; (von der Wache) zameniti, premeniti, premenjati; *impf.* menjavati, premenjavati; (einen von der Arbeit) na mesto koga stopiti, namestiti; (einer den andern) črediti se, vrstiti se, namestovati se; sich — odločiti se, odkrušiti se, odstopiti, odjenjati; *impf.* krušiti se, odstopati, odjenjevati.

Ablösung f. ločitěv, odveza, rešitěv; osvoboditěv, oprostitěv; (durch Kauf) odkup; (míšit.) menja, menjava, zamenja premenjava; Ablösungs- odkupni.

Ablösungspreis m. odkupnina.

abmachen (fertig m.) dodelati, dokončati, dogotoviti, dognati (-ženem); (eine Speise) beliti; obeliti, zabeliti, začiniti; (mit jemd. etw.) dogovoriti se, pogoditi se, zmeniti se, poravnati, uravnati; *impf.* dogovarjati se, pogajati se, uravnavati.

abmagnern pešati, hujšati, medleti, kumrati, sušiti se; opešati, shujšati, omedleti, skumrati, posušiti se; er ist abgemagert vzelo ga je.

abmähen kosíti, seči (sečem); (mit der Sichel) žeti (žanjem); odkosíti, pokosíti, odseči, poseči, požeti; abgemähte Wiese košenina.

abmahnern odsvetovati, odvrniti, posvariti, iz misli izbiti (-bijem); *impf.* odvračati. svariti, svetovati da ne, iz misli (glave) izbijati. odgovarjati (*opp.* prigovarjati).

abmarken mejnike postaviti, omejiti; *impf.* mejnike staviti, postavljati, omejevati.

Abmarsch m. odhod, odhodnja.

Abmarschieren oditi (-idem), odriniti, odmaršírati, odpraviti se, vzdigniti se, *impf.* odhajati, odpravljati se.

abmartern mučiti, moriti, trpinčiti; zmučiti, zdelati; sich — zmučiti se, zdelati se, utruditi se.

abmatten tr. truditi; utruditi, zdelati; intr. pešati, slabeti; opešati, oslabeti, upehati se, ugnati (-ženem) se, zdelati se, utruditi se; (glanzlos werden) otemneti.

abmerken opaziti, spaziti, zapaziti, ugledati; an den Augen — poznati (-znam), brati (berem) na očeh.

abmeffen

— 10 —

abquälen

abmeffen meriti; odmeriti, premeriti, pomeriti, umeriti, zmeriti; *impf.* odmerjati, premerjati.

abmildern zlajšati, olajšati, polajšati; *impf.* zlajševati, polajševati.

abmindern znižati, umanjšati; *impf.* zniževati, umanjševati.

abmühen truditi; utruditi, upehati; sich — truditi se, upirati se, ubadati se.

abnagen glodati (-dam u. glojem), gruditi, grizti, rebati, škrbati (škrbljem); oglodati, ogruditi, objesti (-jem), ogrizti, obrebati, oškrbati.

abnähen prešiti (-šijem), podšiti, obšiti; *impf.* prešivati, obšivati.

Abnahme f. snemanje, odjemanje; (der Kräfte) pešanje, pojemanje; (das Kleinerwerden) manjšanje, ubitěk; (des Wassers) upad, upadanje, utekanje.

abnehmen tr. doli vzeti (vzamem), odvzeti, sneti (snamem); *impf.* doli jemati (jemljem), snemati (snemam u. snemljem); (den Hut) odkriti (-krijem) se; *impf.* odkrivati se; (den Eid —) v prisego vzeti, zapriseči (-sežem); *impf.* v prisego jemati, zaprisegati; (ein Glied) odrezati (-režem); (einsehen) sprevideti, spoznati; *impf.* spoznavati; *intr.* manjšati se, giniti. krajšati se, krčiti se, kopneti; zmanjšati se, skrajšati se, skrčiti se; (von Kräften) pešati, pojémati (-jemljem), slabeti; opešati, oslabeti; (an Brauchbarkeit) zbogati se, unesti (-nesem) se; (vom Wasser) uteči (-tečem) se, upasti (-padem); *impf.* utekati se, upadati; (von der Geschwulst) splahniti; *impf.* splahovati; (vom Schmerze) odleči (-ležem), odjenjati; *impf.* jenjevati, pojenjevati; (vom Mond) doli jemati, pojemati, starati se; der abnehmende Mond stari mesec.

Abnehmer m. jemalëc, odjemnik, kupëc.

Abnehmerin f. jemalka, odjemnica.

abneigen odvrniti, odkloniti; *impf.* odvračati, odklanjati.

Abneigung f. odklanjanje; (des Ge-müthes) nenaklonjenost, neprijaznost, zopernost, nastornost, odpornost.

abnorm nepravilën.

Abnormität f. nepravilnost.

abnöthigen po sili vzeti (vzamem), izsiliti.

abnützen obrabiti, oguliti, odrgniti; Schuhe — shoditi, skrevsati; Kleider — obnositi, udrgniti.

Abonnement n. podpis, naročilo, predplačilo, naročba; (Geld) naročnina.

Abonnent m. naročnik, predplačnik.

abonnieren naročiti; sich — podpisati (-pišem) se, naročiti se, oglasiti se.

Abort m. zakotěk, zakotje; straníšeč.

abortieren splaviti, negodno poroditi, spoviti (spovijem); (von Thieren) zvreči (zvržem), povreči.

Abortus m. splav, negodni porod, spovitěk.

abpacken zložiti; *impf.* zlagati, skladati, odkladati.

abpassen prežati (-im), paziti, čakati, zalezovati; spaziti, pričakati, zalezti (-lezem).

abpeitschen otepsti (-tepem), našvigati, izšibati, izbičati; (von Früchten) klatiti, préklati; oklatiti, sklatiti, opreklati.

abсылüken trgati, brati (berem); utrgati, odtrgati, obtrgati, obrati; obtrgovati, obirati.

abpiken odkljuniti, pozobati (-zobljem), ozobati, odkljuvati.

abpiquieren opikati, izbockati.

abplagen zmučiti, zdelati.

abplatten ploščiti, zravnavati, na plosk zdelovati; sploščiti, zravnati, na plosk zdelati.

Abplattung f. sploščenost.

Abprall m. odskok, odlet, odbijanje.

abprallen odleteti, odskočiti, odbiti (-bijem) se; *impf.* odletovati, odskakovati, odbijati se.

abprellen odbiti (-bijem).

abpressen stisniti, stlačiti, sěžeti (-žamem); *impf.* stiskati, tlačiti, sěžémati.

abprügeln pretepsti (-tepem), otepsti, ošeškati, nasekati, nabunkati; *impf.* otepati, šeškati, pretepati.

abpuken čediti, čistiti, snažiti; očediti, očistiti, osnažiti, otrebiti; (die Kerze) utrniti, usekniti; *impf.* utrinjati, usekovati.

abquälen mučiti; zmučiti, zdelati.

Abrüstung

— 12 —

Abschlag

Abrüstung f. podiranje; razprema, razoroževanje.

abrutschen drčati (drčim), melinit se, trgati se, posipati (-sipljem) se; zdrčati, utrgati se, zvaliti se, posuti (-sujem) se, usaditi se, posaditi se.

Abrutschung f. melina, usad.

abrütteln otresti; *impf.* otresati.

Absage f. odpoved (-i); Absage- odpovedni.

absagen odpovedati (-vem); widerrufen oporeči (-rečem), preklicati (-kličem); *impf.* odpovedovati; oporekati, preklicovati.

absügen odpiliti, odžagati.

absatteln odsedlati, razsedlati.

Absaß m. (Abschnitt) odstavěk, oddelěk; (Strophe) kitica; (Paus e) prestaněk, oddihljej, prenehljej, odmor; (bei Pflanzen) koleněc, kolence; (an Schuhen) peta, opetnica; (beim Verkaufe) prodaja, promet, spečavanje; die Ware findet Absaß blago se spečava, po blagu vprašujejo.

absaßweise adv. prenehoma, po odstavkih, polagoma.

absäubern čediti, čistiti, snažiti; očediti, osnažiti.

absäugen dojiti; podojiti; entwöhnen odstaviti.

Absceſſ m. tvor, uljé (-esa), prišč, metljaj, vzmet (-i).

abschaben strgati (stržem), guliti, škrabati; ostrgati, oguliti.

Abschabſel n. ostružěk, ostružina, ostružje; stržine pl.

abschaffen odpraviti, odstaviti, odstraniti, spoditi; *impf.* odpravljati, odstavljati, odstranjevati; (Gefese) ovreči, (-vržem), preklicati (-kličem), razveljaviti; *impf.* odpravljati, razveljavljati; (Mißsbräuche) zatreti (-trem u. -tarem), ustaviti; *impf.* zatirati.

Abschaffung f. odprava, odstava.

abschälen lupiti, luščiti, beliti, majiti; (Nüsse) robkati, ružiti; olupiti, oluščiti, obeliti, omajiti, orobkati.

abschähen ceniti; preceniti, oceniti.

Abschäzung f. cenitěv; Abschätzungs-cenitni.

abschaufeln odgrebsti (-grebem) z lopato, odkidati; *impf.* odgrebati, kidati.

Abschaum m. pena, posnetěk; fig. izvržěk, izmět.

abscheiden ločiti, deliti; odločiti, razločiti.

abscheren striči (strižem), briti (brijem); odstriči, ostriči, pristriči, obriti.

Abscheu m. gnus, stud, mrzenje; ich habe — vor etw. gnusi se, studi se, gabi se mi kaj; — erregen prignusiti, pristuditi, prinaskutiti.

abscheuern očistiti, očediti.

abschaulich gnusěn, nagnusěn, ostuděn, odurěn, grd, prinaskutěn, mrzěk.

Abschaulichkeit f. gnusoba, grdoba, gnusnost, ostudnost.

abschicken poslati (pošljem), odposlati, odpraviti; *impf.* pošiljati.

abschieben odmakniti, odpahniti, odriniti, odvaliti; *impf.* odmikati, odrivati; jemanden — odgnati (-ženem), iztírati.

Abschjiebling m. odgnaněc, odganjaněc.

Abschied m. (Entlaffung) odpust, slôba, slovo (slovesa); — geben slobo dajati, sloviti; slobo dati (dam), posloviti; — nehmen slovo jemati (jemljem), poslavljati se; slovo vzeti (vzamem), posloviti se, doslužiti; (Trennung) razhod, ločitěv, razstaněk; (des Soldaten) doslužno pismo, doslužni list, odpustnica.

Abschiedsrede f. govor na razhodu, slovo, poslavljanje.

Abschiedstrunk m. odhodščina, zdravica na razhodu, šentjanževěc, razhodnja.

abschießen streliti, izstreliti, ustreliti; (von d. Farbe) bledéti, zbledeti; gubiti, izgubiti barvo.

abschinden odreti (-derem); *impf.* odirati; sich — ubijati se, upirati se.

abschirren izpreči (-prežem), razkomatati, razpraviti; *impf.* izpregati, razpravljati.

abschlachten zaklati (-koljem), pobiti (-bijem).

Abschlag m. odbitje, odbitěk; in — bringen odbiti (-bijem), odšteti (-štejem), odračuniti; *impf.* odbijati, odštevati; nach — če odbijemo, če odštejemo; (Abprall) odlet, odskok; (vom Baume) vrhovina, hosta, vejevje, skleški pl.

abschwindeln

— 14 —

Absonderung

odnesti, izpodjesti (-jem); *impf.* iz-
podrivati, izpodjedati, trgati, odnašati.

abschwindeln izmamiti, izciganiti,
prigoljufati.

abschwören priseči (-sežem); wider-
rufen s prisego odpovedati (-vem) se,
odreči (-rečem) se, s prisego utajiti;
*impf.* s prisego odpovedovati se, tajiti.

absegeseln odjadrati, odpeljati (-peljem)
se, odriniti.

absehbar dogleděn.

absehen (weg—) v stran gledati, proč
pogledati; s pogledom doseči (-sežem),
ugledati, opaziti, z očmi preseči, pre-
meriti, pregledati; (an den Mienen)
videti, brati (berem), poznati (-znam);
(einem etw.) spaziti, naučiti se; (auf
jemanden) meriti; nameriti, nameniti.

abseihen ocediti, odcediti, (durch—)
precediti; *impf.* ocejati, odcejati, pre-
cejati.

abseitig stranski, odročen, nasamčen.

abseits adv. vstran, na strani, po-
sebej, na samem, od rok.

absenden poslati (pošljem), odpraviti;
*impf.* pošiljati, odpravljati.

Absender m. posiljalěc.

Absenderin f. pošiljalka.

absengen osmoditi, opaliti, ožgati
(-žgem), prievrniti; *impf.* smoditi,
paliti, ožigati.

absenken spustiti; *impf.* spuščati;
(Reben) grobati, grebeničiti, pripogi-
bati in zakopavati; pogrobati, pogre-
beničiti, pripogniti in zakopati.

Absenker m. grebenica, vlačenica,
rozga, položnica.

absent odsotěn, neprisotěn, nenavzo-
čěn, nepričujoč, oddaljen.

Absenß f. odsotnost, neprisotnost,
nenavzočnost.

absehbar odstavljív.

absehen (eine Laßt) odložiti, razprtati;
*impf.* odlagati, odkladati; (Waren)
blago oddati (-dam), razprodati, spe-
čati, razpečati; *impf.* razprodajati, raz-
pečavati; (vom Dienſte) odstaviti, od-
pustiti; *impf.* odstavljati; (pauſieren)
prenehati, prejenjati, premolkniti, od-
dahniti se, ustaviti se; *impf.* preneho-
vati, oddihovati se; ohne — auſtrinken
na dušek izpiti (-pijem).

Abſeken n. prenehljej, premolk, pre-
staněk, prenehanje.

Abſekung f. (vom Amte) odstava, od-
stavljenje; (einer Laſt) odložitěv, od-
laganje; (der Ware) prodaja, razpro-
dajanje, razpečavanje.

Absicht f. (Intention) misł (-sli),
namera, namen, namemba; in der —
s tem namenom da, zato, češ da; ohne
— nehoté, brez namena, po naključji.

absichtlich premišljen, preudarjen, na-
merjen; adv. návlašč; s premislekom,
s preudarkom.

absichtslos adv. brez namena, nehoté.

absieden tr. variti, kuhati; zvariti,
obariti, skuhati, zavreti.

absingen odpeti (-pojem), speti.

Absinth m. pelin; (Liqueur) pelinověc,
pelinovka.

absiſen odseſti (-sedem), razſesti,
zjahati (s konja), stopiti (z voza); *impf.*
odsedati, razsedati; (eine Schuld) od-
sedeti; (biſ zu Ende) dosedeti; ſich —
nasedeti se, presedeti.

absolut absolutēn, sam na sebi, sam
ob sebi, samoobsebēn, brezpogojēn, ne-
omejen; samovladēn, samodržēn, abſo-
luter Herrſcher samovladar, samodržēc,
abſolute Höhe nadmorska višina; (b. d.
Majorität nadpolovičen, čezpolovičen;
*adv.* brezpogojno, kar, povse.

Absolution f. odveza, odpuščenje,
oproščenje.

Absolutismus m. absolutizēm, ne-
omejena vlada, samovlada, samovla-
darstvo.

Absolutiſt m. privrženěc samovlade,
absolutist. [odpustnica.

Absolutorium n. odhodno spričevalo,
absolvieren odvezati (-vežem), od-
rešiti; (vollenben) dokončati, dognati
(-ženem); die Schule — izučiti se, iz-
šolati se.

absolviert izučen, izšolan.

absonderlich čuděn.

absondern odločiti, odbrati (-berem),
oddeliti; *impf.* odbirati, ločiti, oddelje-
vati; (trennen) razkrojiti, razdvojiti,
razdružiti, razločiti; *impf.* razdruže-
vati, krojiti, ločiti.

Absonderung f. ločitěv, krojitěv, od-
biranje, oddeljevanje.

Abſonderungsorgan

— 15 —

abſteigen

Abſonderungsorgan n. izločilo, raz-
stavni ustroj.

abſonnig odsolnčen, osójén; — e Ge-
gend osóje pl.

absorbieren vpiti (-pijem), popiti, po-
srkati, navzeti (-vzamem) se; *impf.*
vpijati, srkati, navzemati se.

absorbierend srkalěn, pivěn, vpojěn.

Absorption f. vpoj, vpojnost.

abſpannen (etw. angespanntes) odpeti
(-pnem), odjenjati, popustiti; *impf.* od-
penjati, odjenjevati; (Zugthiere) spreči
(-prežem), odpreči; *impf.* spregati;
(den Geist) slabiti, truditi, prenapenjati;
oslabiti, zbegati, presiliti, prenapeti,
pregnati (-ženem), pohabiti.

Abſpannung f. (der Kräfte) oslabelost,
iznemoglost, omedlelost, pohabljenost.

abſparen prihraniti si, pritrgati si;
*impf.* pritrgovati si.

abſpeisen tr. nasititi, napasti (-pasem),
nahraniti, nakrmiti, napitati; (mit
Worten) odpraviti, znebiti se; *impf.*
odpravljati; *intr.* pojesti (-jem), od-,
pokositi, od-, pojužinati, od-, po-
večerjati.

abſpenen odstaviti, odvaditi, odsaditi,
oddojiti; *impf.* odstavljati.

Abſpenling m. odstavljeněc, odstav-
ljenček.

abſpenſtig odpaděl, odvrnen, pro-
tivěn, izneverjen; — machen odvrniti,
speljati, otujiti, odvabiti, izneveriti;
*impf.* odvračati, otujevati; — werden
odpasti (-padem), otujiti se, izneve-
riti se.

abſperren zapreti, založiti, zagraditi;
*impf.* zapírati.

abſpiegen fich zrcaliti se, odsevati.

abſpielen (zu Ende) doigrati, naigrati
se; einem etw. — obigrati koga, pri-
igrati kaj.

abſprechen odreči (-rečem), izpodbiti
(-bijem), zanikati; *impf.* odrekati, iz-
podbijati; (nehmen) ne prisoditi, vzeti
(vzamem); *impf.* jemati (jemljem),
ne prisojati; (Urtheil fallen) soditi,
razsoditi.

abſpringen odskočiti, odleteti, odbiti
(-bijem) se; *impf.* odskakovati, odlétati,
obbijati se; (von e. Partet) odstopiti,
odpasti (-padem), izneveriti se.

Abſprung m. odskok, odlet, odpad.

abſpülen oplakniti, splahniti; (das
Ufer) izpodmleti (-meljem), izpodjesti
(-jem), odplaviti; *impf.* izpodjedati,
izpodnašati.

Abſpüliſt n. pomije pl., oplaka.

abſtammen izhajati, biti (sem) rodu,
er Stammt von Königen ab kraljevega
rodu je; (gram.) izvirati, izpeljavati
se, proizvajati se.

Abſtammling m. zarojeněc, potoměc;
die — e zárod, potomstvo.

Abſtammung f. rod, pleme (-na), ko-
leno, rodovina; (gram.) izvír.

Abſtand m. dalja, daljava, oddaljenost,
razstoj, narazje; (Unterschied) razlika,
razloček, različnost; (v. Rechte) odstop.

Abſtänder m. suhal (-i), mrlíka, su-
šíca (suhíca).

abſtändig usèhěl, suh; — werden
sahniti, sušiti se; usahniti, posušiti
se, opešati.

abſtatten opraviti; vrniti; vračati;
(Gebüren) opraviti, plačati; *impf.*
odpravljati, plačevati; (Befuch) obiskati
(-iščem); *impf.* obiskovati; (Bericht)
poročiti; *impf.* poročati; (Dank) za-
hvaliti se; *impf.* zahvaljevati se.

Abſtattung f. oprava; povračilo, plačilo.

abſtauben prah pomesti (-metem),
omesti, pobrisati (-brišem); *impf.* po-
metati, brisati.

Abſtauber m. omélo.

abſtechen tr. (ein Thier) klati (koljem);
zaklati, zabosti (-bodem); (einen vom
Pferde) pahniti, suniti; *intr.* ločiti se,
razlikovati se, ne ujemati se, ne pri-
legati se.

Abſtecher m. oviněk; einen — machen
zaviti (-vijem) jo kam.

abſtecken zakliniti, obtakniti, ob-
ciljati; *impf.* obtikati.

abſtehen oddaljen biti (sem), vsaksebi
biti, narazen biti; (ablassen) odstopiti,
odjenjati, odnehati; (vom Wein) za-
vreti, pokvariti se, skaziti se; (vom
Baume) usahniti, posušiti se, opešati;
(vom Vieh) cepati, crkati, padati; po-
cepati, pocrkati, popádati; cepniti,
erkniti, pasti (padem), poginiti.

abſteigen doli stopiti, doli iti (grem),
razsesti (-sedem); (einkehren) ostati

absteigend

— 16 —

Abtheilungszeichen

(-stanem), prenočiti; *impf.* ostajati, prenočevati.

absteigend navdolën; —e Linie navdolna vrsta, nizhodna loza.

Absteigequartier n. ostajališče, stan, prenočišče.

abstellen (weg-) odstaviti, odmakniti; *impf.* odstavljati, odmikati; (eine Gewohnheit) odpraviti, ovreči (-vržem), odstraniti; *impf.* odpravljati; (z. Militär) v vojake potrditi, odbrati (-berem).

Abstellung f. odprava, odstranjenje; (zum Milit.) potrditěv v vojake.

abstemmen odbiti (-bijem) z dletom; *impf.* odbijati.

absterben umreti (-mrjem), pomreti; *impf.* umirati; (von Gliedern) otrpniti, odreveneti, premreti; (von Pfalanzen) sahniti, sušiti se; usahniti, posušiti se; der Welt — svetu odmreti, — se odpovedati (-vem).

Absterben n. smrt (-i), odmrtje.

Abstich m. (nach einem Muster) posnetěk; (Contrast) razlika, razločěk.

abstimmen tr. (ein Instrument) ubrati (-berem); *impf.* ubirati; *intr.* (votieren) glasovati.

abstimmig inoglasěn, nesoglasěn.

Abstimmung f. glasovanje.

Abstinenz f. vzdržnost, vzdržljivost.

abstoßen odpahniti, odbiti (-bijem), odtisniti, odriniti, proč suniti; *impf.* odbijati, odrivati, proč suvati; (das Herz) trgati; presuniti.

abstoßend (v. Benehmen) odurěn, osóřěn, odséčěn.

abstract posnet, abstraktěn, pojmověn.

Abstraction f. posnema, posnetje, abstrakcija.

abstrafen kaznovati, strahovati; kazniti, v strah prijeti (primem).

Abstrafung f. kazěn (-i), kaznovanje, strahovanje.

abstrahieren tr. posneti (-snamem), povzeti (-vzamem), abstrahirati, bistvenosti kakega pojma odločiti; *intr.* (absehen) ne gledati, ne ozirati se na kaj.

Abstrahl m. odsev, odsvit.

Abstrahlen odsevati, odsijati.

abstreichen tr. drgniti, gladiti; odrgniti, ogladiti; *intr.* (von Fischen) nadstiti se.

abstreifen muliti, smukati (smučem), dreti (derem), drgniti; omuliti, osmukati, odreti, sleči (slečem), odrgniti.

abstreiten (streitig machen) odrékati, zanikavati, izpodbijati, ugovarjati, oporékati, ométati; izpobiti (-bijem), oporeči (-rečem), ovreči (-vržem).

abstrus teměn, nerazumljiv, zamotan.

abstufen stopnjevati, po stopnjah razdeliti, — razvrstiti.

Abstufung f. postopnost, razdelitěv —, razvrstitěv po stopnjah.

abstumpfen tópiti, krhati; otópiti, skrhati; (den Geist) oslabiti, zbegati, presiliti, preutruditi.

Absturz m. prepad, prevalent; strmína, strmol (-i), strmál (-i).

abstürzen tr. zvrniti, prekueniti, zavaliti, pahniti, strmoglaviti; *impf.* precucovati, pehati; *intr.* zvrniti se, vdreti (vderem) se, pasti (padem), telebiti, prekueniti se, zvaliti se, strmoglaviti se.

abstußen prikrajšati, prikrojiti; *impf.* prikrajševati; prirezati (-režem), prisekati, pristriči (-strižem), prižeti (-žanjem); *impf.* prirezovati, prisekováti und prisekávati, prižinjati; (den Schweif) štuliti, prištuliti.

Absud m. (das Abgeottedene) zvretěk, obarěk, prevretěk, zavrélica.

absurd ábotěn, nespametěn, neuměn, bedast, brez smisla, neslan.

Absurdität f. ábota, nespamet (-i), brezumnost, nesmíselnost.

Abt m. opat.

abtakeln (das Schiff) ladijo razpraviti; *impf.* razpravljati.

abtauschen izmeniti, premeniti, premenjati, v zameno dati (dam) ali dobiti.

Abtei f. opatija.

abteilich opatijski.

Abteipründe f. opatovina, opatska prebenda.

Abtheil m. delež.

abtheilen deliti, ločiti; razdeliti, predeliti, razločiti, pregraditi.

Abtheilung f. delitěv, razdelitěv; razdel, razdelěk, oddelěk; predál, pregrada, razpredělěk, predalěc; (d. Haare) preča.

Abtheilungszeichen n. delilo, ločilo, locilno znamenje.

abthun

— 17 —

Abweg

abthun (herab) dol dejati (denem);
*impf.* dol devati; (beendigen) dokončati,
dovršiti, dognati (-ženem), opraviti.

Abtiffin f. opatica, opatinja.

abtödten umoriti, zatreti (-trem und -tarem), ukrotiti; *impf.* moriti, zatirati, krotiti, gonobiti.

Abtödtung f. krotítěv, zatiranje.

Abtrag m. (einer Schuld) plačanje,
plačilo; (Erfaß) odškodba, namestilo.

abtragen odnesti; *impf.* odnašati;
(e. Mauer) razvaliti, podreti (-derem),
po-, razrušiti; *impf.* podirati, rušiti;
(eine Schuld) odpraviti, poplačati, poravnati;
*impf.* plačevati, poravnavati;
(Kleider) obnositi, ponositi, udrgniti;
(Schuhe) shoditi, ubrusiti.

Abtragung f. odnašanje, podiranje;
plačevanje, poravnanje.

abträufeln kapati (kapljem), kapljati
od ...

abtreiben odgnati (-ženem), odpoditi,
odtirati, spokati, zapoditi; *impf.* odganjati, poditi, preganjati; (das Vieh) pregnati, presiliti; (die Leibesfrucht) odpraviti, splaviti; *impf.* odpravljati, splavljati.

Abtreibung f. odgon, odtiranje; (der
Leibesfrucht) splav.

Abtreibungsmittel n. splavilo.

abtrennen ločiti, parati; raz-, odločiti,
od-, razparati, razprati (-porjem).

abtreten intr. odstopiti, umakniti se;
*impf.* odstopati; tr. (überlassen) odstopiti,
prepustiti; *impf.* prepuščati; (den
Weg) teptati, tlačiti; poteptati, razhoditi,
pomandrati, sceptati, ugladiti,
stlačiti; (d. Schuhe) krevljati, švedrati;
pokrevljati, pošvedrati; (Hirse) meti
(manem), vršiti; ometi.

Abtretung f. odstop, prepuščenje;
Abtretungss- odstopni.

abtrinken odpiti (-pijem); *impf.* odpijati.

Abtritt m. odstop; (Abort) stranišče.

abtrocknen tr. sušiti; posušiti; (durch
Wischen) obrisati (-brišem), otreti (-trem
u. -tarem); *impf.* brisati, otirati; *intr.*
sušiti se, sahniti; osušiti se, posušiti
se, usahniti.

abtrumpfen ošteti (-štejem), z grdo
(zgrda) odpraviti, znositi se nad kom

impf. oštevati, z grdo (zgrda) odpravljati; er hat ihn tüchtig abgetrumpft dobro mu jo je zasolil, ga je usekal.

abtrünnig odpaděl, veroloměn, nezvest; — machen pregovoriti k odstopu, izneveriti, zvabiti; — werden odstopiti, ločiti se, izneveriti se, odpasti (-padem).

Abtrünnige m. odstopnik, odpadnik,
uskok; f. odstopnica, odpadnica.

Abtrünnigkeit f. odstop, odpad, verolomnost, nezvestoba. [janstvo.

Abtwürde f. opatstvo, opatsko dosto-

Abundanz f. obílnost, obilje.

aburtheilen razsoditi, obsoditi; *impf.* razsojati, obsojati.

Aburtheilung f. razsodba, obsodba.

abtiv adv. po razvadi, razvadno, po
krivi navadi.

Abtusus m. kriva raba, zloraba, razvada, slaba navada.

abwägen tehtati, vagati; potehtati,
zvagati; (weg—) odvagati, odmeriti;
(überlegen) pretehtati, preudariti, premislit;
*impf.* pretehtovati, preudarjati,
premišljevati.

abwälzen doli valiti; odvaliti, zvaliti.

abwandelbar pregibën, pregibljív.

abwandeln pregibati (-gibljem), spre-gati. [sprega.

Abwandlung f. pregibanje, spregatěv,
abwarten počakati; *impf.* pričakovati, čakati. [v niz.

abwärts adv. dol, navdol, navzdol,
Abwasschichten n. umivalnik, umivalnica.

abwasschen omiti (-mijem), umiti,
oprati (-perem); *impf.* umivati, prati,
spírati, pomívati; *sich* — umíti se;
umívati se.

Abwasschasser n. pomije pl.

abwechseln menjati, menjavati; vrstiti
se, črediti se.

abwechselnd premenjalěn, menjajoč,
spremenljív, nestanovitěn; adv. menjaje
se, premenjema.

Abwechslung f. menjava, menjavanje,
vrstitěv, čreditěv.

Abweg m. stranpot, oviněk; auf —e
gerathen zaiti (-idem), zabloditi, podati
(-dam) se na kriva pota; —e nehmen
po ovinkih hoditi.

2

abwegs

— 18 —

abziehen

abwegs adv. s pota, v stran, raz pot.

abwegsamt odročen, stranski.

Abwehr f. bran, bramba; upor, odvračanje.

abwehren braniti, varovati; ubraniti, obvarovati; (ablenken) odvrniti, odbiti (-bijem), odgnati (-ženem); *impf.* odvračati, odbijati, odganjati.

abweichen tr. (weich machen) mečiti, mehčati; omečiti, zmehčati; *intr.* (weich werden) mečiti se; zmečiti se, omehčati se; (vom Wege) odstopiti, ukloniti se, odstrániti se, oddaljiti se; (von der Meinung) drugih míslij biti (sem), ne ujemati se, ne strinjati se; (sich unterscheiden) ločiti se, različen biti (sem), inak biti, razlikovati se.

Abweichen n. oddaljenje, oddaljenost; (Krankh.) hítrica, drista, driska, švigla.

abweichend različen, razen; (gram.) nepravilen, izjemen.

Abweichung f. odstop; (Unterschied) razloček, razlika; (gram.) nepravilnost.

abweiden popasti (-pasem).

abweisen pot pokazati (-kažem), odpraviti, zavrniti, odgnati (-ženem), zapoditi; *impf.* odpravljati, zavračati, poditi, odganjati; (eine Bitte) odreči (-rečem), odbiti (-bijem), ne uslišati; *impf.* odrékati, odbijati; (eine Klage) zavreči (-vržem), ne sprejeti (sprejem), odbiti, zavrniti; *impf.* zamětati, ne sprejemati, zavračati.

abweislich odréčen, nepovóljen, neuslišan.

Abweisung f. odprava, zavrnitěv.

abwelken intr. veniti, sahniti; uveniti, zveniti, usahniti, posušiti se.

abwendbar odvračljiv, odstranljiv.

abwenden odvrniti, odbiti (-bijem), odstraniti; *impf.* odvračati, odbijati; (durch Worte) pregovoriti; *impf.* pregovarjati.

abwendig nenaklonjen, otujen; — machen u. — werden f. abspenstig.

abwerfen dol vreči (vržem), otresti; *impf.* dol metati (mečem); (im Handel) nesti, vreči; dobiček dajati, splačevati se.

abwesend nenavzočen, nepričujoč, nen prisotěn, odsotěn, oddaljen; er ist — ni ga tukaj, ni ga vpričo.

Abwesenheit f. nenavzočnost, nepričujočnost, odsotnost, oddaljenost.

abwehen brusiti; odbrusiti, zbrusiti, odrgniti, ogladiti, zlizati.

abweichsen navoščiti, povoščiti; (die Schuhe) namazati (-mažem), očistiti, zlikati.

abwickeln od-, razviti (-vijem), od-, razmotati; *impf.* od-, razvijati, od-, razmotavati.

abwirtschaften (zu Ende) dogospodariti, dogospodinjiti; (auf dem Felde) do-, od-, po-, obkmetovati; (durch schlechte Wirtschaft verthun) zagospodariti, zagospodinjiti.

abweischen obrisati (-brišem), pobrisati, oreti (-tarem); *impf.* brisati, otirati.

Abwichtuch n. brisalka, brisača, otricača, brisalo.

Abwurf m. zvržek; (Ertrag) donesěk, dohoděk, dobiček, pridelěk, korist (-i).

abzahlen plačati; poplačati, splačati.

abzählen (weg—) odšteti (-štejem); *impf.* odštevati; (über—) prešteti, prešteviliti, sešteti; *impf.* preštevati, seštevati.

abzapfen odtočiti, odcediti, odčépiti; *impf.* odtakati, odcejati.

abzäumen razbrzdati, razuzdati, razpraviti.

abzehren intr. (mager werden) hujšati, medleti, kumrati, hirati; shujšati, skumrati, opešati; *tr.* vzeti (vzamem), posušiti, zdelati, shujšati.

Abzehrung f. hujšanje, sušica, jetika.

Abziehen n. znamenje, beleg.

abzeichnen risati (rišem), črtati; narisati, obrisati, občrtati, oznamenovati.

Abzeichnung f. risanje, črtanje; obrís, načrt, načrtěk.

abziehen intr. oditi (-idem), umakniti se, pobrati (-berem) se, odriniti; *tr.* (weg—) odtegniti, potegniti, odmakniti; *impf.* odmikati, proč—, dol vleči; (Kleider) sleči (slečem); *impf.* slačiti; (Schuhe) sezuti (sezujem); *impf.* sezuvati; (die Haut) odreti (-derem); *impf.* odirati; (Wein) pretočiti; *impf.* pretakati; (den Ring) sneti (snamem); *impf.* snemati (snemljem); (an der Bezaßlung) utrgati, odšteti (-štejem), pristrgati.

Abziehstein

— 19 —

achte

Abziehstein m. osla.

abzielen meriti; nameriti, nameniti; namerjati. [liti.

abzirkeln s šestilom zmeriti, obšesti.

Abzug m. (Abmarsch) odhod; (im Rechnungswesen) odbitěk; in — bringen odbiti (-bijem), odšteti (-štejem); (von Flüssigkeiten) odtok. [vod.

Abzugscanal m. odtóčen žleb, vodo-

Abzugsgraben m. prékopa, jarěk, zdražnica, potóčina.

abzwicken odščipniti, odščeniti; (am Gelde) uščipniti, utrgati.

Accent m. náglas, poudarěk, príglas; (Ausprache) zavijanje.

accentuieren naglasiti; *impf.* naglášati, naglaševati, poudarjati.

Accrepisse n. prejemni list.

Accept n. vzetje, sprejetje, sprejem.

Acceptant m. prejemnik. [stina.

Acceptationsurkunde f. prejemna li-
acceptieren vzeti (vzamem), sprejeti,
(sprejmem); *impf.* jemati (jemljem),
sprejemati.

Accres m. = Accession f. pristop, pri-
druženje, prirastěk.

Accressift m. čakalěc, pristopnik, akcesist.

Accressit n. drugo darilo, druga nagrada.

acressorisch pristopěn, pripadajoč.

Acceptorium n. pripaděk, prirastěk,
priteklina, dodatěk.

Accidens n. (Accidentien) = Accidenz f. (Accidenzien) prigoděk, nebistnost, prigodnost, slučajnost; postranski dohoděk, postranščina, postranski prislužěk.

acallisbar dacu podvržen.

Accise f. dac, užitnina, davěk na
drugo roko, potrošnina.

Acclamation f. zaklic, zavpitje, ustno
glasovanje, jednoglasno pritrjevanje;
per acclamationem s splošnim odo-
bravanjem, jednoglasno.

acclamieren zavpiti (-vpijem); z vpit-
jem pritrlditi, odobriti; *impf.* pritrje-
vati, odobrávati.

acclimatisieren podnebju privaditi,
udomačiti.

accommodieren priravnati, prisposo-
biti, pristrojiti; sich — poravnati se,
pogoditi se, udati se v kaj.

Accompagnement n. spremljevanje,
godbeni sprovod.

accompagnieren priglášati, prikladati,
spremljati.

Accord m. soglasje, glasosklad, akord;
(Vertrag) sporazumljenje, pogodba.

accordieren *intr.* soglasiti, v soglasji biti (sem), ujemati se; (einig werden) poravnati, pobotati, dogovoriti se, pogoditi se; *impf.* poravnavati, pogajati se.

accreditieren poweriti, pooblastiti, potrditi.

Accreditiv n. powerilni list, poweril-
nica, pooblastilo, priporočilni list, iz-
pričevalo.

accurat točen, natančen; adv. na
tanko, do pike, na drobno, točno.

Accuratesse f. točnost, natančnost.

Accusativ m. tožilnik, akusativ.

ach interi. ah! oh! joj! hej!

Achat m. agat.

Achsel f. resa, osína; (vom Flachse) pezdír; coll. pezdírje.

Adhse f. os (-i), podvoz (-i); (am
Hassel) vreteno; per — na kolih, z
vozom.

Adhsel f. pleče, rama u. rame (rarena); Unter—pazuha, pazduha, podpazuha; die — zucken z ramo migniti, — zganiti, rame stisniti; Adhsel- ramni, naramni, plečni.

Adhselband n. ramnica, naramnica.

Adhselbein n. ramna kost, skolěk.

Adhselriemen m. obramnica.

Adhseussagel m. osník, luněk.

Adhseusschmiere f. kolomaz, smolnjak.
acht num. osěm; je — po osěm; um

— Uhr ob osmih; (Biffer) = Achter m.
osmíca.

Adjt f. pazka, pažnja, pozor; aus der
— lassen v nemar pustiti, zanemariti;
*impf.* v nemar puščati, zanemarjati;
(Verbannung) pregnanstvo, izgnanje,
izobčenje; in — thun izgnati (-ženem),
pregnati, izobčiti, v prepoved dejati
(denem); *impf.* preganjati, izobčevati,
v prepoved devati.

achtbar spoštovan, spoštovanja vreden, častitljiv, spoštěn.

Achtbarkeit f. spoštljivost, častitost,
poštenje.

achte m. f. n. num. ord. osm-i, -a, o

2*

Achtck

— 20 —

activ

Achtck n. osmerokotje, osmerovo-
gelnik.

achtekig osmerokotěn, osmerovoglát.

Achteimer m. osmák.

Achtel n. osmi del, osmina, osmínka.

Achtelsformat n. osmérka.

Achtelnote f. osmínka.

achten paziti, gledati, pozor imeti
(imam), skrbeti, na skrbi imeti, brigati
se; poskrbeti, pobrigati se; (jchäßen)
spoštovati, čislati, v čislih imeti, ce-
niti, obrajtati.

ächten pregnati (-ženem), izgnati, iz-
občiti.

Achtender m. osmorogi jelen.

achtens osmič, v osmo.

achterlei osmer.

achtfach, achtfältig osmérěn.

achtfüglich osmonog.

achtgeben, achthaben f. achten; habt
acht pozor!

Achtgeber m. varuh, čuvaj, pazník.

Achtgespann n. osmér (-i).

achthalb polosmi.

achthändig osmorok.

achthundert osem sto.

achtjährig osmoletěn.

achtköpfig osmoglav.

achtlos nemarěn, neroděn, vnémarěn,
nepazěn, nepazljiv.

Achtlosgkeit f. vnémarnost, nepazljivost, neskrbnost. [kratěn.

achtmal osemkrat; achtmalig osem-

achtsam pazěn, pazljív, marěn, skr-
běn, pozorěn.

Acht samkeit f. pazljívost, skrbnost,
pozornost. [ski.

achtseitig osmerostran, osmerostran-

achtträgig osmodnevěn, osmerodnevěn.

Achtung f. spoštovanje, čislanje, čast
(-i); in — stehen v čisli biti, čislan biti.

achtungswürdig spoštovanja vreděn,
častitljiv, spoštljív, častivreděn.

achtzehn osemnajst.

achtzehnte m. f. n. num. ord. osem-
najst-i, -a, -o.

Achtzehntel n. osemnajstina.

achtzehntens osemnajstič.

achtzig osemdeset.

Achtziger m. (Ziffer) osemdesetica; ein
Greiſ von 80 Jahren starček osem-
desetih let, osemdesetletěn starčec.

achtzigste m. f. n. num. ord. osem-
deset-i, -a, -o.

äußen stokati (stokam und stočem),
ječati (ječim), tarnjati, javkati.

Ächzen n. ječanje, stok, stokanje.

Aker m. njíva; dem. njívica; Acker-
poljski.

Ackerarbeit f. poljsko delo, oranje.

ackerbar órěn.

Akerbau m. poljedelstvo, ratarstvo,
kmetijstvo.

akerbauend poljedelski.

Akerbauer m. poljedelč, oratar,
kmet. [ba.

Ackerbaugesellschaft f. kmetijska druž-
Ackerfeld n. orno polje.

Ackerfrucht f. poljski pridelěk, pôlj-
ščina.

Ackerfurdje f. brazda.

Ackergeräthe n. poljsko orodje, oralna
priprava.

Ackerland n. orna zemlja, oranica.

akern orati (orjem); zorati.

Ackern n. oranje, oratěv.

Ackerrain m. omejěk, vzara; vzráti
pl., razare pl., vzvratnik.

Ackerscholle f. kepa, gruča, groblja,
krepa.

Ackersmann m. orač, ratar, polje-
delč, kmet.

Akerwinde f. slak, oslak, povijač,
oplétanec.

A conto na račun, v popred, na
konto.

acquirieren pridobiti.

Acquisition f. pridobitěv.

Act m. (pl. die Acte) dejanje, čin;
= Acte f. (pl. die Acten) spis, uraděn
spis, službeno pismo.

Actenauszug m. izpíšek, posnetěk (iz
uradních spisov).

actenmäßig po spisih.

Actenstüm n. uraděn spis.

Acteur m. igralěc.

Actie f. delnica, akcija.

Actiengesellschaft f. družba na delnice,
— na akcije.

Action f. čin, dejanje; (Gefecht) bitka;
(dram.) gibanje, kretanje, obnašanje.

Actionär m. delničar, akcijonar.

activ dejavěn, delavěn; (gram.) tvo-
rěn; —es Wahlrecht volilna pravica.

Activa

— 21 —

Adresse

Activa pl. imetje, imovina, premoznenje.

Activieren uvesti (-vedem) v dejavnost, postaviti v dejavnost.

Activität f. dejavnost, delavnost, poslovanje.

Actrice f. igralka.

Actuar m. zapisovalče, aktuar.

actuell resničen, istinit, sedanji.

arut hud, píkér, ostér; (von d. Krankheit) hitér, nagél.

Acutus m. ostrilec, zategljej.

ad acta legen v stran dejati (denem), strani položiti.

adagio adv. lahno, počasno, polagano, na rahlo, v lag.

Adagio n. lagana skladba, igra v lag.

Adamsapfel m. krhělj.

adaptieren pripraviti, prirediti; *impf.* pripravljati, prirejati.

Adaptierung f. priprava, priredba.

adäquat primerën, priličën.

addieren (zusammen) sešteti (-štejem), (dazu) prišteti, došteti; *impf.* seštevati, prištevati.

Addition f. seštevanje, prištevanje.

adé (adieu) z bogom! srečno! bog s teboj (— z vami)!

Adel m. (Vorzug) plemenitost, žlahtenost, blagorodnost; (des Geistes) plemenitost srca, velikodušnost, blagodušnost; (die Adeligen) plemstvo, žlahtna gospoda, plemenitniki pl.; Adels= plemenški, žlahtniški.

adelig plemenit, žlahten, blagoroděn, plemenitega rodu.

Adelige m. plemenitnik, plemenitaš, plemič; f. plemenitnica.

adeln žlahtniti, plemenititi; plemstvo podeliti, med plemenitnike povzdigniti, v žlahtěn stan povzdigniti; (erheben) poviševati, blažiti.

Adelstand m. plemenštvo, žlahtni stan.

Adept m. zlatodéj, čudoznalěc.

Ader f. žila; dem. žílica; Blutader (vena) odvodnica, Schlagader (arteria) privodnica, ciplja; zur — lassen puseći, kri izpustiti.

adersörmig žilast.

Aderhaut f. žilnica.

aderig žílav, žilnat, žilovit.

Aderlass m. (pl. —lässe) puščanje (krví).

Aderschlag m. žilno trianje, žilni utrip.

Adhäision f. sprijemnost, sprijemljovost, pridržljivost.

Adjectiv n. pridevnik, prilog.

adjectivisch pridevěn.

adjudicieren prisoditi, pripoznati; *impf.* prisojati, prisojevati.

Adjunct m. pristav, pomočnik, adjunkt.

adjungieren pridružiti, pridati (-dam) za pomočnika.

adjustieren uravnati, ugotoviti, prirediti, opraviti; (milit.) oborožiti; *impf.* uravnávati, ugotavljati, prirejati, opravljati, oboroževati.

Adjustierung f. (im Rechnen) uravanje, ugotovljenje; (milit. Anzug) vojaška oprava. [pis.

Adjustierungsvorschrift f. opravni pred.

Adjutant m. pribočnik, adjutant.

Adjutum n. pripomoč, podpora, adjutum.

Adler m. orěl, postojna; dem. orlič; Adler= orlov.

Adlergeier m. brkasti ser.

Administration f. uprava, upraviteljstvo, administracija.

administrativ upravěn, oskrbovalěn, upraviteljěn.

Administrator m. upravitelj, oskrbnik, upravnik.

administrireren upravljati, oskrbovati.

Admiral m. pomorski poveljnik, admiral.

ad notam nehmen zapomniti si, zapisati (-pišem) si, zaznamovati si, zabeležiti si.

Adnotation f. zaznamba, zapísěk, zabeležek.

adoptieren dete za svoje vzeti (vzamem); (einen Knaben) usinoviti, posinoviti; (ein Mädchen) pohčeriti.

Adoption f. usinovljenje, posinovljenje. [sinjeněc.

Adoptivsohn m. posinovljeněc, p Adoptivtochter f. pohčerjenica.

Adressant m. nadpisálěc.

Adressat m. nadpísaněc.

Adresse f. nadpís, napis; (Zuschrift) písmo, adresa.

adressieren

— 22 —

Ahn

adressieren nadpisati (-pišem), nadpís napraviti, adresirati.

Advent m. advent, adventni čas, prihod (Gospodov); Advent= adventni.

Adverb n. prislov.

adverbial prislověn.

Advorat m. pravdnik, advokat, pravdosrednik, pravni zastopnik, odvétnik.

Advocatenkammer f. odvetniška zbornica, advokatska komora.

Gërometer m. zrakomer.

Gëronaut m. zrakoplověc.

Gërostatik f. aerostatika, nauk o ravnotežji plinov in pár.

Affaire f. posěl; (Streit) razpor; dogoděk.

Affe m. opica; Affen= opičji.

Affekt m. razvnetje, strast (-i), ogěnj, ognjenost; in — gerathen razgreti (-grejem) se, razvneti (-vnamem) se.

Affectation f. prisiljenost, nenaravnost, hlimba, pačenje, pretiranost.

affectieren siliti se, delati se, hliniti se, pačiti se, pretirávati, repenčiti se, širokoperiti se, spakovati se.

affectiert prisiljen, hlinjen.

äffen oponašati koga, rogati se, pačiti se komu, bebca delati iz koga; za nos voditi, varati, slepariti; prevariti, oslepariti.

Affenliebe f. slepa ljubezěn (-i).

Affiche f. oglas, nabito oznanilo, pribito razglasilo, prilepljen razglas.

affschieren pribiti (-bijem), prilepiti, razobesiti naznanilo.

affsiticieren prijeti (primem) [se] koga, okužiti; *impf.* prijemati (se), kužiti; vtis napraviti, zadeti (-denem), stresti.

Affinität f. svaščina, svaštvo.

Affirmation f. potrditěv, pritrjevanje, uverjavanje, zagotovljenje.

affirmativ trdilěn, pritrjevalěn.

After m. zadnjica, zaděk, rit (-i), goza.

Afterarzt m. mazač, kozji zdravnik, doktorskaza.

Afterchrist m. nápačěn kristjan, svetohliněc, tercijalěc.

Afterdarm m. ritnik, končnica, danka, ritno črevo (-esa).

Afterglaube m. lažnjiva —, goljufna vera; prazna —, babja vera.

Afterkönig m. nepravi —, vsiljeni kralj, protikralj, lažikralj.

Aftermiete f. podnajem, podzakup, pazakup. [nik.

Afterpächter m. podzakupnik, pazákup-

Afterprophet m. lažnjivi prorok.

Afterweisheit f. puhlo modrijanstvo, lažnjiva modrost.

Age f. pezdír, coll. pezdirje; (am Getreide) resa, resina, osína.

Agende f. opravilni zapisnik, službenik; (kirch.) obredna knjiga, agenda, trebnik.

Agent m. opravnik, opravílnik, agent.

Agentie f. = Agentchaft f. = Agentur f. opravníštvo, opravilstvo, agencija.

Agglomerat n. naplav, naplávina, namos, gomila, gromada, gromača.

agglutinierend pripenjalěn, prilepljalěn, pripenjajoč, prilepljajoč.

Aggregat n. skupěk, množina, nabirěk, sodrga, glota.

Aggregationsjustand m. skupnost.

agressiv napaděn, sovražěn.

Agide f. varstvo, krilo, okrilje, obramba, zaščitje.

agieren činiti, delati; z rokami delati, s telesom gibati, predstavljati, kretati se.

Agio n. nadavěk, ažija.

Agiotage f. menjarsko dobičkarjenje, menjarska lihva, barantanje z nadvavkom, ažijotaža.

Agitator m. šuntar, podpihovalěc, agitator. [tirati.

agitieren šuntati, podpihovati, agi-

Agnat m. sorodnik, žlahtnik, sordoviněc.

agnoscieren za pravo spoznati, priznati, pripoznati, sprejeti (sprejmem).

Agonie f. umiranje, smrtna težava.

Agrasse f. spona, kljupa.

Agricultur f. kmetijstvo, poljedelstvo, poljstvo.

ah! interi. a! aha! o! de-te!

Ahle f. šilo, bodilo.

ahlenförmig šilast.

Ahm f. vedro, dvovedernik.

ahmen (sode) meriti; zmeriti; (mero) preizkusiti; *impf.* preizkušati.

Ahn m. ded, prednik, praded; f. babica, prednica; die —en pradedje, predniki.

ahnden

— 23 —

allenthalben

ahnden svariti, karati, kregati; posvariti, pokarati; (strafen) kazniti, kaznovati, pokoriti.

Abndung f. svaritěv, posvarilo, kazěn (-i), pokora.

ähneln malo podoběn biti (sem) komu, nekoliko priličěn biti.

ähnelnd nekoliko podoběn, priličěn.

ahnen slutiti, čutiti; ich ahne zdi se mi, dozdeva se mi.

ähnlich podoběn, sličěn.

Ähnlichkeit f. podobnost, sličnost.

Ähnung f. dozdevěk, dozdevanje, slutnja.

Ahorn m. javor; Ahorn= javorov, javorjev.

Ahornwald m. javorje.

Ähre f. klas (-a u. -u), coll. klasje u. klasovje; dem. Ährchen n. klasěk; —n leſen paberkovati, lavkati.

ähren klasiti se, v klasje iti (grem); sklasiti se.

ährenerzeugend klasoroděn.

Ährenleſe f. paberkovanje, lavkanje.

ährenreich klasat.

Ährenspitze f. resa, resina, osina.

Aichamt n. merosódni urád.

aichen (sode) meriti, (tehtnico) preizkušati; pf. zmeriti, preizkusiti.

Aichgebür f. merosodna pristojbina.

Akademie f. akademija; učeno društvo.

Akademiker m. akademik.

akademisch akademijski, akademičen.

Akatholik m. nekatoličan; —in f. nekatoličanka.

akatholisch nekatoliški.

Akzie f. akacija, agàc, gàc. [vrvi.

Akrobat m. vrvohoděc, plesalěc na

Akrostichon n. akrostih.

Akuſtik f. sluhoslovje, zvukoslovje, akustika.

Alabaſter m. alabaster.

Alant m. oman; —wurzel f. véliki koren, omanov koren.

Alarm m. hrup, šunděr, buka; — schlagen k orožju bobnati; — blaſen k orožju trobiti.

alarmieren hrup zagnati (-ženem), razburiti, k orožju sklicati (-kličem), po konci spraviti, splašiti in zbegati, kvišku spravljati.

Alaun m. galun; Alaun= galunov.

Alba f. alba, maſna srajca.

albern ábotěn, bedast, butast, trapast, gumpast, ſemast, norčav.

Albernhheit f. ábota, bedaštvo, bedarija, traparija, norčavost.

Album n. (pl. die Albumſs) spominske bukve pl., album.

Alchemie f. zlatodejstvo, alhemija.

Alchemiſt m. zlatodej, alhemist.

Alfanz m. šalobarda, šaljivěc, burkež; norčija.

Alge f. alga.

Algebra f. algebra.

algebraisch algebrájičen, algebrajski.

aliquot nekoliki.

Alkali n. (pl. die Alkalien) lužnik, lugasta sol (-i).

alkaſisch lugast, alkaličen.

Alkoven m. pregraděk, pristeněk.

All n. vesoljnost, vesoljni svet.

all(er), =e, =es ves, vsa, vse; sleherěn, čiharěn, vsak; vor allem pred vsem drugim, najpred; aus —er Kraft na vso moč; in —er Frühe na vse zgodaj; —er Anfang vsak začetěk; —e Tage

vsak dan. [večer. allabends adv. vsak večer, vsak ljub allbekannt povsod znan.

allda tu, tu-le, le-tu, le-tod.

alldorf tam, le-tam, ondi.

Allee f. (pl. die Alleen) drevored.

Allegat n. (Beilage) doklad, priloga; (Citat) navod, navedenje.

Allegorie f. (pl. die Allegorien) prilikka, alegorija.

allegorisch alegoričen, priličen.

allein sam, samojedin; adv. samo, zgolj; coni. ali, pa, pak, toda.

Alleinbesitz m. samoposestje.

Alleingewalt f. samooblast.

Alleinherrschaft f. samovlada, samodrštvo. [držěc.

Alleinherrscher m. samovladar, samoeleinig sam, prav sam, samojedin, osamél.

alleinſeligmachend jedinozveličalěn.

allelujah! interi. aleluja!

allemal vsakokrat, vsakrat, vselej; —ig vsakokratěn.

allenfalls morda, morebiti, znabiti; (auch mittelst utegniti).

allenthalben povsod, povsodi.

als

— 25 —

ammen

als coni. temp. ko, kedar; comp. kot, nego, od, mimo; zum Beispiel kakor, na primer; sobald — brž ko; so lange — dokler.

alsbald zdajei, pri tej priči, koj, kmalu, precej.

alsdann nato, potem, potlej.

also adv. tako; coni. torej, tedaj, po tem takem.

also gleich tekoj, na mah, precej, zdajei, pri tej priči.

alt star, priletën; (alterthümlich) davën, starodavën, nekdanji; — werden starati se; postarati se, ostareti; wie — biſt du koliko si star.

Alt m. alt, visoki srednji glas.

Altan m. altan, mostovž, balkon; pomoli pl.

Altar m. altar, darilnik, žrtvenik; dem. altarček.

altberühmt staroslavën.

Alte m. starěc, starčěk, starina, děc; f. starka, bábica.

Alter n. starost, priletnost; (Lebens—) doba, vek; er ist meines —s on je mojih let, moj vrstnik je; voralters svoje dni, njega dni, nekdaj; von altersher od nekdaj.

alterieren ganiti, prijeti (primem), predrugačiti; sich — ganiti se, si k srcu jemati (jemljem).

altern starati se, v leta iti (grem), star postajati; postarati se, ostareti.

alternativ f. abwechselnd.

Alternative f. dvoje na izbíranje, izbiranje mej dvema, alternativa.

alternieren črediti se, vrstiti se. [lost.

Alterschwäche f. ostarelost, obnemog- Altersklasse f. letna vrsta. [nica.

Altersgenoſs m. vrstnik; —in f. vrst- Altersnachricht f. spregled mladoletnosti.

Altersluſe f. doba.

Alterthum n. stari vek, nekdajnost, starodavnost; (Ding) starína.

alterthümlich starinski, nekdanji, starodavën.

Alterthumsforscher m. preiskovalëc starín, starinar.

Alterthumskunde f. starinoslovje, starinarstvo.

Alterthumsstück n. starina.

Älteste m. starejšina, starosta, glavar.

Altweiberſommer m. babje leto.

altförmig starošegën, po starem.

Altgesell m. véliki hlapëc, prvi pomagač.

altgläubig staroverski, staroverën.

Altgläubige m. staroverëc; f. staroverka.

Altist m. altist; —in f. altistinja.

ältlich póstarën, starikav, starikast.

altmodisch starošégën, po stari šegi, starinski.

Altmutter f. stara mati, babica.

altrömiſch starorimski.

Altſaffe m. prvoselëc, staroselëc.

altſlavisch staroslovenski.

altſtädtiſch staromeški.

Altvater m. očak, ded.

Altvorderu pl. predniki.

Alumnat n. duhovno semenišče, bogslovnica, bogoslovje.

Alumnus učeněc v semenišči, bogslovněc.

Amalgam n. zmes (-i), amalgam.

amalgamieren zmešati, spojiti.

Amanuensis m. priročnik, pomočnik, priročni pisar.

Amarelle f. španska višnja, amarela.

Amażone f. amazonka.

Ambassade f. poslanstvo.

Ambassadeur m. poslanëc.

Ambe f. dvójica, amba. [nost.

Ambition f. častiželjnost, slavohlep-Ambos m. (pl. die Amboſſe) naklo, nakovalo; dem. nakovalce.

Ambrosia f. ambrozija, nebeška jed. ambrosiſch vonjav, blagodišeč. ambulant popotën, premakljív.

Ameife f. mravlja, mravljinëc; rothe — ruska; dem. mravljica; Ameifen=mravljinji, mravljinčji.

Ameifenbär m. (Ameifenſresser) mrav-ljinčar. [Ljinjak.

Ameisenhaufe m. mravljiše, mrav-Ameisenlöwe m. volkëc, mravoder.

Ameisenfäure f. mravska kislina.

Amen amen, zgodi se, izidi se, bodi.

Amendment n. popravěk.

Amethyſt m. ametist.

Amme f. dojnica, dojka, dojílja, dojíca, baja.

ammen dojiti; podojíti.

anbauen

— 27 —

Andächtelei

anbauen (das Feld) obdelati, obsejati (-sejem); *impf.* obdelovati, sejati; (Bäume) saditi, zasajati; nasaditi, zasaditi; (ein Gebäude zubauen) prizidati; *impf.* prizidovati.

anbefehlen zaukazati (-ukažem), veleti, zapovedati (-vem); (empfehlen) prizporočiti.

Anbeginn m. začetěk, pričetěk.

anbehalten na sebi obdržati (-držím), ne sleči (slečem).

anbei poleg, zraven; — folgt pri-ložen(o) je.

anbeissen ugrizniti, pokusiti, načeti (-čnem); *impf.* pokušati, načenjati; (anfassen) prijeti (primem), popasti (-padem), lotiti se, zagrabiti.

anbelang adv. in — dessen zastran tega, zategadelj, kar se tega tiče.

anbelangen tikati (tičem) se, zadevati; *pf.* zadeti (-denem).

anbellen lajati; zalajati nad kom; fig. obrehniti se, zadreti (-derem) se, zarevsati nad kom; *impf.* revsati, zadirati se nad kom.

anbequemen sich prilagoditi se.

anberaumen (eine Frist) postaviti, do-ločiti, odrediti, ustanoviti (obrok); *impf.* postavljati, določevati, ustanavljati.

anbieten moliti, častiti, klanjati se; falsche Götter — malikovati; fig. obožavati.

anbetracht adv. in — dessen gledé na to, z ozirom na to.

Anbetung f. molitěv, češčenje; (der Gößen) malikovanje; fig. obožavanje.

anbiegen upregniti, upogniti, pri-vhati, zganiti, preganiti; *impf.* vihati, nagibati.

anbieten ponuditi; *impf.* ponujati.

Anbieten n. (Anbietung f.) ponudba.

anbinden privezati (-vežem); *impf.* privezovati. [vada, vabilo.

Anbiss m. nagrizěk, ugrizěk; (Köder) anblasen pihati (piham u. pišem); *pf.* pihniti; (eine Blaße vollblasen) napihovati; *pf.* napihniti.

Anblick m. pogled; auf den — na oči.

anblicken gledati; pogledati, ozreti se; iterat. pogledovati, ozirati se; sich gegenseitig — *pf.* spogledati se; iter. spogledovati se.

anbohren navrtati, načeti (-čnem); *impf.* načenjati.

Anbot n. ponudba.

anbrechen nalomiti, nakrhniti, načeti (-čnem); *impf.* nalamljati, načenjati; der Tag bricht an zorí se, daní se, svita se, dan se dela, — se zaznava, — ist angebrochen zdanilo se je, dan se je storil, — je napočil; die Dämmerung bricht an mračí se, temní se, mrak se dela, — nastaja, — ist angebrochen zmračilo se je, stemnilo se je, mrak je hastal (nastopil); die Nacht bricht an nočí se, noč nastopa, — ist angebrochen znočilo se je, noč se je storila, — je nastala.

ambrennen tr. užgati, prižgati, zapaliti, zažgati; *impf.* u-, pri-, zažigati; (im Kochen — lassen) prismoditi; *intr.* vneti (vnamem) se, užgati se; *impf.* vnemati se, užigati se; sich — prismoditi se.

anbringen (heran) donesti, prinesti; (irgendwo) napraviti, narediti, postaviti, namestiti, natakniti, nasaditi; *impf.* napravljati, narejati, natikati, nasajati; (berwenden) obrniti, porabiti, užiti; *impf.* obračati, uživati; schlecht — zapraviti, potratiti, potrositi; *impf.* zapravljati, tratiti, trositi; (ein Geschuch) vložiti, izročiti (prošnjo); *impf.* vlagati; (Waren) razprodati, razpečati; *impf.* razpečavati, razprodajati.

Anbruch m. naloměk, načetěk, nacětje; (des Tages) svit, zor; mit — des Tages o prvem svitu, z dnevom vred, ko se je dan zaznal, ko se razdaní; mit — der Nacht v mraku, z nočjo vred, ko se jame mračiti, — noč delati. [kazěn, skažen.

anbrüchig načet, nagnít, kazěn, nanbrummen renčati, godrnjati, mrmrati nad kom; zarenčati, zagodrnjati.

Anbug m. privíhanje; (Kanzlei spr.) priloga.

Anciennetät f. službena leta, službena starost, prednost daljšega službovanja.

Andacht f. pobožnost, nabožnost; (Gottesdienst) duhovno opravilo.

Andächtelei f. svetohlinstvo, tercijalstvo, slutvopobožnost.

andächtig

28 —

anfachen

andächtig pobožen, nabožen; adv. zvesto, z zbranim duhom.

Andachtler m. svetohlinč, tercijalč; —in f. svetohlinka, tercijalka.

Andachtsbuch n. molitvena knjíga, duhovne bukve pl.

andante lahno, lagano, polagoma.

Andenken n. spomin, pomnež; (Denkzeichen) spominčk; seligen —s (er) pokojni, rajni, (sie) pokojna, rajna.

ander: der, die, das — e drug-i, -a, -o, in-i, -a, -o, on-i, -a, -o; die — e Welt drugi svet; ein andermal drugikrat, drugopot, drugič.

änderbar spremenljiv.

ändern premeniti, preinačiti, prenarediti, predrugačiti; *impf.* preminjati, prenarejati, predelovati, spreminjevati; (d. Meinung) misel sprevreči (-vržem), premisliti se; *impf.* (misel) sprevračati; sich — spremeniti se *z.*; (vom Wetter) sprevreči (-vržem) se.

andernfalls drugače, inače, sicer.

anderntheils (andererseits) z druge strani.

anders drugače, inače, inako; — beschaffen drugačen.

anderseitig onstranski, drugostranski, nasprotën.

andersgläubig drugoverski, druge vere (gen. sing.), inoverën. [verëc.

Andersgläubige m. drugoverč, ino-

anderswo drugej, kje drugej; drugod, inod.

anderswoher od drugod, od inod, od kod drugod. [drugam.

anderswohin drugam, ínam, kam

anderthalb poldrugi; anderthalb Jahre poldrugo leto; in — Fahren v poldrugem letu.

Anderung f. prememba, spreminjava, prenaredba, premena.

anderwärtig drugotën.

anderwärts drugej; drugám.

anderweitig adv. drugam, drugej, od drugod; adi. drugi, drugačen.

andeuten naznačiti, vedeti dati (dam), omeniti, v misel vzeti (vzamem), namigniti, opomniti; *impf.* omenjati, v misel jemati (jemljem); skizzieren občrtati (z nekoliko potezami), načrtati (površno).

Andeutung f. opomba, omemba, namíg; občrt, načrtěk.

andichten izmisliti kaj o kom, podtakniti, pritakniti, obesiti komu kaj; *impf.* podtikati, pritikati, obešati.

andonnern zagrmeti nad kom.

adorren prisušiti se, prisahniti. [sila.

Andrang m. naval, pritisěk, pritok, andrängen pritisniti, pririniti; *impf.* pritiskati, pririvati.

androhen pretiti, žugati, groziti se; zapretiti, zažugati, zagroziti se. [nja.

Androhung f. grožnja, žuganje, pret-Indrudn m. pritisěk.

andrücken pritisniti; *impf.* pritiskati.

aneisern vneti (vnamem), izpodbuditi, izpodbosti (-bodem), prignati (-ženem); *impf.* vnemati, izpodbujati, izpodbadati, priganjati.

Aneiferung f. vnemanje, izpodbadanje, izpodbudilo, izpodbujanje.

aneignen lastiti si, svojiti si; prilastiti si, osvojiti si, polastiti se česa; (angewöhnen) pri-, navaditi se, pri-, naučiti se.

aneinander jedno k drugemu, skup; —fügen zložiti; *impf.* zlagati; —grenzen držati (držím) se, mejiti (med seboj); —reihen vrstiti; zvrstiti; —gerathen spreti se, skregati se.

Anekdotе f. pripovedka, dogodbica, anekdota. [studiti se.

anekehn gabiti se, gnusiti se, mrziti,

Anemometer m. vetromer, sapomer.

Anemone f. veternica, zaspanka, travnica. [poročati.

anempfehlen priporočiti; *impf.* pri-

anerben podedovati, pridedovati.

anerbieten sich ponuditi se; *impf.* ponujati se.

Anerbieten n. ponudba.

anerkennen priznati, pripoznati, za
dobro spoznati; *impf.* priznavati, pri-
poznavati.

Anerkennung f. priznanje, pohvala.

anerziehen z izrejo vcepiti, priučiti,
navaditi; *impf.* vcepljati.

anessen nagrizniti, načeti (-čnem);
sich — najesti (-jem) se; sich Ekel —
prenajesti se.

anfachen upíhati, podpihati, pod-
kuriti, podnetiti, razpihati.

anfädeln

— 29 —

anführen

anfädeln nizati (nižem), nabirati; nanizati, nabrati (-berem).

anfahren pripeljati (-peljem) se; (an etw.) zadeti (-denem); jemanden — zadreti (derem) se, zarežati (-režím), obregniti se; *impf.* zadirati se, režati; übel — stakniti jo, skupiti jo, naleteti; (anführen) navoziti, *impf.* navažati; den Schacht — v jamo iti (grem), delo pričeti (-čnem).

Anfall m. napad, naskok, naval.

anfallen napasti (-padem), naskočiti, prijeti (primem), lotiti se, planiti —, navaliti —, udariti na koga; *impf.* napadati, prijemati.

Anfang m. za-, po-, pričetěk; den — machen začeti (-čnem); *impf.* začenjati; den — nehmen začeti se; začenjati se; Anfangs= začetni, prvi.

anfangen za-, pričeti (-čnem), jeti (jamem); *impf.* za-, pričenjati; (unter- nehmen) lotiti se, podstopiti se, prijeti (primem) se, podjeti (-ímem und -jamem); *impf.* podjemati (-jemljem), podstopati se; was soll ich — kaj mi je storiti, kaj mi je početi, kaj naj storím; er weiß nicht, was er — soll ne ve, kaj bi (storil).

Anfänger m. začetnik, novíněc; —in f. začetnica, novínka.

anfänglich začetěn, pričetěn; adv. f. anfangs.

anfangs od začetka, od kraja, s početka, s prva.

Anfangsbuchstabe m. prva črka, začetnica.

Anfangsgründe pl. pričetki pl., začetna vodila pl.

Anfangspunkt m. izhodíšče.

anfassen prijeti (primem), popasti (-padem); *impf.* prijemati (-jemljem), popadati; (taften) tipati (tipljem), šlatati; potipati, pošlatati.

anfaulen nagníti (-gnijem), ogníti.

anfechten napasti (-padem); *impf.* napadati; (bestreiten) izpodbijati, omeptati, nasprotovati; (vom Satan, von der Sünde) mamiti, motiti skušati.

Anfechter m. napastnik, skušnjavěc.

Anfechtung f. napad; (eines Kaufes) razdiranje; (des Satans) napast (-i), skušnjava.

anfeinden črtiti, sovražiti, mrziti, obrekovati, črniti.

Anfeindung f. mržnja, sovraštvo, obrekovanje.

anfertigen narediti, napraviti, zgotoviti; *impf.* narejati, napravljati, zgotovljati.

anfeffeln prikleniti; *impf.* priklepati.

anfeuchten močiti, vlažiti, namakati; namočiti, pomočiti, povlažiti.

anfeuern kuriti, netiti, podžigati; podkuriti, zanetiti, zažgati (-žgem), razgreti (-grejem), razpaliti; (ermuthtigen) izpodbuditi, izpodbosti (-bodem), osrčiti, vzplamtiti, vneti (vnamem); *impf.* izpodbujati, izpobadati, osrčevati, vnemati.

ansflechten (hinzu) priplesti (-pletem); *impf.* pripletati; (voll) naplesti, splesti.

anslehen ponižno prositi; pohlevno zaprositi, — poprositi.

ansflichen prikrpati, prišiti (-šijem).

anfliegen prileteti; (anstoßen) zaleteti se, udariti; *impf.* zaletávati se.

ansflößen priplaviti, naplaviti, nanesti, nanositi; *impf.* naplavljati, nanašati.

Anflug m. nalet, prilet; (im Forstweßen) zarod, zarastěk, mladovje, mladje; (bei Erzen) pôprh.

Anfluss m. pritok; (angeschlößtes Erdreich) plavje, naplavina, prod.

Anforderung f. terjatěv, zahteva.

Anfrage f. vprašanje, pítanje; die öftere — vpraševanje, popraševanje.

anfragen vprašati, povprašati, zapítati, pobarati; *impf.* povpraševati.

anfressen nagrizniti, ogrizti, oškrbljati; sich — nažreti se.

anfrieren primrzniti.

anfrischen očvrstiti, osvežiti, poživiti; fig. povzbuditi, osrčiti; *impf.* povzbujati, osrčevati.

anfügen pridejati (-denem), pristaviti, pritakniti; zložiti, stakniti, spahniti; *impf.* pridevati, dostavljati, pritikati; zlagati, stikati. [tati.

anführen potipati (-tipljem), pošladieren (mit dem Fuhrwerk) pri

peljati, navoziti; (leiten) voditi, biti (sem) na čelu, načelovati; (citteren) navesti (-vedem), omeniti, povedati (-vem), v misel vzeti (vzamem), pri-

Anführer

— 30 —

Angemessenheit

staviti, opomniti, imenovati; *impf.*
navajati, omenjati, za vzgled jemati
(jemljem); (hintergehen) zvoditi, pre-
slepiti, ukaniti; *impf.* zvajati, slepiti.

Anführer *m.* vodník, vodja, voditelj;
(im Kriege) vojvoda, vojskovodja, na-
čelnik, poveljnik.

Anführung *f.* vodítěv, vodstvo; (im
Kriege) vojskovodstvo, poveljstvo, na-
čelništvo, poveljništvo; (Citat) navaja-
nje, omenítěv, opomba, citat. [kovaj.

Anführungszeichen *n.* ušesca *pl.*, nare-
anfüllen polniti; napolniti; (mit
Flüssigkeiten) naliti (-lijem), natočiti;
*impf.* nalivati, natakati; (mit Getreide)
nasuti (-sujem *u.* -spem); *impf.* nasi-
pati (-sipljem).

Anfurt *f.* pristan, pristanišče.

anfüttern napasti (-pasem), nakrmiti,
nasititi, napitati.

Angabe *f.* podatěk, napóved (-i); (An-
zeige) naznanílo, ľaut — kakor je bilo
povedano, — naznanjeno.

angaffen zijati (v koga).

Angebäude *n.* priziděk, prizidje.

angeben podati (-dam); naznaniti,
na znanje dati, povedati (-vem), oglas-
siti; *impf.* naznanjati, oglašati; (bei
der Obrigkeit) ovaditi, zatožiti; *impf.*
ovajati; den Ton — zvoněc nositi,
prvi biti (sem). [izdajalěc.

Angeber *m.* ovadník, tožnik, ovaduh,

Angebinde *n.* vezílo, darílo.

angebissen ogrizen; *Angebissene* *n.*
ogrizěk, nagrizěk.

angeblich namišljen; adv. baje, bojè,
pre, neki, kakor pravijo.

angebogen pripognen, zavihan.

angeboren prirojen.

Angebot *n.* ponudba.

angebracht gut primerěn, na pravem
mestu, umestěn; schlecht — neprimerěn,
neumestěn, ne na svojem mestu.

angebrannt prismojen, pricvrknen;
er Mensch prismojeněc, prismoda,
prismukneněc; —es Holz ogorěk.

angebunden privezan; turz — tenak,
hitro se mu zameri, kmalu se mu nos
zaviha. [deliti, dodeliti, dati.

angedeichen lassen deliti, dajati; po-

angedonnert kakor od strele zadet,
ostrmel, osupel, odrevenel.

Angehäufe *n.* namet, kup.

angehen (angreifen) lotiti se, napasti
(-padem), polotiti se, prijeti (primem);
bitten) prositi; poprositi, zaprositi,
obriniti se (do koga); (furdern) tirjati;
(anfangen) začeti (-čnem); *impf.* za-
čenjati; (betreffen) tikati (tičem) se,
zadevati; *prf.* zadeti (-denem); (be-
ginnen) pričeti (-čnem) se; prihajati,
nastopati, nastajati; (noch) ausreichen)
še veljati, še biti (sem) za silo; (küm-
mern) mar biti (sem) komu, zadevati,
brigati, skrbeti (koga).

Angehör *n.* imetje, posest (-i), svojina,
imenje.

angehören pripadati (v last), biti
(sem) čegav; es gehört mir, dir, uns,
dem Water moje, tvoje, naše, očetovo je.

angehörig (wird mit posseffiven Beiwörtern ausgedrückt) d. Hause — domač.

Angehörige *m.* svojěc; unser — na-
siněc; — des Landes deželan; — des
Volksstammes rojak; — des Staates
državljan; — der Gemeinde občan.

Angeklagte *m.* toženěc, zatoženěc; *f.*
zatoženka.

Angel *f.* (Yiſch)—) trněk, odíca; (Thür-
angel) tečaj, obračaj, stožér, stežaj.

angelaufen otekěl, zatekěl, zabuhěl.

Angeld *n.* zadáv, zadavěk, ara, pri-
dav, zadatje.

angelegen bližnji, sosedni, sič — sein
lassen prizadevati si, truditi se, po-
ganjati se, skrbeti, brigati se.

Angelegenheit *f.* reč, opravilo, zadeva,
stvar (-i).

angelegentlich važěn, imenitěn; *adv.*
silno, na vso moč, prav toplo, prav zeló.

angelförmig odičast, trnku podoběn.

Angelhaken *m.* kljuka, mačěk.

angeln in trněk loviti.

angeloben obljubiti, obetati; *impf.*
obljubljati, obljubovati, obetovati.

Angelobnis *n.* slovesna obljuba, za-
obljuba.

Angelruthe *f.* prot, protica.

Angelschnur *f.* odična vrvica, odičnica.

angelweit offen na stežaj (odprt).

angemessen primerjen, primerěn, pri-
kladěn, prigoděn, pristojěn, pripravěn.

Angemessenheit *f.* primernost, pri-
stojnost.

anhängen

— 32 —

anklammern

anhängen obesiti, pripeti (-pnem),
prilepiti; *impf.* obešati, pripenjati;
einen Procesſ — (pravdo) natvezti;
einen Schimpf — osramotiti; einen
Bären — nalagati (-lažem) koga.

Anhänger m. privrženč, pristaš; —in
f. privrženka.

anhängig družljiv; (vom Procesſ)
tekoč; einen Procesſ — machen tožbo
začeti (-čnem), pravdo komu na vrat
obesiti; der Procesſ ist — pravda teče.

anhänglich udan, privržen, nagnen,
privajen.

Anhänglichkeit f. udanost, privrženost.

Anhängsel n. privesěk, pristavěk,
pritikljej.

anhauchen dihati (na-, v kaj); dih-
niti (v), nadihniti.

anhauen nasekati, zasekati.

anhäufeln (Erdäpfel, Kohl u. f. m.)
osipati (-sipljem), osipavati, ogrebati
(-grebljem), okopavati, prigrebati
(krompirju); *pf.* ogrebsti (-grebem),
okopati (-kopljem), prigrebsti (krom-
pirju).

anhäufen kopičiti, nanašati, gomiliti,
gromaditi; nakopičiti, nanesti, nago-
militi, nagromaditi; *sich* — nabrati
(-berem) se, namnožiti se, zarediti se,
zaploditi se; *impf.* nabirati se, zare-
jati se, množiti se.

anheben tr. (anfangen) jeti (jamem),
začeti (-čnem), pričeti; *impf.* za-, pri-
čenjati; *intr.* (den Anfang nehmen) za-,
pričeti se; *impf.* za-, pričenjati se.

anheften pripeti (-pnem), prišiti (-ši-
jem), prilepiti, naudariti, pritakniti;
*impf.* pripenjati, prišivati, pritikati;
(fest machen) pritrditi, pribiti (-bijem);
*impf.* pritrjevati, pribijati; (an's Kreuz)
razpeti (-pnem); razpenjati.

anheim adv. domú, domóv; — fallen
pripasti (-padem); *impf.* pripadati;
— geben prepustiti; *impf.* prepuščati;
— stellen dati (dam) v preudarěk, pu-
stiti na izvoljo; *impf.* dajati v pre-
mislěk, puščati na voljo.

anheischig *sich* — machen zavezati
(-vežem) se, obljubiti, obetati, obreči
(-rečem) se, na svojo vest (skrb) —,
nase vzeti (vzamem). [kaj.

anher sem, le-sem, les, sem-le, sem-

anhehen ščuvati, dražiti, šuntati,
hujskati, podpihovati; naščuvati, po-
dražiti, našuntati, podšuntati.

Anhöhe f. višava, višina, brdo, reběr
(-i), brežina; holměc, gričěk, vrh.

anhären slušati, poslušati.

animalisch živalski.

animieren izpodbuditi, navdušiti,
osrčiti; *impf.* izpodbujati, navduše-
vati, osrčevati.

Anis m. (gen. Anises) janež (sladki).

Anisöl n. janževo olje, janževěc.

anjochen v jarěm vkleniti, ujarmiti;
*impf.* v jarěm vklepati (-klepam und
-klepljem).

ankämpfen boriti se, bojevati se,
upírati se (proti čemu).

Ankauf m. kup, nakup, nakupovanje.

ankaufen kupiti, nakupiti, pokupiti;
*impf.* kupovati, nakupovati, kupávati,
nakupávati.

ankeilen s klinom pritrditi, zagvoz-
diti; *impf.* s klinom pritrjevati.

ankennen poznati, videti (kaj na kom).

Anker m. (Schiffs—) sidro, mačěk;
(an Uhren) zapinjača; (bei Magneten)
kotvica; vor — legen spustiti sidro,
usidrati se; die — lichten sidro vzdigniti.

ankern sidro spustiti, mačka —,
sidro vreči (vržem), — zasaditi; *impf.*
sidro spuščati, — metati (mečem), —
zasajati.

Ankerplach m. sidriče.

Ankerschmied m. sidrar. [priklepati.

anketten prikleniti, prikovati; *impf.*

ankeuchen intr. prisopiphati, prihri-
pati (-hripljem).

ankitten prilepiti, priklejiti; (im
Feuer) privariti.

Anklage f. tožba, zatožba; Anklage-
tožni, zatožni.

anklagen tožiti, zatožiti; *sich* — ob-
tožiti se; *impf.* obtoževati se.

Ankläger m. tožnik, tožitelj; —in f.
tožnica, zatožnica.

Anklagestand m. zatožni stan, toženost;
in — sein tožen biti (sem); in — ver-
sezen pod zatožbo dejati (denem).

anklammern prikleniti, pribiti (-bi-
jem); *impf.* priklepati, pribijati; *sich* —
oprijeti (-primem) se, okleniti se; *impf.*
oprijemati (-jemljem) se, oklepati se.

Anklang

— 33 —

anlegen

Anklang m. soglas, soglasje; — finden
dopasti (-padem), všeč biti (sem), go-
diti, ugajati, dopadati; prikupiti se.

ankleben tr. prilepiti; intr. prilepiti
se, prijeti (primem) se; prijemati
(-jemljem) se, držati (-im) se.

Anklebsel n. prilepěk.

ankleiden obleči (-lečem), napraviti;
impf. oblačiti, napravljati.

anklingeln pozvoniti, pozvončkati,
pozvonkljati.

anklopfen trkati; potrkati.

Anklopfer m. trkač, trkalo.

anknüpfen privezati (-vežem); impf.
privezovati; ein Gespräch — (govor)
napeljati, (besedo) povzeti (-vzamem).

ankommen priti (pridem), doiti (doj-
dem); impf. prihajati, dohajati; fahrend
— pripeljati (-peljem) se; reitend —
prijezditi; fliegend — prileteti; schwim-
mend — priplavati; singend —ripeti
(-pojem); pfeifend — prižvižgati; tan-
zend — priplesati (-plešem); lachen
— prismejati (-smejem, -smejim) se;
im vollen Atfem — prisopsti (-sopem),
prisopihati; laufend — priteči (-tečem),
pridirjati; hüpfend — priskakljati;
jubelnd — privriskati; fluchend — pri-
kleti (-kolnem); weinend — prijokati
(-jočem) u. f. w. durch Zusammenfassung
mit pri; übel — stakniti jo, skupiti
jo; es kommt mich die Luft an želja
me obhaja, mika me; es kommt mich
der Schlaf an spanec me grudi, dremlje
se mi; es kommt mir schwer an težko
mi je, težko mi dé (dene); auf dich
kommt es an na tebi je, v tvoji
roci je, od tvoje volje je odvisno; es
kommt viel an mnogo je na tem, dosti
zaleže.

Ankömmling m. prišlēc, prihodnik.

ankriželn načečkati.

ankrümmen kriviti; nakriviti, nagniti.

ankündigen napovedati (-vem), na
znanje dati (dam), oznaniti, oglasiti;
impf. napovedovati, na znanje dajati,
oznanjati, oznanovati, oglašati.

Ankündiger m. napovedovalěc, oglas-
ník, oznanovalěc.

Ankündigung f. napoved (-i), oglas,
oznanilo, razglas, naznanilo.

Ankunft f. prihod, dohod.

anlächeln nasmejati (-smejem, -sme-
jim) se, nasmehljati se, namuzniti se
(komu); impf. smehljati se.

Anlage f. (erster Entwurf) osnova,
obris, načrt, črtež; (Beilage) doklada,
priloga, dodatěk; (Fähigkeit) sposob-
nost, nadarjenost, zmožnost, talent,
dar, pripravnost; von guten —n bistre
glave, nadarjen; (Anpflichtung) zasad,
nasad, vrtna naprava; (Werk) naprava;
(Capital) glavnica; (zur Krankheit) na-
klonjenost, nagnenost.

anlanden priti (pridem) h krajů, pri-
stati (-stanem).

anlangen priti (pridem), dospeti; was
mich anlangt kar mene tiče, zadeva.

anlangend adv. gledé na to.

Anlasst m. (pl. die Anlässe) začetěk,
vzrok, nagibljej; prilika, povod, pri-
ložnost.

anlassen pustiti; impf. puščati (kaj
na čem); Wasser — napustiti (vode),
natočiti, napolniti (z vodo); sich gut
— na dobro obračati se, dobro kazati
(kažem), mnogo obetati.

anläßlich adv. o priliki, povodom.

Anlauf m. zalet, zagon; — nehmen
zaleteti se, zagnati (-ženem) se, za-
kaditi se; (des Keindes) naskok, naval,
napad; (des Wassers) nastop, pritok;
der Anlauf von Bettlern ist groß berači
so pritegnili, — privreli, — zelo pri-
tiskajo, — silo delajo.

anlaufen zaleteti se, zagnati (-ženem)
se; impf. zaletavati se, zaganjati se;
(vom Wasser) rasti, naraščati, kipeti,
natekati se; (anschweffen) oteči (-tečem),
zateči, zabuhniti; impf. otekati; (eine
Summe) narasti, nabrati (-berem) se;
übel — skupiti jo, naleteti; (an die
Wand) prileteti, naleteti na, butniti,
telebniti, udariti se ob ...; (vom
Schimmel) plesneti (plésnůjem); sples-
neti, oprhniti; (vom Roft) růjaveti.

Anlaut m. začetěk besede.

anläuten pozvoniti; impf. pozvanjati.

anlegen naložiti, priložiti, dostaviti,
deti (denem); impf. nalagati, prikla-
dati, pristavljati, devati; (die Leiter an
die Wand) prisioniti, pristaviti; impf.
prislanjati, pristavljati; (das Gewehr)
nastaviti, nameriti, pomeriti; (dem

3

Anlehen

— 34 —

annähern

Fasse e. Reif) (obroč) nabiti (-bijem);
Feuer — zažgati (-žgem); *impf.* zaži-
gati; die Kleidung — obleči (oblečem)
se; *impf.* oblačiti se; die Schuhe —
obuti (obujem) se; *impf.* obuvati se;
andere Kleider, Schuhe — preobleči se,
preobuti se; *impf.* preoblačiti se, pre-
obuvati se; (gründen) vpeljati (vpe-
ljem), ustanoviti, napraviti, osnovati
(-snujem); *impf.* ustanovljati, naprav-
ljati; (Geld) naložiti; *impf.* nalagati;
(Garten) zasaditi; *impf.* zasajati; (den
Verschlusß) pod pečat dejati (denem),
zapečatiti; *impf.* pod pečat devati, pe-
čatiti; Feffeln — ukleniti; *impf.* ukle-
pati (-klepam, -klepljem); Baum —
brzdati; Baum — graditi; zagraditi.

Anlehen n. posojilo, zajem.

Anlehne f. naslonilo, naslanjalo.

anlehnen nasloniti, prisloniti, pri-
preti; *impf.* na-, prislanjati, pripirati;
sich — opreti se, nasloniti se.

anleimen priklejiti, prilepiti.

anleiten voditi, napeljavati, ravnati,
podučevati, navajati; napeljati, na-
potiti, podučiti, nasvetovati.

Anleiter m. napeljevalč, vodnik.

Anleitung f. vodilo, navod, napeljava,
napeljevanje, poduk.

anliegen prileči (-ležem) se; *impf.*
prilegati se; tiščati (-ím) se, naslanjati
se (na kaj).

Anliegen n. skrb, želja, prošnja.

anliegend priložen, pridejan, priležen;
(nachbarlich) sosedēn, bližnji; (von Klei-
dern) tesēn, napet, priležno ukrojen.

anlocken vabiti, mikati (mičem); pri-
vabiti, zvabiti.

anlokend vabljiv, mikalěn, mičěn,
mamljív.

Anlokung f. vabljenje, vabílo.

anlöthen privariti.

anlügen lagati (lažem), lagati se (ko-
mu); nalagáti (koga), zlagáti se (komu).

anmachen napraviti, narediti; *impf.*
napravljati, narejati; (an etw. befestigen)
pritrditi, privezati (-vežem), pripeti
(-pnem), pribiti (-bijem); *impf.* pri-
trjevati, privezovati, pripenjati, pri-
bijati; ein Feuer — netiti, kuriti; za-
netiti, ukresati (-krešem), zakuriti.

Anmarsch m. prihod.

anmarschieren prihajati, dohajati, pri-
bliževati se; *pf.* priti (pridem).

anmachen sich lastiti si, svojiti si, se-
gati (po čem); prisvojiti si, prilastiti
si, polastiti se (česa); prisvajati si, pri-
lastovati si; (sich getrauen) podstopiti
se, drzniti se, predrzniti se.

anmachen
prevzetěn, drzěn, predrzěn,
brezobzířen, ohol, ošaběn.

Anmachtung f. drznost, predrznost,
prevzetnost, brezobzirnost, oholost,
ošabnost. [vati.

anmauern prizidati; *impf.* prizido-

anmelden napovedati (-vem), oglasiti,
zglasiti, naznaniti, javiti; *impf.* na-
povedovati, oglašati, zglašati, na-
znanjati, javljati. [valěc.

Anmelder m. napovednik, napovedo-

Anmeldung f. napoved (-i), oglasílo,
zglasílo; Anmeldungs= zglasílni, na-
povedni.

annelken namolzti (-molzem).

Anmerkebuch n. vpísna knjíga, be-
ležna knjíga, vpisnik, zapísnik.

anmerken (aufzeichnen) zapisati (-pi-
šem), zaznamenati, zabeležiti; *impf.*
zapisovati, zaznamenávati; (zu einer
Schrift) opomniti, pristaviti opombo;
(ankennen) opaziti, poznati (-znam);
man kennt ihm den Fremdling an pozna
se mu, da je inostraněc; takoj opa-
zimo, da je ptujěc.

Anmerkung f. opomnja, opomba,
opazka.

Anmerkungszeichen n. opominjaj.

anmessen primeriti, pomeriti; *impf.*
pri-, pomerjati; (voll) nameriti.

Anmuth f. milina, milota, ljubkost,
prisetnost, prisrěnost; krasota, lepota.

anmuthig mil, ljuběk, prijetěn, pri-
srčěn; krasěn, lep.

annageln pribiti (-bijem); *impf.* pri-
bijati.

annagen nagrizti, nagrizniti, ogrizti,
oglodati (-glodam u. -glojem), oškrb-
ljati, obrebati.

annähen prišiti (-šijem); *impf.* pri-
šivati.

annähern sich bližati se, primíkati
se, prihajati, približevati se; pribli-
žati se, primakniti se, priti (pridem),
pristopiti.

annähernd

— 35 —

Anrechnung

annähernd približnji; adv. (annäherungswieße) blizu, okoli, po priliki, blizoma, primeroma.

Annäherung f. približevanje, prihod.

Annahme f. vzetje, sprejetje, sprejem; (Hypothese) domnevěk.

Annalen pl. letopisi pl.

Annalist m. letopisec.

[prisvojiti.

annertieren privezati (-vežem), spojiti;
annehmbar sprejeměn, sprejemljív;
prijetěn, ugoděn, prikladěn.

Annehmbarkeit f. sprejemljívost; pri-
jetnost, ugodnost.

annehmen vzeti (vzamem), sprejeti
(sprejmem), prevzeti, prejeti; *impf.* je-
mati (jemljem), sprejemati; an *Kindeš-*
statt — za svojega vzeti, posiniti; za
svojo vzeti, pohčeriti; (etw. als wahr —)
imeti (imam) za resnico, smatrati za
istino; misliti si, postaviti z. B. nehměn
wir an mislimo si, vzemimo, postavimo,
recimo u. f. m.; es wird allgemein an-
genommen sploh velja za resnico, sploh
mislijo; (sich angewöhnen) privaditi se;
sich jemandes — skrb za koga nase
vzeti, vzeti koga v svojo skrb, po-
skrbeti zanj; *impf.* jemati koga v svojo
skrb, skrbeti zanj; (vertheidigen) po-
tegniti se za koga, pognati (-ženem) se,
postaviti se zanj; *impf.* potegovati se,
poganjati se (za koga), zagovarjati ga.

Anhener m. prejemnik.

annehmlich všeč, všečen, povoljën,
ugodën, prijetën, mil.

Annehmlichkeit f. ugodnost, prijetnost.

Annerion f. pridruženje, prispojitěv.

anno leta (gen.), v letu.

[sko-

Annonce f. oglas, oznanilo (novinar-

Annoncengeschäft n. posěl z novinar-
skimi oglasi; anonsni urad.

annoncieren (v novinah) oznaniti, (po
novinah) razglasiti.

annullirren uničiti, razveljaviti, ovreči
(-vržem); *impf.* uničevati, ométati;
(den Kauf, Vertrag) po-, razdreti (-de-
rem); *impf.* po-, razdirati.

anomal nepravilěn.

Anomalie f. nepravilnost. [iméněn.

anonym brez imena, brezíměn, brez-

Anonymus m. (pisatelj) brez imena,
neimenovan —, neznan (pisatelj), brez-
imenski.

anordnen urediti, dejati (denem) v
red, razvrstiti, uravnati; *impf.* urejati,
v red devati (devljem), uravnavati;
(befehlen) ukazati (-kažem), zapovedati
(-vem), veleti; *impf.* ukazovati, zapo-
vedovati, velevati.

Anordner m. uredovalč, urednik.

Anordnung f. uredba, uredovanje,
uravnava, razvrstitěv, ustanovilo, do-
ločba; (Befehl) povelje, ukaz, zapo-
ved (-i).

anorganisch neorganski, neorganičen.

anpacken zgrabiti, popasti (-padem),
prijeti (primem), lotiti se.

anpassen tr. primeriti, uravnati, pri-
stojiti, prikrojiti; *impf.* primerjati,
uravnavati; *intr.* prileči (-ležem) se,
podati (-dam) se; *impf.* prilegati se,
podajati se.

anpassend priležen, primerën, pri-
stojën, priličën.

anpsflanzen na-, ob-, zasaditi; *impf.*
na-, ob-, zasajati; sich — naseliti se.

Anpsflanzung f. nasad, zasad.

Anpochen trkati; potrkati.

[skok.

Anprall m. nalet, udar, pritisk, na-
anprallen udariti, trčiti, naleteti,
treščiti, zaleteti se, zagnati (-ženem)
se; *impf.* udarjati, zaletavati se, za-
ganjati se.

anpreisen hvaliti, slaviti, poveličevati,
hvalisati; pohvaliti, poveličati.

Anpreisung f. hvala, pohvala, pove-
ličevanje.

anpressen pritisniti; *impf.* pritiskati.

anprobieren poskusiti, pomeriti;
*impf.* poskušati, primerjati.

anpuhen nališpati, nagizdati.

anrainen mejiti, držati (-im) se.

Anrainer m. mejaš, sosed.

anranken sich oviti (-vijem) se, omo-
tati se, oprijeti (-primem) se; *impf.*
ovijati se, oprijemati (-jemljem) se.

anrathen nasvetovati.

anräuchern kaditi; o-, po-, prekaditi.

anrechnen prišteti (-štejem), pripisati
(-pišem); *impf.* prištevati, pripisovati;
(einrednen) všteti, v račun postaviti,
vračuniti; *impf.* vštevati, v račun
staviti.

Anrechnung f. vštevanje, vštetěv, vra-
čunanje.

3*

Anrecht

— 36 —

Anschauen

Anrecht n. pravica (do česa).

Anrede f. ogovor, nagovor.

anreden ogovoriti, nagovoriti; *impf.* o-, nagovarjati.

anregen sprožiti, obuditi, vzbuditi, napeljati, izpodbosti (-bodem), opomniti; *impf.* vzbujati, napeljevati, izpodbadati, opominjati.

anregend budílěn, spodbadljív.

Anregung f. pobuda, izpodbuděk, opomínjanje.

anreihen vrstiti, nizati (nižem), zvrstiti, urediti, nanizati, nabrati (-berem); sich — uvrstiti se, v vrsto stopiti, pridružiti se.

anreisen natrgati, načeti (-čnem), anreizen drážiti, šuntati, izpodbadati,

izpodbujati, podpihovati, ščuvati; podrážiti, našuntati, izpodbuditi, naščuvati.

Anreizer m. dražilěc.

Anreizung f. podpihovanje, ščuvanje, šuntanje, zdražba.

anrennen intr. pridreti (-derem) na kaj, zaleteti (-im) se, butiti, telebniti; *impf.* zaletavati se, butati, telebati; er wird — naletel bode, opekel se bode, nasadil se bode; *tr.* jemanden — zaleteti se, zagnati (-ženem) se v koga; *impf.* zaletavati se, zaganjati se v koga, zadevati se óbenj.

anrichten napraviti, storiti, narediti, učiniti, osnovati, zgotoviti; *impf.* napravljati, narejati, zgotavljati; Schaden — storiti —, prizadeti (-denem) škodo, škodovati; *impf.* škodo delati, — prizadevati; (den Tisch —) pogrniti; *impf.* pogrinjati.

anrihen prasniti, oprasniti, naškrniti.

anrollen privaliti se, pritočiti se, pritrkljati se.

anruchig suměn, sumljív, na slabem

anrücken tr. primakniti, približati; *impf.* primikati (-mikam u. -mičem), približevati; *intr.* priti (pridem), približati se, primakniti se; *impf.* prihajati, približevati se, bližati se, primikati se.

Anruf m. klic, klicanje, pozív, zazív.

anrufen klicati (kličem), zvati (zovem); poklicati, pozvati; (flehen) moli, prositi.

Anrufung f. klicanje, zazívanje; prošnja.

anrühmen hvaliti; pohvaliti.

anrühren dotakniti, pritakniti se, potipati (-tipljem), pošlatati, zadeti (-denem) se česa; *impf.* tipati, šlatati, dotikati se, zadevati se (česa).

Ansat f. setěv, nasetěv.

ansäen nasejati (-sejem), po-, ob-, zasejati.

Ansage f. napoved (-i), naznanilo, sporočilo, oglas.

ansagen napovedati (-vem), sporočiti, naznaniti, oglasiti; *impf.* napovedovati, sporočati, naznanjati, oglašati; jag an povej! reci!

ansammeln nabrati (-berem), zbrati, skupiti; *impf.* nabirati, skupljati.

Ansammlung f. nabira, nabor.

ansfässig naseljen, nastanjen; sich — machen naseliti se, nastaniti se.

Ansfässigkeit f. nastanjenost, naselitěv, domovanje, nastanitěv.

Ansatz m. (Anlauf) zalet, napad, naskok; (ein. Rechnuug) postavěk, stavěk; (bei Blasinstrumenten) nastavěk, tulěc; (zum Wachsen) zaroděk, zaciměk; (angezettes Stück) pristavěk, dostavěk, nada, nastavěk; (zum Dreschen) násad; (der Bodenansatz) usedlina, uleglina, gošča; (Angeschwemmtes) naplavina, plavje; (— vom Schimmel) oprh; (natürl. Anlage, Empfänglichkeit) nagnenje, naveztnost; (— beim Geflecht) napéra.

Ansatzrohr n. tulěc, ustnik.

ansauen sich napiti (-pijem) se, preopiti se, upijaniti se; nalokati se, nažlempati se.

anschaben strgati (stržem); nastrgati.

anschaffen (beestellen) oskrbeti (-im), omísliti, napraviti, nabaviti si, naročiti; *impf.* oskrbljevati, omíšljati si, napravljati, nabavljati si, naróčati; (befehlen) ukazati (-kažem), reči (rečem), veleti (-im); *impf.* ukazovati, velevati.

Anschaffung f. naprava, nabava; naročilo.

anscharren nagrebsti (-grebem), na-

anschauen gledati, ogledovati, ozírati se; pf. pogledati, ozreti se.

Anschauen n. (Anschauung f.) gledanje, pogled.

anschaulich

— 37 —

anschüren

anschaulich vidljiv, očiten, nazorën, očividën, razumljiv, jasën.

Anschaulichkeit f. vidljivost, nazor-
nost; (in der Erklärung) jasnost, raz-
umljivost.

Anschauung f. nazor, misël (-i); An-
schauungs- nazorni.

Anschein m. videz, podoba, dozdevëk;
es hat den — videti je, kaže se, dozdeva
se. podoba je; dem —e nach kakor je
podoba, kakor je videti, kakor se kaže;
sich den — geben delati se, kakor da
..., na videz kaj storiti.

anscheinend dozdevën, navídezën, na
oko, na videz.

anschichten sich napraviti se; *impf.* na-,
pripravljati se, ravnati se.

anschießen nastreliti, obstreliti.

anschiffen pripeljati se v ladiji, pri-
pluti (-plovem), prijadrati, priplavati,
pribroditi.

anschirren okomatati, (konja) napra-
viti; *impf.* komatati, (konja) naprav-
ljati; (die Ochsen) vkleniti, ujarmiti;
*impf.* vklepati, jarmiti.

Anschlag m. udar, udarëc; (Entwurf)
osnova, načrt; (Gedanke) naklep, na-
mera, namislëk; (berechnende Schäzung)
preudarëk, cenitëv, račun, proračun;
(in der Mühle) treslica; in — bringen
všteti (-štejem); *impf.* vštevati; An-
schläge schmieden naklepati, naklepe sno-
vati, nameravati.

anschlagen tr. udariti, trčiti; *impf.*
trkati, tolči (tolčem), biti (bijem), na-
bijati, udarjati; (die Blocken) pritrko-
vati, plat zvona biti, trijančiti, na-
bívati; (das Gewehr) nameriti, na
muho dejati (denem); (Feuer) kresati
(krešem); ukresati; (tagieren) ceniti,
kup postaviti; zu hoch — preceniti,
previsoko kup (ceno) postaviti; (etw.
irgendwo —) nabiti, pribiti, obesiti;
(mit weitläufigen Stichen anheften) pri-
peti (-pnem), naudariti; *intr.* tekniti,
prileči (-ležem) se, zaleči; *impf.* pri-
legati se, ugajati, prijati; (vom Hunde)
zalajati; sich — udariti se, potolči se.

Anschlagzettel m. oglas, nabito oznanilo.

anschläunmen nablatiti, zablatiti.

anschleppen navleči (-vlečem), pri-
vleči, navlačiti.

anschließen prikleniti, prikovati (-ku-
jem); *impf.* priklepati; (beilegen) pri-
ložiti, pridejati (-denem); *impf.* pri-
lagati; sich — pridružiti se, pristopiti,
prijeti (primem) se koga, skleniti se
s kom; *impf.* družiti se, pajdašiti se.

Anschluß m. priklep, priklepanje;
(Verbindung) pridruženje, zveza, sklep;
(Beisluß, Beilage) priloga, doklada.

anschmieden prikovati (-kujem), pri-
variti.

anschmiegen sich pritisniti se, oprijeti
(-primem) se, stisniti se (h komu);
*impf.* pri-, stiskati se (h komu), opri-
jemati (-jemljem) se (koga).

anschmieren mazati (mažem); na-,
pomazati; (betrügen) ukaniti, preváriti,
oplahtati, opehariti, opaliti.

anschmunzeln muzati se; namuzniti
se (komu).

anschmussen ogrditi, onečediti, one-
snažiti, povaljati, po-, u-, zamazati
(-mažem).

anschnallen pripeti (-pnem), prikop-
čati; *impf.* pripenjati.

anschneiden narezati (-režem), nakro-
jiti; (einschneiden) zarezati; *impf.* na-,
zarezovati; (mit der Schere) nastriči
(-strižem); (angänzen) načeti (-čnem);
*impf.* načenjati.

An schnitt m. na-, zareza; (das An-
geschnittene) načetčk, narezčk, krajčec,
krajčček, okrajček.

anschnitzeln rezljati; narezljati.

anschöpfen zajeti (zajmem), načre-
pati, pozajeti.

anschoppen gnesti (gnetem), gatiti,
basati (bašem); nagnesti, nagatiti,
zabasati.

Anschoppung f. zágata, zaprtje.

anschrauben naviti (-vijem), priviti,
z vijakom pritrditi, — pričvrstiti.

anschreiben napisati (-pišem), zapi-
sati; (voll —) popisati; *impf.* na-, za-,
popisovati.

anschreien zakričati (-im), zavpiti
(-vpijem), zadreti (-derem) se, obreg-
niti se, revsniti (nad kom).

anschuldigen dolžiti, kriviti; obdol-
žiti, okriviti. [těv.

Anschuldigung f. obdolženje, obdolži-

anschüren podnetiti, podžgati.

Anschuss

— 38 —

Ansprache

Anschuss m. nastrel, prvi strel.

anschütten naliti (-lijem), natočiti;
*impf.* nalivati, pritakati; (m. Trockenem)
nasuti (-sujem u. -spem), nagrebsti
(-grebem); *impf.* nasipati (-sipljem),
nagrebati; (begießen) obliti; *impf.* ob-
livati.

anschwängern napolniti, naploditi;
(chem.) nasititi, napojiti.

anschwärzen o-, počrniti; *impf.* črniti,
obirati, opravljati. [kaj].

anschwaken načenčati, natvezti (komu

Anschweif m. snutěk, osnutěk, osnova.

anschweifen snovati (snujem); o-, na-
snovati.

Anschweißrahmen m. snovače pl.

Anschweisspule f. snovalnica.

anschweißen privariti; (b. d. Fägern)
nastreliti, raniti.

anschwellen tr. napeti (-pnem), napih-
niti; *impf.* napenjati, napihovati; intr.
oteći, napeti se, zabuhniti, zabrekniti;
*impf.* napenjati se, otekati; (v. Wasser)
rasti, naraščati, kipeti.

Anschwellung f. otok, oteklina, zabuh-
lina; (des Flusses) natok, velika voda.

anschwemmen naplaviti, nanesti, na-
nositi; *impf.* nanašati.

Anschwemmung f. naplávina, plavje,
prod, nasipina.

ansehen pogledati, ozreti se (na kaj),
ogledati; *impf* gledati, ogledovati, ozi-
rati se; (ankennen) poznati (-znam),
videti, brati (berem); (für etwas —)
imeti (imam), šteti (štejem), čislati,
smatrati.

Ansehen n. pogled, gledanje, ozir,
videž; (Anschein) videz, dem — nach
po videzu, na videz, kakor se kaže,
kakor je videti; (Autorität) ime, veljava,
uglednost, čast, znamenitost, dostoj-
nost, spoštovanje, dostojanstvo, odlič-
nost, čislanost; in — stehen v čislih
biti (sem), sloveti, mnogo veljati, spo-
stovan biti; (Gestalt) podoba, postava,
zunanjost; (dem — nach) po obrazu.

Ansehnlich veljavën, imenitën, zna-
menit, čislan.

Ansehung f. s. Ansehen; in — dessen
gledé na to, kar se tega tiče, zastran
tega.

ansfengen osmoditi, opaliti.

ansehen nastaviti; *impf.* nastavljati;
(hinzu-) pristaviti, prisloniti; *impf.*
pristavljati, prislanjati; (die Flinte)
na-, pomeriti; *impf.* na-, pomerjati;
(bestimmen z. B. den Tag) ustanoviti,
določiti; *impf.* ustanavljati, določevati;
(Bäume) na-, zasaditi; *impf.* na-, za-
sajati, saditi; (Blätter, Blüten, Knofen,
Früchte) od-, pognati (-ženem); *impf.*
od-, poganjati (popke, brst); (beim
Geflecht) napériti; (Anlauf nehmen) za-
leteti se, poskusiti, zapotěči se, zadrviti
se; (übervortheilen) posaditi (koga na
led), opehariti; sich — naseliti se, na-
staniti se; *impf.* naseljevati se; (vom
Staub) prijeti (primem) se; *impf.* pri-
jemati (-jemljem) se.

Ansicht f. pogled; (Meinung) misšel
(-i), mnenje. [zapaziti.

ansichtig werden ugledati, zagledati,

Ansfiedelei f. naselbina, naselitěv;
selo, selišče.

ansiedeln naseliti, nastaniti; *impf.*
naseljevati.

Ansfiedler m. naselnik, naseljeněc, pri-
seljeněc; —in f. naselnica, naseljenka.

ansinnen misliti (o kom kaj), priča-
kovati (od koga kaj), zaprositi.

anspannen vpreči (vprežem), napreči;
*impf.* vpregati, napregati; (stramm)
napeti (-pnem), nategniti; *impf.* na-
penjati, nategovati.

anspeien pljuniti (na koga); *impf.*
pljuvati, zapljuvati.

anspielen začeti (-čnem) igro; (am
Infstrum.) zaigrati, zagosti (-godem);
auf etwas — meriti, cikati, nacikovati
(na kaj).

Anspielung f. cikanje, rahla omemba.

Anspießen nabosti (-bodem), nasaditi
(na), natakniti; *impf.* nabadati, na-
tikati.

anspinnen napresti (-predem); (hinzu)
pripresti; (anzetteln) naplesti (-pletem),
nasnovati (-snujem).

anspornen izpodbosti (-bodem), po-
gnati (-ženem), povzbuditi, podkuriti;
*impf.* izpodbadati, povzbujati, pod-
žigati.

Anspornung f. izpodbadanje, pobuda,
povzbuja, priganjanje.

Ansprache f. nagovor, ogovor.

ansprechen

— 39 —

anstoßen

ansprechen na-, ogovoriti; *impf.* na-, ogovarjati; (bitten) prositi; za-, po- prostiti; (in Anspruch nehmen) svojiti si, lastiti si; prisvajati si, lastiti se (česa); (gefallen) dopasti (-padem); *impf.* dopadati, ugajati, zanimati.

ansprechend mil, ljub, prijeten, zanimiv, ugoden.

anspriken nabrizgati, poškropiti.

Anspruch m. pravica (do česa), terjatěv, zahteva; — machen s. ansprechen.

anspruchslos ponížen, zinérën, skromën. [držën.

anspruchsvoll prevzetën, oblastën, prenапülen naplaviti, nanositi; *impf.* naplavljati, nanašati.

anstacheln s. anspornen.

Anstalt f. priprava; (Maßregel) narédba; (Institut) zavod, naprava.

Anstand m. (Zögerung) čakanje, odlasanje, odlog, pomuda, oprezovanje; (Hindernis) ovira, zadržek; (Würde) dostojnost, spodobnost; (bei Jägern) stan, zaseda, preža; ohne — brez pomiselka, takoj, nemudoma; mit — dostojno, spodobno adv.

anständig dostojën, spodobën; (entsprechend) po volji, všeč, ugodën. [nost.

Anständigkeit f. dostojnost, spodobstandstslos adv. brez pomiselka, brez zadržka.

anstarren strmeti, strmo gledati; fig. zavzeti (-vzamem) se, čuditi se.

anstatt praep. namesto; coni. ne da — ampak, ne da — še.

anstauben prašiti; na-, o-, zaprašiti.

anstaubnen ostrmeti, začuditi se, zavzeti (-vzamem) se; *impf.* strmeti, čuditi se, občudovati.

anstehen na-, zabosti (-bodem); *impf.* na-, zabadati.

anstecken natakniti, nasaditi; *impf.* natikati, nasajati; (von Krankheiten) okužiti, otrovati (otrujem), (bolezen) zatrositi, — zanesti; angesteckt werden (bolezen) nalezti; (ein Haus) zažgati, (ogenj) zatrositi.

anstekend otrovën, kužën, nalezljív.

Ansteckung f. okuženje.

Ansteckungsstoff m. otrovílo, skrnina.

anstehen stati (stojim); (wohl—) principleči (-ležem) se, podati (-dam) se;

*impf.* prilegati se, podajati se, prav biti (sem); (behagen) všeč biti (sem), po volji biti, po godu biti; (— lassen) odlagati, odlasati, odkladati, oprezovati; *pf.* odložiti, počakati; es wird nicht lange — ne bode dolgo trajalo.

ansteigen dvigati se, vzdigovati se, navkreber popenjati se, vzbrdo višati se.

anstellen postaviti; *impf.* postavljati; (anstiften) napeljati, nagovoriti, podpihati; *impf.* napeljevati, nagovarjati, podpihovati; (thun) storiti, narediti, učiniti, napraviti; *impf.* delati, narejati; Betrachtungen — premišljevati, preudarjati, pretehtovati; einen Versuch — poskus napraviti, poskusiti; *impf.* poskušati; im Dienst — nastaviti, namestiti, v službo postaviti, službo dati (dam), — podeliti; angesteckt werden službo dobiti; angesteckt sein nastavljen biti (sem), v službi biti, službo imeti (imam); sich — delati se, vesti (vedem) se, hliniti se, kazati (kažem) se.

anstellig spretěn, ročěn, pripravěn.

Anstellung f. nastavljenje, nameščenje, služba.

Anstellungsgefühl n. prošnja za službo.

anstellungslos brez službe.

anstiften napraviti, nasnovati (-snujem), naplesti (-pletem); *impf.* napravljati, snovati, napletati; (einen zu etwas) šuntati, ščuvati, nagovarjati, podpihovati; na-, podšuntati, naščuvati, podkuriti.

Anstifter m. po-, začetnik, nasnovatelj, provzročitelj; podpihovalěc, svetovělěc, šuntar.

anstimmen ubrati (-berem) jo, zakrožiti, zagósti (-godem); ein Lied — zapeti (-pojem). [kati, naphati.

anstopfen natlačiti, nažokati, natrat.

Anstoß m. zadetje, udar, spotikljej; (im Reden) jeclanje; (Hindernis) zapreka, zadeva, zadržek; (Ärgernis) pohujšanje, sóblazën (-i), pohujševanje; — geben pohujšati; *impf.* pohujševati; — nehmen pohujšati se, spotakniti se; *impf.* pohujševati se, spotikati se; hudovati se, grajati.

anstoßen trčiti, suniti, dregniti; *impf.* trkati, suvati, dregati; (anrennen) za-

anstojend

— 40 —

Antrag

deti (-denem ob kaj), zaleteti se, te-
lebniti; *impf.* zadevati, zaletavati se,
telebati; (mit der Junge) spotikati se,
jecljati, žužnjati, zapletati se (z je-
zikom); (angrenzen) tikati se, mejiti,
držati (-im) se, biti (sem) tik česa.

anstojend tik ležeč, tikajoč se, držeč
se, bližnji, sosednji. [spodoběn.

anstößig spotikljiv, pohujšljiv, ne-

anstößigkeit f. spotikljivost, pohujš-
ljivost, nespodobnost.

anstreben poganjati se, gnati (ženem)
se (za čim), prizadevati si, doseči sku-
šati, posezati (za čim), truditi se, na-
penjati se; (wider ctwaš) upreti se;
*impf.* upirati se (proti čemu, zoper kaj).

anstreichen na-, pomazati (-mažem);
(mit Farbe) pobarvati; (mit Kalk) be-
liti, pobeliti; (mit Bleistift) podčrtati.

Anstreicher m. mazač, barvar.

anstreifen tr. oplaziti; (Laub) smu-
kati, češuljati; nasmukati; intr. do-
takniti se, zadeti (-denem) se; *impf.*
dotikati se, zadevati se.

anstrengen napeti (-nem), nategniti;
*impf.* napenjati, nategovati; (z. Arbeit)
pri-, naganjati, siliti (k čemu); (den
Kopf) ubijati si, beliti si, lomiti si
/glavo); (zu sehr) pretegniti, presiliti;
einen Proceß — pravdo začeti (-čnem),
tožbo gnati (ženem); sich — truditi se,
upirati se, gnati (ženem) se, vbadati
se, napenjati se, siliti se, žiliti se.

anstrengend težěk, težavěn, trudapoln.

Anstrengung f. trud, prizadeva, pri-
zadevanje, napor, napenjanje.

anstreuen nasuti (-spem), natrositi;
*impf.* nasipati (-sipljem).

Anstrich m. namazanje, lik; (Schminke)
lepotilo, šarilo; (Anschein) videz, po-
doba, zunanjost. [pripletati.

ansticken priplesti (-pletem); *impf.*

anstücken dostaviti, prikrpati, pri-
šiti (-šijem); *impf.* dostavljati.

anstürmen navaliti, naskočiti, na-
pasti (-padem), prihrumeti (-im), pri-
vreti, privršeti, udariti (na koga).

Ansturz m. pritisk, naval, naskok.

anstürzen zagnati (-ženem) se, za-
leteti (-im) se; *impf.* zaganjati se, za-
letavati se. [njo vložiti.

ansuchen prositi; za-, poprositi; proš-

Ansuchen n. prošnja.

ansummen pribrenčati (-im); sich —
nabrati (-berem) se, namnožiti se.

Antagonismus m. protivnost, naspro-
tovanje, tekmovanje.

Antagonist m. protivnik, nasprotnik,
zopernik, tekmec.

antasten potipati (-tipljem), pošlatati,
dotakniti se; *impf.* tipati, šlatati, do-
tikati se; (die Ehre) škodovati po-
štenju, dotakniti se poštenja.

Antecedens n. (pl. die Antecedentien)
predidoče, prednji stavěk.

antediluvianisch predpotopěn.

Antheil m. del, delež; — haben delež-
nik —, deležen biti (sem); — nehmen
udeležiti se; *impf.* udeleževati se.

antheilmäßig adv. po deležu.

Antheilnehmer m. deležnik; —in f.
deležnica.

Antheilreicht n. deležna pravica.

Anthera f. prašnica.

Anthologie f. cvetnik, anthologija.

Anthropologie f. človekoslovje, anthro-
pologija.

Anthropophag m. ljudožěr, pesoglavěc.
anthun (Kleid) obleči (-čem); *impf.*
oblačiti; (Schuhe) obuti (obujem); *impf.*
obuvati; Ehre — čast skazati (-žem);
*impf.* skazovati; Gewalt — siliti, prisi-
liti, primorati; Schaden — poškodovati
koga, škodo storiti, — delati komu;
sich ein Übel — raniti se, ubiti (-bi-
jem) se.

Antichrist m. antikrist.

anticipando adv. prej, poprej, naprej.

anticonstitutionell protiustavěn.

antik starinski, nekdanji.

Antike f. starina, starovina, antika.

Antiken sammlung f. starinska zbirka.

Antilope f. antilopa.

Antipathie f. zópernost, stud, mrzost.

Antipode m. protinožěc.

Antiquar m. starinar; knjigar, ki trži
s starimi knjigami; starinoznaněc.

Antiquität f. starina.

Antithese f. oporeka, protistavěk.

Antliki n. obraz, lice, obličje.

Antrag m. predlog, nasvet, ponudba;
— stellen predložiti; *impf.* predlagati,
nasvetovati kaj; den — nehmen pred-
log sprejeti (sprejmem).

antragen

— 41 —

Anwinkel

antragen nanesti; *impf.* nanašati;
(vorschlagen) svetovati, predložiti; *impf.*
predlagati; *sich* — ponuditi se; *impf.*
ponujati se.

Antragsteller m. predlagatelj, nasve-
tovalč.

Antragstellung f. predlaganje, nasve-
tovanje predlogov.

antreffen najti (najdem), sniti (sni-
dem) se s kom; *impf.* nahajati koga.

antreiben pognati (-ženem); *impf.*
poganjati, tirati; (anspornen) spodbosti
(-bodem); *impf.* spodbadati; (schwingen)
zagnati (-ženem); *impf.* zaganjati.

Antreiber m. poganjač, spodbadalč,
priganjalč.

antreten nastopiti; *impf.* nastopati;
začeti (-čnem); *impf.* začenjati; den
Dienst — v službo stopiti; Erbschaft
— dedšino nastopiti; Geschäft — pri-
četi (-čnem), lotiti se.

Antrieb m. pogón, poganjanje, spod-
badanje; (Beweggrund) nagon, nagib,
vzrok; aus eigenem — sam od sebe,
svojevoljno.

antrinken napiti (-pijem) se; *impf.*
napivati se.

Antritt m. nastop, začetěk; (einer
Reife) odhod; Antritts- nastopni.

Antrittsgeld n. nastopnina.

Antrittsrede f. nastopni govor, prva
beseda.

Antwort f. odgovor; Red und — geben
odgovoriti; *impf.* odgovarjati; odgovor
dati (dam), — dajati; er blieb ihm
keine — schuldig nobene mu ni za-
molčal; wie die Frage, so die — kak
ogovor, tak odgovor.

antworten odgovoriti, odvrniti; *impf.*
odgovarjati; (schriftlich) odpisati (-pi-
šem); *impf.* odpisovati; (kurz) odrezati
(-režem).

Antwortschreiben n. odpis, odgovor.
anvertrauen zaupati; izročiti; *impf.*
izročati komu kaj; *sich* — razodeti se
komu; *impf.* razodevati se.

anverwandt soroděn, v rodu biti komu
od. s kom.

Anverwandte m. sorodnik, žlahtnik;
f. žlahtnica.

Anverwandtschaft f. sorodstvo, žlahta,
svaščina.

Anwachs m. narast (-i), naraščaj, pri-
rast (-i), priraščaj, mladina.

anwachsen prirasti (-rastem); *impf.*
priraščati; (*sich* mehren) rasti, množiti
se; narasti, pomnožiti se; *impf.* na-
raščati, pomnoževati se.

Anwalt m. zagovornik, pravdnik, za-
stopnik; (Sachwalter) oskrbnik.

Anwaltschaft f. pravdništvo, oskrb-
ništvo.

anwandernd obiti (-idem), spreletéti;
*impf.* obhajati, spreletati; (reizen) mi-
kati; die Furcht hat ihn angewandelt
strah ga je obšel, spreletel.

anwärmen pogreti (-grejem), ogreti;
*impf.* ogrevati.

Anwartsfachst f. pričakovanje.

Anwehe f. zamet.

anwenden pihniti; *impf.* pihati, pih-
ljati na koga; veti (vejem) na kaj;
den Schnee — snega namesti (-metem)
(na prag).

anweisen mečiti, mehčati; omečiti,
omehčati.

anweisen odkazati (-kažem); *impf.*
odkazovati; naročiti komu kaj; pod-
učiti koga; Geld — denar komu na-
kazati (-kažem); *impf.* nakazovati; an-
gewiesener Betrag nakazani iznos.

Anweisung f. odkaz, naročilo, poduk,
napotěk; (Post—) poštna nakaznica.

anweisender beliti; pobeliti.

anwendbar raběn, poraběn, rabljív,
upotrebljív.

anwenden rabiti; porabiti, upotre-
biti; *impf.* porabljati; Mühle — pri-
zadeti (-denem); *impf.* prizadevati si;
truditi se; Kosten — trošiti, potrošiti;
Gesetz — zakon porabiti.

Anwendung f. raba, poraba.

anwerben nabrati (-berem), najeti
(najmem); *impf.* nabirati, najemati;
*sich* — lassen med vojake iti.

anwerfen ometati (-mečem); *impf.*
ometavati.

anwesend navzoč, pričujoč, prisotěn.

Anwesenheit f. navzočnost, pričujoč-
nost, prisotnost; in meiner — vpričo
mene.

anwidern gabiti se, mrzeti; das widert
mich an to se mi gabi.

Anwinkel m. prikot.

Anwohner

— 42 —

Aprilwetter

Anwohner m. sosed, bližnji stano-
valěc; Save— posavěc, Drau— po-
dravěc, Meer— primorěc.

Anwurf m. omet, namet; (d. Waffers)
nanos, naplav; (Vorwurf) očitanje.

Anzahl f. število, broj; eine große —
Menschen množica, sila ljudstva; kleine
— peščica, nekoličina. [števati.

anjählen našteti (-štejem); *impf.* na-

anzapfen nastaviti, na čep dejati
(denem), na čep postaviti; *impf.* na
čep devati. [obrzdovati.

anjäumen obrzdati, obuzdati; *impf.*

anjechen upijaniti koga; sich — opiti
(-pijem) se, napiti se, upijaniti se;
*impf.* opivati se.

Anzeichen n. znamenje, znak.

Anzeige f. naznanilo, poročilo, objava;
(gerichtliche) ovada.

anzeigen naznaniti, poročiti, oglasiti;
*impf.* naznanjati, poročati, oglašati;
kazati (kažem); pokazati; (gerichtlich)
ovaditi; anzeigende Art kazalni (zna-
nilni) način, določni naklon.

anzeigend kazalěn.

Anzeiger m. naznanilče, kazalče.

anjetteln snovati (snujem), osnovati.

Anzettelung f. osnova, snovanje, osnu-
těk; — einer Verschwörung zarota.

anziehen potegniti; *impf.* potegovati;
(anspannen) nategniti, pritegniti, na-
peti (-pnem); (Kleider) obleči (oblečem);
*impf.* oblačiti; (Schuhe) obuti (obujem);
*impf.* obuvati; (Wasser) napiti se, ob-
volgniti; (anregen) mikati, zanimati,
zavnemati, vabiti. [prijetěn.

anziehend mičěn, mikalěn, zanimiv,

Anzieher m. priteznica (Muskeł).

Anziehung f. natezanje, natezava.

Anziehungskraft f. privlačnost.

Anzug m. (Kleider) obleka, oprava;
(Ankunft) prihod, dohod.

anžüglich žaljiv, zbadljiv.

Anzüglichkeit f. žaljivost, zbadljivost.

anzünden (Licht) prižgati (-žgem);
*impf.* prižigati; (Feuer) zakuriti, zane-
titi, zatrniti, zapaliti; (Haus) zažgati.

Anzünder m. zažigalec.

Anzündung f. prižig, zažig, zažiganje.

Horte f. privodnica.

Apathie f. brezčutje, brezčutnost.

apathisch brezčutěn.

Apfel m. jabelko; (wilder) lesnik,
lesnika; Apfel- jabelčni. [lesnika.

Apfelbaum m. jablan, jablana; (wilder)
apfelsförmig jabelčast.

Apfelmost m. jabelčnik, jabelkověc,
lesnikověc.

Apfelmotte f. jabelčni molj.

Apfelschniz m. krhělj, krhlič.

apodiktisch neovržen, apodiktičen.

Apokalyanse f. skrivno razodetje.

apokryph neprav, podtaknen, ne-

pristěn.

Apologet m. branitelj.

Apoplerie f. mrtvúd.

Apostat m. odpadnik.

Apostel m. apostelj, apostol; Apostel-
aposteljski, apostolski.

Apostelamt n. aposteljstvo.

apostolisch apostolski.

Apostroph m. opuščaj.

Apotheke f. lekarna.

[karski.

Apotheker m. lekarnik; Apotheker- le-

Apothekergehilfe m. lekarniški po-
močnik. [(-i).

Apothekergewerbe n. lekarniška obrt

Apothekergremium n. lekarniški zbor.

Apothekerkunst f. lekarništvo.

Apparat m. priprava, orodje, pristroj.

Appell m. sklic, pozov.

Appellant m. prizivnik.

Appellation f. priziv.

Appellationsfrist f. prizivni rok.

Appellationsgericht n. prizivno sodišče.

appellieren prizvati (-zovem) višje so-
dišče, pritožiti se pri višjem sodišči;
*impf.* pritoževati se p. v. s.

Appetit m. tek, slast (-i); guter —
doběr tek; ich habe — diši mi, tekne mi.

appetitlich tečěn, slastěn; adv. tečno.

applaudieren ploskati, tleskati.

Applaus m. plosk, ploskanje, tlesk.

Apposition f. pristavěk.

appretieren f. zubereiten.

Approbation f. odobrenje, potrdba,
potrjenje.

approbieren odobriti, potrditi; *impf.*
potrjevati.

Aprikose f. marelica.

April m. april, mali travěn; in —
schicken po tičjega mleka poslati.

Aprilwetter n. nestanovitno, spremen-
ljivo vreme (-na).

Apropos

— 43 —

Armbrustfschüße

Apropos interi. dà-tè! zbilja! pri tej
priliki; na misèl mi pride.

Aqueduct m. vodovod.

Aquator m. ravnik, ekvator; Aquatortal= ravnikov, ravniški.

Aquatorialströmung f. ravniški —,
ekvatorjalni tok.

äquinozial jednakonočen.

Aquinoctium n. jednakonočje.

Equivalent n. jednaka vrednost, namestěk; adi. jednakovreděn.

Ar n. ar.

Ara f. věk, letoštetje.

Aräometer n. gostomer.

Ärar n. državna blagajnica.

ärarisch državěn, erarěn.

Arbeit f. delo, opravilo, opravěk,
posěl, dejanje; an die — gehen na
delo iti (idem, grem); wie die —, so
der Lohn kakoršno delo, tako plačilo.

arbeiten delati, poslovati; (knechtisch)
tlako delati, robotati; schwer — tru-
diti se; sich empor — opomoči (opo-
morem) si; impf. opomagati si; ohne
Kost — v dero delati.

Arbeiter m. delavěc, težak; —in f.
delavka, težakinja.

arbeitslos brez dela, brezdelavěn.

arbeitsam delavěn.

Arbeitsamkeit f. delavnost.

Arbeitshaus n. delavnica.

Arbeitsleute pl. delavči, težaki.

Arbeitslohn m. zaslužek, mezda.

arbeitsfcheu boji se dela, mrzi mu delo.

Arbeitstag m. delavnik.

Arrade f. obók.

Arcanum n. skrivnost.

Archäolog m. starinoslověc.

Archäologie f. starinoslovje

archäologisch starinoslovski.

Arche f. barka, ladija.

Archipel m. otočje.

Architekt m. zidarski umetnik, stav-
bar, arhitekt. [arhitektura.

Architektonik f. zidarska umetnost,

Archiv n. pismohrana, arhiv.

Archivar m. pismohranar, arhivar.

Area f. prostor, selišče.

arg hud, zěl (zla, -o), zloběn; das
ist doch zu — to je vendar (vender) pre-
več; — verfahren mit einem grdo rav-
nati s kom.

Ärger m. nevolja, srd, jad, togota.
ärgerlich nevoljěn, srdit, jadovit, to-
gotěn, pohujšljiv.

ärgern jeziti, dražiti, togotiti, jaditi
koga, nagajati komu; sich — jeziti se,
srditi se, repenčiti se, hudovati se; es
ärgert mich to me grize, — jé; sich an
etwas — pohujšati se nad čim; impf.
pohujševati se, spotikati se.

Ärgernis f. pohujšanje; öffentliche —
javno pohujšanje, spogledovanje; ich
gebe — svet se spogleduje nad menoj;
— geben pohujšati; impf. pohujševati.

arggesinnt hudovoljěn, hudomušěn.

Arggesinnte m. hudovoljnež.

Arglist f. zvijača, prekanjenost, ko-
varstvo, lokavščina.

arglistig zvit, lokav, zvijačěn.

arglos priprost.

Argument f. Beweis.

Argusfalter m. okač.

Argwohn m. sum, sumljivost, natol-
cevanje.

argwöhnen sumiti, natolcevati; gegen
jemnd. — koga na sumu imeti (imam).

argwöhnisch sulljiv, suměn.

Arie f. napev, viža; (Lied) popevka.

Aristokrat m. boljar, plemenitnik,
plemenitaš; coll. plemstvo.

aristokratisch plemenitniški, plemenitaški, boljarski; — e Regierung plemenitiška vlada.

Arithmetik f. aritmetika, računstvo.

arithmetisch aritmetičen.

arktisch severěn, arktičěn.

Arm m. rama, rame (-na); beide —e
naročje; (Oberarm) nadlehti f., nad-
komolěe; (Mittelarm) lehti f., komolěe;
(Borderarm) podkomolěe; unter dem
— pod pazduho, pod pazho; — des
Flusses rokav, panoga; unter die —
greifen pomoči (-morem); impf. poma-
gati komu; in die —e nehmen v na-
ročje vzeti (vzamem).

arm ubog, revěn, sirotěn, siromaški;
— werden obožati; arme Leute siro-
mačija.

Armatur f. orožje, vojaška oprava.

Armband n. zapestnica, naročnica.

Armbinde f. povoj, preveza.

Armbrust f. samostra, samostrel (-i).

Armbrustfschüße m. samostrelěc.

Arme

— 44 —

aschenfärbig

Arme m. ubožěc, revež, siromak; f. ubožica, reva, sirota.

Armee f. vojska, armada; Armee-vojskni, vojni, vojinski.

Armeecorps n. vojinsko krdelo, voj.

Armeetrain m. vojinski trên.

Ármel m. rokav, rokavěc.

Ármelhemd n. rokavci.

Ármencaſſe f. denarnica za ubožce.

Ármenfond m. ubožni zaklad.

Ármenhaus n. ubožnica.

Ármeninſtitut n. zavod za siromake, siromašnica; Pfarr— farna siromašnica.

Ármenvater m. skrbnik revežev.

Ármenversorgung f. ubožna preskrba, preskrbovanje ubožcev.

ármförmig ročast, ramast.

Ármhöhle f. podpazduha.

[cajna.

Ármkorb m. pletenica, ročnica, košara,

Ármlehne f. ročaj, držaj.

Ármleuchter m. lesteněc.

ärmlich siromaški, sirotěn, beděn, uborěn; —e Hütte beznica, kočura.

ármlos brezročěn.

Ármmuskel m. lehtna mišica.

ármſelig siromašěn, revěn, sirotěn, uborěn.

Ármſeligkeit f. revščina, siromaštvo, siroščina.

Ármſpange f. zapeſtnica.

Ármut f. uboštvo, siromaštvo, revščina, siroščina, siromačija.

Ármutszeugnis n. spričevalo uboštva, ubožno spričevalo.

Ármvoll m. naročaj, naročje.

Árnica f. črvivěc, árnika.

Áronſtab m. pegasti kačnik, štrkověc.

Ároma n. vonjava, dišava.

áromatich vonjav, blagodišeč.

Arrangement n. naprava, priprava, uredba.

arrangieren napraviti, pripraviti, urediti, prirediti; *impf.* pripravljati, prirejati.

Árrest m. zapor; (Locale) ječa.

Árreſtant m. jetnik; —in f. jetnica.

Árreſtstraße f. zaporna kazěn.

arretieren zapreti; *impf.* zapirati.

árogant f. anmaßend.

arrondieren okrožiti, zložiti; *impf.* okroževati, zlagati.

Arrondierung f. zložba; okrožitěv, zaokroževanje.

Arrondissement n. okraj.

Ársch m. rit (-i), sedalo, zadnjica; prda, guzica.

Árschbaſſe f. ritnik.

[nal.

Ársenal n. orožnica, orožarnica, arzen-

Ársenik m. mišnica, arzenik; Arſenik=mišnični.

Árſis f. povzdig.

Árt f. (Weise) način; (Gattung) pleme (-na), rod; (Species) vrsta; (Anſtand) pristojnost, uljudnost; (Beschaffenheit) kakovost; nach — der Thiere živinski.

áarten vreči (vržem) se; nach feinem Vater — po očetu.

articuliert členkovit, razločěn.

artig pristojěn, uljuděn.

Artigkeit f. pristojnost, uljudnost.

Artikel m. člen, spolnik; (Abſaß) odstavěk; (Ware) blago, roba; (Auffaß) sestavěk.

Ártillerie f. topništvo.

Ártilleriſt m. topnik, topničar.

Ártist m. umetnik.

ártiſtich umetniški.

Árve f. limba, cemprin.

Árznei f. zdravilo, lek; Arznei= zdravilski, lekarski.

árzneien zdraviti, lečiti, vračiti.

Árzneikunde f. zdravilstvo, vraštvo, lekarstvo.

Árzt m. zdravnik, lečnik, vrač.

ärtlich zdravniški; —e Behandlung zdravitěv, lečitěv; er ſteh't in —er Behandlung zdravnika ima; —es Gutachten zdravnikovo mnenje.

Áſcendenten pl. vzhodno koleno, so-
rodniki vzhodne vrste.

Áſcet m. pokorilěc, krotilěc počutnosti.

Áſcetik f. krotitěv počutnosti, pokorjenje mesa, vaja v pobožnem življenji, zatajevanje samega sebe.

áſcetisch zatajevalěn.

Áſche f. pepel; (glimmende) prhal
(-i), prhalka, prhalica; (glühende) žrj-
vica; Aschen= pepelni.

Áſche f. lipan.

Áſchenbrödel n. zapečnik, zapečnica.

Áſchenbrot n. podpepelnik, mlinci.

aschenfärbig pepelnast.

Aschenkrug

— 45 —

Atmosphäre

Aschenkrug m. pepélnica.

Aschenmann m. pepelar.

Aschenfalsz n. lugasta sol (-i), alkalska
Aschenschaufel f. greblja.

Äscher m. lug.

Äscherfass n. lužnjak.

Aschermittwoch m. (f.) pepelnična
sreda, pepelnica.

äschern pepeliti.

aschgraun pepelnast; ein —es Pferd
mišče.

äsen pitati, hraniti, krmiti, jesti
dati (dam).

Aspect m. Aspecten pl. pogled, izgled;
znamenja, predznamenja; astronom.
stanje premičnih zvezd.

Asphalt m. zemeljska smola. [lěc.

Aspirant m. aspirant, čakalěc, prosi-

Aspiration f. navdih, zasopnenje, hre-
penenje.

aspirieren zasopniti; prositi, čakati
na kaj, hrepeneti po čem.

Asf n. as.

Assurcurant m. zavarovalěc.

Assurcuranz f. zavarovanje.

Assurcuranzanstalt f. zavarovalnica.

Assurcuranzgebür f. zavarovalnina, pre-
mija.

Assurcuranzpolize f. zavarovalna polica.

Assecurat m. zavarovaněc.

asscurieren zavarovati kaj.

Assel f. prešiččk; Band— stonoga.

assentieren nabirati vojake; nabrati
(-berem); novačiti; med vojake vzeti
(vzamem); *impf.* jemati (jemljem).

Assentierung f. vojaški nabor.

Assentierungs commission f. naborna
komisija.

Assentort m. naborni kraj.

Assessor m. prisednik, asesor.

Assignant m. nakazovalěc.

Assignat m. nakazaněc; n. (Schein)
nakaznica.

Assignation f. nakaz.

Assimilation f. prilikovanje. [vati.

assimilieren priličiti; *impf.* priliko-

Assisen pl. porotna seja.

Assisenhof m. porotno sodišče.

Assistent m. asistent, pomočnik.

Assistenf. pomoč (-i). [družba.

Association f. združba, združevanje;

associtieren družiti se; združiti se.

Assoriè m. trgovski drug.

Assonanz f. ujema glasnikov.

assortieren razdeliti; sich — založiti
se z blagom.

Alt m. veja; dem. vejica; panoga,
grana; coll. vejevje; (m. Backen) rogo-
vila; (Überbleibsel im Holze) grča, svrž.

Ästhetik f. lepoznanstvo.

ästhetisch lepoznanski.

Asthma n. neduha, naduha, sipljivost.
asthmatisch nedušěn, nadušljiv, sipljiv.
ästig vejnat; rogovilast; (knorrig)
grčast, svržast, svržàt; (dicht) košat,
goščat.

astlos brezvejnat.

Astrognosie f. zvezdoznanstvo.

Astrolabium n. zvezdomér.

Astrolog m. zvezdar, astrolog.

Astrologie f. zvezdarstvo.

Astronomie m. zvezdoslověc, zvezdogled,
astronom. [mija.

Astronomie f. zvezdoslovje, astrono-
astronomisch zvezdoslověn, astrono-
mičěn.

astvoll vejnat, vejevit.

Asthwerk n. veje, vejevje, praščeje.

Asyl n. zavetje, zavetišče, pribe-
žališče.

Atelier n. umetnikova delavnica.

Atheismus m. brezboštvo, bogotajstvo.

Atheist m. brezbožěc, bogotajěc.

atheistisch bogotajěn, brezbožěn.

Athem m. sapa, dih, dušěk; den —
holen dihniti; *impf.* dihati, sopsti (so-
pem); (schwer) sopihati, sipiti; in einem
— v jednem dušku; zu — kommen
oddahniti se. [sopihan.

athemlos brez sape, zasopljen, za-
Athemorgan n. dihalo.

Athemsystem n. oddušje.

Athemzug m. dušěk, dih, dihljej.

Äther m. hlip, etër.

ätherisch hlipön, eteričěn.

Ätherdämpfe pl. etrova soparica.

Athlet m. borilěc, rokoborěc, atlet.

athmen dihati, sopsti; dahniti, dih-
niti, sopniti; (schwer) sopihati; (stark)
dihteti; (von Blumen) dišati (dišim),
duhteti.

Atlas m. zemljevid, atlas (pl. atlanti).

Atmosphäre f. vzduh, ozračje, at-
mosfera.

atmosphärisch

— 46 —

aufbreiten

atmosphärisch vzdušën, atmosferski.

Atom m. atom, drobëc.

Attaque f. napad. [napadati.

attaquieren napasti (-padem); *impf*.

Attentat n. zavratni napad.

Attest n. spričevalo, svedočba.

Attich m. habat.

Attribut n. pridev, pidevëk, prilastëk.

attributiv pridevën.

Äß- razjedën, razjedljiv. [zati.

äßen močiti z razjedljivo vodo, pe-
ßalk m. žgano vapno.

Äßlauge f. razjedljivi lug.

Äßwasser n. razjedljiva voda.

au! interi. oj, joj, joj meni, gorjé!

auch coni. tudi, i; wer es auch sei bodi
si kdor koli; wenn auch če tudi, če
prav, da-si, ako tudi, akoravno; sowohl
— als auch i — i; nicht nur — sondern
auch ne samo — ampak tudi.

Auction f. dražba.

Audienz f. zasluh, avdijencija.

Auditor m. vojaški sodnik, aveditor.

Auditorium n. poslušalci. [draga.

Aue f. loka, trata, ledina, livada,

Auerhahn m. divji petelin.

Auerhenne f. divja kura.

Auerochs m. tur.

auf praep. na, po, v (mit d. Acc. u.
Loc.); — dem Lande na kmetih; —
slovenisch slovenski; — Anrathen po
nasvetu; — den Sonntag v nedeljo;
interi. auf! vstani, na noge! Glück auf!
Bog daj srečo!

aufsäßen jekniti, zaječati.

aufsakern izorati (-orjem) (kamen);
nochmaß — preorati; locker — raz-
orati.

aufarbeiten podelati; sich — opomoči
(-morem) si; *impf.* opomagati si.

aufsathmen dihniti, zdihniti; odah-
niti se.

aufbahren dejati (denem) na mrt-
vaški odër; *impf.* devati.

aufbauen sezidati, zgraditi, postaviti;
*impf.* postavljati.

aufbehalten hraniti, shraniti; den Hut
— pokrit ostati (ostanem).

aufbeissen pregrizniti; (m. d. Schnabel)
razkljuvati (-kljujem). [zboljševati.

aufbessern zboljšati, poboljšati; *impf.*

Aufbesserung f. zboljšek, poboljšek.

aufbetten postlati (-steljem); *impf.*
postiljati.

aufbewahren shraniti, spraviti; *impf.*
shranjati, spravljati. [zavod.

Aufbewahrungsanstalt f. blagohranilni
Aufbewahrungsort m. hranišče.

aufbiegen zavihati (-viham u. -višem),
zavihniti.

aufbieten (Truppen) nabrati (-berem);
*impf.* nabirati; na vojsko sklicati (-kli-
čem); (Verlobte) oklicati; (Kräfte) pri-
zadevati si.

aufbinden navezati (-žem), privezati
na kaj; *impf.* privezovati; obesiti
komu kaj (na nos); *impf.* obešati; (d.
Sač) razvezati; *impf.* razvezovati.

aufblähen napihniti, napeti (-pnem);
*impf.* napenjati; sich — šopiriti se, na-
pihovati se, nadimati (-dimljem) se;
ſtolz napihnen.

aufblasen (Feuer) upihniti, podpih-
niti; *impf.* upihovati.

aufbleiben čuti (čujem), bdeti (bdim);
(d. Nacht) prečuti, prebdeti.

Aufblick m. pogléd.

aufblicken kvišku pogledati, oči po-
vzdigniti; *impf.* povzdigovati. [svetiti.

aufblicken zablisniti, zabliskati, za-
aufblühen razevesti (-cvetem), raz-
cveteti, razviti se; *impf.* razcvetati,
razvijati se.

Aufblühen n. razvet, razvoj, razvitěk.
aufbrausen skipeti, zavreti, zašumeti;
*impf.* kipeti, vreti šumeti; (im Zorn)
razsrditi se, raztogotiti se, razkačiti se.

aufbrausend razsrdljiv, togotljiv,
naglojezën.

aufbrechen tr. ulomiti, razlomiti;
*impf.* razlamljati; (Thüre) razbiti vrata;
*impf.* razbijati; (Brief) odpečatiti, raz-
pečatiti; *intr.* (von Knoßen, Wunden)
počiti; *impf.* pokati; (v. Blumen) raz-
cvesti (-cvetem) se, odpreti se; *impf.*
razcvetati se, odpirati se; (v. Wunden)
prepustiti se, predreti se; *impf.* pre-
puščati se, predirati se; (sich auf den
Weg machen) vzdigniti se, odriniti, od-
praviti se, podati se na pot; *impf.*
vzdigovati se, odpravljati se.

aufbreiten razgrniti, prostreti (pro-
sterem), razprostreti; *impf.* razgrinjati,
razprostirati.

aufbringen

— 47 —

Aufforstungsgebiet

aufbringen spraviti, pripraviti; *impf.*
spravljati; (ausfindig machen) najti
(najdem), stakniti; *impf.* stikati; eine
Sitte — novo šego uvesti (-vedem);
*impf.* uvajati; ein Kind — dete od-
gojiti; *impf.* odgajati; in Born bringen
razjeziti, razdražiti, razkačiti, razsrditi
koga; *impf.* razdraževati, razsrjevati.

aufbrücken razdrobiti, razmrviti;
*impf.* drobiti, mrviti.

Aufbruch m. odhod; prelom.

aufbrüllen zatuliti, zarjuti (-rjovem),
zarjoveti.

aufbürden zadeti (-denem), naložiti,
naprtiti. navaliti, obremeniti, natovo-
riti; *impf.* zadevati, nalagati, nakladati.

aufdecken odkriti (-krijem), razkriti,
odvezniti, odgrniti; *impf.* odkrivati,
odgrinjati; (den Tisch) pogrniti, pre-
grniti; *impf.* pogrinjati, pregrinjati.

aufdingen najeti (najmem); *impf.*
najemati.

aufdrängen usiliti; *impf.* usiljevati;
sich — vriniti se komu; *impf.* vrivati se.

aufdrehen zasukati (-čem), odsukati,
odviti (-vijem); Uhr — naviti.

aufdringen posiliti, vriniti; *impf.*
posiljevati, vrivati.

aufdrücken pritisniti; *impf.* pritisko-
vati; (Schloß) odpreti; *impf.* odpirati.

aufdunfen nabuhniti, zabuhniti, na-
brekniti; aufgedunfen zabuhel.

aufeinander adv. drug za drugim,
zapored, zaporedoma.

Aufeinanderfolge f. red, vzpored.

aufeinanderfolgend zaporedēn.

Aufenthalt m. prebivanje; ostaněk,
pomuděk; —sort prebivališče, stanova-
lišče; (Verzögerung) zadržěk, zamuda.

auferlegen naložiti; *impf.* nalagati;
velěti, ukazati (-kažem); *impf.* velevati,
ukazovati.

auferstehen vstati (vstanem); *impf.*
vstajati.

Auferstehung f. vzstajenje.

auferwachen zbuditi se, prebuditi se;
*impf.* zbujati se.

auferwischen zbuditi, obuditi; *impf.*
zbujati.

auferziehen zrediti, odgojiti; *impf.*
zrejati, odgojevati.

Auferziehung f. izreja, odgoja.

aufessen pojesti, snesti (snem); *impf.*
pojedati, snedati; (Kernobst) pozobati
(-zobljem).

auffahren tr. navoziti, napeljati (-pel-
ljam u. -peljem); *impf.* navažati, na-
peljevati; (Weg) utreti pot; *intr.* pe-
ljati se, voziti se, pripeljati se; (auf-
brausen) zarohneti, zarežati, obregniti;
(in den Himmel) vzdigniti se; (auf-
pringen) poskočiti. [jeze.

auffahrend rohniv, naglojezën, nagle
Auffahrt f. navožnja; (b. Dreßchennen)
most; (Christi) vnebohod.

auffallen pasti (padem), telebniti,
butniti; *impf.* padati, butati; es fällt
fehr auf v oči zbada, pozornost vzbuja.

auffallend, auffällig čudën, očividën,
posebën; —es Benehmen nespodobno
vedenje.

auffangen prestreči (-strežem), ujeti
(-jamem).

auffassen zagrabiti, zajeti (-jamem),
ujeti, uloviti, prestreči (-strežem);
(verstehen) umeti, zapopasti (-padem),
shvatiti; *impf.* umevati, zapopadati,
shvatati. [mnenje.

Auffassung f. razumljenje, shvatanje;

Auffassungskraft f. razumljivost, raz-
umnost, shvatljivost. [hajati.

auffinden najti (najdem); *impf.* na-

Auffindung f. najdba.

aufslackern f. aufsödern.

aufslammen vzplameneti, buhniti,
plasniti; *impf.* plasati.

aufslechten razplesti (-pletem); *impf.*
razpletati.

aufsfliegen vzleteti; *impf.* vzletevati,
vzletati; (v. d. Thür) odpreti se; *impf.*
odpirati se.

Aufflug m. vzlet.

auffordern pozvati (-zovem); *impf.*
pozivati; (zum Kampf) na boj —; (ein-
laden) vabiti, povabiti.

Aufforderung f. poziv, pozov, povabilo.

Aufforderungsklage f. pozovna tožba;
— überreichen pozovno tožbo začeti
(-čnem). [vati.

aufforsten pogozditi; *impf.* pogozdo-

Aufforfung f. pogozdovanje.

Aufforstungsrommission f. pogozdo-
valna komisija. [okoliš.

Aufforstungsgebiet n. pogozdovalni

auffressen

— 48 —

aufhalten

auffressen požreti; *impf.* požirati; pozobati (-zobljem); (äßen) razjesti (-jem); *impf.* razjedati.

auffrischen obnoviti; *impf.* obnavljati; (aufmuntern) osrčiti, očvrstiti, oživiti; *impf.* osrčevati, oživljati; (frischer mach.) ohladiti, osvežiti; *impf.* ohlajati.

aufführen navoziti, napeljati; *impf.* navažati, napeljevati; (Mauer) postaviti, sezidati, zgraditi; *impf.* postavljati, zidati, graditi; (Schauspiel) igrati, igro predstaviti; *impf.* predstavljati; jemanden — predstaviti, priporočiti koga; *impf.* predstavljati, priporočevati; sich — vesti (vedem) se, obnašati se, zadržati se; (im Rechnen) všteti (-štejem), vračuniti, v račun dejati (denem); *impf.* vštevati.

Aufführung f. navoz, navažanje; gradba; predstava, igra; vedenje, obnašanje.

Aufgabe f. (Penfum) naloga, zadača; (Auftrag) naročilo, povelje; (Zugabe) primeček, privržek, dodavěk; (d. Briefes) predaja.

Aufgabeamt n. prejemni urad. [list.

Aufgabefchein m. (poštno-) prejemni Aufgang m. vzhod, iztok; (Dostgegend) vzhodna stran; (Aufwand) potrošek, trošek; (Weg) pot, most.

aufgeben dati (dam), naložiti, naročiti; *impf.* dajati, nalagati, naročati komu kaj; (übergeben) oddati, izročiti; *impf.* oddajati, izročevati; (zugeben) pridati, privreči (-vržem); (fahren lassen) opustiti, popustiti; *impf.* opuščati; den Geißt — izdihniti, umreti (-mrjem), smrt storiti; den Patienten — obupati nad bolnikom.

Aufgeber m. predajnik, predajalěc.

aufgeblasen napihnen, ošaběn, prevzetěn.

Aufgeblasene m. napihneněc, ošabnež, prevzetnež; f. napihnenka, ošabnica, prevzetnica. [nost, prevzetnost.

Aufgeblasenheit f. napihnenost, ošabgebot n. sklic, poziv na vojsko; (Heer) sklicana vojska.

aufgedunsen zabuhěl, napet.

aufgehen (Sonne) vziti (-idem), iziti; *impf.* vzhajati, izhajati, prisijati; (Pflanzen) gnati (ženem), pognati;

*impf.* poganjati, kliti (klijem), kaliti; (Knospe) počiti, razcvesti (se), razviti (-vijem) se; *impf.* pokati, razevitati (se), razvijati se; (Teig) kipeti, kvasiti se; *pf.* nakipniti; (Schnee) kopneti, skopneti, tajati se, stajati se, taliti se, raztaliti se; (Thür) odpreti se, otvoriti se; *impf.* odpirati se; (b. Geschwür) prepustiti se; *impf.* prepuščati se; (Augen) spregledati; *impf.* spregledovati, spacetovati se; (aufgewendet werd.) potrošiti se, porabiti se; der Wein ist aufgegangen vino je pošlo, poteklo; — lassen potrositi, porabiti, potratiti, zapraviti; *impf.* zapravljati; (Knoten) razvozlati, razvezati (-vežem); *impf.* razvezovati; (Naßt) parati se, razparati se; (Nauch) vstajati, dvigati se, vzdigniti se.

aufgeklärt razsvetljen, omikan, bistěr, bistrouměn.

Aufgeklärthett f. omika, osveta.

Aufgeld n. zakupěk, nadavěk, ara.

aufgelegt vesel, dobre (židane) volje.

aufgeschaut interi. pozor! pazi! pazite!

Aufgewärmtes n. pogretina, pogreta jed. [vesel.

aufgewekt zdramljen, bistěr, boděr, aufgesehen naliti; *impf.* nalivati na kaj.

aufgraben razkopati (-kopljem); *impf.* razkopávati; (die Erde um einen Baum) prst (-i) nakopati, nagrebsti okoli drevesa; ausgraben izkopati; *impf.* izkopávati; izkopovati.

aufgreifen (aufheben) pobrati (-berem); *impf.* pobirati; jemanden — prijeti (primem), zgrabiti, zasačiti, poloviti.

aufgrunjen zakruliti, zarohneti.

aufgürten opasati (-pašem); (Kleid) podpasati, podrecati; (Sattel) pripasati, pripeti (-pnem); *impf.* pripenjati; den Gurt öffnen odpasati, razpasati, odpeti.

Aufgußs m. naliv, poliv, nalivěk; (heißer) poparěk.

Aufgußsthierchen f. Infusionsthierchen.

aufhaken razsekati, presekati, sekati; *impf.* razsekovati; (aufspicken) prekljuniti.

Aufhalt m. zadržěk.

aufhalten zadržati (-držim), ustaviti; *impf.* zadrževati, ustavljati; sich — biti (sem), bivati, prebivati, muditi se; sich

aufhaltbar

— 49 —

auflassen

über etwas — nevoljen biti nad čim,
repenčiti se, čmeriti se; ich halte mich
darüber auf to mi ni prav.

aufhaltbar zadržen, zadržljiv.

aufhängen obesiti, razobesiti; *impf.*
oběšati, razobešati.

aufhäufen kopičiti, gromadati; na-
kopičiti, nagromadati; sich — nabrati
(-berem) se; *impf.* nabirati se.

aufheben vzdigniti, dvigniti; *impf.*
vzdigovati, dvigati; ein wenig — po-
vzdigniti; (aufbewahren) hraniti; shra-
niti, spraviti; *impf.* shranjati, sprav-
ljati; (Gesetz) preklicati (-kličem),
ovreči (-vržem), razveljaviti, moč —,
veljavo vzeti komu; (Verksammlung)
razpustiti; *impf.* razpušćati; (beenden)
skleniti; *impf.* sklepati; (Vertrag) raz-
vezati pogodbo; (Robot) odpraviti
tlako; (Untersuchung) ustaviti; *impf.*
ustavljati preiskavo; die Tafel — izza
mize vstati (vstanem); *impf.* vstajati.

Aufheber m. (Muskel) vzdižnica.

aufheitern vedriti, razvedriti, jasniti,
zjasniti, razjasniti; jemanden — raz-
veseliti, udobrovoljiti; *impf.* razvese-
ljevati.

aufhelfen pomoči (-morem); *impf.*
pomagati komu; (einem Gefallen) na
noge spraviti, vzdigniti; *impf.* sprav-
ljati, vzdigovati; sich — opomoči si.

aufheken naščuvati, našuntati, pod-
pihati, nahujskati; *impf.* podpihovati,
dražiti; (Thiere) spoditi.

aufhissen natakniti; *impf.* natikati;
(Fahne) razprostreti, razpeti (-pnem);
*impf.* razprostirati, razpenjati.

aufhorchen poslušati, na uho vleči,
prisluškovati.

aufhören (ablassen) nehati, jenjati,
skončati, prestati (-stanem); *impf.*
nehavati, jenjevati, končevati, presta-
jati; (vom Schmerz) odleči (-ležem);
*impf.* odlegati.

Aufhören n. nehanje, prestaněk; ohne
— neprenehoma, neprestano.

aufhüpfen skočiti, poskočiti.

aufsagen spoditi, splašiti.

aufsaudzen zaukati, zavriskati, za-
vrisniti.

Aufkauf m. pokup, nakup.

aufkaufen nakupiti, ponakupiti.

aufkehren pomesti (-metem), zmesti;
*impf.* pometati, zmetati.

aufklären *tr.* razsvetliti, zjasniti;
*impf.* razsvetljevati; (Verstand) bistriti;
zbistriti; (erklär.) razjasniti, pojasniti,
razložiti; *impf.* razlagati; *intr.* (vom
Wetter) jasniti se, vedriti se, čistiti se.

Aufklärung f. razsvetljenje, pojas-
njenje, razbistrilo; (d. Geistes) omika,
osveta.

aufklauben pobrati (-berem); *impf.*
pobirati.

Aufklaubsel n. pobirěk.

aufkleben prilepiti, pritisniti.

aufklopfen raztolči, raztleči (-tolčem),
raztrupiti.

aufknaden razgrizti, razgrizniti.

aufknien poklekniti; *impf.* pokleko-
vati.

aufknöpfen odpeti (-pnem), razpeti;
*impf.* odpenjati, razpenjati.

aufknüpfen (Dieb) obesiti; *impf.* obe-
šati; (auflösen) razvezati (-vežem), raz-
rešiti, razvozlati; (besestigen) privezati,
privozlati. [prevariti].

aufkochen zavreti, skuhati; prekuhati,

aufkommen vstati (vstanem), vzdig-
niti se; *impf.* vstajati, vzdigovati se;
(geneßen) ozdraveti, okrevati, preboleti,
skolehati; (funda werden) zvedeti se
(zvem), na svitlo priti (pridem); mit
ihm kommt niemand auf njemu ni nihče
kos; (v. Umständen) opomoči si; eine
neue Mode ist aufgekommen novo šego
so vpeljali, začeli. [nje.

Aufkommen n. ozdravljenje, okreva-
aufkrahen razpraskati, razčohati, raz-
grebsti; *impf.* razgrebati.

aufkünden odpovedati (-vem); *impf.*
odpovedovati.

Aufkündigung f. odpoved (-i).

auflassen zasmejati (-smejem und
-smejim) se.

aufladen naložiti, naprtiti, zadeti
(-denem), natovoriti; *impf.* nakladati,
nalagati; obložiti (koga s čim); sich
etw. — nakopati (-kopljem) si; *impf.*
nakopávati.

Auflader m. nakladaléc.

Auflage f. nalog; (Steuer) naklad,
davěk; (d. Buches) natis, izdaja.

auflassen opustiti; *impf.* opuščati.

4

Auflauerer

— 50 —

aufnehmen

Auflauerer m. zalezovalěc, prežalěc.
auflauern zalezovati; prežati (-žim),
streči (strežem) na koga, v zasedi biti
(sem).

Auflauf m. naték, stek; (Aufruhr)
vreva, razbuka, hrup; (Speise) kip-
neněc, kipnik.

auflaufen nateči (-tečem), narasti
(-rastem); *impf.* natekati, naraščati;
(Speise) nakipniti, kipeti; (Kosten) na-
teči se, nabrati (-berem) se; (auf-
schwellen) oteči; *impf.* otekati.

aufleben oživeti; *impf.* oživljati se.
auslegen položiti, dejati (denem) na
kaj; *impf.* polagati, devati; (zur Ein-
sicht) razgrniti, razpoložiti; (Laßt) na-
ložiti; *impf.* nalagati; (Steuer) na-
ložiti; *impf.* nakladati; (Buch) izdati,
natisniti; *impf.* izdajati, natiskovati;
aufgelegt vesel, dobre volje.

Auflegung f. razgrnitěv; (der Wahl-
listen) razgrnitěv volilskih imenikov.
auslehnen sich nasloniti se; *impf.*
naslanjati se na kaj; sich wider einen
— upreti se, ustaviti se komu; *impf.*
upirati se, ustavljati se.

Auflehnung f. upor. [birati.
auflesen pobrati (-berem); *impf.* po-
aufleuchten zasvetiti (se), zasijati
(-sijem).

aufliegen ležati (-žim) na čem; (Lisfe)
razgrnen biti (sem); sich — preležati se.
auflockern rahljati, rašiti; zrahljati,
razdrasati (-drašem).

auflodern vzplameneti, švigniti, pla-
niti, zaplapolati. [raztopljiv, ločljiv.
auflösbар razvezljiv, razrešljiv; *chem.*
auflösen razvezati (-vežem), razrešiti,
razdrešiti; *impf.* razvezovati, razreše-
vati; (schmelzen) stopiti, razstopiti;
*impf.* razstapljati; *chem.* ločiti, raz-
ločiti, razkrojiti; *impf.* razločevati,
razkrojevati; (Vertrag) razvezati, raz-
dreti (-derem); *impf.* razvezovati, raz-
dirati; (Versamml.) razpustiti; *impf.*
razpuščati; (Gesellschaft) razdružiti; *impf.*
razdruževati; (Räthsel) uganiti; *impf.*
ugibati; (Knoten) razvozljati; (Auf-
gabe) rešiti; sich — razpasti (-padem);
*impf.* razpadati; (Gesellschaft) raziti se,
razpustiti se; *impf.* razhajati se, raz-
puščati se.

auflösend ločilën, topilën, krojilën.
Auflösung f. razveza, razhod, raztop;
— einer Versammlung razpust. [šilo.
Auflösungsmittel n. ločilo, topilo, re-
aufmachen odpreti, otvoriti; *impf.*
odpirati; (aufbinden) razvezati (-vežem),
odvezati; (Brief) razpečatiti; (Ausš)
raztolči; (Mund) ziniti, črhniti; sich
— vzdigniti se, podati se na pot, na-
potiti se, odriniti, odpraviti se; *impf.*
odpravljati se. [čelu.

Aufmarsch m. razvrstitěv, razvoj na
aufmarschieren razvrstiti se; *impf.*
razvrščevati se.

aufmerken paziti, poslušati; (auf-
zeichnen) zapisati (-pišem), zaznamovati,
zabeležiti; *impf.* zapisovati, zaznam-
njávati.

aufmerksam pazljiv, pozorën; — sein
f. aufmerken.

Aufmerksamkeit f. pazljivost, pozor-
nost; besondere — schenken oko posebno
obrneno imeti (na kaj).

aufmischen zmešati, premešati.

aufmuntern spodbosti (-bodem), spod-
buditi; *impf.* spodbadati, spodbujati;
(aufwecken) zdramiti, zbuditi; *impf.*
zbujati; (erheitern) razveseliti; *impf.*
razveseljevati.

aufmunternd spodbuděn, spodbudljiv.
Aufmunterung f. spodbada, spodbuda;
razveseljenje.

aufnähen prišiti (-šijem), našiti.

Aufnahme f. sprejem; (schriftl.) vpis,
vpisovanje; — e. Gegend načrt. [nja.

Aufnahmsprüfung f. sprejemna skuš-
Aufnahmschein m. sprejemnica, spre-
jemni list.

Aufnahmstare f. sprejemščina.
aufnehmen sprejeti (sprejmem); *impf.*
sprejemati; (heben) vzdigniti; *impf.*
vzdigovati; (Arbeit) lotiti se (dela),
pričeti (-čnem); *impf.* pričenjati; eine
Gegend — načrtati obraz krajine;
(dingen) najeti (najmem); *impf.* najem-
mati; (Eid) v prisego vzeti (vzamem),
zapriseči (-sežem); *impf.* jemati, za-
prisegati koga; (übel —) zameriti, za
zlo vzeti komu; *impf.* za zlo jemati
(jemljem); (Geld) na posodo vzeti,
izposoditi; *impf.* izposojevati; (Pro-
tokoll) zapisati (-pišem); *impf.* zapiso-

aufnöthigen

— 51 —

ausschiebbar

vati, pisati zapisnik o čem; d. Mond
nimmt auf mesec raste.

aufnöthigen usiliti komu kaj; posiliti
koga; vriniti; *impf.* vrivati.

aufopfern žrtvovati, darovati; podariti, posvetiti.

Aufopferung f. žrtěv, daritěv.

aufpacken naložiti, natovoriti, zadeti
(-denem), naprtiti; *impf.* nakladati,
nalagati.

aufpassen paziti, poslušati; f. auf-

aufpflanzen nasaditi; *impf.* nasajati;
f. aufhissen.

aufprobieren pomeriti, skusiti; *impf.*
pomerjati, skušati.

Aufpuž m. lišp, lepotija, lepotičje.

aufpußen olepšati, okrasiti, ozaljšati,
lepotičiti; *impf.* lepšati, krasiti; sich
— nališpati se.

aufraffen sich vzdigniti se, pobrati
(-berem) se.

aufräumen pospraviti; *impf.* pospravljati; urediti, v red spraviti; *impf.* v red devati.

aufrechnen zaračuniti; *impf.* zara-

aufrecht adi. pokončen; adv. po
konci; — stehend po konci stoječ; —
erhalten v moči ohraniti, obdržati
(-držim).

auftreken stegniti, kvišku pomoliti.

aufregen razdražiti, razjariti, razvneti (-vnamem); *impf.* razvnemati; šuntati, podšuntati, podpihniti; *impf.* podpihovati; aufgeregt razdražen, razjarjen.

aufregend dražljiv. [razvnetje.

Aufregung f. razdražba, razdraženost,
aufreiben predrgniti, razmeti (-namem); *impf.* predrgovati, razmevati; (Haut) odrgniti, ožuliti; (zu Grunde richten) ugonobiti, končati, zatreti (-trem); *impf.* zatirati.

aufreihen raztrgati, pretrgati, strgati;
(Raht) razparati; (Wunde) predreti
(-derem); *impf.* predirati; (Mund)
ziniti, zazijati; *impf.* zevati.

aufreihen razdražiti; f. aufregen.

aufrichten postaviti po konci, vzdigniti; *impf.* postavljati, vzdigovati; (errichten) napraviti, ustanoviti; *impf.* napravljati, ustanavljati; sich — vzdigniti se; *impf.* vzdigovati se.

aufrichtig odkrit, odkritosrěčen, pristěn. [nost.

Aufrichtigkeit f. odkritosrěnost, prist-
aufriegeln odpahniti, zapah odriniti;
*impf.* odrivati. [-(derem).

aufrißen odrgniti, oguliti, odreti
aufrollen naviti; *impf.* navijati; omotati, omotavati; (aušeinander) razviti, razmotati; *impf.* razvijati, razmotavati.

aufrücken pomakniti se; *impf.* pomikati se.

Aufruf f. poziv, sklic, oklic.

aufrufen tr. pozvati (-zovem), poklificati (-kličem); *impf.* pozivati, poklicovati; *intr.* klikniti, zavpiti (-vpijem), zakričati (-kričim).

Aufruhr m. upor, punt, ustaja, kramola, buna; in — jein puntati se; in — gerathen spuntati se, upreti se.

aufrühren zmešati, razmešati; *impf.*
mešati. [nik.

Aufruhrer m. puntar, upornik, ustaja-
aufrührerisch puntarski, uporěn.

aufrütteln stresti, zmajati; *impf.* stre-
sati, majati.

aussagen odpovedati (-vem); *impf.*
odpovedovati; (vorsagen) povedati,
praviti.

aussammeln pobrati (-berem), skupiti; *impf.* pobirati, skupljati.

aussässig uporěn, sovražěn, pikěr, zajedljiv; — jein zajedati koga; er ist ihm — piko ima na-nj, ne mara ga.

aussässigkeit f. zajedljivost, nena-
vist (-i).

aussatteln osedlati (konja).

Aufsaß m. nastavěk, natik, nasaděk;
(fchrifti.) sestavěk, spis, članěk; (Ge-
wehr) muha, mušica.

aussaugen posesati, posrebati.

Aufsaugstange f. (Blißableiter) sesalni
drog.

ausscharren razgrebsti; zgrebsti, nagrebsti; *impf.* nagrebati.

ausschauen pogledati, kvišku pogledati, kvišku vzdigniti oči; aufgeschaut! pazite! pozor!

ausscheuchen splašiti.

ausschichten plastiti, naplastiti; (Holz)
skladati, zložiti; *impf.* zlagati; nachrstiti.

ausschiebbar odlôžen.

4 *

außsieben

— 52 —

außigen

außsieben odložiti; *impf.* odlagati,
odlašati, odkladati; (auf e. andern Tag)
preložiti. [lati; *impf.* obrzdavati.

außschirren obrzdati, obuzdati, zased-

Aufschlag m. udar, udarěc; (am Kleide)
osleč, zaslěc, zalek; (Preis) podražba,
poskok cene oder v ceni; music. pov-
zdig; (Steuer) naklada.

außschlagen udariti; *impf.* udarjati;
(entzwei) raztolči, razbiti (-bijem);
*impf.* razbijati; (Kleid) privzdigniti,
privihati, zalekniti; (Buch) odpreti;
*impf.* odpirati; (im Buche eine Stelle)
poiskati (-iščem); (Preis) poskočiti v
ceni; (Wohnung) naseliti se, nastaniti
se; (Augen) spregledati; (Reife) nabiti;
*impf.* nabijati; sich — raniti se.

außschließen odpreti, otvoriti; (mit
d. Schliissel) odkleniti; *impf.* odpirati,
odklepati. [čarica.

Aufschließer m. ključar; —in f. klju-

außschließen razparati, prerezati (-re-
žem); *impf.* prerezovati.

Aufschlußs m. (der Thüre) odklep;
(Erklärung) pojasnilo; — geben pojas-
niti, razjasniti, razložiti; *impf.* pojas-
njevati, razlagati.

aufschnallen pripeti (-pnem), zakop-
čati; *impf.* pripenjati; (außeinander)
odpeti; *impf.* odpenjati.

aufschnappen hlastniti, šavsniti; (ein
Wort) uloviti.

aufschneiden tr. (Brot) narezati; (öff-
nen) prerezati (-režem), razprati (-por-
jem); (m. d. Schere) prestriči (-strižem);
intr. (prahlen) bahati se, širokoustiti
se, hvalisati se, hlastati. [hlastač.

Aufschneider m. bahač, širokoustnež,

Aufschneiderei f. baharija. [ustěn.

aufschneiderisch bahav, hlastav, široko-

aufschnellen siniti, skočiti, švigniti
kvišku; breniti.

aufschnüren odpeti (-pnem); *impf.*
odpenjati; odvezati (-vežem); auf etw.
privezati; (Perlen) nizati (nizgati), na-
nizati.

aufschrauben auf etwas priviti (-vi-
jem); *impf.* privijati; (loßschrauben)
odviti; odvijati. [preplašiti se.

aufschrecken tr. splašiti, ustrasiti; intr.

aufschreiben zapisati (-pišem); *impf.*
zapisovati.

Aufschreibung f. zapis, zapisovanje.

aufschreien zakričati (-čim), vzklik-
niti, zavpiti (-vpijem).

Aufschrift f. napis; (Adresse) naslov.

Aufschub m. odlog, odklad; die Sache
erleidet keinen — stvar se ne more od
lašati; keinen — gestattend neodložen.

aufschüren (Feuer) podnetiti, pod-
kuriti, podrašiti.

aufschürzen podpasati (-pašem), pod-
vezati (-vežem), podrecati se; *impf.*
podpasovati, podvezovati; (Arme!) za-
vihati, zalekniti.

aufschütten nasuti (-sujem u. -spêm);
*impf.* nasipati (-sipljem), nasipavati;
(Wasser) naliti (-lijem); *impf.* nalivati.

aufschwellen oteći (-tečem), zabuh-
niti; *impf.* otekati; (Wasser) narasti,
skipeti; aufgeschwollen otekěl, zabuhěl.

aufschwemmen naplaviti, nanositi
(drva).

Aufschwemmung f. naplava, nanos.

aufschwingen vzdigniti se; *impf.*
vzdigovati se, zavihteti se, vzleteti.

Aufschwung m. vzlet; fig. razvoj,
razvet.

aufssehen pogledati, oči povzdigniti.

Aufsehen n. pogled, vzgled, pozor-
nost; ohne — na tihem, brez hrupa;
— erregen pozornost obuditi.

Aufseher m. paznik, ogleda, nadzor-
nik; —in f. oglednica, nadzornica.

aufssehen postaviti, nasaditi; *impf.*
postavljati, nasajati; (Hut) pokriti (-kri-
jem) se; *impf.* pokrivati se; (*schriftl.*)
spisati (-sem); *impf.* spisovati; (Decel)
povezniti; *impf.* povezovati.

Aufseher m. postavljač, postavljałec.

aufseufzen vzdihniti, zdahniti; *impf.*
zdihati.

Aufsicht f. nadzor; — führen über d.
Straßen nadzor imeti nad cestami.

Aufsichtsbehörde f. nadzorništvo.

Aufsichtspersonale n. nadzorno osobje.

aufsieden tr. u. intr. prevreti, zavreti;
tr. prevariti.

Hussitz m. zased.

aufsíhen sedeti na čem; (die Nacht)
noč presedeti, prebdeti; (zu Pferde)
zasesti (-sedem) konja, od. usesti se
na konja; ich bin ihm aufgesessen speljal
me je na led.

aufspannen

— 53 —

auftragen

aufspannen (Saite) napeti (-pnem);
*impf.* napenjati; (Tuch) razpeti; *impf.* razpenjati; (über etwas) prepeti, prepenjati.

aufspreisen použiti (-užijem), pojesti
(-jem); *impf.* použivati, pojedati.

aufsperren odpreti, odkleniti, otvoriti;
*impf.* odpirati, odklepati.

aufsprelen zaigrati, zagosti (-godem),
zabrenkati; *impf.* igrati, gosti, brenkati.

aufspießen nabosti (-bodem), nasaditi,
natakniti; *impf.* nabadati, nasajati,
natikati.

aufspreizen razgrniti, prepeti (-pnem);
*impf.* razgrinjati, prepenjati.

aufspringen poskočiti; *impf.* poska-
kovati; (entzwei) počiti, regniti; (von
Samenkapseln) prezati se.

aufsprihen tr. poškropiti; *impf.* škro-
piti, brizgati, pljuskati; *intr.* štrkniti;
*impf.* štrkati.

aufsprudeln zavrvrati, vrvrati; fig.
er sprudelt leicht auf hitro se vname,
užge.

aufspüren zaslediti, stakniti, zvohati.

aufstallern spodbosti (-bodem), pod-
pihniti; *impf.* spobadati, podpihovati,
podžigati.

Aufstand m. upor, ustaja, punt.

aufständisch uporën, puntarski.

aufstlehen prebosti (-bodem), predreti
(-derem); *impf.* prebadati, predirati.

aufstlecken natakniti, nasaditi; *impf.* natikati, nasajati; f. aufhissen.

aufstlehen vstati (vstanem), vzdigniti
se; *impf.* vstajati, vzdigovati se; (auf
etwas) stati (stojim) na čem; (bom
Krankenlager) ozdraveti, ozdraviti se,
preboleti; (auftragen) moleti, strmeti;
(gegen jemand) upreti se; *impf.* upirati
se komu; vzdigniti se zoper koga.

aufstehend pokončen, stoječ.

aufsteigen kvišku iti (grem), kvišku
lezti na kaj; popeti (-pnem) se, zlezti;
(Wagen) na voz sesti (sedem); (Pferd)
konja zasesti; (Rauch) valiti se, vzdi-
govati se, kaditi se; (in die höhere
Classe) prestopiti v višji razred; (von
Haaren) ježiti se; (v. Speisen) riga se
mi; (Gedanken) prišlo mi je na misel.

aufstellen postaviti; *impf.* postavljati;
(eine Falle) nastaviti; *impf.* nastavljati;

(Waren) razpostaviti, razpostavljati;
(Truppen) postaviti, razvrstiti; (Frage)
staviti vprašanje; sich — postaviti se.

Hauſstellung f. razstava, razvrstitëv.

aufstöbern iżtakniti, stakniti, zaslediti.

aufstößen tr. (öffnen) odpahniti, od-
riniti, ulomiti; *impf.* odpahovati, od-
rivati; *intr.* rigati se; auf etwas
zadeti (-denem) na kaj; (begegnen) na-
leteti na koga, nameriti na koga.

aufstreichen namazati (-mažem); (d.
Haare) pogladiti; *impf.* poglajati.

aufstreifen zalekniti, zavihati (rokav);
(Haut) odrgniti, oguliti, odreti (-derem).

aufstreuen posuti (-sujem u. -spem),
natrositi, nastlati (-steljem); *impf.* po-
sipati, natrošati, nastiljati.

aufstülpfen zavihniti, zafrkniti; *impf.*
zavihati; aufgestülpte Rase zafrknen nos.

aufstühen upreti, podpreti, nasloniti;
*impf.* upirati, podpirati, naslanjati.

aufsuchen poiskati (-iščem), iskati
česa, slediti po čem.

Aufsud m. razvar.

Aufstakt m. dvig, dvigljej.

auftauchen priti (pridem) na vrh,
pomoliti se (iz vode); das Gerücht
tauchte auf glas je počil.

aufthauen otajati se, raztaliti se, od-
mekniti se; *impf.* tajati se, taliti se;
južiti se; (Schnee) skopneti; *impf.* kop-
neti; aufgethaut tal, kopën, odmekël.

Aufthauen n. tajanje, odmeka, kop-
nenje, raztop.

aufthun dejati (denem); *impf.* de-
vati na kaj; (öffnen) odpreti; *impf.*
odpirati; (Mund) ziniti, černiti, spre-
govoriti; (Augen) spregledati.

aufthürmen nakopičiti, nagrmaditi;
*impf.* nakopičevati.

auftischen na mizo postaviti; *impf.*
postavljati.

Auftrag m. nanos; (Befehl) naročilo,
povelje, ukaz; nach — po naročilu;
ohne — brez oblasti; — geben f. auf-
tragen.

auftragen nanesti, nanositi; *impf.* nanašati; (Speisen) na mizo prinesti, prinašati (jedi); (Eid) naložiti; *impf.* nalagati; (befehlen) naročiti, veleti, ukazati (-kažem); *impf.* naročati, velevati, ukazovati.

auftreiben

— 54 —

aufziehen

auftreiben vzgnati (-ženem); *impf.*
vzganjati; (Wild) spoditi, splašiti;
(Geld) denar dobiti, skup spraviti;
*impf.* dobivati, spravljati; (aufblähen)
napihniti, napeti (-pnem), napenjati.

auftrennen parati, porjati (porjem);
razparati, razporjati.

auftreten nastopiti, prikazati (-žem)
se očitno; *impf.* nastopati; als Kläger
— zatožiti koga, tožbo zoper koga po-
dati; als Redner — besedo povzeti
(-vzamem).

Huftrieb m. vzgon.

Huftritt m. nastop; (auf der Bühne)
prizor; (Stufe) stopnica; einen — haben
spreti se s kom.

auftröcknen posušiti; troden werden
posušiti se; (Thränen) solze obrisati
(-brišem).

aufwachen zbuditi se, zdramiti se;
*impf.* zbujati se, zdramljati se; (Unter-
brechung des Schafes) prebuditi se;
*impf.* prebujati se.

aufwachsen zrasti (zrastem), vzrasti;
*impf.* zraščati. [kipeti.

aufwollen zavreti, skipeti; *impf.* vreti.

Aufwaltung f. kipenje, vrenje; (Zorn)
srd, naglica.

Hufwand m. trošěk, strošěk, potrošěk;
(groß) potrata; — machen potratiti,
potrošiti; *impf.* tratiti, trošiti; (in d.
Kleidern) na obleki zanositi.

aufwärmen pogreti (-grejem); *impf.*
pogrevati; fig. ponoviti, ponavljati;
aufgewärmte Speise pogretina, pogreta
jed (-i).

aufwarten postreči, poslužiti; *impf.*
streči (strežem), služiti; mit etwas —
ponuditi komu kaj; einem — pokloniti
se komu; *impf.* poklanjati se.

Hufwärter m. strežnik, strežaj; —in
f. strežnica, strežajka.

aufwärts adv. gor, kvišku; (bergauf)
navzgor, vkreber, vbreg; (flussaufw.)
proti vodi.

aufwartsam postrežen, postrežljiv.

Hufwartung f. postrežba, strežba;
(Complim.) poklon, priklon; — machen
prikloniti se komu.

aufwasschen omiti (-mijem), umiti;
*impf.* umivati; (Wäsche) oprati (-perem),
izprati; *impf.* izpirati.

aufwecken zbuditi, zdramiti; *impf.*
zbujati, dramiti; (v. d. Todten) obuditi;
*impf.* obujati.

Aufwecker m. buditelj, budnik; (Uhr)
budilo.

aufweichen mečiti, močiti; zmečiti,
razmočiti; *impf.* razmakati. [kati.

aufweinen zajokati (-jočem), zapla-

aufwenden potrositi; *impf.* potroše-
vati; potratiti; (Mühe) prizadeti (-de-
nem) si; *impf.* prizadevati si.

aufwischen navreči (-vržem), nametati
(-mečem), nagrniti; *impf.* nametavati,
nagrinjati; (Sand) nasipati (-sipljem);
(Dünger) nakidati gnoj; Frage — po-
prašati; staviti vprašanja; sich z. Könige
— razglasiti se za kralja (kraljem);
aufgeworfene Lippen debele ustnice.

aufwicken namotati, naviti (-vijem);
*impf.* navijati; (los) razviti, razmotati.

aufwiegeln podščuvati, podšuntati,
podpihniti; *impf.* ščuvati, šuntati, pod-
pihovati.

Aufwiegelung f. ščuvanje, šuntanje,
podpihovanje, podžig.

Aufwiegler m. ščuvalče, podpihovalče,
podžigalče.

aufwinden f. aufwicken.

aufwischen obrisati (-brišem), pobri-
sati, otreti (-tarem u. -terem); *impf.*
obrisovati, otirati.

aufwühlen razriti (-rijem), zriti; *impf.*
razrivati, zrivati; razrovati, zrovati.

Aufwurf m. namet, nagreb, nasip;
(e. Maulwurfses) krtina.

aufwählen našteti (-štejem); *impf.* na-
števati; nabrojiti; imenovati, napo-
vedati.

aufjäumen obuzdati, obrzdati.

aufzehren použiti (-užijem), pojesti
(-jem); *impf.* použivati, pojedati; (v.
Vieh) požreti; *impf.* požirati.

aufzeichnen zapisati (-pišem); *impf.*
zapisavati; zaznamovati; načrtati.

Aufzeichnung f. zapis, zapisovanje, za-
znamba. [vati.

aufzeigen pokazati (-kažem), pokazo-

Aufziehbrücke f. dvigljiv most, most
na škrpcéh.

aufzischen dvigniti, vzdigniti, kvišku
potegniti; *impf.* vzdigovati, potegovati;
(Uhr) naviti (-vijem); *impf.* navijati;

ausbedingen

— 56 —

ausdrücken

ausbedingen izgovoriti si, pridržati (-držim) si; *impf.* izgovarjati si, pridrževati si.

ausbessern popraviti, zboljšati; *impf.* popravljati, zboljševati.

Ausbesserung f. poprava, popravljanje.

Ausbeute f. dobiček, donesek, čist dohoděk.

ausbeuteln iztresti, izprazniti; *impf.* iztresovati, izpraznovati; izsipati.

ausbenten dobiček iz česa vzeti (vzamem); *impf.* — jemati (jemljem); v prid obrniti; *impf.* — obračati.

ausbilden izdelati; *impf.* izdelovati; (Geift) omikati, olikati, izbistriti, izobraziti; *impf.* izobraževati; (Körper) izuriti, uriti; sich — izobraziti se; izučiti se.

Ausbildung f. omika, izobraženost.

ausbitten izprositi; das bitte ich mir aus prosim tega nikar.

ausblassen izpihniti, ugasniti; *impf.* izpihovati, ugašati.

ausbleiben izostati (-stanem); *impf.* izostajati; der Athem bleibt aus sapa zastane, zastaja; (nicht kommen) ne priti (pridem); eine Zeile ist ausgeblieben vrsta je izpuščena.

ausblühen razevesti (-cvetem) se; *impf.* razevetati se; ocvesti, ocveteti; *impf.* ocvetati.

ausborgen izposoditi si, na posodo vzeti (vzamem); *impf.* izposojati si, na posodo jemati (jemljem); jemdm. etwas — posoditi komu kaj, na posodo dati; *impf.* posojati.

ausbrehen tr. izdreti (-derem); *impf.* izdirati; izlomiti, izrovati; intr. (angangen) začeti (-čnem); *impf.* začenjati; prikazati (-kažem) se, navstati (-vstanem), vneti se; *impf.* prikazovati se, navstajati, vnemati se; in Thränen — zajokati (-jočem) se.

ausbreiten razširiti, prostreti; *impf.* razsirjati, prostirati; razvreti; (Flügel, Tuch) razprostreti, razgrniti, raztegniti; *impf.* razprostirati, razgrinjati, raztegovati; (ein Gerücht) razglasiti, raznesti, raztrositi; *impf.* razglašati, raznašati; sich — (b. Thieren) pomnožiti se, razširiti se, razploditi se; *impf.* pomnoževati se, razširjevati se; (von

Pflanzen) razrasti se, razraščati se; sich über etwas — obširno govoriti o čem. [raznašanje.

Ausbreitung f. razširjanje, razširjava, ausbrennen tr. izžgati (-žgem), požgati, izpaliti, izpeči; intr. izgoreti, pogoreti.

ausbringen izpraviti; *impf.* izpravljati; einen Toast — zdravico napiti (-pijem), napivati komu; (Sunge) izleči (-ležem), izvaliti, izploditi.

Ausbruch m. začetek; — des Feuers užig, vnetje; (Wein) samotok, samomaščina; (d. feuersp. Bergez) bljuvanje.

ausbügeln zgladiti, polikati; *impf.* gladiti, likati.

Ausbund m. izbor, cvet, zgled, vzgled; (im bösen Sinne) izvržěk, izmetěk.

ausbürsten izkrtačiti, izčesati; *impf.* krtačiti.

auscurieren f. ausheilen.

ausdampfen izkaditi se, izhlapeti, izpuhteti; *impf.* hlapeti, pariti se, puhteti. [trpež.

Ausdauer f. stanovitnost, trpežnost, ausdauern trpeti; trajati, držati (držim); pretrpeti, prebiti (-bijem), prestati (-stojim).

ausdauernd trpežen, stanovitěn, držeč.

ausdehnbar raztežen, raztegljiv, vlačen.

Ausdehnbarkeit f. razteznost, raztegljivost, vlačnost.

ausdehnen raztegniti; *impf.* raztezati, raztegovati; napeti (-pnem); *impf.* napenjati; razširiti, razprostreti; *impf.* razširjati, razprostirati; ausgedehnt razsirën, raztegnen, (kubisch) razsežën.

ausdehnsam = flüssig razteznotekoč.

Ausdehnung f. razteza, razteg; (Weitsläufigkeit) obširnost; (kubische —) razsežnost. [vati; izumeti.

ausdenken izmisliti; *impf.* izmišljen.

ausdienen doslužiti, izslužiti.

ausdorren usahniti, posušiti se; *impf.* usihati.

ausdrehen izviti (-vijem); *impf.* izvijati; (Wäsche) ožeti (ožmem); *impf.* ožemati. [beseda.

Ausdruck m. izraz, izrek, izjava; (Wort)

ausdrücken iztisniti, iztlačiti; *impf.* iztiskati, iztlačevati; Flüssigkeiten —

ausdrücklich

— 57 —

Ausfuhrzoll

izžeti (-žmem); *impf.* izžemati; mit Worten — izraziti; *impf.* izraževati, povedati (-vem), dopovedati; sich schön — lepo govoriti.

ausdrücklich razločen, izrečen; mit Vorsatz nalašč.

ausdrucksvoll živ, izrazen.

ausdunsten izhlapeti, izpuhteti, izpariti se; *impf.* hlapeti.

ausdünsten izpariti, pariti, izhlapiti, puhtiti. [smrad.

Ausdünstung f. para, hlap; (übl.)
auseinander adv. narazen, vsaksebi;
zu weit — predaleč jeden od druzega.

auseinanderblasen razpihniti; *impf.* razpihovati.

auseinanderbringen razdejati (-denem),
razkrušiti, razpraviti.

auseinanderfahren razprhniti se, raz-
pršiti se. [begniti.

auseinandersliehen razbegniti, poraz-
auseinandersließen razteči se; *impf.*
raztekati se.

auseinanderkehren razmesti (-metem);
*impf.* razmetati.

auseinanderlegen razložiti, razpolo-
žiti; *impf.* razpolagati.

auseinanderrücken razmakniti; *impf.*
razmikati.

auseinanderschlagen razbiti (-bijem),
raztrupiti; *impf.* razbijati.

auseinandersehen razposaditi; *impf.*
razposajati; f. erklären. [ren.

auseinanderstieben f. auseinandersch-
auseinanderziehen raztegniti; *impf.*
raztegovati.

auserlesen, auserkiesen izvoliti, izbrati
(-berem); *impf.* izbirati; auserlesen iz-
bran, izborën, izvrstën.

auserwählen f. auserlesen.

Auserwählte m. izvoljenëc; f. iz-
voljenka.

ausfahren tr. izvoziti; *impf.* izvažati;
intr. peljati (peljem) se; (auf d. Haut
ausbrechen) izpahniti se, osuti (-spem)
se; *impf.* izpahovati se, osipati (-sip-
ljem) se. [hod.

Ausfahrt f. izvožnja, vožnja na spre-
Ausfall m. izpad; (Abgang) pomanj-
kljaj; (mit Worten) napad, ugovor;
(Resultat) izid; einen — machen planiti
(iz trdnjave).

ausfallen izpasti (-padem); *impf.* iz-
padati; die Ernte ist gut ausgefallen
letina se je dobro obnesla; die Haare
fallen ihm aus lasje mu gredo iz glave;
alles ist gut ausgefallen vse je šlo po
sreči, po godu.

ausfechten izbojevati, z mečem raz-
ločiti; (bei Gericht) izpravdati.

ausfertigen izgotoviti, napraviti, na-
rediti, napisati (-šem); *impf.* izgotav-
ljati, napravljati, narejati, napisovati.

Ausfertigung f. izgotavljanje, izdava-
nje, naprava; (ämtl.) napravěk.

ausfindbar najdljiv; das ist schon —
to se že more najti.

ausfinden iznajti (-najdem).

ausfindig adv. machen iznajti, najti,
zaslediti, zalotiti, zmisliti.

ausfliken zakrpati, zašiti (-šijem).

ausfliegen izleteti, zleteti; *impf.* iz-
letati.

Ausflucht f. beg, utek; (Ausrede) iz-
govor, izviněk.

Ausflug m. izlet; einen — machen
oditi, potovati kam, v svet iti.

Ausflugloch n. letavnica.

Ausfluss m. izliv, iztok, ustje.

ausfolgen izročiti; *impf.* izročati.

ausforschen pozvedeti (-zvem), izpra-
šati, izvedeti; *impf.* pozvedovati, iz-
praševati, izvedovati, izpitovati.

ausfragen izprašati; *impf.* izpraše-
vati, popraševati, pitati.

Ausfuhr f. izvažanje, izvoz; Ausfuhr-
izvozni.

ausführbar izveděn, izpeljiv, izvršiv.

ausführen izvoziti; *impf.* izvažati;
(vollbringen) izvesti (-vedem), dopri-
nesti, izpeljati, izvršiti; *impf.* izpelja-
vati, izvrševati; jemanden — koga na
sprehod peljati (-ljem); Pferd — konja
prevoditi, prevoziti; *impf.* prevajati,
prevažati.

ausführlich obširën, natančën, raz-
ločën, podrobën; adv. natanko, obširno,
razločno.

Ausführlichkeit f. obširnost, natanč-
nost.

Ausführung f. izpeljava, izvršitěv,
doprinesba, razlaganje; in — bringen
izpeljati, dognati (-ženem).

Ausfuhrzoll m. izvoznina

ausfüllen

— 58 —

Aushauch

ausfüllen izpolniti, napolniti; *impf.*
izpolnjevati; mit Wasser — natočiti,
naliti (-lijem); *impf.* natakati, nali-
vati; mit Erde — nasuti (-sujem und
-spem), zasuti; *impf.* nasipavati; mit
Mooš — zamašiti; *impf.* zamaševati;
mit Steinen — zadelati.

Ausfüllung f. izpolnjevanje, nataka-
nje, zalivěk, zamašěk.

ausfüttern podvleči (-vlečem), pod-
staviti, podložiti; *impf.* podstavljati,
podlagati, podkladati.

ausfüttern napasti (-pasem), nakr-
miti; zrediti, zrejati; den Winter hin-
durch füttern preživiti, prerediti; *impf.*
prerejati.

Ausgabe f. izdavanje, izdavěk, trošěk,
strošěk, potrošěk; (d. Brieſe) oddaja.

Ausgabspoft f. potrošni postavěk.

Ausgang m. izhod, izid; (Folge) po-
sleděk, nasleděk; (Ende) končë; Aus-
gangš= izhodni.

ausgeben tr. izdati, potrošiti; *impf.* iz-
davati, potroševati; Karten — kvarte de-
liti, razdeliti; *sich als Arzt* — oznaniti se
zdravnikom; *intr.* (ergiebig sein) zdati;
(Getreide) plenjati, zaleči (-ležem).

Ausgeber m. izdajatelj, ključar.

ausgebildet izobražen.

Ausgebot n. prodaja, dražba.

Ausgeburt f. izrod, izroděk, plod
(domišljija). [držek.

Ausgedinge n. izgovorjeni užitěk, pri-
ausgehen iziti (-idem), iti z doma;
spazieren gehen iti, oditi na sprehod;
eer — ne opraviti nič; (Geld, Ware)
poiti, poteči (-tečem), nestati; *impf.*
potekati, nestajati; (enden) nehati, kon-
čati; (vom Feuer) ugasniti, dogoreti;
(sich erfüllen) spolniti se, uresničiti se;
(von Haaren) izpasti (-padem); *impf.*
izpadati; auf etwas — meriti v kaj,
gledati na kaj.

ausgelerbt narezan, narezljan.

ausgelassen poreděn, prešerěn, raz-
posajen, srborit, lagoděn, razuzdan.

Ausgelassene m. porednež, razposaje-
něc, razuzdaněc.

Ausgelassenheit f. prešernost, razposa-\jenost, srboritost, razuzdanost, lagoda.

ausgelernt izučen.

ausgemacht dognan, gotov.

ausgenommen razun, mimo tega,
izimši.

ausgeführt izbran, prebran. [grbast.

ausgewachsen dorastel; (buckl.) grbav,
ausgezeichnet izvrstěn, izborěn.

ausgiebig zdatěn; (Getreide) plenjav;
(Speise) tečěn.

ausgießen izliti (-lijem), razliti; *impf.*
izlivati, razlivati.

Ausgleich m. poravnava, pobota.

ausgleidjen poravnati; *impf.* porav-
navati, pojednačiti; (die Rechnungen)
pobotati, poravnati; (d. Schaden) škodo
povrniti, popraviti; *impf.* povračati,
popravljati; (eben machen) zravnati;
*ich* m. jemd. — pogoditi se, dogovoriti
se, pobogati se; *impf.* pogajati se,
dogovarjati se.

Ausgleichung f. poravnanje, zravnanje,
pojednačenje; pogodba.

ausgleiten spodrkniti, spodrsniti,
spodleteti, spolzniti; *impf.* spodrkati,
spodrsati, spodletati.

ausgraben izkopati (-kopljem), iz-
grebsti; *impf.* izkopavati, izgrebati;
(in Kupfer) urezati (-režem).

ausgrübeln izmisliti, *impf.* izmišljati.

ausgurgeln izgrgrati, *impf.* grgrati.

Ausgußs m. izlivěk, odlivěk.

Ausgußsrinne f. lijak.

aushaden izsekati; Augen — oči iz-
kljuvati (-kljujem).

aushalten tr. prestati, pretrpeti, pre-
nesti; *impf.* prenašati; prebiti (-bi-
jem); (ernähren) preživiti, prerediti;
intr. an einem Orte — obstati, zdržati
(-žim) se; *impf.* obstajati, zdrževati se.

aushändigen izročiti, oddati; *impf.*
izročati, oddajati.

Aushändigung f. izročitěv, izročba.

Aushängebogen m. izvesna pola.

aushängen obesiti, razobesiti, iz-
vesiti; *impf.* obešati 2c.

Aushängeschild n. kazalo, napis.

ausharren strpeti, prebiti (-bijem),
stanovitěn ostati (-stanem); *impf.* sta-
novitěn ostajati. [pěn.

ausharrend stanovitěn, strpljiv, str-
Aushau m. izsek, seč (-i).

aushaubar izsečen, izsekljiv.

Aushauch m. izdih, vzdihljej; (Athem)
sapa, duh; hlap.

auskaufen

— 59 —

Ausland

auskaufen dihniti, izdihniti; *impf.* dihati, izdihovati; die Seele — umreti; (von Pflanzen) puhteti, dišati (dišim), izhlapljati.

auskauen izsekati; *impf.* izsekovati; mit dem Meißel — izdolbsti (-dolbem).

ausheben dvigniti, izdvigniti; *impf.* izdvigati; Thüre — vrata sneti (snamem); Soldaten — nabrati (-berem); *impf.* nabirati.

Aushebung f. vojaški nabor.

aushecken izvaliti, izleči (-ležem); fig. izmisliti.

ausheilen tr. zaceliti, ozdraviti; intr. (gesund werden) ozdraveti.

ausheitern tr. (das Gemüth) razveseliti; *impf.* razveseljevati dušo, srce; intr. es hat sich ausgeheitert razjasnilo se je; der Regen hat aufgehört zvedrilo se je; es heitert sich aus jasni se, razpravlja se.

aushelfen pomoči (-morem), pripomoči; *impf.* pomagati, pripomagati komu.

Aushilfe f. pomoč (-i), pripomoč (-i), podpora; Aushilfs- pomočni, pripomočni.

aushöhlen votliti, dolbsti (dolbem), globiti; zvotliti, izdolbsti, izglobiti.

Aushöhlung f. votlina, glob (-i); (Baumhöhle) duplja, dupljina, duplo.

aushöhnen zasmehovati koga, rogati se komu.

ausholen (mit dem Arm) stegniti, nameriti; *impf.* namerjati roko; mahniti; (ausforschen) pozvedovati; (Reden) nazaj seči (sežem).

aushülsen luščiti; oluščiti, izluščiti; (Bohne) ružiti; oružiti; (Apfel) lupiti; olupiti.

aushungern izstradati; *impf.* izstradovati; z gladom ukrotiti; ausgehungter Mensch izstradaněc, gladnik. [vati.

aushusten izkašljati; *impf.* izkašljevenämmen česati (češem), počesati, razčesati. [pometati.

auskehren pomesti (-metem); *impf.* Auskehricht n. smet (-i), pl. smeti.

auskeltern izprešati, iztisniti, izžeti (-žmem); *impf.* iztiskovati, izžemati.

auskennen sich umeti, razumeti kaj, vešč biti čemu.

ausklären sčistiti; *impf.* čistiti, sčíševati; Weizen — trebiti; otrebiti; f. ausheitern. [izbirati.

ausklauben izbrati (-berem); *impf.* ausklaubrisch zbirččn, izbirljiv.

auskleiden sleči (slečem); *impf.* slačiti; sich — sleči se; (mit etw.) obleči; *impf.* oblačiti.

ausklopfen iztepsti (-tepem), iztolči; *impf.* iztepati, tolči.

ausklußeln izmisliti, izmodrovati, izviti (-vijem) jo, iznajti (-najdem).

auskochen tr. skuhati, zvariti; intr. skuhati se.

Auskommen n. živež, kruh; mit dir ist kein — s teboj ni živeti, shajati.

auskommen iziti (-idem); *impf.* izhajati; (v. Feuer) vneti (vnamem) se; mit dem Gehalt kann er nicht — od te plače ne more živeti, s to plačo ne more shajati; (mit jemandem) shajati; (bekannt werden) zvedeti se.

auskramen razpoložiti; *impf.* razpologati; na ogled postaviti; *impf.* pozstavljati.

auskrahen izpraskati, izdrgniti.

auskriechen izlezti; (a. d. Ei) izleči (-ležem) se.

auskühlen tr. ohladiti, hladiti; intr. sich — ohladiti se; *impf.* ohlajati se.

Auscultant m. avskultant, prislušnik.

auskundschaften pozvedeti (-zvem); *impf.* pozvedavati; izpitati, izprašati; *impf.* izpitovati, izpraševati; ein Land — ogledovati.

Auskundschafter m. ogleduh, ogledovalěc.

Auskunft f. naznanilo, poročilo; (Ausklärung) pojasnilo, razbistrilo; — geben povedati (-vem), razjasniti, sporočiti, dopoved od sebe dati, dajati.

auslachen smejati (-jim u. -jem) se komu, posmehovati se komu; zasmehovati koga.

ausladen raztovoriti, izložiti, izprazniti; *impf.* raztovarjati, izlagati, razkladati.

Auslader m. izpraznovalěc, izkladalěc.

Auslage f. trošěk, strošěk, potrošěk; —n denk založiti troške.

Auslagekaften m. razloga, razkladnica.

Ausland n. inozemstvo, vnanje dežele.

Ausländer

— 60 —

ausparieren

Ausländer m. inostraněc; —in f. ino-
stranka.

ausländisch inostranski, vnanji.

auslangen shajati s čim, dosti imeti
(imam), zadostovati.

auslassen izpustiti; *impf.* izpuščati;
Butter — razpustiti, raztopiti; *impf.*
razpuščati, raztapljati; *sich* über etwas
— svojo misěl razodeti o čem; den
Zorn — jezo stresti nad kom, znositi
se nad kom.

Auslassung f. izpust, izpuščenje.

Auslauf m. iztek, iztok; — d. Flotte
odlaz ladijevja; Ausläufer beim Bau
napušč, strešica.

auslaufen izteči (-tečem); *impf.* iz-
tekati; (v. d. Flotte) odjadrati, odriniti,
odpluti (-plujem), odplavati; (endigen)
končati se, iziti (-idem), izhajati se;
(von d. Zeit) poteči (-tečem), potekati.

Ausläufer m. tekalec; (bei Pflanzen)
pritlika, živica; razrastěk.

Auslaut m. končnik.

ausläuten zvoniti komu; (aushören
z. läuten) odzvoniti; d. Messe — mašo
odzvoniti, odzvanjati.

ausleben doživeti.

ausleken polizati (-ližem), izlizati.

ausleeren izprazniti; *impf.* izpraz-
novati.

auslegen izložiti, razložiti, razpolo-
žiti; *impf.* izlagati, razpolagati; (er-
klären) razložiti, razjasniti, raztol-
mačiti; *impf.* razlagati, razjasnovati;
(Geld) koga z denarjem založiti, za-
lagati, za koga izdati, izdajati denar.

Ausleger m. razlagalec, tolmač.

Auslegung f. razlaganje, razlaga, raz-
kladanje, razjasnitěv.

ausleihen posoditi, razposoditi; *impf.*
posojati, razposojati.

auslernen izučiti se, doučiti se.

Auslese f. izbor, izbirěk.

auslesen izbrati (-berem); *impf.* iz-
birati; Buch — prebrati, prečitati, pre-
birati knjigo. [ročevati, predajati.

ausliefern izročiti, predati; *impf.* iz-
Auslieferung f. izročitěv, izročba,
predaja. [izbrisěn, izbrisljiv.

auslöschbar ugasljiv; (Geschriebenes)

auslöschten tr. ugasiti, pogasiti; *impf.*
pogašati; (Geschriebenes) zbrisati, zbri-

sovati; (d. Lich) ugasniti; intr. ugas-
niti; *impf.* ugasovati, ugašati.

Auslöse- odkupni.

Auslösegeld n. odkupnina.

auslösen odkupiti, rešiti; *impf.* od-
kupovati, reševati; *sich* — odkupiti se.

Auslösung f. odkup, rešitěv.

auslüften prezračiti, prevetriti, pre-
vetrovati; zvetriti; na zrak dejati (de-
nem), devati (sukno).

ausmachen dokončati, dovršiti; *impf.*
dokončevati, dovrševati; (begleichen)
poravnati; *impf.* poravnavati; (betra-
gen) znesti; *impf.* znašati; (schelten)
kregati, okregati, ošteti (-štejem) koga;
ausgemacht dognan, gotov.

Ausmarsch m. odhod.

ausmarschieren oditi (-idem), odpra-
viti se; *impf.* odhajati, odpravljati se.

Ausmaß n. mera, izmera, premera.

ausmauern dozidati, prizidati.

ausmausen *sich* misiti se; omisiti se.

ausmerzen iztrebiti; (aus d. Buche)
izbrisati.

ausmessen izmeriti, premeriti, od-
meriti; *impf.* iz-, pre-, odmerjati; (be-
stimmen) določiti, ustanoviti; *impf.* do-
ločevati, ustanavljati.

Ausmessung f. izmera, izmerjanje.

ausmitteln zvedeti, stakniti, zaslediti;
*impf.* zvedavati, stikati. [izlivati se.

ausmünden iztekati se, izzakati se,
ausmußern prebrati (-berem), odbrati;

*impf.* odbirati; zavreči (-vržem), iz-
metati (-mečem). [izmetanje.

Ausmußerung f. preiskava, izbira;
Ausnahme f. izjema, iziměk; mit —
razun, mimo; izimši; Ausnahms- iz-
jemni. [po izimku.

ausnahmsweise adv. izimno, izjemno,
Ausnahmszustand m. izjemni stan.

ausnehmen izvzeti (-vzamem), izjeti
(-jamem); *impf.* izvzemati, izjemati;
(ausschließen) izločiti, izločevati; izklju-
čiti; *sich* — pridržati (-držim) si; *sich*
gut — podajati se, prilegati se, pri-
stovati se.

ausnehmend izborěn, poseběn.

auspacken izložiti; *impf.* izlagati, iz-
kladati.

ausparieren odbiti (-bijem), prestreči
(-strežem); *impf.* odbijati, prestrezati.

auspeitschen

— 61 —

ausfagen

auspeitschen izpokati, z bičem izgnati (-ženem).

auspfänden zarubiti.

Auspicien pl. predznamenja pl., okrlje; unter den — pod pokroviteljstvom.

ausplaudern počenčati, izbebljati, izblebetati.

ausplündern opleniti, obropati.

auspolstern zblaziniti, obraziniti.

ausposaunen raztrobiti, razvpiti (-vpijem).

ausprägen izkovati (-kujem), vtisniti; izobraziti; ausgeprägt izražen, vtisnen.

auspressen iztlačiti, iztisniti, izžeti (-žmem); *impf.* iztiskati, izžemati.

ausprügeln iztepsti, izpokati.

auspußen očediti, očistiti, osnažiti; (Licht) utrniti; *impf.* utrinjati; (Schellen) ošteti, ozmerjati; (Schmücken) olepšati, ozaljšati, okrasiti. [vati.

ausquartieren izseliti; *impf.* izseljeren

ausradieren izstrgljati, izbrisati.

ausrassen počiti (-čijem), počiti se; *impf.* počivati; odahniti se.

ausräuchern pokaditi; *impf.* pokajati;

(Fleisch) prekaditi, povoditi; *impf.* prekajati, povojati.

ausraufen izpuliti, izpipati, iztrgati.

ausräumen izprazniti, pospraviti; *impf.* izpraznovati, pospravljati.

ausreihen preračuniti, prešteti (-štejem), prebrojiti; *impf.* preštevati.

ausrecken raztegniti, nategniti; *impf.* raztezati, natezati; sich — zlekniti se, zvirati se; *impf.* zlecati se.

Ausrede f. izgovor.

ausreden izgovoriti, dogovoriti; *impf.* izgovarjati; laß mich — daj, da ti vse povem.

ausreiben izmeti (-manem), izmenCATI; (Zimmer) omiti (-mijem), otreti; *impf.* otirati.

ausreichen zadostovati, zdati (zdam); (mit etwas) shajati, dosti imeti; ausreichend dovoljën, zadostën.

ausreinigen f. reinigen.

ausreißent. izpuliti, izpipati (-pljem), izruti (-rujem), izdreti (-derem); *impf.* puliti, pipati, rovati, izdirati; *intr.* (entfließen) pobegniti, zbežati (-žim), uiti (-idem).

Ausreißer m. uskok, begun, uhajalēc.

ausreiten izjezditi, izjahati (-jašem).

ausreitern prerešetati, presejati (-sejem), očiniti; *impf.* očinjati.

ausrenken izviniti, izpahniti.

ausrichten opraviti; *impf.* opravljati; dognati (-ženem), izpeljati (-peljem); *impf.* izpeljavati; (verleumden) obrekovati, opravljati, raznašati, obirati koga; den Gruß — pozdraviti; *impf.* pozdravljati.

ausringen tr. izviniti, izpahniti; *impf.* izpahovati; (Wäsche) izžeti (-žmem); *intr.* boj končati; er hat ausgerungen prestal je, preminul je.

ausrinnen izteči (-tečem), izcediti se, izcurljati; *impf.* teči iz česa, cediti se, curljati.

Ausritt m. izjahanje, izjezd.

ausroden izrovati (-rujem), porovati.

ausrotten iztrebiti, pokončati, uničiti, zatreti; *impf.* pokončevati, zatirati.

ausrücken oditi (-idem), odriniti, vzdigniti se, odhajati.

Ausruf m. vzklik, klic, oglas; öffentl. — dražba.

ausrufen vzklikniti, zaklicati (-klicem), zavpiti (-vpijem); (bekannt geb.) oklicati, oglasiti, razglasiti; *impf.* oklicovati, oglasati.

Ausrufe r m. glasnik, oklicovalec.

Ausrufungszeichen n. klicaj.

ausruhen počiti (-čijem); *impf.* počivati; spočiti se.

ausrüsten oborožiti; *impf.* oboroževati; (versehen) prevideti (koga s potrebnim), oskrbeti, oskrbovati.

Ausrüstung f. oborožba, orožje, oprava.

Ausrufdjen f. ausgleiten.

Ausfaat f. setěv, sev (-i), posetěv, posěvk; (Getreide) seme, semensko žito.

ausfäen sejati (sejem), usejati, posejati; *impf.* posevati.

Ausfage f. poved (-i), izpoved (-i), izrek, govor; gram. poved (-i), poveděk; widersprechende — govori so si navzkriž (ne ujemajo se); nach seiner — po njegovih besedah.

Ausfageform f. način, naklon.

ausfagen povedati (-vem), dopovedati, izreči (-rečem); *impf.* dopovedovati, praviti, govoriti, trditi; (von Zeugen) pričati, pričevati; *pf.* spričati.

Ausſaß

— 62 —

ausschreiben

Ausſaß m. (Geld im Spiele) stava;
(Krankheit) srab, garje *pl.*, gobe *pl*.

ausſüſzig srabast, gobov, garjev.

Ausſühige m. gobověc, sraběc.

ausſäubern očediti, počediti, osnažiti,
otrebiti; *impf.* čediti, snažiti; čistiti.

ausſaufen popiti (-pijem), izpiti, po-
lokati; *impf.* piti, lokati.

ausſaugen izsesati, posesati, izsrkati,
izsrebati; *impf.* sesati, srkati; fig. iz-
piti, izmolzti (-zem), obrati (-berem).

ausſchaffen f. hinauſchaffen.

ausſchülen olupiti, oluſčiti; *impf.*
lupiti, luſčiti. [toč.

Ausſchank m. točarna, vinotoč, pivo-

ausſcharren izgrebsti (-grebem), raz-
grebsti, razbrskati, razkopati (-pljem);
*impf.* izgrebati, razkopavati.

ausſchauen f. ausſehen.

ausſcheiden tr. odločiti, izločiti, od-
brati (-berem), izvreči (-vržem), iz-
trebiti; *impf.* odločevati, odbirati, iz-
trebljevati; *intr.* (aus einer Gesellschaft)
izstopiti, odstopiti; *impf.* izstopovati.

Ausſcheidung f. odločitěv, izbīra; iz-
stop, odstop.

Ausſcheidungsorgan n. iztrebilo.

ausſchelten pokarati, ošteti, okregati,
ozmerjati; *impf.* kregati, oštevati, ko-
riti, karati, zmerjati, psovati (koga);
hudovati se nad kom.

ausſchenken (Getränke) točiti; (aus-
gießen) izliti (-lijem); *impf.* izlivati.

ausſchicken razposlati (-šljem); *impf.*
razpošiljati.

ausſchießen tr. izstreliti, streliti; *impf.*
streljati; f. ausſcheiden; *intr.* (heraus-
wachen) pognati (-ženem), nikniti;
*impf.* poganjati, kliti. [spravljati.

ausſchiffen iz ladije spraviti; *impf.*

ausſchirren izpreči (-prežem), spreči;
*impf.* izpregati.

ausſchlaſsen naspati (-spim) se.

Ausſchlag m. premah, omah; (bei der
Wage) preteg; (des Pendelſ) zamah;
(Krankheit) prišč, oprišč, spuščaj, pri-
ščaj, opahki *pl.*, spahki; srab, oprh;
den — beſkommen spuhniti se, spahniti
se, opriščiti se po kom, osuti (-spem);
*impf.* spahovati se, osipati (-siſljem);
den — geben odločiti; *impf.* odloče-
vati; —gebend odločen, odločilén.

ausſchlagen tr. izbiti (-bijem), izriniti;
*impf.* izbijati, izrivati; (den Anbot) od-
biti, zavreči (-vržem); *impf.* odbijati,
zametovati; (Getreide) plevšati, pahati,
mlatiti; oplevšati, omlatiti; mit *etp.*
— obložiti, obiti (-bijem); *impf.* ob-
lagati, obijati: *intr.* (v. Pſerden) ritniti,
brcniti, cebniti; *impf.* ritati, brcati,
cebati; (v. der Wagne) omahniti, pre-
mahniti, nagniti se; *impf.* omahovati,
nagibati (-gibljem) se; (v. Pſlanzen)
gnati (-ženem), poganjati, kliti (kli-
jem), kaliti; pognati (kal); (umschlagen)
prevreči (-vržem) se.

ausſchließen izkleniti, izločiti, izklju-
čiti; *impf.* izklepati, izločevati.

ausſchließt adi. izločljiv, izključi-
lēn; *adv.* samo, jedino. [izklenitěv.

Ausſchließung f. izključenje, izločitěv.

Ausſchließungsgrund m. izključilni
vzrok, razlog.

ausſchlummern naspati (-spim) se,
nadremati (-dremljem) se.

ausſchläpfen izlezti, smukniti iz česa;
(aus dem Či) izleči (-ležem) se.

ausſchlürfen posrkati, izsrkati, posre-
bati (-srebljem), izsrebati, polokati
(-ločem); *impf.* srkati, srebati (-bljem),
lokati.

Ausſchluſs m. izklep, izključenje, iz-
ima, iziměk; mit — razven, izimši.

ausſchmähen ošteti (-štejem), okregati,
obrati (-berem); *impf.* oštevati, obirati.

ausſchmelzen raztopiti, razpustiti;
*impf.* raztapljati, razpuščati.

ausſchmücken lepotiti, lepšati, kraso-
titi; olepšati, ozaljšati.

ausſchneiden izrezati (-režem); *impf.*
izrezovati.

ausſchneuzen usekniti; *impf.* usekovati.

Ausſchnitt m. izrezěk; (Sector) izsék,
izrez.

ausſchnikeln rezljati, škroljati; *pf.*
izrezljati, izškroljati.

ausſchnüren odpeti (-pnem); *impf.*
odpenjati.

ausſchöpfen izčrepati (-pljem), počre-
pati, izplati (-poljem), pozajeti (-zaj-
mem); *impf.* izčrepavati, pozajemati.

Ausſchöſſling m. mladika, odraslek.

ausſchreiben razpisati (-pišem); *impf.*
razpisovati; (aus einem Buche) izpisati;

Ausſchreibung

— 63 —

ausſeßen

izpisovati; (abſchreiben) prepisati;
Steuern — davěk razpisati, naložiti;
zu Ende ſchreiben spisati, spisovati.

Ausſchreibung f. razpis, izpis.

ausſchreien razvpiti (-vpijem), raz-
kričati (-čim), raztrobiti; ausgeschrien
razvpit.

Ausſchreitung f. prešernost.

Ausſchluſs m. strel; (das Vorzügliche)
izbor, cvet, jedro; (das Schlechte) od-
birěk, izvržěk, izmět, izmečěk; (die
Verfammlung) odbor; Ausſchluſs= od-
borni; —mitglied odbornik; —ware
odbirki pl.

ausſchütten izliti (-lijem); *impf.* iz-
livati; (Körner) izsuti (-sujem), raz-
suti; *impf.* razsipati; (Herz) odkriti
(-krijem); *impf.* odkrivati.

ausſchwamen izblekniti, izblebetati
(-blebečem), počenčati.

ausſchweifen zakrožiti, okrožiti, za-
sločiti; (Glas) izplahniti; *impf.* izpla-
kovati; ausgeschweift slok, izokrožen.

ausſchweisend razpašen, samopašen,
spašen, razuzdan, nasladen.

Ausſchweisende m. samopašnik, raz-
uzdaněc; f. samopašnica, razuzdanica.

Ausſchweifung f. samopašnost, raz-
uzdanost; (in der Rede) oviněk.

ausſchmemmen izplahniti, izplakniti,
izplaviti; *impf.* izplakovati, izpirati.

ausſchwingen izvesti (-vejem), pre-
veti, izplati (-poljem); veti, vejati, plati;
(Wäsche) trepati, trepkati, otrepati.

ausſchwiesen izpotiti, potiti.

Ausſehen n. vid, pogled, podoba,
obraz; sein — verräth vidi se mu na
obrazu.

ausſehen tr. gledati, videti; pregle-
dati, dogledati, dozreti; *impf.* dozirati,
pregledovati; *intr.* videti se, kazati
(kažem) se; es führt darnach aus po-
doba je, kaže se, da; du führt gefund
aus zdrav si videti; wie führt es aus
kako je.

ausſein zunaj, vne biti (sem), z doma
biti, ne biti doma; (zu Ende sein)
koněc biti česa; es ist aus mit ihm
po njem je.

außen adv. vne, vani, zunaj; von
außen od zunaj, nach außen navzven;
adi. vnanji.

aussenden poslati (pošljem), razpo-
slati, odpraviti; *impf.* razpošljati, od-
pravljati. [vnanjsčina.

Auſhending n. vnanja reč, vnanjost,
Auſhenseite f. vnanja stran, lice.

Außenwelt f. vnanji svet. [gradbe pl.
Außenwerke pl. vnanji okopi, prednje
außer praep. razun, razven, mimo;
(ohne) brez; außeracht lassen v nemar
pustiti, *impf.* puščati; ne zmeniti se,
nemarati za kaj.

außerdem adv. vrh tega, mimo tega,
še, še tudi.

außerämtlich neuraděn, neslužben.

Außere n. vnanjost, vnanjsčina.

äußere adi. vnanji, zunanji, zunajšen.

außerehelich nezakonski. [neobičen.

außergewöhnlich nenavaděn, izředěn,

außerhalb adv. vne, zunaj, ven.

äußerlich adi. vnanji, vnajšen, zunanji,
zunajšen; površen; adv. zunaj, po
vnanjem. [površnost.

Außerlichkeit f. vnanjost, vnajšnost;
äußern izreči (-rečem), izustiti, po-
vedati (-vem), razodeti (-denem), iz-
javiti, na znanje dati, pokazati (-žem);
*impf.* izrekovati, povedovati, razode-
vati, na znanje dajati, pokazovati.

außerordentlich adi. izreděn, izven-
reděn, nenavaděn, poseběn, čuděn; adv.
izredno, nenavadno, posebno, močno,
jako, čudno.

äußerst adi. skrajěn, najskrajěn, naj-
večji, najhujši; adv. sila, silno, zelo,
rámeno, nezmerno, strašno.

Außerung f. izrek, izjava, razodetje,
naznanilo, navestilo, besede pl.

außerweſentlich nebistven.

Ausſehen tr. izstaviti, izpostaviti, raz-
postaviti; *impf.* izpostavljati 2c.; Frist,
Preis — odločiti, določiti, ustanoviti;
*impf.* odločevati, ustanavljati; (auf-
schieben) odložiti; *impf.* odlagati, od-
lašati, okladati; ein Kind — izposta-
viti, izpoložiti; *impf.* izpostavljati;
Wachen — razpostaviti; *impf.* razpo-
stavljati; Fehler — očitati, spočitati;
(in der Buchdruckerei) sestaviti, zložiti;
der Gefahr sich — v nevarnost se po-
dati, podajati; d. Gefahr jemanden —
v nevarnost pahniti; *intr.* (aufhören)
prejenjati, pojenjati, odjenjati, odne-

Ausficht

— 64 —

aussterben

hati, odleči (-ležem), popustiti; *impf.* prejenjevati, odlegati, popuščati; (im Reden) premolkniti, umolkniti.

Ausficht f. razgled, vid, ozir; (Hoffn.) up, nada. [pevati.

ausfingen izpeti (-pojem), *impf.* iz- ausfinnen f. ausdenken.

ausföhnbar spravěn, spravljiv.

ausföhnen spraviti, pomiriti, upo- kojiti, utešiti; *impf.* spravljati.

Ausföhnung f. sprava, spravljivost.

aussondern izločiti, odločiti, odrati (-berem), razdružiti; *impf.* izločevati, odbirati, razdruževati.

auspähen ovaditi, izpaziti, spaziti, zapasti (-pasem), ovedeti.

auspannen razpeti (-pnem), razteg- niti; *impf.* razpenjati, raztegovati; ein Tuch — razgrniti, razprostreti, pro- streti; *impf.* razgrinjati, razprostirati; Pferde — izpreči (-prežem), spreči, razpreči; *impf.* izpregati 2c.

auspeien pljuniti, izpljuniti; *impf.* pljuvati; (v. bruhati, bljevati (bljujem), metati (mečem) iz sebe; pf. bruhniti, izbruhati, izbljevati, iz- metati.

auspenden deliti, podeliti, razdeliti, podariti, razdati, porazdati; *impf.* po- deljevati, razdavati, razdajati.

Ausfender m. delitelj.

Auspendung f. delitěv, razdelitěv, podelitěv, podaritěv.

ausperren razpreti, raztegniti; *impf.* razpirati, raztezati, raztegovati; Füße — razkobaliti, razkoračiti.

auspielen izigrati, doigrati.

auspinnen izpresti (-predem), do- presti; eine Sache — razpresti, raz- snovati (-snujem).

auspotten zasmehovati koga, posme- hovati se komu, posmivati se komu, rogati se komu, bebca delati iz koga.

Ausprache f. izreka, izgovarjanje, iz- govor kake besede.

ausprechen izreči (-rečem), izgovo- riti; *impf.* izrekovati, izgovarjati; sich — svoje misli razodeti, *impf.* raz- odevati.

auspreizen razpreti, razpeti (-pnem); razprojiti; *impf.* razpirati, razpenjati; Füße — razkoračiti, razkobaliti, pre-

kobaliti, v kobalj sesti (sedem); *impf.* razkobaljevati, v kobalj sedati.

ausprengen izkrhniti, odkrušiti, iz- biti (-bijem); *impf.* odkruševati, iz- bijati; Wasser — kropiti, škropiti; ein Gerücht — raztrositi, raznesti; *impf.* raztrosati, raznašati.

auspriemen brizgniti, drskniti, sikniti, prsniti, štrkniti; *impf.* brizgati, drs- kati, sikati, prskati, štrkati.

Auspruch m. izrek, rek; (Urtheil) raz- sodba; — thun izreči, izrekovati.

auspülen izplakniti, oplakniti, po- plahniti; *impf.* plakati, izplakovati; Ufer — izpodprati (-perem), izpod- nesti, izpodriti (-rijem); *impf.* izpod- pirati, izpodrivati 2c.

auspüren oslediti, ovohati, iztakniti.

Ausstand m. zastaněk, zaostaněk, dolg.

ausständig zastal, zaostal, neizplačan.

ausflatten oskrbeti, prevideti; *impf.* oskrbljevati; (fchműden) olepšati, ozalj- šati; ozaljševati.

Ausstattung f. oprava, oprema, bala.

ausflehen izdreti (-derem), iztakniti; *impf.* izdirati, iztikati; mit d. Schnabel — izkljuvati (-kljujem); fig. izpodri- niti, *impf.* izpodrivati.

ausflecken (Lager) raztakniti, poraz- takniti; *impf.* raztikati; (Grenze) za- znamiti.

ausflehen prestati (-stojim), prebiti (-bodem), pretrpeti; *impf.* prestajati, pretrpévati; (aus dem Ante) stopiti iz —; er kann ihn nicht — ne mara ga; — de Schulden razposojen denar.

ausstellen razstaviti, razpostaviti, na ogled postaviti, izložiti, razpoložiti; *impf.* razstavljati, razpolagati 2c.; eine Urkunde — spisati (-šem), napraviti; dati od sebe list, pismo, izdati menico (Wechsel); *impf.* spisovati, napravljati, izdajati; (rügen) grajati, očitati, obirati.

Aussteller m. razstavnik, izložnik, iz- datelj, izdajatelj (menice).

Ausstellung f. razstava, izložba, iz- dava, naprava; (Rüge) graja, očitanje.

Ausstellungssaal m. razstavnica, iz- ložnica, razstavišče.

Ausstellungsort m. razstavišče.

aussterben izmreti (-mrjem), izumreti, pomreti; *impf.* izmirati 2c.

Aussteuer

— 65 —

Auswahl

Aussteuer f. dota, oprema.

auslöbern pretakniti, iztakniti, iz-
setati; *impf.* prestikovati; (weidm.) za-
slediti, oslediti.

auslöchern bezati, becati; izbezati;
(Zähne) trebiti, iztrebiti.

ausstopfen nagatiti (meh), napažiti;
nažokati, podmašiti; *impf.* naphavati,
podmaševati.

ausstoßen suniti, izpahniti, izriniti,
izbiti (-bijem); *impf.* izrivati, izpaho-
vati, izbijati; (auslöchßen) izkleniti,
izobčiti; Seufzer — vzdihniti, zdih-
niti; *impf.* vzdihovati; Laut — ziniti,
žugniti, krkniti; Schrei — vzklikniti,
zavpiti (-vpijem).

Ausstrahlungsvermögen n. žarljivost.

ausstrecken iztegniti, stegniti; *impf.*
iztegati, iztegovati; (auseinander) raz-
tegniti, razpreti; *impf.* raztezati, raz-
pirati; die Zunge — pomoliti, *impf.*
pomaljati; sich — zlekniti se, zlecati
se; *impf.* lecati se; stegniti se, *impf.*
stegovati se, zlecovati se. [livati.

ausströmen izliti (-lijem), *impf.* iz-

ausstudieren izmisliti, *impf.* izmislje-
vati; izučiti se, izšolati se, dovršiti
nauke.

ausstürzen zvrniti, *impf.* zvračati;
Glas — na dušek izpiti (-pijem), luk-
niti, polukniti.

ausführen izbrati (-berem), odbrati;
*impf.* izbirati. [rajati.

austanzen doplesati (-plešem), ob-

Austausch m. zamenjava, zamena, iz-
mena, premenjava, menjatěv.

austauschen zameniti, premeniti, iz-
meniti, zamenjati; *impf.* zamenjavati,
preminjati; Gedanken — meniti se,
pomenkovati se, priobčiti misli.

Auster f. ostriga.

Austerbank f. ostrižišče.

Aufersänger m. ostrigar.

Austermuschel f. ostrižnica.

austheilen deliti, razdeliti, porazdeliti,
razdati; *impf.* razdeljevati, razdavati.

Austheilung f. delitěv, razdelitěv.

austilgen iztrebiti, izkoreniti, po-
končati.

austoben zdivjati, izdivjati, nadivjati
se; fig. poleči (-ležem) se, utihniti,
utešiti se.

Austrag m. končě, razsodek, razsodba,
poravnava, dogovor.

austragen poravnati, v red spraviti;
*impf.* spravljati; Streit — dognati
(-ženem), pravdo razsoditi, odločiti;
Briefe — poraznesti (-nesem), poraz-
dati; *impf.* raznašati, poraznašati, raz-
davati; (hinaustragen) iznesti, znesti;
*impf.* iznašati.

austreiben izgnati (-ženem), izpoditi,
iztirati, izpokati; *impf.* izganjati; das
Bieh — gnati (-ženem), pognati; *impf.*
poganjati.

austreten tr. pohoditi, razhoditi, iz-
teptati; krumm — švedrati, pošvedrati;
Getreide — meti (manem), vršiti, tep-
tati; izmeti, ometi, izteptati, ovršiti;
Trauben — mastiti, mozgati, mečkati,
tlačiti; *pf.* zmastiti, zmozgati, izmeč-
kati, iztlačiti; *intr.* (gehen) stopati,
korakati, rezati (režem) jo; (aus dem
Amte) stopiti iz —, izstopiti; (vom
Wasser) razliti (-lijem), čez bregove
stopiti, udariti; das Austreten (des
Getreides) metěv, vršitěv, mev (-i).

austrinken izpiti (-pijem), lukniti,
polukniti; *impf.* lukati.

Austritt m. izstop, odstop; (d. Ware)
izvožnja.

austrocknen posušiti, osušiti, sušiti;
(trocken werden) posušiti se, usahniti;
*impf.* usihati.

ausüben delati, opravljati, oskrbovati,
izvrševati (Geſetz); poslovati s čim,
baviti se s čim, pečati se s čim, ukvar-
jati se s čim; Rache — maščevati se;
maščevati se; Gewalt — silo delati;
den Landbau — kmetovati; Heilkunst
— zdraviti, ozdravljati; sein Recht —
uživati, rabiti svojo pravico, držati
(-žim) se svoje pravice.

Ausübung f. vršitěv, raba, oskrbo-
vanje, opravljanje.

Ausverkauf m. razprodaja.

ausverkaufen razprodati, *impf.* raz-
prodajati.

auswachsen izrasti (-rastem), *impf.*
izraščati; (das Wachstum vollenden)
dorasti, zrasti; *impf.* doraščati; aus-
gewachsen dorasěl, dorasten; (bucł.)
grbast, grbav.

Auswahl f. izbor, izbiranje, izbira.

5

auswählen

— 66 —

auszeichnen

auswählen izbrati (-berem), izvoliti; *impf.* izbirati.

Auswanderer m. izselnik, izseljeněc.
auswandern izseliti se, preseliti se
(v kako vnanjo deželo); *impf.* izselje-
vati se, preseljevati se. [seljenje.

Auswanderung f. selitěv, izselitěv,
auswärtig adv. vnanji, zunanji, stran-
ski, inostran; adv. zunaj, vne, na tujem.

Auswärtige m. inostraněc, vnanjěc.

Auswärtsdreher m. (Musik.) izvračalka.

auswischen izprati (-perem), oprati,
sprati; *impf.* izpirati; Glas — oplak-
niti, *impf.* oplakovati.

auswässern izmočiti, namočiti; *impf.*
izmakati.

auswechseln izmeniti, premeniti, za-
meniti, zamenjati; *impf.* izmenjevati,
zamenjevati.

Auswechselung f. izmenjava, izmenja,
zamenja, zamenjava.

Ausweg m. izhod, odprtija; (Aus-
flucht) izgovor, oviněk; fig. pomoć (-i),
izbega.

auswechseln tr. (weich machen) mečiti,
meščiti; omečiti, izmečiti; *impf.* ome-
čevati, omakati; intr. (weich werden)
mediti se, mečiti se, omečiti se, ome-
ščati (-ščim); (aus dem Wege gehen)
ogniti se, ukloniti se, umakniti se;
*impf.* ogibati (-bljem) se, uklanjati se,
umikati se; ausweichend ogibën, ogib-
ljiv, izogibën.

ausweihen posvetiti, *impf.* posveče-
vati; der Ausgeweihte posvečeněc.

ausweinen izjokati (-jočem u. -jokam)
se, naplakati (-plačem u. -plakam) se.

Ausweis m. izkaz; (Zeugniš) spriče-
valo; (Verzeichniš) kazalo, popis.

ausweisen izkazati (-žem), skazati;
aus dem Lande — izgnati (-ženem),
pregnati; *impf.* izganjati; sich — spri-
čati se, izkazati se; *impf.* spričevati
se, izkazovati se; ausgewiesen izgnan;
der Ausgewiesene izgnaněc, proguaněc.

ausweislos brez izkaza, — spričevala.

Ausweisung f. izgon.

auswendig adv. zunaj, ozunaj, vne;
adi. vnanji; — kennen na pamet znati,
iz glave znati.

auswerfen izmetati (-mečem), izvreči
(-vržem), izbruhniti, izbruhati; *impf.*

izmetávati; (Blut) pljuvati, bljuvati
(bljujem), izbljuvati; (bestimmen) od-
meriti, odločiti, uganiti, ustanoviti;
*impf.* odmerjati, odločevati; Dünger
— kidati; izkidati; ausgeworfene Be-
zahlung uganena plača.

auswehen zbrusiti, izbrusiti, zojstriti;
*impf.* brusiti, ojstriti, gladiti; sich —
izlizati (-ližem) se, oguliti se.

auswinden (Getreide) veti (vejem),
vejati; pf. zveti, preveti; (Wäsche) ožeti
(-žmem), *impf.* ožemati, ožimati.

auswirken opraviti, dognati (-ženem),
izmoči (-morem); storiti; (Teig) gnesti
(gnetem); ugnesti; *impf.* ugnetati.

auswischen izbrisati (-brišem), *impf.*
izbrisovati.

auswittern tr. (ausspüren) izvohati,
zaslediti; prevetriti; intr. prevetriti
se, izvremeniti se; es hat ausgewittert
izgrmelo se je.

auswölben obokati, izobokati; *impf.*
obokovati.

Auswuchs m. izrastěk, izraslěk; (Mark
im Holze) svrž; (Höder) grba; (Fehler)
hiba; (Knochen) morska kost (-í).

Auswurf m. izmet, izmeček, izvržěk;
(Speichel) pljuněc, pljuněk, hrakělj,
hrkělj; — der Menschheit smet (-í),
izvržěk, zavrženěc.

auswurzeln izkoreniti, izruti (-rujem);
*impf.* izkorenjevati.

auswüthen izdivjati, izbesniti se;
umiriti se, poleči (-ležem) se, uleči
se (vihar). [Ijati.

auszacken ozobčati, nazobčati, narez-

auszahlen izplačati, poplačati; *impf.*
izplačevati.

Auszahlung f. poplačilo, izplačilo.

ausjählen šteti (štejem), številiti,
brojiti; pf. prešteti, sešteti, zbrojiti;
*impf.* preštevati.

auszanken ošteti (-štejem), okregati;
*impf.* oštevati; prepirati se s kom.

ausziehren hirati, hujšati, sehneti;
auszehrend jetičen, hirav.

Auszeichnung f. sušica, jetika.

auszeichnen tr. zaznamovati, zazna-
miti, zabeležiti; jemanden — častiti,
odlikovati, poviševati, povzdigovati;
pf. počastiti, odlikati, povišati, po-
vzdigniti; intr. sich — izkazati (-kažem)

Auszeichnung

— 67 —

Bachweide

se, poslaviti se; *impf.* izkazovati se, odlikovati se.

Auszeichnung f. odlika, odlikovanje, počastitěv, poslavitěv; (Zeichen) slavilo, počastilo.

ausziehen tr. izvleči (-vlečem), potegniti, izdreti (-derem); *impf.* potegovati, izdirati; (Kleid) sleči, *impf.* slačiti; (Schuhe) sezuti (-zujem), *impf.* sezuvati; (schriftl.) izpisati (-pišem), *impf.* izpisovati; (Wurzel) koren potezati; (berauben) odreti (-derem), *impf.* odirati; ausgezogenes Kohr risanica; ausgezogenes Kleid sleka; *intr.* (aus einem Orte ziehen) preseliti se, seliti se, stanovanje premeniti; *impf.* preseljevati se.

auszieren f. ausschmücken.

auszischen psikati; izpsikati.

Auszug m. poteg; (Abzug) odhod; (Ex-tract) izvleček, izvod, izvarěk; (schriftl.) izpisěk; (Inhalt) vsebina, posnetěk; (Aufzug) sprevod; (Übersiedelung) selitěv, preselitěv; (Mehl) cvetna moka.

Auszügler m. kotar, zakotnik; —in f. kotarka, zakotnica.

auszugsweise adv. na kratko, v ponsnetku.

auszupfen pukati (pučem); pukniti, izpukati, izpuliti, popipati; *impf.* puliti, pipati (-pljem).

authentisch pravotěn, pristěn, pravi; verověn.

Authenticität f. pravotnost, pravost.

Autodidakt m. samouk.

autodidaktisch samoučen. [pisanje.

Autograph m. svojepis, svojeročno

Autokrat m. samodržec, samovladar.

Autokratie f. samovlada, samovladarstvo.

autokratisch samodržen, samovladěn.

autonom samoupravěn, samozakonski. [upravstvo.

Autonomie f. samozakonje, samot

Autor m. pisatelj, spisovatelj, pisěc; skladatelj.

autorisieren pooblastiti, potrditi; *impf.* potrjevati.

Autorität f. veljava, veljavnost, zakonita oblast; (Behörde) oblastvo.

Hutorship f. pisateljstvo.

Huxiliar= pomožni.

auweh! interi. joj, o joj, gorje!

Hvancement n. poviševanje, napredivanje.

avancieren pomakniti se naprej, *impf.* pomikati se naprej, na višjo stopnjo; povišan biti v službi.

Hvantgarde f. prednja vojska, prednja straža.

Ave= Maria! Češčena si Marija.

Hvers m. lična plat (-í), lice.

Hviso n. glas, poročilo, obznanilo, objava.

Hvisobrief m. doglasnica, objavnica.

avifieren glas dati komu, oznaniti, poročiti; *impf.* poročati, oznanjati.

A vista menica na vid.

Ariom n. aksijom, samovidni rek.

Art f. sekira; dem. sekirica, topor; (Zimmerhade) robevnica; (breite —) bradlja; (Fällart) drevača, bezjača.

Arthelm m. uho (ušesa).

Artstiel m. toporišče, sekirišče.

Hizur m. lazur.

Azurblau lazurěn, višnjev, sinji.

B.

Bachant m. bakhant, pustnják, pustni norěc.

Bach m. potok; dem. potočič, potoček; Bach= potočni.

Bachampfer m. (Rumex aquaticus) povodna kislica.

Bachamsel f. povodni kos.

Bachanwohner m. potočnik, potočán, potokar.

Bachbinse f. biček, sitověc, srpica.

Bache f. divja svinja, — prasica; —r m. divji prasěc, — prešič.

Bachforelle f. potočna postrv.

Bachhollunder m. kalina.

Bachhund m. vidrar, vidrolovski pěs.

Bachrinne f. struga.

Bachstelze f. pastirica, tresorepka.

Bachthal n. popotočje.

Bachwasser n. potočnica.

Bachweide f. iva, rakita.

5*

bachweiden

— 68 —

Balkenwerk

bachweiden ivov, rakitov.

Bachweidenholz n. ivovina, igovina,
rakitovina.

Backbord m. leva stran na ladiji.

Backe f. u. —n m. lice; Kinnbacken
čeljust (-i); Backen- lični; die Backen
voll nehmen ustiti se, bahati se.

backen peči, speči; (im Fett) evrēti,
pražiti; oevrēti, opražiti; *impf.* ocvirati.

Backenbart m. zalizci *pl.*

Backenbein n. ličnica, podočnica.

Backenknochen m. f. Backenbein.

Backenstreich m. zaušnica, klapovuš-
nica, brljuzga, klofuta; einen — geben
klofutniti, pljuskniti; *impf.* klofutati,
pljuskati; brljuzniti, udariti po obrazu.

Backenzahn m. kočnjak, kotnjak,
kočnik.

Bäcker m. pek, pekar; Bäcker- pekov-
ski, pekarSKI.

Bäckerei f., —handwerk n. pekarija,
pekarstvo; dieselbe betreiben pekariti.

Bäckerin f. pekovka, pekarica.

Bäckerladen m. pekarnica.

Bäckermeister m. f. Bäcker.

Bäckerzunft f. pekovski ceh, peki.

Backisch m. ocvrta riba; fig. nedo-
raslo dekle.

Backhaus n. pečnica.

backig licast (mit Backen versehen);
(in Zusammensetz.) -ličen, z. B.: roth-
backig rudečeličen.

Backorb m. slamnica, slamnjača.

Backofen m. peč (-i), pečnica.

Backpfanne f. poněv za pečenje, —
cvrenje.

Backschaufel f. lopár.

Backtrog m. niške, ničke, kadunje *pl.*,

Backwerk n. pecivo, pekarije *pl.*

Bad n. kôpel (-i); (das mineralische
warme —) toplíce *pl.*; Dampf— parna
kopel; Schweiß— suha kopel; Bade-
kopelni, kopelski, topliški.

Badeanstalt f. kopel (-i), kopališče,
kopelnica.

Badegaft m. toplíčar.

Badehaus n. f. Badeanstalt.

baden kôpati (-ljem), skôpati, okô-
pati; sich — kôpati se, skôpati se; er
badete sich in Thränen solze so ga
oblivale.

Badeort, Badeplatz m. kopališče.

Badeschwamm m. morska goba.

Badewanne f. banja, kopanja.

Badezimmer n. kopelnica.

Bagage f. prtljaga, potna roba; (Ge-
findel) drhál (-i), sodrga, izmet.

Bagatelle f. s. Kleinigkeit.

bähen pržiti, pariti; opržiti, opariti;
(Holz) paliti, smoditi.

Bahn f. pot, tir; (Eisenbahn) železna
cesta, železnica; (Schneebahn) gaz (-i);
die — brechen im Schnee gaziti, pre-
gaziti, gaz narediti.

bahnen (gangbar machen) ugladiti,
uhoditi; *impf.* uglajati; einen Weg,
eine Straße — pot, cesto delati, krčiti
si, narediti, izkrčiti si; sich den Weg
zu einem Amte — odpreti si pot do
službe.

Bahnhof m. kolodvor.

Bahre f. mrtvaški oděr, skolke *pl.*;
(Trag—) nosila *pl.*, pare *pl.*

Bahrtuch n. mrtvaški prt, mrtvaško
pregrinjalo, mrlák.

Bai f. zatók.

Bajazzo m. bajác, glumač, pavliha.

Bajonnett n. bajonét.

Balance f. ravnotežje, ravnovisje.

balancieren držati se v ravnotežji, •
balansirati.

bald adv. kmalu, skoraj, v kratkem;
— hier, — dort zdaj tů, zdaj tam.

Baldachin m. nebo, baldahin.

baldig skorajšěn, brz.

baldigst adv. prec, precej, najbrže.

baldmöglichst adv. brž ko bo mogoče.

Baldrian m. (Valeriana larusta) mo-
tovilče; (Valeriana celtica) špjaka.

Balg m. koža, meh; (Schlangenbalg)
lev, kačji lilěk.

balgen sich trgati, tepsti, boriti se,
metati, pipati, puliti se, rovati se.

Balger m. rovalěc, pretepalěc, rovač,
tepún.

Balgerei f. pretep, tepež, rovanje,
metanje.

Balgfrucht f. mešičček, mošnjica.

Balken m. bruno, brvno; (Tram—)
tram, gréda; (an d. Wage) gredeljnica,
prečka; (am Psluge) gredelj; (unbe-
hauen) hlod.

Balkenwerk n. gredje, tramovje, bru-
novje.

Balkon

— 69 —

bannen

Balkon m. mostóvž, balkon, pomoli pl.

Ball m. oblo, oblica, kroglja; (Spiel—) žoga, dem. žógica; (Schnee—) kepa, dem. kepica; (Tanzfest) ples, raj.

Ballade f. balada.

Ballast m. težina, pritežje; (das Schlechte) izvržek, izmetek.

Ballen m. gruda, gruča, kepa; (Hand—) peščaj; (Hausen, Bündel) butara, cula, bala.

ballen (d. Hand) pestiti, stiskati; der Schnee ballt sich sneg se sprijema, — se kopiči.

Ballett n. glediščni ples, balét.

ballförmig óblast, óbličast, žogast, kepast.

Ballgast m. plesaléc.

Balktleid n. oblačilo za ples, plesno oblačilo.

Ballon m. zrakoplov, balón.

Ballspiel n. žoganje.

Ballspieler m. žogaléc.

Balsam m. balzam, drago mazilo, dragomást (-i); fig. hladilo, uteha, tešilo.

balsamieren maziliti, balzamovati.

balsamisch balzamov; blagodišeč, blagovonjav.

Balž f. raščenje, parjenje; auf die — gehen iti (idem, grem) divjih petelínov streljat.

balzen rastiti se, pariti se; (beim Auerhahn) peti (pojem); (b. Birkhahn) kruliti.

Bambusrohr n. indijanski trst, bam-

Ban m. ban (kraljevi namestnik na Hrvatskem).

Banal- banski.

Banane f. rajska smokěv, bisang, banana.

Band m. zvezek; dem. snopič.

Band n. trak, vezalo, vezilo; (Holz—) gož (-i), gožva; (Knochen—) vez (-i); (Stroh—) poreslo, poveslo; (Schnur) motvóz, vrv (-i), dem. vrvica; fig. vez (-i), zveza, z. B. das — der Freund-schaft prijateljska vez; (Feffeln) železje, spone pl., okovi pl., vezi pl.; in Bande legen ukleniti, zvezati koga; das — d. Zunge lösen jezik odvezati, omočiti.

Bandage f. obeza, obezilo.

Bandassel f. striga.

Bande f. (von Musikanten) godei; (v. Dieben) tatje, tatinska drhál (-i), trop tatov.

Bandfabrik f. trakárnica.

Bandhaken m. stožér; (h. d. Böttchern) lisica.

Bandhandel m. trakarija; denselben betreiben trakariti.

Bandhändler m. trakár; — in f. trakabändig ukrotljiv.

bändigen krotiti, strahovati; ukrotiti, udomačiti.

Bändiger m. krotiléc; — in f. krotilka.

Bandit m. razbojnik, ropar.

Bandkrämer m. f. Bandhändler.

Bandnagel m. (aus Eisen) žebelj, žrebelj, čavelj; (aus Holz) klin.

Bandreif m. obróč.

Bandwurm m. trakulja.

bange bojazljiv; es ist mir — um ihn bojím se za-nj; davor ist mir — tega se bojím, to me skrbi; in — Erwartung stehen težko pričakovati česa; — machen einem plausiti, splasiti koga.

bangen trapiti, mučiti; intr. bati (bojim) se, skrbéti.

Bangigkeit f. bojazën (-í), nemir, skrb (-í), tesnoba.

Bank f. klop (-í); (in d. Kirche) stol, prnka; (National—) nacionalna banka; auf die lange — sieben dolgo odkladati, odlasati.

Bankactie f. bankina delnica, akcija.

Bankdirector m. bankin ravnatelj.

Bankeisen n. skoba.

Bänkelsänger m. ulični popevač.

Bankerott m. bankrót, kant; bankerott werden na kant priti (pridem), na bobën priti.

Bankett n. pojedina, gostija, gostí pl.

Bankhaus n. menjalnica.

Banknote f. bankověc.

Bann m. prokletje, prokletstvo, prekletje, prekletstvo, izobčenje, pregnanje, pregnanstvo; in den — thun prekleti (-kolnem), *impf.* preklinjati koga; izobčiti, *impf.* izobčevati.

bannen privezati (-vežem), pribiti (-bijem); *impf.* privezovati, pribijati; Geister — duhove zaklinjati, zakleti (-kolnem), rotiti, zarotiti; austreiben

Banner

— 70 —

Bartscherer

izganjati, izgnati (-ženem); er steht
wie gebannt stoji, kakor bi okamenel,
kakor bi mu bile noge vkopane.

Banner m. zaklinjalěc, preklinjalěc,
izganjalěc.

Banner n. prapor, zastava.

Bannfluch m. kletěv, prekletstvo.

Bannmeile f. obmestje, okolica mestna.

Bannstrahl m. f. Bannfluch.

Banquier m. menjalěc, bankír.

Banſe f. parma, parna.

Bansen m. (erſter Magen des wieder-
käuenden Thiereß) prežvekovalnik.

Baptiſt m. krstnik.

bar (nackt) nag, gol, bos; (leer) pra-
zěn; (frei) čist, prost; (v. Gelde) gotóv;
—es Geld gotovina; — bezahlen v go-
tovih denarjih plačati, impf. plačevati.

Bär m. medved; dem. medveděc,
medveděk; (Sternbild) voz, medved;
(Schwein—) merjasěc, neresěc.

Barake f. beznica, koliba.

Barbar m. divják, surověc; (Tyrann)
trinog.

Barbareiſ f. divjóst, sirovost, trinoštvo.

Barbarin f. divjakinja.

barbarisch divji, divjaški, trinoški,
nečloveški.

Barbarismus m. barbarizěm.

Barbe f. mrena, dem. mrénica.

bärbeißig godrnjav, gondrav, pust.

Barbier m. brivěc, brijáč; Barbier-
brivski, brijaški.

barbieren briti (brijem), obriti; fig.
opehariti, okaniti.

Barbiermesser n. britěv, dem. britvica;
—schmied m. britvar.

Barbierſtube f. brivnica.

Barchent m. barhant.

Barde m. pevec starih Keltov, bard.

Bären- medvedji, medvedov.

Bärenſleisch n. medvédina.

Bärenführer m. medvedar.

Bärengeſtiru n. f. Bär.

Bärenhaut f. medvedja koža; auf der
— liegen polegati, lenobo pasti (pasem).

Bärenklau f. medvedja šapa, taca;
(Heracl. sphondyl.) dežěn.

Bärenkoth m. medvedjek.

Bärenſpinner m. kosmatiněc.

Bärenſahe f. (Clavaria flava) rumena
griva, lisičji parkeljci.

Bärentreiber m. f. Bärenführer.

Barett n. duhovna kapa, birét.

Barfond m. gotovina.

Bartrost m. golomráz, golomrázica,
suhi mraz, srež.

barfuß bos, bosonóg, bosopét.

Barfüßer m. bosák, golonožěc.

barhaupt razoglav, gologlav.

Bärin f. medvedka, medvedica.

Barke f. ladjica, plavica, barka.

barköpſig f. barhaupt.

Bärlappen m. (Lycop. clav.) lisičjek;
(Lycop. complan.) zaspaněc.

Bärme f. (der Schaum auf d. Biere)
pene pl.; (die Hefe) drožje, drožé, -i pl.

barmherzig usmiljen, milosrčen, smi-
lečen (St.); — e Brüder milosrčniki;
— e Schwestern milosrčnice.

Barmherzigkeit f. usmiljenje, milosrč-
nost; — ausüben milosrčen, usmiljen
biti (sem).

barock čuděn, čudovit.

Barometer n. (auch m.) tlakomér,
barometěr.

Baron m. barón.

Baronesſe f. baronica.

Baronin f. baroninja, baronovka.

Barre f. šibika, palica; Gold—zlato
v šibikah, palicah.

Barren m. drog.

Barrière f. pregrada, zagrada.

Barrièretractat n. mejobrambna po-
godba.

Bartch m. (Perca fluviatilis) ostriž;
(Acerina cernua) okún.

barsch osorěn.

Bartchaſt f. gotovina, gotovi denarji.

Bart m. brada, dem. brádica; in den
— murmeln sam pri sebi godrnjati,
mrmrati; den — abnehmen briti (bri-
jem), obriti se; (des Hahneš) bradelj,
podbraděk; (a. Getreide) os (-í), osina,
resa; (am Schlüssel) bradovnica.

Bartart f. bradlja, bezjača.

Bartschteſte f. bradověc, lišaj v bradi.

Bartgras n. kozja brada.

Barthaar n. vosa, barusa, kocina; das
erste — mah, puh.

bärtig bradat, barusast, brkast.

Bartläppchen n. podbraděk, bradelj.

bartlos golobrád, brez brade.

Bartscherer m. f. Barbier.

Bartwachs

— 71 —

Bauernvolk

Bartwachs n. vosěk, voščilo za brado.

Bartweijen m. pšenica resulja, resica.

Bartwisch m. omelo, ometih.

Baryt m. barít, teževěc. [narjih.

Barzahlung f. plačilo v gotovih de-
Basalt m. bazált.

Base f. teta, strina; dem. tetica,
tetka; (Schwefer d. Mutter) ujna; (in
der Chemie) osnova, podloga.

Basilie f. bosilje, božiljka, prežiljka.

Basilika f. stolna cerkěv, bazilika.

Basilisk m. bazilisk (kuščarica čudo-
vite postave).

Basis f. podlaga, podstava, temelj;
(d. Säule) stalo, stojalo; (math.) črta
osnovnica.

Basrelief m. bareljéf, ploskorezba,
nizki pridvig, delo nizkega pridviga.

Bass m. bas, globoki glas.

Bassgeige f. bas, bunka.

Bassgeiger m. goděc na bas, bunkověc.

Bassin n. krnica, jerin, kamenica,
kad (-í).

Bassist m. basist.

Bast m. lika, lub; coll. ličje; (am
Flachse) vlakno, lakno.

Bastard m. (ein unechliches Kind) ne-
zakonski otrok, hotiv, pankert; (Misch-
ling) polutan, izroděk.

Bastei f. bastija.

basten ličnat, iz ličja.

Bastfaden m. lika, ličina.

Bastgeslecht n. pletenina iz ličja.

Bastküfer m. grizlica.

Bastonnade f. tepenje po podplatih.

Bataille f. bitěv, bitka.

Bataillon n. bataljón; Bataillons-
bataljonski.

Bathengel m. ožanka, sv. Uršule roža.

Batist m. tančica, tenčica, batist.

batisten tančičen, iz tančice, batistast.

Batterie f. baterija; Batterie- baterijni, baterijski.

Baken m. (harter Körper) gruča;
(weicher) kepa; (Münze) repár.

baken krpariti, skrpariti.

Bau m. (die Handlung des Bauens)
delanje, stavljenje; zidanje, gradba;
(Gebäude) poslopje, zidanica, stavba;
(Bauart) zidava, slog; (Körper-) po-
stava, rast (-i); (d. Wildes) lož, duplja,
brlog, luknja; (d. Sprache) svojstvo,

stroj; (im Bergb.) delo; Bau= stavbni,
zidarski, stavbinski.

Bauch m. trebuh, dem. trebušěk;
(großer) vamp; (des Schiffes) bok;
Bauch= trebušni.

Bauchdiener m. požerüh, požrešnik.

Bauchfell n. trebušnica, potrebušnica.

Bauchflosse f. plavuta.

Bauchgrimmen n. grizenje, vjedanje
v trebuhu, ščipanje; ich habe — grize,
ščiplje, vjeda me.

Bauchgurt m. podproga, podprsnica.

Bauchhöhle f. trebušna dupljina.

bauchig trebušnat, trebušen, vampast.

Bauchriemen m. pas.

Bauchschmerz m. i. Bauchgrimmen.

Bauchwurm m. glista.

Bauronsens m. stavbinska dovolitěv.

Baude f. koliba, kočura.

Baudienst m. tlaka pri zidanji, zidarska robota.

Baudienstvorschrift f. stavbinski služ-
beni predpis.

bauen staviti, zidati, delati; posta-
viti, sezidati, narediti; *impf.* postav-
ljati, narejati; (Feld) obdelati, *impf.*
obdelovati, obdelavati; (Getreide) se-
jati (sejem), usejati; (Mais) saditi,
nasaditi; (Wein) pridelati, *impf.* pri-
delovati; (Straße) delati, graditi, na-
rejati; izdelati, izgraditi, narediti;
(Bergb.) kopati (kopljem), delati v
rudniku; (Nest) delati, znašati; auf
jemand — zanesti (-nesem) se, zaupati;
*impf.* zanašati se.

Bauer m. kmet, kmetovalěc; dem.
kmetič; (verächtl.) kmetávs; (im Schach-
spiele) pešěc; (im Kartenspiele) hlapěc;
(inßßg.) -delěc oder -ár; — sein
kmetovati; — werden pokmetiti se.

Bauer n. kletka, gajba, gajbica.

Bäuerin f. kmetica, selanka; (ver-
ächtl.) kmetulja, kmetavslja.

bäuerisch kmečki; fig. suróv, neotesan.

Bauern= kmečki, kmetski, kmetiški,
kmetovski.

Bauerngut n. kmetija, zemljišče; (ein
verlassenes) pušča.

Bauernhof m. f. Bauerngut.

Bauernstand m. kmečki stan, kmetje.

Bauernvolk n. kmečko ljudstvo,
kmetje.

Bauernwirtschaft

— 72 —

bearbeiten

Bauernwirtschaft f. kmetijstvo, kmetiško gospodarstvo.

Bauersmann m. f. Bauer.

baufällig razpadljiv, podrtljiv; — sein na kup lezti, podirati se, razpadati.

Baufeld n. ral (-i), orno, oralno polje.

Baugeräth n. orodje za zidanje.

Baugerüft n. oder.

Bauholz n. les, tesarski les.

Baukosken pl. stroški za zidanje, stavljenje.

Baukunft f. zidarstvo, staviteljstvo, zidarska umetnost.

Bauleute pl. zidarji.

baulich prebivalën; im —n Zustande v dobrem stanu.

Baulichkeit f. stavba, zidanica.

Baum m. drevo (-esa); dem. drevce, drevesce; coll. drevje; (hohler) skramola, škramola; es fällt kein — auf einen Hieb na jeden mah se hrast ne podere; Baum- drevesni, drevni.

Baumaterial n. priprava za zidanje, gradivo.

Baumbast m. f. Baast.

Baumeister m. stavbinski mojster.

baumeln bingljáti, guncati se.

bäumen sich speti (spnem) se, impf. spenjati se; postaviti, postavljati se po konci, na zadnje noge.

Baumfrucht f. sad; coll. sadje.

Baumgarten m. sadovnik, sadonosnik, sadni vrt.

Baumgipfel m. vrh; dem. vršič, vršičček.

Baumharz n. drevesna smola, kecmec.

Baumhöhle f. duplo, duplja, skramola.

Baumläufer m. plazivěc, plezár.

baumleer brezdrevěn, brezdrevnat.

Baummarder m. kuna zlatica.

Baummark n. stržén, svrž, svrg.

Baummaft f. žir, žirovina.

Baumöl n. laško olje.

Baumrinde f. skorja.

Baumsaft m. mezga, mezdra, drevesni sok.

Baumschere f. vrtnarske škarje pl.

Baumschule f. drevesnica.

Baumschwamm m. gliva.

Baumspecht m. detal, detel, žolna.

baumstark hrust, korenast.

Baumstumpf m. štremelj, panj, štor, ril, trš.

Baumwachs n. vrtnarski vosěk, drevomaz.

Baumwolle f. bombaž.

baumwollen bombažev, bombažast.

Baumwollenstaude f. bombaževěc.

Baumwollenzeug n. bombaževina.

Baumzucht f. drevoreja, sadjereja.

Bauplan m. stavbni načrt.

Bauplaž m. stavišče, zidališče.

Bausback m. debeloličnik, licman.

bausbackig debeloličen, licmast.

Baufach m. guba, zbuhlina; in — und Bogen kaufen vse povprek kupiti.

bauschig gubav, nabuhljen, nabuhnen.

Baustätte f. f. Bauplaž.

Baustein m. stavbni kamen; coll. stavbno kámenje.

Baustil m. zidava, slog.

Baute f. stavbina, stavba.

Bauunternehmer m. stavbni podjetnik.

Bauverständige m. stavbinski veščak.

Bauwerk n. f. Baute. [stvo.

Bauwesen n. staviteljstvo, graditeljbazar m. bazár, tržišče, sejmišče.

be- in Zßg. o-, ob-, po-, za-, na-.

beabsichtigen namériti, nameniti se, namisliti; impf. namérjati, namenjen biti (sem), misliti, na misli iméti (imám).

beachten meniti se za kaj, gledati na kaj, marati za kaj, porajtati kaj, opaziti kaj.

beachtenswert znamenit, pomisleka —, ozira vreděn.

Beachtung f. ozir, pomislek; mit — z ozirom na —, gledé na —.

Beamte m. uradnik; Beamten- uradniški.

Beamtenwesen n. uradništvo.

beängstigen plašiti, strašiti.

Beängstigung f. plašenje, strah.

beanfländen ustaviti, zadržati (-ím); impf. ustavljati, zadrževati; očitati.

beantragen svetovati, predlagati; nasvetovati, predložiti.

beantworten odgovoriti, odgovor dati (dam); impf. odgovárjati; (schriftl.) odpisati (-pišem), impf. odpisovati.

Beantwortung f. odgovor, odpis.

bearbeiten obdelati, impf. obdelovati; (Aufgabe) izdelati, impf. izdelovati; (Holz) tesati (tešem), obtesati.

Bearbeiter

— 73 —

Bediente

Bearbeiter m. obdelovalče, izdelovalče.

Bearbeitung f. obdelava, izdelava.

beaufsichtigen nadzorovati, na skrbi
imeti (imam) koga, čuvati nad kom.

Beaufsichtigung f. nadzorovanje.

beauftragen naložiti komu kaj, na-
ročiti, ukazati (-kažem); *impf.* nalá-
gati, naročati, ukazovati.

bebartet bradat, barusast.

bebauen obdelati. *impf.* obdelovati.

Bebauer m. obdelovalče.

beben tresti (tresem) se, trepetati
(-pečem); (v. Kälte) drgetati (-gečem),
drhtéti; (sich bewegen) majati se, zibati
(zibljem) se, gugati se; —de Stimme
tresóč glas.
[pet, drget.

Beben n. trepetanje, drgetanje; tre-

Becher m. kozarče, čaša, kupa; dem.

kozarček, čašica, kupica.

Becken n. medenica; (Wasch—) umi-
valnica; (Wasser— f. Baffin); (Erd—)
kotlina, rupa, jaška.

beckenförmig medeničast.

bedachen kriti (brijem), pokriti; *impf.*
pokrivati; neu — prekriti; *impf.* pre-
krivati.

Bedaucht m. pomislek, premislek, pre-
udarěk, opaznost; mit — opazno, pre-
mišljeno; — nehmen auf etwas po-
misliti, misliti na kaj, paziti, gledati
na kaj.

bedacht pazěn, pazljiv; — sein auf
etwas skrbeti za kaj, misliti na kaj,
paziti na kaj.

bedächtig opazēn, oprezēn, preudar-
ljiv, premišljiv.
[ljivost.

Bedaichtigkeit f. preudarnost, premiš-
bedachtlos nepseudarěn, nepremišljen.

Bedauchtnahme f. ozir.

bedachtsam f. bedächtig.

[st reha.

Bedauchung f. pokrivanje; (Dach)

bedanken sich zahvaliti se komu,
*impf.* zahvaljevati se.

Bedarf m. potreba, potrebšina; nach
— po potrebi, kakor potreba nanese.

bedauern milovati, obmilovati, po-
milovati, obžalovati; ich bedauere ihn
smili se mi, žal mi je za-nj.

Bedaue rn n. milovanje, pomilovanje,
obžalovanje.

bedauernswert pomilovanja —, ob-
žalovanja vreděn.

bedecken kriti (krijem), pokriti, za-
kriti, prikriti; *impf.* po-, za-, prikri-
vati; (m. d. Deckel) odeti (-denem), po-
grniti (-grnem); *impf.* odevati, po-
grinjati; (m. d. Deckel) zavezniti; (v.
Wasser) poplaviti, zaliti (-lijem).

Bedeckung f. pokritje, pokrov, streha;
(Kleid) odeja, krilo, pokrivalo; (Be-
wachung) straža, varstvo.

Bedenken n. pomislek, premislek;
(Gebrechen) hiba.

bedenken premisliti, preudariti, pre-
soditi; *impf.* premišljati, preudarjati,
presojati; (bedacht sein) pomisliiti,
spomniti se; *impf.* pomišljevati, spo-
minjati se; (jemanden mit etw.) voliti,
poročiti, zapustiti komu kaj.

bedenklich nevarěn, sumljiv, dvomljiv.

Bedenklichkeit f. nevarnost, sumlji-
vost, dvomljivost.

Bedenkzeit f. čas za premislek, čas za
premišljevanje.

bedeuten pomeniti, *impf.* pomenjati,
značiti; (anzeigen) kazati (kažem), obe-
tati; (besehlen) veleti, ukazati (-kažem);
(mitttheilen) oznaniti, naznaniti; *impf.*
oznanjati, naznanjati.

Bedeuten n. opomin, dostavěk; pri-
stavěk; (Bedeutung) pomén, veljava.

bedeutend znamenit, imenitěn, pre-
cejsěn; adv. precej, dosti, dokaj.

bedeutsam pomenljiv, tehtěn.

Bedeutung f. pomén, pomemba; (Wich-
tigkeit) znamenitost, važnost, imenit-
nost; Sache von — važna, imenitna
stvar.
[žěn.

bedeutungslos ničev, neznatěn, neva-
bedeutungsvoll pomenljiv, zelo važěn.

bedienen streči (strežem) komu, po-
streči; sich — rabiti, porabiti kaj, po-
prijeti (-primem) se, poslužiti se; —
Sie sich! (bei Tische) zajmite, nujte,
sezite, izvolite.

Bedienerin f. strežnica, strežajka,
služkinja.

bedienam postrežen, postrežljiv.

bediensten v službo vzeti (vzamem),
*impf.* jemati (jemljem); službo komu
podeliti, *impf.* podeljevati.

Bediensfete m. služabnik.

Bediensfung f. služba.

[nik.

Bediente m. strežáj, strežnik, služab-

Bédienung

— 74 —

befehlen

Bédienung f. strežba, postrežba.

bedingen izgovoriti si, pridržati (pri-
džim) si; *impf.* izgovarjati si, pri-
državati si; ein Ding bedingt das an-
dere reč je zavisna od rečí, jedna reč
se opira na drugo, zavisí od druge.

bedingend pogojën; —e Art pogojni
naklon, pogojnik.

bedingt pogojën, zavisën.

Bedingung f. pogoj, uvét; (Verab-
redung) pogodba, dogovor; (Vorbehalt)
pridržek; — stellen izgovoriti si.

bedingungsweise adv. pogojno, s po-
gojem.

bedrängen stiskati, pritiskati, zati-
rati, nadlegovati, trápiti.

Bedrängnis f. stiska, nadloga, reva.

bedrohen einen žugati, groziti se,
pretiti komu; zažugati, zagroziti se,
zapretiti komu.

bedrohlich grozilën, pretéč. [nja.

Bedaehung f. žuganje, grožnja, pret-
bedrücken stiskati, treti (tarem), za-
tirati, tlačiti.

Bedaücker m. stiskaléc, zatiraléc.

Bedaückung f. stiska, zatiranje, tla-
čenje.

bedünken, z. B. mich bedünkt es zdi
se mi, dozdeva se mi.

bedürfen potrebovati, treba biti česa,
potreba biti.

Bedaürfnis n. potreba, potrebščina.

bedürftig potrebën, ubog.

Bedaürftigkeit f. potreba, uboštvo.

beehren častiti, počastiti koga, čast
komu skazati (skažem); *impf.* čast
skazovati.

beeiden etwas priseči (-sežem) na kaj,
s prisego potrditi; *impf.* priségati, s
prisego potrjevati; jemanden — za-
priseči, v prisego vzeti (vzamem);
*impf.* zaprisegati, v prisego jemati
(jemljem).

beeidigt zaprisežën.

Beeidigte m. zapriseženëc, prisežnik;
f. zaprisežnica.

Beeidigung f. prisega, zaprisežba.

beeifern sich prizadeti (-denem) si,
*impf.* prizadevati si, potegovati se.

beeilen sich paščiti se, žuriti se; po-
paščiti se, požuriti se, podvizati se;
*impf.* podvizovati se.

beeinträchtigen škodovati komu, oško-
dovati koga; kratiti, ukratiti, prikra-
titi komu kaj. [kvar.

Beeinträchtigung f. oškodovanje, škoda,
beenden (beendigen) končati, dokon-
čati, dovršiti, dognati (-ženem), do-
gotoviti, dodelati; *impf.* končevati,
dovrševati, dogotavljati; oft durch Zu-
sammenseßung mit do-, s-, po-, z. B.
dodelati die Arbeit beenden, zmlatiti
daš Dreschen beenden, požeti die Ernte
beenden u. f. w.

Beendigung f. dokončanje, dovršitěv,
končěc.

beengen tiščati (tiščím), tesnobiti.

Beengung f. tesnoba, tesnoča.

beerben podedovati, dobiti po kom.

beerdigen pogrebsti (-grebem), za-
grebsti, pokopati (-kopljem); *impf.*
pogrebati, pokopavati.

Beerdigung f. pogreb, pokóp; Beer-
digungss- pogrebni. [mina.

Beerdigungsmahl n. pogrebščina, sed-
Beere f. jagoda, bobika, grola; dem.
jagodica, grolica; —n essen zobati
(zobljem).

beerensförmig jagodast, jagodičast.

Beet n. greda, leha; dem. gredica,
lehica; (a. b. Acker) ogon; (breiteš) slog.

befähigen zmožnega, sposobnega sto-
riti, *impf.* delati.

befähigt sposobën, zmožën.

Befähigung f. sposobnost, zmožnost.

befahren voziti se, peljati (peljem)
se po —; —e Straße povožena, ugla-
jena cesta.

befallen napasti (-padem), prevzeti
(-vzamem), obiti (-idem), spreleteti,
lotiti se; *impf.* napadati, prevzemati,
obhajati, spreletati, lotevati se; von
der Ohnmacht — werden omedléti,
*impf.* omedlevati.

befangen (verwirrt u. verlegen) zme-
šan, zmočen, osupnen, pristran.

Befangenheit f. zmešanost, zmočenost,
pristranost.

befassen sich pečati se, ukvarjati se
s čim, mešati se, vtikati se v kaj.

befehlen jemanden vojsko napovedati
(-vém), *impf.* napovedovati; e. Meinung
— ovreči (-vržem), spodbiti (-bijem),
*impf.* spodbijati kako misěl.

Befehl

— 75 —

befruchtend

Befehl m. ukáz, povelje, zapoved (-i); (Commando) poveljstvo, vodstvo; was sfeht zu — kaj velevate, kaj bi radi? laut — po ukazu.

beschlen veléti, ukazati (-kažem), zapovědati (-vém); *impf.* velevati, ukazovati, zapovedovati; (herrschen) zapovedovati, vladati; (anempfehlen) priporočiti, *impf.* priporočati, priporočevati; Gott befohlen z Bogom; jemdn. vor sich — klicati (kličem), poklicati pred se; —de Art velevni naklon, velevnik.

befehligen zapovedovati, velevati, voditi.

Befehlshaber m. poveljnik, zapovednik; Befehlshabers= poveljniški.

befestigen utrditi, ukrepiti; *impf.* utrjevati, ukrepljevati; (an etw.) pritrlditi, *impf.* pritrjevati; befestigter Ort trdnjava, ostrog.

Befestigung f. utrdba, utrjevanje; (mil.) obkop, obzidje, taborišče.

befeuchten močiti; namočiti, porositi; *impf.* namakati.

besiedern sich godnjati se, périti se, perje dobivati; zgodnjati se, opériti se, perje dobiti.

besiedert godën, pernat.

Befinden n. zdravje, počutje.

besinden sich imeti (imám) se; počutiti se; (vom Orte) bivati, nahajati se; wie befindest du dich kako ti je? ich befinde mich besser odleglo mi je, boljše mi je.

besindlich bivajoč, nahajajoč se.

besleiden oskruniti, omadežati, umazati (-mažem), ognusiti, ogrditi; *impf.* oskrunjati, omadeževati, mazati, gnušiti, grditi; mit Blut — krvaviti, okrvaviti.

besleihen (besleißigen) sich prizadeti, prizadejati (-denem) si, lotiti se; *impf.* prizadevati si, skrbeti (skrbím) za kaj, marati za kaj, poprijemati se česa.

beflissen marën, marljiv, skrbën, skrbljiv.

Beflissenheit f. marljivost, skrbljivost, prizadeva.

beslügeln peruti, krila dati, — ustvariti; (beschleunigen) pospešiti.

beslügelt krilát.

befolgen ubogati, slušati, ravnati se po čem; (d. Beispiel) posneti (-snamem), *impf.* posnemati.

Befolgung f. poslušanje, posnema.

Beförderer m. pospeševalěc, pripomočnik. [čěn.

beförderlich pospeševalēn, pripomobefördern pospešiti, *impf.* pospeševati; (Wissenschaften) podpirati; (mehreren) povečati, pomnožiti; (Waren) odpraviti, poslati (pošljem); *impf.* odpravljati, pošiljati; (im Amte) povišati, *impf.* poviševati.

Beförderung f. pospeševanje, podpiranje, pomnoženje; pošiljava; povišanje.

Beförderungsmittel n. sredstvo za pospeševanje u. j. m.

befrachten obložiti, naložiti, obtovoriti; *impf.* nalagati, nakladati.

Befrachtung f. naklada, nakladanje; (Fracht) naklad, tovor.

befragen poprašati, vprašati; *impf.* popraševati, vpraševati.

befreien osvoboditi, oprostiti, oteti (otmem), rešiti; *impf.* oproščevati, reševati; sich — oteti se, rešiti se, znebiti se.

Befreier m. rešitelj, odrešnik, rešnik, spasitelj.

Befreite m. osvobojeněc, oproščeněc.

Befreiung f. osvoboditěv, oproščenje, rešitěv, odrešitěv.

befremden, es hat mich sehr befremdet začudil, zavzel sem se, čudno se mi je zdelo; —d čuděn, čudovit.

Befremden n. zavzetje, začujenje.

befreunden sprijazniti, sprijateljiti.

befriedigen zadovoliti, zadostiti; *impf.* zadostovati; (Begierden) ustreči (-strežem), nasititi; *impf.* ustrezati; (Gläußeriger) plačati; poplačati; (Durst) gasiti; ugasiti; (besänftigen) tolažiti, miriti; potolažiti, umiriti, upokojiti; —d dovoljën, zadovoljiv.

Befriedigung f. zadovolitěv, zadostitěv, plačilo; (Befriedenheit) zadovoljnost, zadovoljstvo.

befruchten ploditi, oploditi; (v. Thieren) brejiti, plemeniti; obrejiti, oplemeniti; (v. Geflügel) rastiti, zrastiti.

befruchtend rodovit, roděn, plodovit, ploděn; ein —er Regen dobrotljiv dež.

Befruchtung

— 76 —

Begleitung

Befruchtung f. ploditěv, brejenje, plemenjenje, raščenje. [nilo.

Befruchtungsorgan n. plodilo, plemebefugen pooblastiti, oblast podeliti, pravico dati; *impf.* pooblaščevati, oblast, pravico dajati.

Befugnis f. pooblastilo, oblast (-i), pravica.

befugt pooblaščen; zu etwas — sein pravico, oblast imeti (imám).

befühlen tipati (tipljem), šlatati; otipati, potipati, pošlatati.

Befund m. izvid, izrek.

befürchten bati (bojim) se, strah biti česa (strah me je česa).

befürworten zagovárjati, priporóčati, podpirati (kaj).

Befürwortung f. zagovor, priporočilo.

begaben obdariti, preskrbéti; *impf.* obdarovati, preskrbljevati.

begabt obdarovan, preskrbljen (preskrben); fig. nadarjen, bistrouměn.

begatten sich (hom.) telesno se družiti, združiti; (v. Säugethieren) pójiti se, po spoji, po plemenu iti (grem); (v. Bögein) rastiti se, pariti se; (v. Fischen) drstiti se.

Begattung f. (hom.) telesno druženje; (v. Thieren) spoj, parjenje.

begeben sich podati se, napotiti se, spraviti se, iti (idem, pojdem); *impf.* podajati se, spravljati se; (sich ereignen) pripetiti se, prigoditi se, primeriti se; *impf.* pripetovati se, primerjati se; (eines Rechtes) odreči se, odpovedati (-vém) se; *impf.* odrekovati se, odpovedovati se; in die Flucht — popihniti jo, potegniti jo, pobegniti.

Begebenheit f. prigodba, dogodba, dogodjáj.

Begebnis n. prigoděk, dogoděk, pripetljej, primerljej, naključje.

begegnen srečati, sresti (sretem); *impf.* srečávati, srečevati; (einer Sache) ubraniti, odvrniti; *impf.* odvračati; (treffen) zadeti (-denem), *impf.* zadevati; (sich ereignen) prigoditi se, naključiti se, nameriti se.

Begegnung f. srečanje.

begehen obiti (-idem), obhoditi, prehoditi; *impf.* obhajati, prehajati; (ein Fest) praznovati, obhajati; das Mar-

tinifeſt, Johannisſeſt — martinovati, kresovati; d. Hochzeitsſeſt — svatovati; eine Sünde — greſiti, pregresiti se.

Begehr n. (auch m.) zahteva, želja, terjatěv; was ist dein — kaj želiš, kaj bi rad?

begehren želéti, zahtevati; (sordern) térjati, hoteti (hočem); (sich fehnen) koprnéti, hlepéti.

Begehren n. f. Begehr.

Begehrungsvermögen n. poželjnost, pohotnost.

Begehung f. obhod, ogled; (e. Festes) obhajilo, praznovanje, svetkovanje.

begeifern osliniti, *impf.* oslinjati; fig. opravljati, obrekovati, črniti; očrniti koga.

begeißtern navdušiti, vneti (vnamem); *impf.* navduševati, vnemati.

begeißtert navdušěn, vnet.

Begeisterung f. navdušenje, navdušenost, ogěnj, vnema.

Begierde f. (geißtige) želja, poželenje, hrepenenje; (finnliche) pohót (-i), pohotnost.

begierig željěn, želčěn, želičěn, poželjiv; pohotěn, pohlepěn.

begießen obliti (-lijem), politi; *impf.* oblivati, polivati; (die Erde) škropiti, kropiti, zalivati, namakati; poškropiti, pokropiti, zaliti, namočiti; (m. heisem Wasser) pariti, popariti; *impf.* popárjati.

Beginn m. pričetek, začetěk, početěk.

beginnen pričeti (-čnem), začeti, početi, lotiti se, prijeti (primem) za kaj; *impf.* pričenjati 2c.; *intr.* pričeti se, začeti se, jeti (jamem); *impf.* pričenjati se 2c.

beglaubigen pověriti, spričati, potrditi; *impf.* povérjati, spričevati, trditi.

beglaubigt povérjen, potrjen.

Beglaubigte m. povérjenče, povérjenik.

Beglaubigung f. pověritěv, potrditěv, povérjenje.

begleiten sprémiti, sprevoditi; *impf.* spremljati, spremljevati, sprevajati.

Begleiter m. spremljevalč, sprevodnik; —in f. spremljevalka, sprevodnica.

Begleitung f. spremljanje, sprevod; (Personen) spremstvo, družba; in — des Lehrers v družbi z učiteljem, z učiteljem vred.

beglücken

— 77 —

behalten

beglücken osrečiti, srečnega storiti;
*impf.* osrečevati, srečnega delati.

begnadigen pomilostiti, milost skazati (skazem); *impf.* pomiloščevati, milost skazovati.

Begnadigte m. pomiloščenč.

Begnadigung f. pomiloščenje, pomilostitev.

begnügen sich zadovoljiti se, *impf.*
zadovoljevati se, zadovoljën biti (sem).

begnügsam zadovoljën.

begraben pokopati (-kopljem), pogrebsti (-grebem); *impf.* pokopavati, pogrebati; da liegt der Hund — v tem grmu zajëc tiči.

Begräbnis n. pokóp, pogreb.

Begräbniskosten pl. pogrebščina, stroški za pogreb.

Begräbnismahl n. sedmina, karmina.

Begräbnisort m. (Grab) grob, rakëv, grobnica; (Friedhof) pokopališče, grobišče.

begraßen s. travo pokriti (-krijem),
*impf.* s. travo pokrivati; (das Graß
abfressen) popasti (-pasem); sich — fig.
gostiti, pogostiti se, poživiti se; *impf.*
poživljati se.
[rasten.

begrast travnat, zelen, s travo z

begreifen (betaßen) šlatati, tipati (tip-
ljem), ošlatati, pošlatati, otipati, po-
tipati; (in sich fassen) obseči (-sežem),
*impf.* obsegati; (verftehen) uméti, raz-
uméti, zapopasti (-padem), zastópiti,
pojmiti; *impf.* umévati, razumévati.

begreiflich razumljiv, umévën.

Begreiflichkeit f. umevnost, razumljivost, razumevnost.

begrenzen mejiti, omejiti, mejnike
staviti, postaviti; *impf.* omejevati, mej-
nike postavljati; (bechränken) utesniti,
stesniti; *impf.* stesnovati.

Begrenzung f. meja, omejitëv.

Begriff m. pójëm, zapopadëk; im —
fein, stehen kaniti, misliti, nameravati
oder es wird durch die imperf. Form
des betreffenden Zeitwortes ausgedrückt,
z. B. er ist im — abzureisen na pot se
napravlja, kani, misli, namerava oditi.

begrifflich pójmovën.

Begriffsinhalt m. vsebina kakega
pojma.
[moglavje.

Begriffsflükzigkeit f. nedoumljivost, tr-

Begriffsvermögen n. razumnost, poj-
movitost.

Begriffswort n. pojmovna beseda.

begründen dokazati (-kažem), spričati, z dokazi potrditi; *impf.* dokazovati, spričevati, z dokazi potrjevati; (stiften) ustanoviti, vpeljati, osnovati.

Begründer m. ustanovnik, začetnik,
utemeljitelj.

Begründung f. (einer Anstalt) ustano-
vitëv, osnova, vpeljava; (Beweis) do-
kazovanje, dokaz.

begrüßen pozdraviti, *impf.* pozdravljati; der Feind wurde mit Kanonen begrüßt sovražnika sprejeli so s topovi.

Begrüßung f. pozdrav, pozdravljenje.

begünstigen einen prednost dajati
komu; na roko iti (grem), hoditi, biti
(sem) komu; pripomoči (-morem), pri-
pomagati komu, podpirati koga; (be-
fördernd) pospesiti; pospeševati.

Begünstigung f. prednost; pripomoč
(-i), podpiranje; olajšilo.

begütert premožën, bogat.

begütigen tolažiti, miriti; utolažiti,
umiriti, udobroviti; *impf.* udobravljati.

behaaren z lasmi, z dlako obdati,
obdajati; sich — dobiti lasé, dlako,
kosmatine; *impf.* dobivati —.

behaart kosmat, dlakast, zarastën.

behäbig (v. Sachen) prijetën, ugodën; (v. Personen) ki z lahka in dobro, prijetno živi; (wohlgenährt) dobro rejen, debel; (phlegmatisch) hladnokrvën, malomarën.

behaftet obložen s čim, podvržen
demu; mit Schuldén — zadolžen; mit
einer ansteckenden Krankheit — okužen.

behagen einem všeč, ugodno biti, goditi, ugoditi; *impf.* ugajati komu; veseliti koga, dopasti (-padem) komu; die Speise behagt mir jed mi tekne, jed se mi prileže.

Behagen n. slast (-i), zadovoljstvo;
ich finde — an etwas všeč mi je kaj,
po godi mi je.

behaglich všečen, ugodën, prijetën.

Behaglichkeit f. všečnost, ugodnost,
zadovoljnost, prijetnost.

behalten obdržati (-držím), ohraniti;
*impf.* obdrževati, ohranjevati; (für sich)
zamolčáti (-molčím), *impf.* zamolče-

Behutsamkeit

— 79 —

beinahe

Behutsamkeit f. paznost, pazljivost xc. bei praep. pri; (an) ob, tik; — der Thür herein skozi vrata, beim Fenster heraus skozi okno; (zur Zeit) po, za, ob, z. B. po noči, za dne, ob lepem vremenu; — Wasser und Brot ob vodi in kruhu.

beibehalten pridržati (-držím), obdržati; *impf.* pridrževati, obdrževati; den üblen Geruch behält es lange bei neprijeten duh mu dolgo ostane, se ga dolgo drží.

Beiblatt *n.* priloga, doklada.

beibringen prinesti (-nesem), donesti; *impf.* prinašati, donašati; (Beweise) podati, predložiti, pokazati (-kažem) dokaze: (Zeugen) pripeljati (-peljem), privesti (-vedem) priče; Gift — zavdati, *impf.* zavdajati; Wunde — raniti koga; (Wissenschaften) učiti koga kaj, podučiti; *impf.* podučevati koga v čem, razkladati komu kaj; razložiti, vcepiti komu kaj.

Beichte f. spoved (-i); Beicht- spovedni; — hören spovedati, spovedovati.

beichten spovedati se, *impf.* spovedovati se; (bekennen) povedati, izpovedati, razodeti (-denem); *impf.* razodevati.

Beichtstuhl *m.* spovednica.

Beichtvater *m.* spovednik.

beide *num.* obá, obé, obé; obádva, obédve, obédve.

beidemal *adv.* obakrat.

beiderlei oboj, obojën.

beiderseitig obojën, obéh, z. B. ihre —e Freude veselje obéh.

beiderseits *adv.* (beide) obá, obé; sie sind — einverstanden obá sta iste misli; z obéh stranij, na obé straní.

beidrücken pritisniti, *impf.* pritiskati, pritiskovati.

Beifall *m.* dopadenje, dopadanje, pohvala; — finden dopasti (-padem), *impf.* dopádati; — geben pohvaliti, *impf.* pohvaljevati; — klatschen ploskati.

beifallen (ins Gedächtnis kommen) spomniti, *impf.* spominjati se česa; na misel, na um priti (pridem); *impf.* na misel, na um prihajati.

beifüllig pohvalën, všeč; *adv.* s pohvalo.

beifügen pridejati (-denem), dodati (-dam), priložiti; *impf.* pridevati, dodavati, prilagati.

Krifügen *n.* pristavěk, dostavěk.

Beifügung f. priloga, priklada; *gram.* pridevěk, prilastěk.

Krifuß *m.* (Artemisia absynthum) pelin.

Heigabe f. pridatěk, dodatěk, pridevěk. beigeben pridati (-dam), dodati, priložiti; (Personen) pridružiti, *impf.* pridájati, dodájati, prilagati, pridruževati.

beigenannt imenovan, s priimkom.

Heigeschmack *m.* okus; — haben dišati (dišim), cikati po čem. [vati.

beigesellen pridružiti, *impf.* pridružebriher *adv.* zraven, mimogredé.

Beihilfe f. pripomóč (-i), pripomoček; — leisten pripomoči (-morem), priskočiti; *impf.* pripomagati.

beikommen komu do živega priti (pridem), komu kaj moči (morem); jich — lassen podstópiti se, predrzniti se.

Heil *n.* sekira; (breite Zimmeragt) bradlja; *dem.* sekirica.

Heilage f. doklada, priklada, priloga.

Heilager *n.* svatba, ženitovanje.

beiläufig približen; *adv.* (ungefähr) okoli, blizo.

beilegen priložiti, pridati (-dam), pridajati (-denem); *impf.* prilágati, pridévati, pridájati; (aušgleichen) poravnati, spraviti; *impf.* poravnávati; (Streit) pomiriti, udušiti; *impf.* pomirjevati; (Unruhen) utolažiti, utóliti; Glauben — verjéti (-jamem); d. Sache ist beigelegt to je poravnano.

Beilegung f. priláganje; (e. Streites) sprava, poravnava.

Beileid *n.* milovanje, sožalovanje; — bezeugen milovati koga, žalovati s kom.

Beileidsschreiben *n.* omilovalni list, sožalujoči list.

briliegen priložen biti (sem).

beimessen pripisati (-pišem); *impf.* pripisovati; Glauben — verjéti (-jamem); die Schuldb — dolžiti, kriviti koga; obdolžiti, okriviti koga.

Hein *n.* kost (-í); *dem.* koščica; (Juß) noga; Bein- koščén, kostén. [ne.

beinahe *adv.* skoro, skoraj, malo da

beinähnlich

— 80 —

beistimmen

beinähnlich koščenast.

Beiname m. priiměk, pridevěk.

Beinbruch m. kostilóm, nogolóm.

beinern koščén, kostén.

Beinfrasß m. bramorka.

Beingerippe n. kosták, okostnica.

Beinhaus n. kostnica, kostišče.

Beinhaut f. pokostnica.

beinig košćén, kostnát; in Óßg.
-nog, z. B. zwei— dvonog.

Heinkleid n. hlače pl.; (leinene Unter-
hosen) breguše pl.

beinlos brezkostén, brez kostí.

Beinmehl n. koščena moka, koščenica.

Beinware f. koščenina, koščena roba.

Beinwurz f. gabez, gavez.

beiordnen priréditi, *impf.* priredo-
vati; —d prireděn, priredovalěn.

Beiordnung f. priredje.

beipflichten pritegniti, pritrditi, prav
dati; *impf.* pritegovati, pritrjevati,
prav dajati.

Beirath m. svět.

beirren motiti, zmotiti.

beisammen adv. vkup, skup, skupaj.

Beisaß m. (auf dem Lande) bajtar,
kočar, želár; (Beißtser) prisednik.

Beisaß m. dostavěk, pristavěk, do-
datěk.

beischaffen priskrbéti, oskrbéti, pri-
práviti; *impf.* priskrbovati, oskrbovati,
priprávljati. [prileg.

Beischlaf m. telesno združenje, spoj,

Beischläfer m. priležnik; —in f. pri-

ležnica, hotnica, blodnica.

beischließen priložiti, pridejati (-de-
nem), prikleniti (-klenem); *impf.* pri-
lagati, pridévati, priklepati.

Beischluß m. priloga, pridatěk.

Beischrift f. pripis, pripisěk.

Beisein n. pričujočnost, navzočnost,
prisostvo; im — zweier Männer vpričo
dveh môž, pred dvema možema.

beiseite (beiseits) adv. na stran, v stran,
na strani, od strani; Scherz — brez
šale, zares.

beisehen pristaviti, pridejati (-denem);
*impf.* pristavljati, pridevati; (e. Leiche)
pokopati (-kopljem), pogrebsti (-gre-
bem); *impf.* pokopavati, pogrebati;
schriftlich — pripisati (-pišem), *impf.*
pripisovati.

Beisekung f. pristavljanje; (e. Leiche)
pogreb, pokop; schriftliche — pripis,
pripisek.

Beisitz m. prisedanje, priseja.

beisichen sedeti pri čem, prisedovati.

Beisitzer m. prisednik.

Beispiel n. zgled, primér; sich ein —
nehmen zgledovati se po kom, gledati
na koga; zum — na primér, na pri-
liko, postavim,

beispiellos brezprimérěn, neslišan,
neviděn.

beispielsweise adv. na primér, na
priliko.

beispringen priskočiti, pripomoči
(-morem); *impf.* pomagati, pripo-
magovati.

Beisbere f. (Capsicum) poprika, tur-
ški popěr.

beissen grizti, klati (koljem); ugrizniti
(-nem), ugrizti, uklati, ujésti (-jém);
*impf.* ujédati; (v. Fliegen, Schlangen)
pičiti, upičiti; *impf.* pikati; (Körner)
zobati (zobljem); (Knochen) glodati
(glojem); (brennen) skeleti, skleti, peči,
ščeméti; (jußen) srbéti; (v. Gewissen)
mučiti, peči; sich — kavsati se, grizti
se, klati (koljem) se.

beiskend grizóč, grizljiv; skeléč; (v.
d. Rede) zbadljiv, rezěk, ostěr.

Beißer m. (auch Beißker) (Cobitis
fossilis) piškur, čik; (C. barbatula)
kačela.

Beistand m. pomóč (-i), pripomóč;
(Person) pomočnik, pomagač; (aš
Beuge) priča, svedok; — leisten po-
moči (-morem), pripomoči; *impf.* po-
magati.

beistehen pomoči (-morem), pripo-
moči; *impf.* pomagati, na pomóč biti
(sem), braniti.

beistellen dati, priskrbéti, omisliti;
*impf.* dajati, priskrbovati, omišljevati.

Beisteuer f. donesěk, prispevěk, po-
darěk; (milde Gabe) milodár, mi-
lostinja.

beisteuern donesti, prispeti, podariti,
priložiti; *impf.* donašati, darovati,
prilagati.

beistimmen pritegniti, pritrditi, pri-
voliti; *impf.* pritegovati, pritrjevati,
ujemati se, zlagati se s kom.

Beistimmung

— 81 —

bekommen

Beistimmung f. privoljenje, privolitěv, odobravanje.

Beifridt m. vejica.

Beitrag m. donesěk, prinesěk, pripomočěk; (für ein Druckwerk) članěk, sestavěk, spisěk.

beitragen donesti (-nesem), pripomoči (-morem): *impf.* donašati, primomagati; das Seinige — prizadevati si po svoji moči.

beitreten pristopiti, *impf.* pristopati; einer Meinung — poprijeti se mnenja; einem Bündnisse — stopiti v zvezo.

Beitritt m. pristóp; Beitritts- pristopni.

Beiwagen m. pridani voz, drugi voz.

beiwohnen pričujóč biti (sem), zraven biti; einer Schlacht, dem Gottesdienste — v boji, pri sveti maši biti; einer Hochzeit — v svatih, na svatovščini biti, svatovati.

Beiwort n. pridevnik, prilog.

beiwörtlich pridevěn.

beizählen prišteti (-štejem), *impf.* prištěvati, šteti med —.

Beize f. stroj, luženje; (im Wasser) močenje; (der beizende Körper) strojnica; (Falkenjagd) lov s sokoli. [daj.

beijeiten adv. za časa, za rana, zgo-

beijen strójiti, lužiti; (im Wasser) močiti, namakati, mečiti; (v. d. Jägern) loviti s sokoli.

Beizmittel n. strojilo, lužilo.

bejahen trditi; potrditi, pritrditi; *impf.* potrjevati, pritrjevati; —d trdilen, pritrjevalen.

bejahrt priletěn, postaran, ostarél.

Bejahung f. pritrdba, potrdba, pritrjatěv, potrjatěv. [oplakovati.

bejammern objokovati, obžalovati,

bekämpfen bojeváti se, boríti se, vojskovati se s kom oder zoper koga; (Begierden) krotiti, brzdati, premagovati; (eine Lehre) izpobijati; (besiegen) premoči (-morem), zmágati; *impf.* zmagovati.

bekannt znan, poznán; — machen razglasiti, oznaniti, na znanje dati; *impf.* razgląšati, oznanjati, na znanje dajati; — werden sehniti se, spoznati se s kom; die Neugkeit wurde — novica se je razglasila.

Bekannte m. znaněc; f. znanka.

bekanntlich adv. kakor je znano.

Bekanntmachung f. naznanilo, oznanilo, oglas, razglas.

Bekanntschaft f. znanje, znanstvo; — machen znaniti se, znanje delati; seznaniti se, znanje storiti.

bekehren preobriniti, spreobriniti; *impf.* preobračati, spreobračati.

Bekehrte m. spreobrneněc; f. spreobrnenka. [nitěv.

Bekehrung f. spreobrnenje, spreobrbekennen priznati, *impf.* priznavati; (im Kartenspiele) die Farbe — barvo dati, *impf.* dajati; sich zu etwas — spoznati, *impf.* spoznavati kaj, držati (držím) se česa, z. B. zu einer Religion, Kunst.

Bekenner m. spoznovalěc, věrnik; —in f. spoznovalka, věrnica.

Bekenntnis n. spoznanje, priznanje, izpoved (-i); (Religionsbekenntnis) veroizpovedanje, vera.

beklagen (bedauern) obžalovati, miloovati koga; sich — tožiti; pritožiti se, potožiti se; *impf.* pritoževati se zastran česa.

beklagenswert obžalovanja, pomilovanja vreděn.

beklatschen ploskati komu; (verleumden) opravljati, obirati, raznašati koga.

beklauben obrati (-berem), *impf.* obirati.

bekleben olépiti, oblépiti; *impf.* olepljevati.

bekleischen mazati (-mažem), umazati, zamazati.

bekleiden obleči (-lečem), *impf.* oblačiti; (ein Amt) oskrbovati, opravljati; jemanden mit einem Amtte — dati, podeliti komu službo; (d. Zimmer) prevleči, obiti (-bijem), obstreti (-sterem); *impf.* obstirati.

Bekleidung f. obleka, oblačilo; Fuß—obutěv, obuvalo; (d. Wand) prevleka prepreženje; (e. Amtes) oskrbovanje, opravljanje.

beklemmen stiskati, tesnobiti.

Beklemmung f. stiska, tesnoba.

bekommen tesnoběn, v skrbéh.

bekommen dobiti, prejeti (prejmem); *impf.* dobivati, prejemati; Risse —

6

belehnen

— 83 —

bemüssigen

belehnen fevd komu podeliti, *impf.* podeljevati.

Belehnung f. podelitěv fevda.

belehren podučiti, *impf.* podučevati; —d podučěn.

Belehrung f. podúk, pouk, podučevanje, poučilo.

beleibt debel, tolst; tršat, čokat.

Beleibtheit f. debelost 2c.

beleidigen žaliti, razžaliti; —d žal, žaljiv, razžaljiv.

Beleidiger m. žalilěc, razžalilěc; —in f. žalilka, razžalilka.

Beleidigte m. razžaljeněc; f. razžáljenka.

Beleidigung f. žalitěv, razžalitěv, razžaljenje, zamera. [učén.

belesen ki je mnogo knjig prebral,

Belesenheit f. zvedenost, učenost.

beleuchten razsvétiti, razsvétliti; *impf.* razsvetljevati; (erläutern) razjasniti, pojasniti, razložiti; *impf.* pojasnjevati, razlágati.

Beleuchtung f. svečava, razsvetljenje; (Illumination) razsvečava; (Erläuternung) pojasnilo, razjasnilo, razlaga.

belfern lajati, bévkati, révkati.

belieben blagovóliti, ráčiti; es beliebt mir hoče se mi, ljubi se mi, rači se mi; wenn's euch beliebt če vas je volja, ako vam je prav, če vam je všeč; was — Sie kaj bi radi?

Belieben n. volja.

beliebig poljuběn, povoljěn, kteri koli.

beliebt priljubljen, prijetěn, všeč; sich — machen priljubiti se, prikupiti se; dieses Stück ist sehr — ta igra močno dopada.

Beliebtheit f. priljubljenost, všečnost.

belisten kániti; ukániti, prevariti koga.

Belladonna f. J. Tollkirsche.

bellen lajati.

Bellen n. lajanje.

Belletrist m. leposlověc, beletrist.

Belletristik f. leposlovstvo, beletristika.

belletristisch leposlověn, beletrističěn.

beloben hvaliti; pohvaliti.

Belobung f. pohvala; —š= pohvalni.

belohnen plačati, *impf.* plačevati; povrniti, *impf.* povračati; obdariti, *impf.* obdarovati.

Belohnner m. plačevalěc; povračevalěc; obdarovalěc. [rilo.

Belohnung f. plačilo; povračilo; dabelügen lagáti (lažem) se komu; zlagáti se komu, nalagáti koga.

belustigen veseliti, kratkočasiti; razveseliti, *impf.* razveseljevati; —d kratkočasěn. [zabava.

Belustigung f. razveseljevanje, veselje, Belustigungsort m. veseliše, zabaviše.

Belvedere n. lepovíd, razgled, belvedér.

bemächtigen sich polastiti se, prilastiti si, prisvojiti si; (einer Person) zgrabiti, uloviti, zasačiti koga; (v. Schrecken) lotiti se, prevzeti (-vzamem); *impf.* prevzemati.

bemalen naslikati, oslikati.

bemängeln grájati; ograjati; očitěk izreči (-rečem), pomote očitati.

Bemängelung f. graja, očitěk, očitanje pomot.

bemänteln prikriti (-krijem), zakriti; *impf.* prikrivati, zakrivati. [nje.

Bemäntelung f. prikrivanje, zakrivabemeistern premoči (-morem), zmagati, ukrotiti; sich — f. bemächtigen sich.

bemerkbar viděn, vidljiv.

bemerkten opáziti, zapáziti; etwas übel — zamériti, zamérjati kaj; (ermwähnen) opomniti, omeniti, v misěl vzeti (vzamem).

bemerkenswert znamenit, znamenitěn.

Bemerkung f. opazka, opomba.

bemessen meriti; zmeriti, odmeriti, premeriti; (beurtheilen) soditi, presoditi.

Bemessung f. odmera, presoja.

bemitleiden milovati; omilovati, pomilovati; ich bemitleide ihn mili se mi, usmili se mi, žal mi je zanj.

bemittelt premožěn, imovit; — sein iméti (imam) za čim, premoči (-morem).

bemoosen sich z mahom se pokriti (-krijem), *impf.* pokrivati.

bemoost mahovit, z mahom obrasten; fig. star, siv.

bemühen sich truditi se, prizadevati si; potruditi se, prizadéti (-denem) si.

Bemühung f. trud, prizadeva, prizadevěk.

bemüssigen morati, siliti, núditi; primorati, prisiliti, prinuditi; sich bemüssigt sehen primoran, prisiljen biti (sem).

6 *

benachbart

— 84 —

Berathung

benachbart soseděn, bližnji.

benachrichtigen naznaniti, sporočiti,
na znanje dati; *impf.* naznanjati, po-
ročati, na znanje dajati. [čilo.

Benachrichtigung f. naznanilo, sporo-
benachtheiligen škodovati komu; oško-
dovati, poškodovati koga.

benagen glodati (glojem), grizti;
oglodati, ogrizti. [vati.

benähen obšiti (-šijem), *impf.* obši-
benebeln omegliti, omračiti, otem-
niti; fig. *sich* — opiti (-pijem) se, upi-
janiti se. [natrkan.

benebelt meglén; fig. pijan, vinjen,
benedeien blagrovati, častiti, hvaliti;
(ſegnen) blagoslóviti, blagoslavljati.

benedeit češčen, blagoslovljen.
Benedictiner m. benediktín, benedik-
tinëc; Benedictiner= benediktinski.

Benedictinerorden m. benediktinski
red. red sv. Benedikta.

Benedicium n. dobrota; (Pfründe) na-
darba, zadušbina, prebenda.

Benesizvorsellung f. predstava na ko-
rist (kakega igralca).

benehmen vzeti (vzamem), odvzeti,
*impf.* jemati (jemljem); den Schlaf —
odnesti, *impf.* odnašati spanje; *sich* —
vesti (vedem) se, obnašati se, držati
(držim) se, nositi se; *sich* nach etwas
— ravnati se, obračati se po čem.

Benehmen n. vedenje, obnašanje, za-
držanje, ravnanje.

beneiden einen zavidati komu, ne-
voščljiv biti (sem).

beneidenswert zavisti vreděn.

benennen imenovati, ime dajati, zvati
(zovem); ime dati, nazvati.

Bennennung f. imenovanje, nazivanje;
(Name) imé (imena).

benehen omočiti, namočiti, porositi;
*impf.* omakati, namakati.

Bengel m. dremelj, cepče; fig. zarob-
ljeněc, neotesaněc, zagovednež.

bengelhaft zarobljen, neotesan, za-
goveděn. [česa.

benöthigen potrebovati, treba biti
benuhen (ſeltener benühen) v prid
obrniti, porabiti, upotrébiti, poslužiti
se; *impf.* v prid obračati, rabiti.

Benuzung f. poraba, upotrebljenje;
—šrech t. užitna pravica.

beobachten páziti na kaj, glédati na
kaj, opazovati; *seine Pflicht* — svojo
dolžnost spolniti, dopolniti, storiti;
*impf.* spolnovati, delati; *Stüſchweigen*
— molčati; ein Geheimnis — skriv-
nost hraniti; *Rücksicht* — ozirati se,
gledati na kaj.

Beobachter m. opazovalče, ogledovalče;
(der Gefeże) spolnovalče, izvrševalče.

Beobachtung f. opazovanje, ogledo-
vanje; (Befolgung) spolnovanje, izvr-
ševanje.

beordern jemanden ukazati (-kažem),
naročiti komu; einen wohin — od-
réditi, odpraviti koga kam; *impf.* od-
redovati, odpravljati; er ist dazu be-
ordert to mu je ukazano, dobil je po-
velje to storiti.

bepacken obložiti, naložiti, natovoriti;
*impf.* oblagati, nalagati.

bepſlanjen obsaditi, zasaditi; *impf.*
obsajati, zasajati.

bepſloſtern tlak napraviti, *impf.* na-
právljati.

bequartieren (Soldaten) nastaniti,
*impf.* nastanovati; (einen Bürger) jemu
koga v stan dati, *impf.* dajati.

bequem priležen, ugoděn, priročěn;
(gemäßlich) zložěn; (geräumig) pro-
storěn; (v. d. Kleidung) ohlapěn; adv.
priležno; zložno; na roko.

bequemen *sich* ravnati se po čem;
vdáti, *impf.* vdajati se v kaj.

bequemlich *ſ.* bequem.

Bequemlichkeit f. priležnost, ugodnost,
priročnost; zložnost.

beraumen ein Bild okviriti sliko,
dejati (denem) sliko v okvir.

berathen na razgovor vzeti (vzamem),
presoditi, *impf.* presojati; — *sich* po-
svetovati se, meniti se; zmeniti se;
du biſt gut — na dobri poti si, dobro
so ti svetovali; —d svetovalěn, po-
svetovalěn.

Berather m. svetovalče.

berathschlagen posvetovati se, pomen-
kovati se, meniti se, ugibati (-gibljem),
sklepati.

Berathschlagung f. posvetovanje, po-
menkovanje, sklepanje.

Berathung f. posvetovanje, pomenko-
vanje, presojevanje.

Berathungszimmer

— 85 —

Berggegend

Herathungszimmer n. posvetovalnica.
berauben obrópati, orópati, opléniti,
okrasti (-kradem).

beräuthern okaditi, prekaditi; *impf.*
okájati, prekájati.

berauschen opijaniti, upijaniti, opo-
jiti; fig. omamiti, oslepiti; sich — upi-
janiti se, opojiti se; —d upijančljiv,
omamljiv.

berauscht piján, natrkan, nadelan;
fig. omamljen, zamaknen, prevzet.

Herberis f. (Herberišstrauch m.) čes-
mín, česmina; coll. česmínje.

Herberisholz n. česminovina.

Herberissaft m. česminověc.

berechnen preračuniti, prešteti (-šte-
jem), prešteviliti; (erwägen) premisliti,
preudariti.

Berechnung f. preračunjenje, prešte-
těv; premislek, preudarěk.

berechtigen pooblastiti, upravičiti,
pravico dati; *impf.* pooblaščevati,
upravičevati, pravico dajati. [něc.

Berechtigte m. pooblaščenč, upraviče-

Berechtigung f. oblást (-i), pooblastilo,
pravica.

bereden pregovoriti, *impf.* pregovar-
jati; sich — meniti se, pomenkovati
se, dogovarjati se; pomeniti se, do-
govoriti se.
[seděn.

beredsam zgovorěn, zgovorljív, be-

Beredsamkeit f. zgovornost.

beredt f. beredsam.

Bereich m. obség, obsežje, okoliš;
področje.

bereichern bogatiti; obogatiti; (Kennt-
nisse) množiti; umnožiti; sich — bo-
gatéti, bogatiti se; obogatéti, obo-
gatiti se.

bereisen hoditi, potovati (kod, po
čem); obhoditi, prehoditi, prepotovati.

Bereisung f. obhód, pot (po čem).

bereit pripravljen; (fertig) gotóv, do-
delan; (willig) voljën, rad; sich —
machen pripráviti se, *impf.* pripráv-
ljati se.

bereiten pripráviti, izgotoviti; pri-
strójiti; *impf.* pripravljati, izgotav-
ljati; strojiti.

bereiten die Grenze mejo objezditi,
objahati.

bereits adv. že, užé.

Bereitschaft f. pripravnost, gotovost;
in — haben pripravljeno, pri roci
iméti (imám).

Bereitung f. priprava, pripravljanje;
(der Felle) strojenje, strojítěv.

bereitwillig radovoljën, dragovoljën,
voljën, pripravën. [pravnost.

Bereitwilligkeit f. radovoljnost, pri-
bereuen kesati se (česa), žal biti
(česa), obžalovati (kaj); du wirst es —
žal ti bode, kesal se boš.

Berg m. gora, breg; (Alpe) planina;
die Haare stehen mir zu —e lasje se
mi ježé, sršé; er ist über alle —e po-
brisal jo je, peté je odnesel, šel je po
svetu, šel je čez hribe in doline;
Berg- gorski.

bergab adv. navdól, navzdól.

Bergabhang m. reběr (-i), breg, obro-
něk, pobočje.

Bergakademie f. rudarsko učilišče,
rudarska akademija.

Bergamotte f. bergamotka (hruška).

Bergamt n. rudarski urad; rudarska
gosposka.

bergan adv. vkreběr, navkreběr, vbreg.

Bergarbeiter m. rudár, rudokop.

Bergart f. gornina; rudovina.

Bergbau m. rudarstvo, rudarija, rudo-
kopnja; — betreiben rudáriti, rudo
kopati (-kopljem).

Bergbaukunde f. rudarijstvo, rudarijska znanost.

Bergbehörde f. rudarska gosposka,
oblást (-i).

Bergbewohner m. gorjanč, hribovč;
planinar; —in f. gorjanka, hribovka
planinarica.

bergblau sinj.

Bergbuch n. rudarijska knjiga.

Bergdrossel f. planinski drozég.

bergen (retten) oteti (otmem), rešiti;
(berbergen) kriti (krijem); skriti, *impf.*
skrivati; (aufbewahren) hraniti; shraniti,
spraviti; *impf.* shranjevati, spravljati.

Bergsink m. gorski ščinkověc, pinož.

Bergslehen m. gorjansko méstice (v.
Bergleuten bewohnter) rudarsko mé-
stice.

Bergforelle f. planinska postrv (-i).

Berggegend f. gorat kraj, gorata
stran (-í).

Berggeift

— 86 —

berufen

Berggeift m. škratelj (-na).

Berggericht n. (im Bergbau) rudarska sodnija; (im Weinbau) gornija.

berggerichtlich rudarsko-sodni.

Berggesetz n. rudarska postava.

Berggold n. rudniško zlató.

Berggrün n. bakrova zelenica.

Bergharz n. f. Erdharz.

Berghase m. beli, planinski zajče.

Berghauptmann m. rudarski glavár.

Berghold m. gornik.

Berghuhn n. (Tetrao tetrix) ruševče.

bergicht gorast, brdast, hribast.

bergig gorat, hribovit, bregovit.

Bergkessel m. kotěl, kotlina, ponikva.

Bergkette f. pogorje, gorovje.

Bergknappe m. rudokóp, rudár.

Bergkrümme f. vrtača, oviněk; (Bergschlucht) prepad.

Bergkristall m. kamena strela.

Bergland n. gorata zemlja, pogorje.

Berglein n. gorica, grič, hriběc, brdee.

Bergleute pl. rudarji, rudokopi.

Bergluft f. gorski, planinski zrak.

Bergmann m. rudár, rudokóp; Bergmanns- rudarski.

Bergmännchen n. škrat, škratelj, škra-

bergmännisch rudarski, rudoznanski.

Bergmeister m. rudarski mojstěr, gornik.

Bergnynuphe f. gorska vila, vila porgorkinja.

Bergöl n. kameno, kamneno olje.

Bergprivilegium n. rudarska pravica, rudarski privilégij.

Bergrath m. rudarski svetovalče.

Bergrecht n. rudarsko pravo; (von Weinbergen) gorno pravo; (Abgabe) gornica.

bergrechtlich rudarsko-pravěn; adv. po rudarskih postavah, po gornem pravu.

Bergrevier n. rudarsko okolišče.

Bergrücken m. hrbět, grebén, sleme (-na).

Bergsalz n. gorska sol (-í), kamnena

Bergschlucht f. prepád.

Bergschule f. rudarska šola.

Bergspitze f. vrh, vrhuněc.

Bergstadt f. gorsko mesto; rudarsko mesto.

Bergsturz m. usad, usadina, udrtina.

Bergsystem n. pogorje, gorstvo.

Bergthal n. dol, dolina v gorovji.

bergunter f. bergab.

Bergwerk n. rudnik, ruda, jama; —

bauen rudo kopáti (kopljem), rudáriti;

Bergwerks- rudniški, rudarski.

Bergwesen n. rudarstvo, rudokopje.

Bergwisse f. senožet (-i) v gori.

Bergjehent m. rudna desetina; (in d. Weinbergen) gorščina. [véstije.

Bericht m. poročilo, naznanilo, iza-
berichten poročiti, naznaniti, na znanje
dati; *impf.* poročati, naznanjati, na
znanje dajati.

Berichterstatter m. poročevalč.

Berichterstattung f. poročanje, poročilo.

berichtigen popráviti, *impf.* popráv-
ljati; (bežahlen) pláčati, poravnati;
*impf.* plačevati, poravnavati.

Berichtigung f. popravěk, poprava;
plačilo, poravnanje.

berichtlich adv. po poročilu.

Berichtschreiben n. naznanilno pismo.

beritten z. B. ein —es Pferd ojahan,
zjahan konj; —e Mannschaft konjica,
konjiki pl.

Bernhardiner m. bernardinče.

Bernstein m. jantar; Bernstein- ján-
tarjev.

bersten póčiti, pokniti, raznesti (-ne-
sem) se; *impf.* pókati; geborsten počen,
razpokěl.

Herstung f. poklina, razpoklina.

berüchtigen razvpiti (-vpijem), raz-
glášiti; *impf.* razkričati, razglašati.

berüchtigt zloglasěn, razvpit.

berücken (e. Vogel) ujeti (-jamem), uloviti; *impf.* loviti; fig. ukaniti, prekaniti, preváriti, oslepití.

berücksichtigen ožréti (-zrem) se, ozir
vzeti (vzainem) na kaj; *impf.* ozirati
se, ozir jemati (jemljem), gledati
na kaj.

Berücksichtigung f. ozir.

Beruf m. poklie; (Neigung) nagnenje,
nagón, veselje; (Amt) služba, dolž-
nost, opravilo.

berufen poklicati (-kličem), pozvati
(-zovem); *impf.* klicati, zvati, pozivati;
eine Veranmigung — zbor sklicati,
*impf.* sklicovati; *sich* auf etw. — na-
našati se, pozivati se, sklicovati se.

berufen

— 87 —

Bescheid

berufen poklican, oblastěn, po-
oblasčen.

berufsmäßig adv. po poklicu, po dolž-
nosti svojega poklica.

Herufsofficer m. poklicni oficir.

Herufsstellung f. poklicni stališ.

Herufung f. pozivanje, pozív, prizív;
sklicanje, sklic.
[razložba.

Herufungsausführung f. prizivna ob-
Verufungsfrist f. prizivni rôk.

Herufungsweg m. prizivni pot.

beruhen auf etwas opirati se, na-
slanjati se na kaj; der ganze Unter-
schied beruht darauf ves razloček je ta,
je v tem; meine ganze Hoffnung beruht
auf dir ti si moje jedino upanje; es
beruht auf dir na tebi, pri tebi je;
etwas auf sich — lassen pri miru pu-
stiti, *impf.* puščati kaj; pustiti reč,
kakor je bila.

beruhigen miriti, tolažiti, tolíti; umi-
riti. pomíriti, upokojiti, potolažiti,
utešiti.
[lažba.

Heruhigung f. pokoj, pomirjenje, to-
Heruhigungsmittel n. tolažilo, tešilo.

berühmt slavěn, slovéč, glasovít,
glasovitěn, imenitěn.

Berühmtheit f. slava, glasovitost, ime-
nitnost.

berühren tikati (tikam u. tičem) se,
dotikati se; dotakniti se; (m. Worten)
oméniti, v spomin vzeti (vzamem);
*impf.* omenjati, v spomin jemati
(jemljem).

Herührung f. dotika, dotikanje;
omemba; mit einem in — kommen
sniti (snidem) se s kom, opraviti,
(opravilo) iméti (imám) s kom.

Herührungsebene f. dotikalna ravnina.

Herührungslinie f. dotikalnica, tan-
genta.

Herührungspunkt m. dotikališče.

besärn obsejati (-sejem), posejati,
(bestreuen) posuti (spèm), posipati
(-sipljem).
[sipan.

besäet obseján, poseján; posut, po-
besagen oznaniti, reči; *impf.* oznan-
jati, rekati, práviti.

besäftigen tešiti, miriti, tolažiti,
toliti, krotiti; utešiti, pomiriti, poto-
lažiti, utoliti, ukrotiti.

Besak m. obšiv, obšivek, rôb, obrôb.

Besakung f. posada, posadka; Be-
satzungš- posadni.

besaufen f. betrinken.

beschädigen poškodovati, pohábiti, po-
kvariti, pokaziti; (verwunden) raniti.

Beschädiger m. poškodovalče, škod-
ljivče.
[jenče.

Beschädigte m. poškodovanče, okvar-

Beschädigung f. škoda, poškodba, po-
škodovanje, kvara; rana.

beschaffen priskrbéti, pripraviti; *impf.*
priskrbovati, pripravljati.

beschaffen adi. wie — kak, kakov,
kákošen; so — tak, takov, tákošen;
wie immer — kákoršen koli, kakor-
šen si bodi.

Beschaffenheit f. kákovost, kákošnost.

Beschaffenheitswort n. pridevnik, prilog.

beschäftigen opravilo dati, delo dati
komu; *impf.* opravilo dajati, delo da-
jati komu; sich — pečati se, baviti se,
ukvárjati se, opravěk iméti (imám).

Beschäftigung f. opravilo, opravěk, delo,
posěl; (Gewerbe) obrt (-i), obrtnija.

beschäftigungslos brezdelën, brez-
poslen, brez dela.

beschälen lúpiti, májiti, béliti; olú-
piti, omájiti, obéliti; die Stute — ko-
bilo uplemeniti, ubréjiti.

Beschälen n. plemenitěv, uplemenitěv.

Beschäler m. (Beschälhengst) plemencki
žrebec, pastúh.

beschämen sramotiti; osramotiti.

beschatten senčiti, senco delati; ob-
senčiti, *impf.* obsenčevati.

Beschau f. ogled, ogledovanje, razgled.

beschauen oglédati, razglédati, pre-
glédati; *impf.* ogledovati, razgledovati,
pregledovati; sich — oglédati, ogledo-
vati se.

Beschauer m. ogledovalče, pregledo-
valče, ogleda, oglednik.

Beschaugebür f. ogledarina.

beschaulich vidljiv; (v. Leben) pre-
mišljevalën, bogomiseln.

Beschauprotokoll n. ogledni zapisnik.

Beschauettel m. ogledni list.

Bescheid m. odgovor; schriftlicher —
odpis, odpisök; (jur.) odlök; — geben
odgovoriti; odpisati (-pišem); *impf.*
odgovárjati; odpisovati; — wiffen znati,
vešč biti (sem), zveden biti v čem.

bescheiden

— 88 —

Beschuldigung

bescheiden vábiti, klicati (kličem); povabiti, poklicati, pozvati (-zovem); *impf.* pozivati; (zutheilen) odločiti, odměriti; *impf.* odločevati, odmérjati; sich — udati se, privoliti; *impf.* udájati se.

bescheiden skroměn, zmerěn; pame-
těn, razuměn, moděr, čeděn.

Bescheidenheit f. skromnost, zmernost; razumnost, modrost, čednost.

bescheinen sijati (sijem), svétiti na
kaj, greti (grejem); obsijati, osvétiti,
ogrěti; *impf.* obsévati, ogrévati.

bescheinigen spričati, pismeno potr-
diti; *impf.* spričevati, potrjevati.

Bescheinigung f. spričevalo, pismeno potrdilo.

beschenken obdariti, obdarovati koga,
podariti, darovati komu kaj.

bescheren ostriči (-strižem); obriti
(-brijem); (geben) podariti, podeliti, po-
kloniti; *impf.* podarjevati, podeljevati.

Bescherung f. dar, darilo, poklón.

beschicken eine Messe poslati (-šljem)
—, *impf.* pošiljati na seměnj.

beschießen etwas stréljati na kaj.

beschimpsen zasramovati, sramotiti,
grditi, psovati koga, rogati se komu;
osramotiti, ogrditi, opsovati.

Beschimpsung f. zasramovanje, osra-
močenje, psovanje, psovka.

beschirmen varovati, brániti; obvarovati, obraniti.

Beschirmer m. varh. varuh, branitelj,
pokrovitelj, zasčitnik.

Beschirmung f. varstvo, brambą.

Beschlag m. okóv, okovanje; (gerichtl.)
prepoved (-i); mit — belegen zaplen-
niti, zapečatiti, ustaviti.

Beschlüge n. Nebenf. zu Beschlag m.

beschlagen obíti (-bijem), *impf.* ob-
jati; (Pferde) podkováti (-kujem), *impf.*
podkávati; (Wagen) okováti, *impf.*
okávati; fig. — sein in etwas podkovan
biti v čem, razuméti, znati kaj.

Beschlagnahme f. zaplenjenje, zapeča-
čenje, zaustava.

beschleichen zalezti (-lezem), *impf.*
zalezovati; (v. Gedanken) obiti (-idem),
*impf.* obhájati.

beschleunigen pospešiti, ponagliti, po-
hitriti, *impf.* pospeševati; seine Schritte
— podvizati se, paščiti se.

Beschleunigung f. pospeševanje; pod-
vizanje; mit möglichster — brž ko je
mogoče, brž ko se bo dalo.

beschließen zapréti, zakleniti; *impf.*
zapirati, zaklepati; (endigen) končati,
dokončati, dovršiti, dognati (-ženem),
skleniti, dodělati; *impf.* končevati,
dovrševati, sklépati; (sestseßen) skleniti,
dolóčiti, ustanoviti, ukreniti; *impf.*
sklépati, ustanávljati, ukrépati.

Beschließer m. ključár; —in f. klju-
čarica.

Beschlußs m. sklep, ukrép.

beschlusfsfähig sklepčěn, ukrepičěn.

Beschlußsfähigkeit f. sklepčnost. [nje.

Beschlußsfassung f. sklépanje, ukrépa-
beschmaken umázati (-mažem), za-
mazati, pobroditi, pogrditi.

beschneiden obrézati (-režem), *impf.*
obrezovati; (mit der Schere) ostriči
(strižem); (den Baum) okléstiti, ob-
sékati; *impf.* klestiti, obsekovati.

Beschneidung f. obrezovanje; (d. Re-
ben) rez (-i), režnja; (eines Baumes)
obsekovanje.

beschneien osnežiti, pobéliti.

beschönigen zagovarjati, prikrivati.

beschränken ograditi, oméjiti, skrčiti;
*impf.*, ograjati, omejevati, skrčevati.

beschränkt tesën, majhën; fig. malo-
umën, kratkoumën.

Beschränktheit f. tesnoba; kratko-
umnost.

Beschränkung f. ograja, omejitěv.

beschreiben popisati (-pišem), opisati;
*impf.*, popisovati, opisovati.

Beschreibung f. popis, opis; (Hand-
lung) popisovanje.

beschreiben ureči (-rečem), uróčiti, na-
rediti; *impf.* urekovati, naréjati.

Beschreiung urok, uroki *pl*.

beschuhen obuti (-ujem), *impf.* obu-
vati; obutěv komu omisliti; (einen
Psahl) okovati.

Beschuhung f. obuvanje; (d. Schuh-
werk) obuvalo, obutalo.

beschuldigen dolžiti, kriviti; obdolžiti, okriviti; falsoch — natolcevati, podtikati komu kaj.

Beschuldigte m. obdolženč, okriv-
ljenč.
[nje.

Beschuldigung f. obdolženje, okrivlje-

beschütten

— 89 —

besinnen

beschütten obsuti (-spèm u. -sujem),
posuti; obsipati (-sipljem), posipati;
(begießen) obliti (-lijem), politi; *impf.*
oblivati, polivati.

beschüken várovati, brániti, čúvati,
čuti (čujem) nad kom; obvarovati,
obraniti.

Beschüher m. varuh, branitelj. čuvár.
zavetnik; —in f. várhinja, braniteljica,
zavetnica.

Beschützung f. varstvo, bramba.

beschwaken j. hercden.

Beschwerde . težava. nadloga, breme
(-na); (Klage) tožba, pritožba; — führen
tožiti; pritožiti se, potožiti se.

Beschwerdeführer m. tožnik, pritožnik.

Beschwerdeschrift f. pritožno pismo.

beschweren težiti; obtežiti, obložiti;
(belästigen) nadlegovati; (beunruhigen)
vznemiriti, *impf.* vznemirjati, peči,
grizti; der Brief ist beschwert mit —
v pismu je —, v pismu je vloženo,
pridejano —; sich — pritožiti se, po-
tožiti se; *impf.* pritoževati se, tožiti.

beschwerlich težavěn, nadležen, ne-
ugoděn, nepriličěn.

Beschwerlichkeit f. težavnost, nadlež-
nost, neprilika.

beschwichtigen tolažiti, tešiti, miriti;
utolažiti, utešiti, umiriti, pomiriti;
—d tolažilěn, pomirljív.

beschwören priseči (-sežem) na kaj,
s prisego potrditi; *impf.* priségati, s
prisego potrjevati; (Geifter) zaklinjati,
rotiti; zarotiti; (eine Krankheit) zago-
voriti, *impf.* zagovarjati; (slehen) živo,
za božjo voljo prositi.

Beschwörer m. zarotovalěc, zaklinjalěc,
zagovarjalěc.

Beschwörung f. prisega; zaklinjanje,
rotitěv, zarotovanje; zagovarjanje.

beseelen navdušiti, vneti (vnamem),
navdihniti, osrčiti, oživiti; *impf.* navdu-
ševati, vnémati, navdihovati, oživljati.

besehenohlédati, preglédati; *impf.*
ogledovati, pregledovati.

Beseher m. ogleda, ogledovalěc,
oglednik.

beseitigen odstraniti, v stran spra-
viti, odpraviti, pospraviti; *impf.* od-
stranjevati, odpravljati, pospravljati.

beseligen blažiti, srečnega delati;
oblažiti, srečnega storiti, osrečiti;
*impf.* oblaževati, osrečevati; —d bla-
žěn, blažilěn, osrečevalěn, zveličevalěn.

Beseliger m. osrečevalěc, oblaževalěc.

Beseligung f. blaženost, zveličanje.

Besen m. metla; dem. metlica, met-
ličica.

Besenbinder m. metlár.

Besenreis n. metličje, metlinje.

Besenstiel m. metlišče, ročnik od metle.

besessen obseden (od hudiča), besěn.

Besehe n. obšiv, obšivěk, opreměk.

beseken d. Tisch mit Speisen postaviti
—, *impf.* postavljati jedí na mizo; den
Tisch mit Gästen — posaditi —, *impf.*
posajati goste za mizo; (einen Plaß)
zasesti (-sedem), obsesti, obleči (-le-
žem); *impf.* zasédati, obsédati, oblé-
gati; einen Garten mit etwas — ob-
saditi, *impf.* obsajati vrt s čim; na-
saditi, zasaditi kaj v vrtu; e. Gegend
mit Leuten — naseliti, *impf.* naselje-
vati kraj; (m. Bändern) obšiti (-šijem),
oprémiti; *impf.* obšivati; ein Amt —
službo komu dati, podeliti; *impf.* da-
jati, podeljevati; (Rollen) razdeliti,
*impf.* razdeljevati.

Besekung f. (einer Stadt) obseda, ob-
lega; (Besege) obšiv, rob; (eines Amtes)
nameščenje.

besichtigenohlédati, pregledati; *impf.*
ogledovati, pregledovati.

Besichtigung f. ogled, ogledovanje,
pregled, pregledovanje.

besiegbar premagljiv, zmagljív.

besiegen zapečatiti, potrditi; *impf.*
potrjevati.

besiegen premoči (-morem), prema-
gati, zmágati, užugati, obvládati, nad-
vladati; *impf.* premagovati, zmagovati.

Besieger m. premagalěc, premagova-
lěc, zmagalěc, zmagovalěc.

Besiegung f. premaga, zmaga.

besingen opévati, v pesmih slaviti;
prepévati (o čem).

besinnen sich spomniti se, domisliti
se; *impf.* spominjati se, domisljevati
se, pámetovati; sich eines andern —
premisliti se, *impf.* premišljevati se;
(zu sich kommen) zavedeti (-vém) se,
*impf.* zavedati se.

Besinnen

— 90 —

bestärken

Besinnen n. domislek, premislek.

Besinnung f. zavest (-i), zavednost;
zur — bringen spámetvati, zbrihtati;
zur — kommen sovestiti se, zavedeti
(-vem) se, zbrihtati se, spámetvati se.

besinnungslos nezavedën, nesvestën.

Besitz m. posést (-i); in — nehmen
v posest vzeti (-vzamem), prilastiti si;
*impf.* v posest jemati (jemljem), pri-
lastovati si.

besitzen iméti (imám), premoči (-mo-
rem), gleštati, v lasti imeti.

Besiker m. (jur.) posestnik; lastnik,
gospodár; —in f. posestnica; lastnica,
gospodinja. [sest.

Besitznahme f. posedba, vzetje v po-
Besichtrecht n. posestno pravo.

Besichtsum n. posestvo, imetje.

Besichtigung f. posestvo, lastnina.

besoffen j. berauscht.

besohlen podšiti (-šijem) podplate,
podplátiti.

besolden pláčati, *impf.* plačevati,
plačo dajati.

Besoldung f. plačevanje; (Sold) plača,
mezda.

besondere (der, die, das) posebën,
osobit; (einzeln) posámezën, posamën;
(felten) redëk; (wunderlich) čudën.

Besonderheit f. posebnost, osobitost.

besonders adv. posebej, po samem,
posamezno; (vorzüglich) posebno, so-
sebno, zlasti.

besonnen pámetën, razborën, pre-
udarën, premišljen.

Besonnenheit f. pamet (-i), razbornost,
preudarnost, premišljenost.

besorgen oskrbéti, poskrbéti, oprá-
viti; *impf.* oskrbovati, opravljati, na
skrbi iméti (imám), skrb imeti za
kaj; (befürchten) bati (bojím) se, v
strahu biti (sem), v skrbi si biti,
skrbéti koga.

Besorger m. oskrbnik, oskrbovaléc.

Besorgnis f. skrb (-í), bojazën (-i),
strah.

besorgt skrbën, skrbljív, v strahu;
ich bin um dich — skrbiš me, skrbí
me zavolj tebe. [nje.

Besorgung f. oskrbovanje, opravlja-

bespannen vpreći (vprežem), napreči,
zapreči; *impf.* vprégati 2c.; m. Saiten

— strune napeti (-pnem), naviti (-vi-
jem); *impf.* napenjati, navijati.

Bespannung f. vprega, naprega; (Vor-
spann) priprega.

bespeien opljuvati (-pljujem), poplju-
vati; (durch Erbrechen) pokozlati, po-
bljuvati.

bespichten einen Hasen zajca s sla-
nino napiriti, naslaniniti; fig. einen
Beutel — mošnjo napolniti; (bestechen)
podkupiti, podmititi; sich — obogatéti,
napolniti si žepe.

bespötteln posmehovati se čemu.

besprechen etwas govoriti, marnovati,
kramljati, méniti se o čem; sich —
méniti se, pomenkovati se, razgovar-
jati se, pogovarjati se.

Besprechung f. razgovor, pogovor, po-
menkovanje.

besprengen kropiti, škropiti; pokro-
piti, poškropiti.

bespriken brizgati, škropiti; obriz-
gati, poškropiti; (m. Kot) poštrkati,
pošvrkati; (mit Blut) okrvaviti.

bespülen oplahniti, splahniti, splak-
niti, oprati (-perem); *impf.* oplahovati,
splahovati, prati, opirati.

besser bolji; adv. bolj, bolje.

bessern bóljšati; zboljšati, pobolj-
šati, popráviti; *impf.* zboljševati, po-
boljševati.

Besserung f. boljšanje, poboljšanje;
poprava, popravěk, popravljanje.

Besserungsanstalt f. popravnica.

Besserungsmittel n. popravilo, pomo-
ček za poboljšanje (ljudij).

Bestand m. (Fortdauer) trpež, ob-
staněk, stanovitnost; (Zustand) stan;
(Vorrath) zaloga, gotovina; (Pacht)
zakúp, najěm; Bestand= zakupni, na-
jemni.

beständig stanovitën, stalën, trpežën;
(andauernd) vedën, neprestán, nepre-
nehljív; adv. vedno, v eno mér, ne-
prenéhoma.

Beständigkeit f. stanovitnost, stalnost.

Bestandmann m. najemnik, zakupnik.

Bestandtheil m. del, kos; chem. pr-
vina. [ščina.

Bestandzins m. zakupnina, najém-
bestärken potrditi, pokrepčati; *impf.*
potrjevati, pokrepčavati.

bestätigen

— 91 —

bestmöglich

bestätigen potrditi, odóbriti; *impf.* potrjevati, odobravati; sich — potrditi se, uresničiti se.

Bestätigung f. potrdba, potrdilo.

bestatten pokopati (-kopljem), pogrebsti (-grebem); *impf.* pokopavati, pogrébati.

Bestattung f. pokóp, pogreb.

bestauben oprašiti se, zaprašiti se.

bestäuben oprašiti, zaprašiti.

beste (der, die, das) najbolji; am —n
najbolje; das allgemeine Beste občni
blagor, občno dobro; zum Besten ge-
reichen na hvalo priti (pridem), na
dobro sniti (snidem) se; etwas zum
Besten geben postreči (-strežem) s čim;
einen zum Besten haben podajati koga,
šalo uganjati s kom, za bebca iméti
(imám) koga, norca delati se iz koga.

bestechen podkúpiti, podmítiti; *impf.*
podkupovati, podmitovati.

Bestecher m. podkupovalěc, podmitnik.

bestechlich podkupljív, podmitljív.

Bestechlichkeit f. podkupljivost, pod-
mitljivost.

Bestechung f. podkup, podkupovanje,
podmita, mita.

Besteck n. (Futteral) tok, nožnica;
(Esbestec) nož in vilice.

bestecken obtakniti, natakniti; *impf.*
obtikati, natikati.

bestehen (dauern) trpeti, biti (sem),
obstati (-stojím); (giltig bleiben) velja-
věn, v moči ostati (-stanem), veljati;
auf etwas — pri čem ostati, držati
(držím) se česa, svojo trditi, od česa
ne odstopiti; auß etwas — biti iz . . . ,
v sebi iméti (imám), obségati, zapo-
padati; (die Prüfung) opráviti, pre-
stati (-stojím), dostati; den Kampf —
boj prestati, zmagati.

bestehend obstojěc; zu Recht — po-
stavěn, veljavěn; —e Steuern sedanji
davki; —e Verordnungen doslej dani,
veljavni ukazi; nach den —en Gesetzen
po zakonih, ki so zdaj v moči, ve-
ljavni.

bestehlen okrasti (-kradem) koga, po-
krasti, ukrasti komu kaj.

besteigen iti (grem) na kaj, zlezti
na kaj, stópiti na kaj; (d. Pferd) za-
sesti (-sedem), zajahati (-jašem).

bestellen einen zu einem Amte posta-
viti, *impf.* postavljati koga v službo;
.etwas bei jemandem) naročiti, omisli-
si; *impf.* naróčati, naročevati, omišlje-
vati si; (das Feld) obdelati, *impf.* ob-
delovati; (das Haus) oskrbéti, urediti;
*impf.* oskrbovati, urejevati; (d. Brief)
izročiti, oddati; *impf.* izročevati, od-
dajati; einen zu sich — veléti, reči
komu, da naj pride; poslati (-šljem)
po koga; (bereiten) pripráviti, prigo-
toviti; *impf.* priprávljati.

Bestellung f. naročba, naročilo; (des
Briefes) izročba, izročitěv; (d. Ackers)
obdelava, obdelovanje; —en machen
naročevati.

Bestellungsgebür f. naročnina.

besteuern davěk naložiti komu, ob-
dačiti koga; *impf.* davěk nalagati, ob-
dačevati.

Besteuerte m. obdačeněc.

Besteuerung f. nalog davka, obdačba;
(Steuer) davěk, dača.

bestialisch s. thierisch.

bestimmbar določljív.

bestimmen (die Zeit) določiti, napo-
vedati (-vém); *impf.* določevati, na-
povedovati; (d. Strafe) prisoditi, od-
meriti; *impf.* prisojati, odmerjati;
(jemanden zu etwas) nagniti, naklo-
niti; *impf.* nagibati (-gibljem), na-
klanjati; (vom Gesetze) veléti, ukazati
(-kažem); *impf.* velévati, ukazovati;
(zu einem gewissen Gebrauche) odmeniti,
nameniti, odrediti; *impf.* odmenjati,
namenjati.

bestimmt določen; prisojen, odmer-
jen; odmenjen, namenjen; adv. za
gotovo, za res, na tanko.

Bestimmtheit f. določnost; mit — za
trdno, za gotovo.

Bestimmung f. določba, odmerjenje;
(Zweck) namén, svrha, cilj; (Los) usoda;
(d. Gesetzes) ukáz, zapoved (-i).

Bestimmungsgleichung f. določilna jed-
načba.

Bestimmungsgrund m. nagib, nagibljej.

Bestimmungswort n. določilno imé
(-na), določilna beseda.

bestmöglich od. bestmöglichst adv. kar
je najbolj mogoče, kar se le dá, kar
koli je mogoče.

bestrafen

— 92 —

betrachten

bestrafen kazniti, kaznovati; oglobiti, pokoriti; (mt. Worten) svariti, krégati; posvariti, pokregati.

bestrafenswert kazni vreděn.

Bestrafer m. kaznovalěc.

Bestrafung f. kaznovanje; (Strafe) kazěn (-i).

bestreben sich prizadeti (-denem) si, potruditi se; *impf.* prizadevati si, truditi se.

Bestreben n. prizadeva, prizadevanje, trud, težnja, napor.

bestrebsam prizadevěn, prizadevljiv, marljív. [ljivost.

Bestrebsamkeit f. prizadevnost, marmestrebung f. f. Bestreben.

bestreichen pomazati (-mažem), namazati; die Stadt — mesto s strelom doseči (-sežem); *impf.* dosegati, streljati na nje.

bestreiten (d. Antrag) pobijati, izpodbijati, zametovati; (Kosten) plačati, *impf.* plačevati, zalágati.

bestreuen potresti (-tresem), potrósiti, posuti (-spèm); *impf.* potresati, potrošati, posipati (-sipljem); (mit Stroh) nastlati (-steljem), *impf.* nastiljati; mit Salz — soliti; osoliti, posoliti; mit Asche — opepeliti.

bestücken zamótati, zaplesti (-pletem), omréžiti; *impf.* zapletati, omreževati; (bethören) omamiti, zmotiti.

bestürmen naskakovati, napadati, zaganjati se v kaj; naskočiti, napasti (-padem), zagnati (-ženem) se; (mit Bitten) nadlegovati, moledvati za kaj, drnjézgati.

Bestürmer m. naskakovalěc, napadovalěc.

Bestürmung f. naskok, naval, napad.

bestürzen prestrašiti, osúpniti, pretresti, pobiti (-bijem).

bestürzt prepaden, osupnen, pobit; — werden osupniti, ostrméti.

Bestürzung f. osupnenje, osupnenost.

Besuch m. obisk, obiskanje, obiskovanje, pohod, zahajanje (v krčmo); — bei jemandem abstatten obiskati, *impf.* obiskovati koga; iti (grem) h komu pogledat, v vas h komu iti; er hat — nekdo je pri njem; einen — annehmen sprejeti (sprejmem) koga.

besuchen obiskati (-iščem), v vás priti (pridem); *impf.* obiskovati, obiskávati, v vás prihajati; die Schule — v šolo hoditi; einander — dohajati drug k drugemu, shajati se s kom.

Besucher m. obiskovalěc.

besudeln oskrúniti, onečediti, ognusiti, onesnažiti, umazati; *impf.* oskrunjevati, ognusovati.

betagt priletěn, postarěn, starovičen.

betalten tipati (tipljem), šlatati; potipati, pošlátati.

betäuben glúšiti; oglúšiti, onemiti; fig. mamiti, motiti; omamiti, omotiti; —d glušilěn; mamljív, omotičen.

betäubt oglušen; omamljen, omočen.

Betäubung f. glušenje; mamljenje; (Zustand) omámica, omota, omótica, nesvést (-i).

Betbruder m. bogomolěc; (im schlimmen Sinne) svetohliněc.

beten moliti, in Kärnt. auch žebrati.

Beter m. molilěc, žebralěc; —in f. molilka, žebralka.

Bethaus n. molilnica, molitvenica.

bethauen rositi; porositi, orositi.

betheilen obdariti (koga), podeliti, dati (dam) (komu kaj); *impf.* deliti, podeljevati.

betheiligen sich udeležiti se; *impf.* udeleževati se, deležen biti (sem).

Betheiligte m. udeleženěc, deležnik.

Betheiligung f. udeležba, deležnost.

betheuern zagotavljati, rotiti se, pridušati se, zaklinjati se; zagotoviti, zarotiti se, pridušiti se, zakleti (-kolnem) se. [zagotavljanje.

Betheuerung f. rotitěv, priduševanje, bethören mámiti, slépiti, bégati; omamiti, preslepiti, zbegati.

Bethörung f. slepljenje; omáma.

betiteln imenovati; poimenovati, imé (-na) dati (komu), *impf.* dajati (dajem).

betonen poudáriti, s poudarkom izgovoriti, naglasiti; *impf.* poudarjati, s poudarkom izgovárjati, naglášati, naglaševati.

Betonung f. poudarěk, poudár, naglás. Betracht m. ozir, ogled; in — gledé (na kaj), z ozirom (na kaj).

betrachten glédati, ogledovati; (erwägen) premisliti, preudariti, preteh-

beträchtlich

— 93 —

betten

tati; *impf.* premišljevati, preudarjati, pretehtovati; jemanden als etwas — imeti (imám), smatrati koga za kaj.

beträchtlich znatěn, precejšěn, znamenit.

Betrachtung f. glédanje, ogledovanje; (Erwägung) premišljevanje, razmišljevanje, preudarjanje.

Betrug m. znesěk.

betragen znesti (-nesem), *impf.* znašati, délati, biti (sem); sich — vesti (vedem) se, obnašati se, ravnati se, zadržati (-držim) se.

Betragen n. vedenje, obnašanje, ravnanje, zadržanje.

betrauen einen mit etwas izročiti, zaupati komu kaj; *impf.* izročati, zapovati.

betrauern žalovati (nad kom), obžalovati (koga), žalostiti se (po kom).

Betreff m. in — zastran, gledé na, kar se tiče.

betreffen einen über einer bösen That zasačiti, dobiti koga v hudobnem dejanji; (v. Unglücf) zadeti (-denem), prigoditi se; das betrifft mich to se mene tiče, to mene zadeva, to na me leti; —d zadevěn, dotičěn.

betreiben (ein Geschäft) opravljati, oskrbovati kaj, pečati se s čim; den Ackerbau — kmetovati; den Handel — kupčevati, tržiti; den Leinwandhandel — platnariti; den Getreidehandel — žitariti u. s. w.

betreten stópiti (kam), *impf.* stópati; iti (grem), iter. hoditi; (auf der That) zatéči (-tečem), zalezti, zasačiti; den Rechtsweg — pravdno pat nastopiti, pravdo začeti (-čnem); im Betretungsfalle ako ga na dejanji zasačijo, zalezejo.

Betrieb m. oprávljanje, oskrbovanje, obdelovanje; (die Eisenbahn) vožnja, promet po železnici.

betriebsam prizadevěn, marljiv, marěn, skrbljiv, obrtěn.

Betriebsamkeit f. prizadevnost, marljivost, skrbnost, obrtnost.

Betriebscapital n. obrtna —, upravna istina, glavnica.

Betriebszweig m. obrtnija; delo, s kterim se kdo živi.

betrinken upijaniti, opijaniti; sich — opiti (-pijem) se, upijaniti se.

betroffen zadét, pobit, oparjen.

betrüben žáliti, žalostiti (koga), žalost delati (komu); užaliti, ožalostiti, žalost prizadeti (-denem); —d žalostěn, žalostilěn, tožěn.

Betrübnis f. žalost, žal (-i), toga, otožnost, bridkost.

betrübt otožěn, žalostěn.

Betrug m. prevara, goljufija, okana.

betrügen várati, goljufati, noriti, slepiti; preváriti, ogoljufati, znoriti, preslepiti, okániti, prekaniti, opehariti; sich — motiti se, goljufati se; zmotiti se, ogoljufati se, prevariti se.

Betrüger m. goljúf, slepár.

Betrügerei f. goljufija, sleparija, sleparstvo.

Betrügerin f. goljufrivka, sleparica.

betrügerisch goljufriv, sleparski, prevarljiv, ukanljiv.

betrunken piján, opít.

Betschwester f. svetohlinka, tercijalka.

Befstuhl m. klečalo, klečalnik.

Befstunde f. molitvena ura.

Bett n. postelj (-i), postelja; dem. posteljica; (Kopftheil) zglavje (vzglavje); (Fußtheil) znožje (vznožje); zu —e gehen leči (ležem), spat iti (grem); d. — machen postlati (-steljem), *impf.* postiljati; (des Flusses) struga; Bettposteljni, za posteljo.

Bettdeke f. odeja, plahta.

Bettel m. beračija; Bettel- beraški, prosjaški.

bettelarm gol in suh, gol in bos, silo revěn. [nje.

Bettelei f. beračija, beraštvo, berače-

Bettelhandwerk n. beraštvo. [jaki.

Bettelleute pl. berači, beračija, pros-

Bettelmönch m. milostinar, menih prosjak.

betteln beračiti, vbogajme prositi, prosjačiti. [rači pl.

Bettelvolk n. beračija, siromačija, bettelweib n. s. Bettlerin.

betten postiljati, posteljo napravljati; postlati (-steljem), posteljo napraviti; wie man sich bettet, so schläft man kakor si kdo postelje, tako bode ležal.

Bettflasche

— 94 —

bewachen

Bettflasche f. grévnica (grejnica).

Bettgeber m. prenočevalěc, posteljaš.

Bettgeräth n. posteljna roba, oprava, posteljina.

Bettgestell n. posteljišče, posteljnják.

Bettkammer f. spalnica, ložnica.

Bettkissen n. vzglavje, podzglavje, vzglavnica, vanjkuš.

bettlägerig bolán, da mora v postelji ostati (-stanem); — sein bolan ležati (ležim), polegati.

Bettler m. berač, prosják, šterče; (verächtl.) bernjavs, beračún; —in f. beračica; (verächtl.) bernjavslja, beračunja.

Bettflatt f. s. Bettgestell.

Bettuch n. rjuha, plahta, prt.

Bettüberzug m. prevlaka, povlaka.

Bettwanze f. posteljna stenica.

Bettwäsche f. posteljna prtenina.

Bettzeug n. f. Bettgeräth.

Betwoche f. križev teděn.

Beuge f. krivina, vega, pregib.

Beugefall m. (gram) sklon, padež.

Beugemuskel f. mišica upogibnica.

bengen skloniti, upogniti, pripogniti; *impf.* sklanjati, upogibati (-gibljem), pripogibati; die Knie — prikloniti se, poklekniti; *impf.* priklanjati se, poklekovati; (frünmen) ključiti, kriviti; sključiti, skriviti; (gram.) sklanjati (v. Nom.), spregati, pregibati (-bljem) (v. Verb); sich — preganiti se, *impf.* pregibati se; sich vor jemanden — prikloniti se, *impf.* priklanjati se, uklanjati se; sich über die Leiche — nagniti se, *impf.* nagibati se čez, nad mrliča.

beugsam f. biegsam.

Beugung f. s. Beuge; (gram.) sklanjatěv, spregatěv; sklanjanje, spreganje.

Beule f. tur, tvor, bula, uljé (-sa); (an festen Theilen) grča, hrga; (v. einem Stoß oder Schlag) bunka, gumpa.

beunruhigen vznemiriti, onepokojiti; *impf.* vznemirjati, mótiti; die Annäherung des Feindes beunruhigte die Einwohner prebivalci so se jeli bati; skrbéti jih je jelo, ker se je sovražnik bližal; sich — skrb si delati, v strahu biti (sem).

beurkunden s pismi dokázati (-kažem), spričati; *impf.* dokazovati, spričevati.

beurlauben odpust komu dati, *impf.* dajati; sich — posloviti se, slovo vzeti (vzamem); *impf.* poslávljati se, slovo jemati (jemljem).

Beurlaubte m. odpuščeněc.

Beurlaubung f. odpust; poslovitěv.

beurtheilen presóditi, pretresti (-trem), preudariti; *impf.* presojati, pretresati, preudarjati.

Beurtheilung f. presojanje, presoja, razsodba, pretres.

Beurtheilungskraft f. razsodnost.

Beute f. plen, rop; — machen pléniti, ropati; upléniti, ugrábiti.

Beutel m. mošnja; (in den Mühlen) sito, tresilnica, mikulja; dem. mošnjica.

Beutelmeise f. plášica, reměc.

beuteln tresti (trem), meketati (memečem), mékiniti, májati; stresti, zmeketati, zmajati; (m. d. Kopfe) kimati, majati; skimati, zmajati.

Beutelschneider m. zmikavt, zmikalěc.

Beutelschneiderei f. zmikarstvo.

Beutelthier n. vrečár.

bevölkern obljúditi, naséliti, z ljudmi napolniti; *impf.* obljudovati, naseljevati.

bevölkert objuděn, naseljen.

Bevölkerung f. naselitěv; nasélniki, prebivalci pl., prebivalstvo.

bevollmächtigen pooblastiti, oblast podeliti komu; *impf.* pooblaščevati, oblast podeljevati.

Bevollmächtigte m. pooblaščeněc; f. pooblaščenka.

Bevollmächtigung f. pooblastitěv, pooblaščenje, pooblastilo.

bevor adv. pred, popréd, prej, popréj; coni. predno, preden, prej ko.

bevormunden varuha komu postaviti, *impf.* postavljati.

Bevormundete m. varovaněc; f. varovanka.

bevorstehen čakati, nastajati, bližati se.

bevorstehend bližnji, bodóč, kar ima nastopiti.

bevorworten f. besürworten.

bevorzugen einen prednost dati, *impf.* dajati komu, pred drugimi koga čislati.

bewachen varovati, pod stražo iméti (imám), čuvati, stražiti (nad čim), paziti, gledati (na kaj).

bewachsen

— 95 —

bewilligen

bewachsen obrasti (-rastem), zarasti; impf. obraščati.

bewachsen adi. obrasten, porasten.

Bewachung f. straža, varstvo, čuvanje, varovanje.

bewaffnen oborožiti, z orožjem oskrbeti; impf. oboroževati, z orožjem oskrbovati.

bewaffnet oborožen, v orožji.

Bewaffnete m. orožnik, oboroženčec.

Bewaffnung f. oboróženje; (Waffen) orožje.

Bewahrungsstalt f. oskrbovalnica, varovalnica.

bewahren varovati, čuvati, hraniti; obvarovati, ohraniti; (aufheben) shraniti, impf. shranjevati; Gott bewahre Bog obvari, Bog obvaruj, Bog ne daj; ei bewahre nikar, nikakor ne.

bewähren sich izkazati (-kažem) se, pokazati se, potrditi se; impf. izkazovati se, potrjevati se.

bewährt skušen, potrjen; (glaubwürdig) istinit, resničen; (echt) prav, pristěn.

bewahrheiten sich potrditi se, impf. potrjevati se. [shramba.

Bewahrung f. ohranitěv, varstvo; bewalden gozd zasejati, zarediti; impf. zaréjati.

bewaldet gozdnat, z gozdi obrasten.

bewältigen premoči (-morem), zmagati, užúgati; impf. premagovati, zmagovati; einen Aufruhr ukrotiti, zadušiti, potlačiti punt.

bewandert zveden, znajden, vajen, učén (v čem), vešč (čemu).

bewandt adi. wie — kak; so — tak; bei so — en Umständen ker je tako, v tacih okolščinah.

Bewandtnis f. okolščina, okolnost; damit hat es diese — to je tako, s to rečjo je taka.

bewässern eine Wiese napeljati, impf. napeljevati vode, spustiti vodo na travnik; bewässerte Thäler doline, ki jih potoki močijo, namakajo.

Bewässerung f. napeljevanje vode, dovajanje vodá.

Bewässerungsgraben m. draga.

bewegen ganiti, omájati; impf. gabati (gibljem), majati; (verrücken) pre-

makniti, impf. premikati; fig. nagniti, pripraviti; impf. nagibati, pripravljati (k čemu); (rühren) ganiti, omečiti; sich — (spazieren) sprehajati se, šetati se; gibati (gibljem) se, premikati se; ganiti se, premakniti se. [gón.

Beweggrund m. nagib, nagibljej, nabeweglich premakljiv, premičen, gibljiv, gibóč; — e Feiste prestopni, prestavni prazniki.

Beweglichkeit f. premakljivost, pregibljivost, gibčnost.

bewegt ganjen, ginjen; —es Meer zburkano morje.

Bewegung f. gibanje, premikanje, kretanje; in — sein gibati (gibljem) se, kretati se. [nepremakljiv.

bewegungslos neganljiv, negibljiv, Bewegungsorgan n. gibálo.

beweiben ženiti; oženiti (koga).

beweinen objokati, oplákati; impf. objokovati, oplakovati, jokati se (nad čim). [solz vreděn.

beweinenswürdig joka, objokovanja, Beweis m. dokáz, spričba; — führen dokazovati, spričevati; Beweis = dokazni.

beweisen dokazati (-kažem), spričati; impf. dokazovati, spričevati.

Beweisführer m. dokazovaléc.

Beweisgrund m. dokáz, razlog. [moč.

Beweiskraft f. dokaznost, dokazna

Beweismittel n. dokazilo, dokazno sredstvo.

Beweisregel f. dokazno pravilo.

Bewenden n. f. Bewandtnis.

bewenden lassen es bei etwas pustiti, impf. puščati pri čem; ostati (ostanem), ostajati pri čem; pustiti, puščati kakoršno je.

bewerben sich iskati (iščem) česa, poganjati se za kaj; um ein Amt — iskati službe.

Bewerber m. prosiléc.

bewerfen ometati (-mečem), impf. ometávati.

bewerkstelligen storiti, učiniti, napraviti, narediti, izpeljati (-peljem); impf. delati, činiti, napravljati, narejati, izpeljevati.

bewilligen dovoliti, dopustiti, privoliti, pripustiti; impf. dovoljevati, pripuščati 2c.

Bewilligung

— 96 —

bezüglich

Bewilligung f. dovoljenje, dovolitěv,
dopuščenje, dopust.

bewillkommen pozdraviti, blagospre-
jeti (-sprejmem); *impf.* pozdravljati,
blagosprejemati.

Bewillkommung f. pozdrav.

bewirken storiti, učiniti, narediti,
napraviti; *impf.* delati, činiti, narejati,
napravljati.
[gostovati.

bewirten gostiti; pogostiti, *impf.* po-

bewirtschaften gospodariti, gospodar-
stvo oskrbovati, upravljati; (d. Boden)
obdelovati.
[vanje, gostitěv.

Bewirtung f. gostovanje, pogosto-

bewohnbar pripravěn, doběr za sta-
novanje; das Haus ist nicht mehr —
v tej hiši se ne more več stanovati,
prebivati.
[živeti (v čem).

bewohnen prebivati, stanovati, bivati,

Bewohner m. prebivalěc, stanovalěc,
stanovnik; — der Niederung dolenjěc;
— einer Verggegend gorenjěc, gor-
janěc; — der Stadt meščán, mestján;
— des Dorfes vaščán, selán; — einer
Insel otočán u. s. w.; — in f. prebi-
valka, stanovalka.

bewölken sich obläčiti se, mračiti se;
pooblačiti se, pomračiti se.

bewölkt oblačen, mračen, temen.

bewundern čuditi se (čemu), diviti
se, občudovati (kaj); začuditi se, po-
čuditi se.

bewundernswert čučen, čučovít.

Bewunderung f. občudovanje, začu-
jenje.

bewuststvest; znan, poznan; es ist
mir noch — še pomnim, pametim;
sich selbst nicht — sein ne zavedati se,
ne vedeti (vém) sam za se.

bewuststlos nezaveden, brezzavesten,
brez zavesti.
[zavednost.

Bewuststlofigkeit f. nezavest (-i), ne-

Bewuststfein n. zavest (-i), zavednost;
zum — kommen zavédeti (-vém) se.

bezahlbar kar se dá splačati.

bezahlten plačati, popláčati; *impf.* pla-
čevati; zu theuer — preplačati, *impf.*
preplačevati; bar — z gotovimi denarji
plačati; fig. theuer — skúpiti.

Bezahlter m. plačevalč, plačník.

Bezahlung f. plačevanje; (das Geld)
plača, plačilo.

bezähmen krotiti, uzdati; ukrotiti,
obuzdati; sich — premágati se, *impf.*
premagovati se.

bezaubern očarati (koga); začarati
(komu), narediti (komu), obajati (koga);
*impf.* očarovati, naréjati; (durch stiereš
Anschauen) ureči (komu), uročiti, vúr-
čiti (koga).

bezaubernd čaroběn.

bezaubert očaran, zamaknen.

Bezauberung f. očaranje, čara, zamák-
nenje, omama.

beziehen sich für betrinken sich.

bezeichnen zaznámiti, oznáčiti; *impf.*
zaznámljati, zaznamovati; das ganze
Papier — vès papir počrtati, porisati.

bezeichnend zaznamovalěn, znamenív,
značajěn, značilěn.

Bezeichnung f. zaznamovanje, za-
znamba, známenje.

beziegen pokazati (-kažem), skazati;
*impf.* pokazovati, skazovati.

bezeugen spričati, potrditi, posvedó-
čiti; *impf.* spričevati.

beziehtigen für beschuldigen.

beziehen das Bett prevleči (-vlečem),
ogniti posteljo; *impf.* ogrinjati; die
Grenze — (= besichtigen) mejo obiti
(-idem), obhoditi, obhajati; (d. Haus)
nastaniti se, vséliti se; *impf.* nastanje-
vati, vseljevati se; (Waren) dobiti,
prejeti (prejmem); *impf.* dobivati, pre-
jemati; sich auf etwas — nanašati se,
ozirati se; naslanjati se, opirati se
na kaj.

beziehend nanašalěn, oziralěn.

Beziehung f. (Verhältnis) razmera,
razmerje; (Rücksicht) ozir, pogled; in
ne auf das Vermögen gledé na pre-
moženje, kar se tiče premoženja; ich
stehe in keiner — zu ihm nimam ni-
kakoršne zveze, dotikež njim.

beziehungsweise adv. oziroma.

Bezirk m. okraj, okrožje, kotar; Be-
zirfs= okrajni, kotarski.

Bezoar m. Bezoarstein m. bezoár, sred-
stvo zoper strup.

Bezug m. (Verhältnis) razméra, raz-
mérje; (d. Beziehen) prejém, prejemék,
dobivanje; mit — auf etwas gledé na
kaj, z ozirom na kaj.

bezüglich dotičen, zadevěn.

Bezüglichkeit

— 97 —

bilden

Bezüglichkeit f. dotičnost, ozirnost.

Bezugs- dotični, zadevni.

Bezugsrecht n. pravica kaj jemati,
dobivati.

bezwecken f. beabsichtigen.

bezweifeln dvomiti (nad čim).

bezwingbar premagljív, zmagljív.

bezwingen premoči (-morem), zmoči,
zmágati, premágati, užugati, ugnati
(-ženem), obvladati; *impf.* zmagovati,
premagovati.

Bezwinger m. zmagaléc, premagaléc.

Bezwingung f. zmaga, premaga; seit
der — des Auffstandes odkar je bil
punt udušen, zamorjen.

Bianco; etwas in — lassen pustiti
kaj prazno, belo, ne popisano.

Bibel f. sveto pismo, biblija; Bibel-
svetopisemski, biblijski.

bibelfest učen v svetem pismu, veščak
v bibliji.

Bibelstelle f. mesto iz sv. pisma.

Bibelüberseßung f. prestava sv. pisma.

Biber m. boběr, daběr; Biber= bobrov,
dabrov.

Bibergeil n. bóbrovina, dábrovina.

Bibliograph m. knjigopisěc, biblijo-
graf. [grafija.

Bibliographie f. knjigopisje, biblijo-

Bibliothek f. knjižnica, biblioteka.

Bibliothekarm knjižničar, biblijotekár.

biblisch svetopisemski, biblijski.

biconcav dvojnojamast.

biconver dvojnoizbočen.

bieder vrl, pošten, praveděn.

Biederkrit f. vrlost, poštenost, pra-
vednost.

Biedermann m. poštenják, vrl mož.

biegen upogniti, ugniti, nakloniti,
prikloniti, nagniti; *impf.* upogibati,
ugibati, naklanjati, priklanjati, na-
gibati; (einen Aſt) pripogniti, *impf.*
pripogibati; frumm — kriviti, słočiti;
ukriviti, usločiti; (gram.) sklanjati,
sprégati; ſich — šibiti se, kriviti se.

biegsam gibljív, giběk, giběčn, šiběk,
vitěk, upogljív; fig. okretěn.

Biegsamkeit f. gibčnost, šibkost, vit-
kost; okretnost.

Biegung f. upogibanje, zavijanje; gib,
pregib; (Krümmung) oviněk, zavoj;
(gram.) sklanjatěv. spregatěv.

Biene f. bučela, bčela, čbela; dem.
bučelica, čbelica; Bienen= bučelni,
čbelni.

Bienenhaus n. bučelnják, ulnják.

Bienenkönigin f. mática.

Bienenkorb m. ulj, koš.

bienenreich bučelnat, poln bučel.

Bienenfaug m. mrtva kopriva.

Bienenſchwarm m. roj; erſter — pr-
viněc, prvěc; zweiter — drugěc; den
— auffangen roj ogrebsti (-grebem)
od. ogreniti; *impf.* ogrebatı.

Bienenſtachel m. želo, žalěc.

Bienenſtock m. ulj, panj.

Bienenzucht f. bučelarstvo, bučelarija.

Bienenzüchter m. bučelar; — sein
bučelariti.

Bier n. pivo, ol; — brauen pivo
variti, ol kuhati.

Bierbrauer m. pivovár, pivár, olár.

Bierbrauerei f. pivarija, pivarstvo,
olarija, olarstvo.

Bierbraußtätte f. pivovarna.

Bierhaus n. pivarnica, olarnica.

Bierkrug m. vrč, ročka za pivo.

Bierschank m. točenje piva, ola; pi-
varnica, olárnica.

Biersteuer f. pivarnina, olarnina, da-
věk od piva, ola.

Biersuppe f. pivna juha, juha od piva.

Bierzehe f. zapitěk na pivu, olu.

Biestmilch f. mlezva, mlezivo.

bieten dati, podati; *impf.* dájati, po-
dájati; die Spiege —, Troß — upreti
se, zoperstaviti se; *impf.* upirati se,
zoperstavljati se; (anbieten) ponúditi,
*impf.* ponújati.

Bigamie f. dvoženstvo, bigamija.

bigott svetohlinski.

Bigotterie f. svetohlinstvo.

Bijouterie f. dragocenina, dragotina.

Bilanſ z. konečni račun o dohodkih
in stroških, o dobičku in zgubi, bilanca.

Bild m. polh.

Bildſalle f. samostrla.

Bildloch n. pólšina.

Bild n. podoba, obráz, slika; (Gleich-
nis) prilika; (Standbild) kip; dem.
podóbica, obrazěk.

bilden obráziti, podobiti; izobraziti,
upodobiti, podobo dati; *impf.* izobra-
ževati, upodábljati; (d. Geißt) mikati,

7

bildend

— 98 —

Binnenland

likati, úriti, bistriti; omikati, olikati, izobraziti, zbistriti, zbrihtati; *impf.* omikovati, izobraževati; (machen) delati, tvoriti, storiti, napraviti, narediti, osnovati (-snujem), ustanoviti; *impf.* napravljati, narejati, snovati.

bildend obrazilën, obraževalën, omikovalën, upodobujőc; tvorilën.

Bilderbibel f. sveto pismo s podobami.

Bilderbuch n. knjiga s podobami.

Bilderdentung f. podoboznanstvo.

Bilderdienst m. podobočastje, malikovalstvo.

Bildergallerie f. slikarnica.

Bilderhandel m. kupčija s podobami.

Bilderrahmen m. okvir podobe.

bilderreich slikovít, poln slik, podôb, prilik.

Bildersammlung f. zbirka podôb, nabira podob, slik.

Bilderschrift f. podobopisje.

Bilderstreit m. prepir zastran podôb.

Bilderstürmer m. obrazoborěc, razdiralěc podôb.

Bilderstürmerei f. obrazoborstvo, kipoborstvo, razdiranje podôb. [dôb.

Bildgießer m. podobolijěc, vlivalěc pod.

Bildhauer m. podobar, kipár. [stvo.

Bildhauerkunft f. podobarstvo, kiparbildlich (übertragen) prenesen; — darstellen slikovito predstaviti; —e Sprache slikovit jezik.

Bildner m. podobar, kipár; fig. izobraževalěc, omikovalěc, učenik.

Bildnis n. obráz, podoba; posnetěk.

bildsam sposoběn za omiko, ktor se dá omikati, izobraziti; izobrazěn.

Bildsäule f. kip, soha, štátua.

Bildschniffer m. rezbár.

bildschün prelép, sprelép, čudolép.

Bildung f. obrazovanje, tvoritěv; (Erſchaffung) stvaritěv, stvarjenje; (Geſichtsbildung) obráz; (eines Vereines) napravljanje, naprava, ustanovitěv; (d. Verſtandes) izobraževanje; (Cultur) omika, omikanost, olikanost, izobráženost. [lišče.

Bildungsanstalt f. izobraževališče, učibildungsfühig s. bildsam.

Bildungsstoff m. tvorivo.

Bildwerk n. podoba naslikana, izdolbena, izrezana.

Bill f. nasvet kake postave.

Billard n. biljár.

Billardspiel n. igra na biljár.

Billardzimmer n. biljarnica.

Bille f. (Kugel) óblica; (Bapſen) čep, štekelj.

Billet n. listěk, pisemce, biljet.

billig pravičen, prav; (v. Preise) primérna, zmerna, nizka cena, doběr kup; *adv.* po ceni, cenó; *comp.* cenéje.

billigen potrditi, odóbriti, pohvaliti; *impf.* potrjevati, odobrávati.

billigerweise *adv.* po pravici, kakor je prav.

Billigkeit f. pravičnost, pravednost; (v. Preise) cenost, nizka cena, doběr kup.

Billigung f. potrditěv, potrdba, povala, odobravanje.

Billion f. bilijón, milijón milijonov.

Bilsenkraut n. (*Hyosciamus*) zobnik; Bilsenkraut= zobnikov.

Bimskein m. plověc, plovoči kamen, votlič.

Binde f. obéza, preveza, povijača, ovijača; Hals—ovrátnica; (um den Leib) pas, pojás; (in d. Heraldik) trak; (bei Muskein) vez (-í), vezilo.

Bindegewebe n. vezna tkanina.

Bindehant f. vezna kožica.

Bindemittel n. vez (-í), vezilo.

binden vézati (vežem); zvezati, *impf.* zvezovati; alles nach der Reihe — pozvezati, *impf.* povezovati; an etwas — privezati, *impf.* privezovati k čemu; Kränze — vence plesti (pletem), viti (vijem); splesti, poviti; *impf.* spletati, povijati; sich an etw. — držati (-žím) se česa, ravnati se po čem.

Binder m. vezáč, vezalěc.

Bindereisig n. rogoz, rogozina.

Bindevoral m. spona.

Bindewort n. veznik.

Bindezeichen n. vezáj.

Bindsaden m. vrvica, motvóz, motóz.

Bindriegel m. vez (-í).

Bindung f. vez (-í), vezatěv.

Bingelkraut n. govšěc.

binnen praep. v, za.

Binnenhandel m. notranja, domača kupčija.

Binnenland n. notranja dežela.

Binnenmeer

— 99 —

Blähhals

Binnenmeer *n.* notranje, sredozemsko morje.

Binom *n.* dvočlen.

binominal dvočlén, dvočleněn.

Binse *f.* (Scirpus) sit, coll. sitje; auch srpica; (Iuncus) loč (-i), loček, coll. ločje; (Arundo phragmites) trst, bič, biček, coll. bičje; Binjen- ločnat, bičnat, iz ločja, sitja, bičja.

Binfendecke *f.* štorja, rogóžina.

Binfengesledt *n.* pletenina iz sitja, ločja.

[pisěc.

Biograph *m.* životopisěc, življenje-
Biographie *f.* životopís, življenjepís.

biographisch životopisěn, življenje-
pisěn.

Birke *f.* breza; dem. brézica; Birken-
brezov.

Birkenbaum *m.* f. Birke.

Birkenholz *n.* brezovina.

Birkenruthe *f.* brezovka.

Birkenfaßt *m.* brezovica, brezov sok,
brezova mezga.

Birkhäuser *m.* zelena vrana.

Birkhahn *m.* rúševěc, škárjevěc.

Birkhenne *f.* rúševka, škárjevka.

Birn (Birne) *f.* hruška, gruška; dem.
hruškica (jowohl die Frucht als auch
der Baum); Birn= hruškov.

Birnbaumholz *n.* hruškovina.

Birnmoßt *m.* hruškověc, hruškovka,
tepkověc.

Birnschnitz *m.* hruškov krhelj, klojěc.

Birsch *f.* lov s pušo; auf die — gehen
iti (grem) na lov, iti lovit, streljat.

birschen streljati; ustreliti.

bis praep. do; — jeßt do sěh (sih)
mal, doslej, do sěh dob; — wie weit,
— woßin? doklej, dokód? coni. do-
kler, dokler ne.

Bisam *m.* moščk, moščjak, pižem.

bisamarkig moškast, pižmast.

Bisamthier *n.* pižmar, pižmověc.

Bischof *m.* škoł, biskop; (griechischer)
vladika; des Bischofs škofov.

bischöflich škofovski, škofji.

Bischofs= f. bischöflich.

Bischofsamt *n.* škofijstvo.

Biscuit *n.* prepečenče, suhar.

bisher *adv.* doslej, dosedaj, dozdaj,
do sěh (sih) mal, do sěh dob.

bisherig dosedánji.

Biss *m.* ugriz, ugrizěk; (v. Fliegen,
Mücken, Schlangen) pik.

Bisschen *n.* grižljej, založaj, drobljej,
košček; troha, tróhica; ein bisschen
nekaj, nekoliko, nekaj malega.

Bissen *m.* kos, košček, grižljej, založaj.

bissig ujedljív, ugrizljív, popadljív;
(v. Worten) zajedljív, zbadljív, ostěr.

Bisthau *n.* škofija, vladikovina.

bisweilen *adv.* včasi, včasih.

Bitte *f.* prošnja, prošenje; eine —
thun zaprositi, poprositi (koga za kaj);
eine — für jemanden einlegen prositi
za koga.

bitten prosíti; poprositi, zaprositi;
zu Gaste — vabiti; povabiti; oft,
dringend — moledovati, molédvati.

Bitten *n.* prošenje, prošnja.

Bitter *m.* prosilěc, prošník; moledo-
valěc.

bitter greněk, grenkoběn, gorjúp,
gorěk; fig. briděk, greněk, hud.

bitterböse zelò hud, čemerěn, srdit,
razkačen.

Bitterkeit *f.* grenkota, grenkoba, gren-
kost; bridkost.

bitterlich grenkljat, grenkoběn, gren-
kast; — weinen milo se jokati; —
bedürfen hudo, silno, živo potrebovati.

Bittersalz *n.* grenka sol (-í), angle-
ška sol.

bittersalzig grenkoslán.

Bitterkoff *m.* grenčec.

Bitterwasser *n.* grenčica, grenka voda.

Bittfahrt *f.* božja pot (-i).

Bittgang *m.* obhod, procesija.

Bittschrift *f.* prošnje pismo, prošnja.

Bittsteller *m.* prosilěc, prositelj, proš-
njik; —in *f.* prosilka, prošnjica.

bittweise *adv.* proséč, s prošnjo.

bivouakieren prenočiti, *impf.* pre-
nočevati pod milim nebom.

bizarr čuděn, silno čuděn.

Blachfeld *n.* planjava, raván (-i), rav-
nina, poljana.

Blachfrost *m.* golomraz, golomrazica,
suh mraz (t. j. brez snega).

blähen napihniti, napeti (-pnem);
*impf.* napihovati, napénjati; jid
napihovati se.

bühend napihovalěn, napenjajoč.

Blähhals *m.* debeli vrat.

7*

Blähung

100 —

bleibend

Blähung f. napihovanje, napénjanje;
er leidet an —en rado ga napenja,
vetrovi mu nagajajo, ga nadlegujejo.

blank svetěl, svitěl; (błož) gol, nag;
(gelulož) suh, prazěn.

Blankett n. golica.

Blase f. mehúr, mehír; dem. me-
hurěc, mehurčěk; (Hitzblase) mozólj;
(Śchwiele) žulj.

Blasebalg m. meh, pihalnik.

Blaschorn n. rog, trobilo.

blasen pihati (pišem); pihniti; (v.
Winde) pihati, briti (brijem); auf der
Flöte oder die Flöte — piskati, za-
piskati na piščal; auf dem Horne —
tróbiti, zatróbiti; in die Hände —
hukati; hukniti v roke.

[ščaj.

Blasenausflach m. mehurčasti spu-
blasenförmig mehurjast, mehurčkast,
mozoljast.

Blasenpflaster n. mehurnik, mozoljnik.
Blasenstein m. mehurni kamen, ka-
men v mehurji.

Blasenwurm m. mehurnjak.

blasig mehurnat, mozoljnat.

Blasinstrument n. trobilo, piskalo.

blas sled; — jein bledéti; — werden
obledéti, prebledéti; impf. obledévati.

Bläße f. bledoba, bledost; (a. Pferde)
lisa, liša; ein Pferd mit einer — lisast
konj; eine Kuh mit einer — brezasta
krava.

Blasshuhn n. (Fulica atra) črna
liska, pandirěk, potopka.

blaswangig bledoliččn.

Blatt n. list, pero (peresa), lepen;
coll. listje, pérje, lepenje; (v. Papier)
list; das — hat sich gewendet drugi
veter vleče, vreme se je prevrglo, kolo
sreče se je obrnilo; sich kein — vor
den Mund nehmen na vsa usta po-
vedati.

blattähnlich listast, listu podoběn.

Blättchen n. listěk, listič, peresce.

Blatter f. mozólj, mehúr; die —n
(variolae) osépnice, kozé pl.; —n
haben biti (sem) kozav, osépničav,
imeti kozé, osépnice.

blätterig listnat, pérnat, lepenjat.

blätterlos brezlistěn, gol.

blättern prebirati, prevračati liste.

Blatternarbe f. pika, jámica.

blatternarbig pikast, osépničast,
kozičav.

Blätterpilz m. pečenka.

Blätterschwamm m. platničarica.

Blattfläche f. listna ploskěv.

blattförmig listast.

Blattgold n. zlata pena.

Blattkäfer m. božja krávica.

Blattlaus f. listna uš (-í), ušica.

blattlos brezlistěn.

blattreich listnat, listovit, pernat.

Blattscheide f. listna nožnica.

Blattseite f. stran (-í), plat (-í).

Blattfilber n. sreberna pena.

Blattstiel m. pecelj (-na), recelj, petlja,
petljika.

Blattwespe f. grizlica.

blau moděr, plav; (himmelblau)
višnjev, višnjel; (mcerblau) sinj.

blauängig modroók, plavoók.

Bläue f. modrina, plavetina; sinjina,
višnjelost.

blauen modriti se, sinjiti se, sinjast
prihájati.

[liti.

bläuen modro, plavo barvati, višnje-

Blauholz n. višnjeva prožiljka.

Blaukehlchen n. višnjeva taščica.

bläulich višnjelkast, zamodrél, sinj-
kast, modrast, plavkast.

Glaumontag m. zaspani ponedeljek.

Glauſaure f. pruska kislina.

Glauſpecht m. brglez.

Glauſtein m. višnjelēc. [vina.

Glach n. ploča, pločevina, pleh, pleho-
blechern pločnat, plehnat.

blechförmig platičast.

Glachware f. pločevina, plehovina.

blecken die Zähne réžati (režím) se,
zobé kazati (kažem).

Blei n. sviněc, olovo; Blei= svinčení,
svinčni.

bleiben ostati (ostanem), impf. ostá-
jati; ſtehen — postati (-stojím), impf.
postájati; ſtecken — obtičati (-tičím);
ſißen — obsedéti; hangen — obviséti;
liegen — obležati (-ležím); — laffen
pustiti, impf. puščati; im Kriege —
pasti (padem); bei etwas — držati
(držím) se česa.

Bleiben n. ostaněk.

bleibend stanovitěn, stalěn, trpežěn;
(ewig) večěn.

blißschnell

— 102 —

blutdürstig

blißschnell bliskovit, nagel kakor blisk.

Blißstrahl m. strela, gromska strela.

Blor, en bloc počez, povprek.

Block m. panj, klada, porungelj (-na), bruno, trkēlj, štor; (Haublock) tnalo, naton; (Sägeblock) krkēlj, krlj, hlod.

Blockade f. obstop, oblega (trdnjave); (auf dem Meere) zaprtija, zaprtje.

Blockadezustand m. obstopno, obležno stanje.

blockartig kladast. [nica.

Blockhaus n. kladara, čardak, strel-

blockieren obstopiti, obleći (-ležem); impf. obstopati, oblegati; (a. d. Meere) zapreti, impf. zapirati.

blöde slaboumēn, bedast, topogláv; (fürtsam) bojěč, plah, plašljiv; (v. d. Augen) slab, slabotēn.

Blödigkeit f. slaboumnost, bedaštvo, topoglavost; plahota, plašljivost; slabota.

blödsichtig brljav, slabovidēn.

Blödsichtige m. brljavěc, slaboviděc; f. brljavka. [nost.

Blödsichtigkeit f. brljavost, slabovid-

Blödsinn m. slaboumje, slaboumnost, topoglavost, bedost, bebost.

blödsinnig slaboumēn, topogláv, bedast, bebast.

blöken (v. Rindbich) mukati; zamukati; (v. Schafen) beketati (-tám und -čem); zabeketati; (v. Ziegen) meketati (-tám u. -čem); zameketati; —d ankommen primukati, pribeketati, primeketati. [meketanje, meket.

Blöcken n. mukanje; beketanje, beket;

blond belolás, belkast, rumenolás, rumenkast, zlatolás, rudečkast.

Blonde m. belolasče, rumenolasče, zlatolasče; f. belolaska, rumenolaska, zlatolaska.

blondhaarig f. blond.

bloß nag, gol, odkrit; (v. Haupte) razoglav, gologlav; (v. Halse) golovrat; (v. d. Händen) golorók; (v. d. Füßen) bos, bosonóg, sezút; (allein) sam, zgol, samojedín; adv. samo, le, zgolj, jedino, einen —stellen sramotiti; osramotiti, v sramoto pripraviti koga.

Blöke f. nagota, nagěc, golota, golost; (e. baumleere Stelle) goličava, goljava, goljina; (Armut) siromaščina.

bloßfüßig f. barfuß.

bloßköpsig f. barhaupt.

Bloßstellung f. sramotitěv, odkrivanje slabosti kacega človeka.

blühen evesti (evetem), cvetéti, evitati, evétati. [evetka.

Blümchen n. cvetičica, cvetličica, Blume f. cvetica, cvetlica: Blumen-cvetični, cvetlični.

Blumenausstellung f. razstava cvetlic.

Blumenbau m. cvetličarstvo.

Blumenblatt n. cvetni list.

Blumengarten m. cvetličnjak, vrt za cvetlice.

Blumengärtner m. cvetličar, cvetičar.

Blumengöttin f. Cvetana.

Blumenkelch m. cvetna čaša. [ohrovt.

Blumenkohl m. cvetno zelje, cvetni

Blumenkorb m. jerbaščěk za cvetlice.

Blumenkranz m. veněc od cvetlic.

Blumenkrone f. venčič, cvetna krona.

Blumenkresse f. cvetoběr; (Anthologie) cvetnik, cvetje.

Blumenliebhaber m. cvetoljúb.

blumenreich cvetličnat, poln cvetlic.

Blumenstreide f. cvetna nožnica.

Blumenstaub m. cvetni prah.

Blumenstrauß m. šopěk, kita, kitica.

Blumentopf m. cvetnják, loněc za cvetlice.

blumicht cvetličast, cvetast.

blumig cvetličen, cvetěn, cvetličnat, cvetnat.

Blümlein n. f. Blümchen.

Blut n. kri (krví); (Abstammung) rod, koleno; das — stieg ihm in’s Gesicht rudečica ga je oblila, zarudel je; Gut und — für den Kaiser življenje in premoženje za cesarja; Blut— krvni.

Blutader f. žila privodnica, dovodnica.

Blutarm malokrvěn; fig. krvavo potreběn, zelo ubog.

Blutauswurf m. hrkanje krví, krváv hrkelj. [klanje.

Blutbad n. prelitje, prelivanje krví, blutbeflekt okrvavljen, krváv.

Blutbrechen n. bljuvanje, brúhanje krví; — haben kri bljuvati, bruhati.

Blutdurf m. krvoločnost, krvoželjnost, žeja po krvi.

blutdürstig krvoločen, krvoželjën, krvožejën.

Bocks=

— 104 —

bordieren

Bocks= kozlov, kozlovski, kozji.

Bocksbart m. rozja brada.

Bocksdorn m. kustovnica.

Boden m. tla pl. (gen. tal); (Erd—) zemlja; (Grund u. —) zemljiše, svet; (des Gefäjes) dno; (unter dem Dache) podstrešje, dilje pl.; Boden= spodnji, dolnji.

Bodenart f. vrsta zemlje.

Bodenbrett n. spodnjica, podnica.

Bodencultur f. obdelovanje zemlje.

Bodenerzeugnis n. pridelč, prirodč.

Bodenkammer f. górnjica, zgornja izba.

Bodenkunde f. zemljeznanstvo.

Bodenloch n. (Dachfenster) lina.

bodentos brez dna; fig. neskončen, nezmeren.

Bodensatz m. gošča, troska, drože (-ij), droži, podmást (-i).

Bodenschutz f. plast (-i).

Bodenzins m. površnina.

Bogen m. (Gewölbe) obók, oblók, svod; (Schießbogen) strelni lok, samostrel; (Fiedelbogen) lok, ločee; (Birbelbogen) obód; (Regenbogen) mávrica, božji stol; (Papier) pôla; in Bausch und — po vrhu, povprék, počez.

Bogendecke f. svod, strop.

Bogenfenster n. obókano okno.

bogenförmig (concar) slok, sločen, slokast; (convex) zbočen, zbokast, obočen, obokast.

Bogengang m. oblók, obókan hodnik.

Bogengrad m. ločna stopinja.

Bogenmacher m. lokár; samójstrar.

Bogenfüße m. lokostrelěc, strelěc z lokom.

Bogenfehne f. tetív (-i), tetiva.

bogenweise adv. pôla za pôlo.

Bogenzirkel m. šestilo.

Bohle f. (eine Art Bretter) platnica, podnica, mostnica.

Bohne f. bob, fižól; Bohnen= bobov, fižolov.

bohnen gladiti, voščiti (tla).

Bohnenacker m. bobišče, bobovišče.

bohnenartig (—förmig) bobast, bobovnast, bobu podoběn.

Bohnenbaum m. bóbověc.

Bohnenhülse f. bobov strok; coll. bobovo stročje.

Bohnenstroh n. bobovica, bobova slama.

bohren vrtati; zvrtati; das Schiff in den Grund — ládijo potopiti, ladijo v morje pogrezniti.

Bohrer m. sveder; (Nagel—) žébeljnik; (Rechen—) grabeljnik; (d. bohrende Mann) vrtáč, vrtalěc.

Bohrstliege f. vrtalka.

Bohrmehl n. vrtanina, izvrtki pl.

Bohrmuschel f. kamenovrt.

Bohrschmied m. svedrár.

Bohrwurm m. kukče.

Bohrzeug n. vrtalo, vrtalnik.

Boisal; n. morska sol (-i).

Bojar m. boljár, plemič; Bojaren= boljarski.

Bole f. globoka, okrogla posóda, globoka skleda; (Samenbehältnis) glavica; (Zwiebel) luk, čebúla, dem. čebúlica.

Bollwerk n. (im Wasserbaue) zajezje, kašća; (Festungs—) ostrog, ogradje, gradiše, braniše.

Bolzen m. pušica, strelica; (Keil) zagozda, zagvozda, klin.

Bombarde f. bombarda.

Bombardement n. bombardovanje.

Bombardier m. bombardár.

bombardieren bombardovati, bombe metáti (mečem), spuščati.

Bombardierkäfer m. puškar.

Bombast m. napetost, preobilnost, nadutost.

bombaftisch napét, nadút.

Bombe f. bomba.

bombenfest neprebitén.

Bonbon m. sladčica, sladkarija.

Bonmot n. dovtip, dovtipna beseda.

Bonvivant m. lahkoživče, dobroživče.

Boot n. čoln, ládjica; dem. čolnič, čolniček.

Bootsmann m. čolnár, mornár.

Borar m. boraks, boras.

Bord m. (am Schiffe) bôk, kraj; (e. Flusjes) kraj, breg; an — gehen v ládijo stopiti, iti (grem) na barko; über — werfen iz ládije metáti (mečem); po- metáti, vreči (vržem); über — fallen iz ladije pasti (padem) v morje.

Bordell n. kurbišče.

bordieren robiti; obrobiti, zarobiti; (mit etwas) obšiti (-šijem); obšivati.

Bordur

— 105 —

Brand

Bordur f. obrób, obšív.

Boreas m. séver.

Borg m. pósoda, zajem; auf — geben úpati, na up, na počák dati, *impf*. dajati; auf — nehmen v zájem, na zajem, na pósodo vzeti (vzamem), *impf*. jemati (jemljem); auf — verkaufen na počák, na brado prodati, *impf*. prodajati.

borgen (auf Credit geben) úpati, pósóditi, na úp, na počák dati, *impf*. dajati; (auf Credit nehmen) na pósodo vzeti (vzamem), izposóditi si; *impf*. jemati (jemljem), izposojevati si.

Borger m. (Borggeber) posojilěc, upnik; (Borgnehmer) upojemnik, ktor jemlje na pósodo.

Borke f. skorja, lub, lubád (-i); *coll*. lubje; (e. Geschwüres) krasta.

Borkenkäfer m. zalubnik, lubadár.

Born m. vír, vrelěc, studeněc.

borniert slabouměn, budalast, bedast, top, trapast.

Borniertheit f. slaboumnost, budalost, topost.

Borsdorferapfel m. mišansko jábelko, mošánekar, mišáncigar.

Börse f. mošnja; zbiralíšče kupčevaleev, borza; Börsen= borzni.

Borst m. poč (-i), poklina, razpoklina.

Borsle f. ščetina, šetina; dem. ščetinica; *coll*. ščetinje; (b. Žgel) igla, špica.

borsten sich ščetíniti se, sršiti se, jěžiti se.

borstenartig (—förmig) ščetinast.

Borstenhaar n. ščetinje.

Borstenthier n. ščetiněc, ščetinka.

Borstennieh n. svinje, krmetina.

Borstig ščetinat.

Borte f. rob, trak, pasěc, porta; in Kärnt. prema.

bösartig hudoběn, zloběn, zločest, zěl, malopriděn, hudomušěn; (v. d. Krankheit) hud, nevarěn.

Bösartigkeit f. hudobnost, zlobnost, malopridnost; nevarnost.

Böschung f. položnost, poševnost, bok, pobočje.

böse hud, hudoběn, zěl, zloběn, zločest; (zornig) srdit, ljut, jezěn; — machen pohujšati, spriditi; razsrditi, razljutiti, ujeziti; — werden popačiti

se, pohujšati se, spriditi se; razsrditi se, razljutiti se, ujeziti se; — Buben poredni, malopridni fantastini; —s Maul hud, zbadljív, opravljív jezik; —s Beißpiel slab, grd zgled.

Büse m. hudir, vrag, zlom, zloměk, zlodej.

Böfeuicht m. hudobnež, hudodelnik, hudodelěc, zločín, zločiněc; du bíf ein — hudoba iz tebe gleda.

boshaft poreděn, neporeděn, hudobben, zloběn. [zlobnost.

Boshaftigkeit f. porednost, hudobnost, Bosheit f. zloba, hudobija, zlobnost, hudobnost. [běn.

bäswillig zlovoljěn, hudovoljěn, zlo-

Böswilligkeit f. zlovoljnost, zlobnost.

Botanik f. rastlinstvo, rastlinoznanstvo, botánika. [kar.

Botaniker m. rastlinoslověc, botanibotanisch rastlinski, rastlinoznanski,

botaničen. [birati.

botanisieren rastlináriti, rastline na-

Bote m. sěl, poročnik, vestnik.

Botenwesen n. selstvo, poročništvo.

Botmäßigkeit f. gospodstvo, oblast (-i).

Botchaft f. (Nachricht) poročilo, sporčilo, naznanilo, glas, novica, vest (-i); (Gesandtschaft) poslanstvo.

Botchafter m. poslaněc, poročnik.

Böttcher m. bednjár, bečvár, čebrár; Böttcher= bednjarski, bečvarski, čebrarski.

Bottich m. beděnj, bečva; großer — kad (-i), čeběr; dem. kadica, čebrič.

Bouquet n. šopěk, kitica. [télja.

Bouteille f. steklenica, sklenica, bu-Boutique f. s. Bude.

Bowle f. (sp. Bohl) s. Bole.

brach adv. v prahi, neobdelano.

Brachacker m. praha, njiva v prahi, pusta njiva.

Brache f. praha, ledina; (unbebaute Gegend) puščina.

brachen prašiti, praho orati (orjem).

Brachkäfer m. prosnica.

Brachland n. ledina.

Brachmonat m. rožnik, junij.

Brahmine m. bramín, bramáněc.

Brand m. gorjenje, paljenje; (Feuersbrunst) požár, požig, ogěnj; in — geraten užgati (-žgěm) se, vneti (vna-

Brandeisen

— 106 —

bräunen

mem) se; *impf.* užigati se, vnemati se; in — sezen zažgati, zapaliti; *impf.* zažigati; (am Getreide) snet (-i); (an Bäumen) ožig; (an Reben) palež; (an-gebranntes Stück Holz) ogorěk, glavnja; (d. Ziegel) žganje; (d. Kalfes) kuhanje; (Sige) vročina. žgalina, pripeka; (Brand-wunde) opekлина, speklina; (Krankheit) prisád: Brand- požarni.

Brandeisen n. užigalo. [péti.

branden burkati, vreti, pluskati, ki-
Brander m. zažigalna ladija, zaži-
galka; (Bünder) zažigáč.

Brandflech m. speklina.

Brandgeruch m. smod, zasmod, za-
smodina.

brandicht prismojen.

brandig (v. Getreide) snetív, snetjáv,
snetljív; (v. Bäumen) peréć, pirov.

Brandleger m. zažigalec, požigalec;
—in f. zažigalka, požigalka.

Brandlegung f. zažig, požig.

Brandmal n. vžgano známenje.

brandmalen, brandmarken užgati
(-žgèm), impf. užigati; fig. sramotiti;
osramotiti.

Brandmauer f. opaž, zid proti ognju.
Brandopfer n. žgalna žrtěv, žgalno
darilo.

Brandordnung f. požarni, gasilni red.

Brandplatz m. goriše, pogoriše.

Brandschaden m. škoda po požaru.

Brandschadenversicherungsanstalt f. za-
varoválnica proti požarni škodi.

brandschaden paležino oder požigál-
ščino naložiti, impf. nalágati.

Brandschabung f. požigálsčina, pale-
žina, kontribucija.

Brandsohle f. notranji podplat.

Brandstätte f. pogoriše, pogoréliše.

Brandskifter m. požigalec, zažigalec.

Brandskiftung f. požig, požiganje, za-
žig, zažiganje.

Brandung f. bibavica; butanje, ki-
penje morskih valov ob —.

Brandversicherung f. zavarovanje proti ognju; —Sanstalt f. zavaroválnica proti ognju.

Brandwache f. požarna straža.

Brandzeichen n. j. Brandmal.

Brandzeugnis n. pogorelski list, po-
gorelsko pismo.

Brantwein m. žganje, žganjica; —
brennen žganje kuhati, žgati (žgèm).

Brantweinbrenner m. žganjár; —ei f.
žganjarija; (Drt) žganjárnica.

Brantweinschank m. žganjarija.

Brantweintrinker m. žganjepivče.

Brasilienholz n. braziljka, pražiljka.

braten peči (pečem); speči, opeči;
reſt. peči se.

Braten m. pečenka.

Bratenwender m. (Person) obračalěc;
(Werfzeug) obračalo, sukalo. [čenje.

Bratosen m. peč (-i), ognjiše za pe-
Bratpfanne f. peklo, pekev, ponva za
pečenje.

Bratrübe f. smojka, pečena repa.

Bratfsch m. raženj.

Bratwurſt f. mesena klobasa.

Bruch m. običáj, šega, navada; (Ge-
braud) potreba, raba.

brauchbar raběn, rabljív, pripravěn
(za kaj).

Brauchbarkeit f. rabnost, porabnost,
rabljivost, pripravnost.

brauchten rábiti, uživati (zdravilo,
jed), upotrebovati; porabiti, užiti
(-žijem), upotrébiti; (nöthig haben)
potrebovati, trebati, treba biti (komu
česa), pogréšati; (anwenden) obrniti,
impf. obračati (v kaj). [hati.

braunen variti, kuhati; zvariti, sku-
Brauer m. pivovár, olár.

Brauerei f. pivovarstvo, olarstvo;
(Gewerbe) pivarija, olarija; (Brauhaus)
pivárna, olárna, pivárnica, olárnica.

braun rujav, rjav, rus; (v. d. Sonne
gebräunt) zagorél; — machen rujaviti;
porujáviti; — werden rujaveti; oru-
javeti.

Braun n. rujavost, rujava barva.

braunängig rujavoßk.

Braune m. rujavěc; f. rujavka; (Pſerd)
kostánjevěc.

Bräuneſef rujavost; zagorelost; (Farbe)
rujavina, rujava barva; (Krankheit)
davica, vnetica grla.

Brauneisenstein m. rujavi železověc.

bräunen rujaviti; orujaviti, poruja-
viti; die Sonne bräunt die Kirschen
solnce rudeći, zreli češnje; die Sonne
hat ihm die Haut gebräunt solnce mu
je ožgalo, opeklo, opalilo kožo; in der

Braunerz

— 107 —

breit

Butter — v maslu rumeniti, cvreti, pražiti; sich — rujavéti, rumenéti, ogorévati; zarujavéti, zarumenéti, ogoréti; rudečiti se, zoriti se.

Braunerz *n.* rujava ruda.

Braunsuchs *m.* rujava lisica; (Pferd) kostánjevěc.

Braunkehlen *n.* rujava taščica.

Braunkohle *f.* rujavi premog.

bräunlich rujavkast, rus, črnomanjast; (v. d. Sonne gebräunt) ogorél.

braunroth rujavkastorudéč, rus.

Braunschwege *m.* rujavo pisan, dimast konj, pegaž.

Braunspat *m.* klekěc, doloměc.

Braunstein *m.* magnézija, mangán.

Braus *m.* hrup, dirindaj, buka; in Saus und — leben v vednem hrupu in veselji, razkošno živéti.

Brausekopf *m.* rohnè (-ta), buhtè (-ta).

brausen hruméti, búčati (bučim), šuméti, vršéti; (gähren) vrěti, kipéti, šuméti, péniti se.

Brausen *n.* hrup, hrušč, šum, vrišč.

Brausepulver *n.* penéč, šuméč prah.

Braut *f.* nevesta, zaróčnica; Braut-nevestin.

Brautführer *m.* drug, tovariš; — sein drugovati; —in *f.* družica, druga.

Bräutigam *m.* ženin, ženih; Bräutigams= ženinov, ženihov.

Brautjungfer *f.* družica, svatovca.

Brauteute *pl.* ženin in nevesta, zaróčenci, mladiči.

Brautmahl *n.* svatovanje, ženitno gostovanje, pir.

Brautschach *m.* dota.

Brautschau *f.* ogled, ogledi *pl.*

Brautvater *m.* starešina.

[nik.

Brautwerber *m.* snubáč, snubók, ogled-

Brautwerbung *f.* snubitěv, snubljenje, prositěv.

brav priděn, vrl; (tapfer) hraběr, poguměn, junaški, moški; (rechtschaffen) poštěn, pravičěn.

bravo *interi.* prav, dobro, izvrstno.

Bravour *f.* pogumnost, hrabrost, ju-
naštvo, moštvo. [kov].

Brecrie *f.* spriměk (različníh kamenč-
brechbar loměn, lomljív, krhěk.

Brehbarkeit *f.* lomnost, lomljivost,
krhkost.

Breche *f.* trlica.

Brecheisen *n.* želežni kol.

brecheln treti (tarem); otreti.

Brechelstube *f.* terílnica, lenišnica.

brechen lomiti, lámati, krhati, trú-
piti; prelomiti, zlomiti, prekršiti, po-
trúpiti; (verleßen) prelomiti, presto-
piti; (Blumen) trgati; utrgati; d. Ehe
— prešestovati; das Stillschweigen —
spregovoriti; etwas vom Zaune — iz
trte izviti (-vijem) kaj; Bahn —
krčiti, odpreti pot, celino obdelovati.
orati, kaj težkega začeti (-čnem); den
Stab über jemanden — obsoditi, *impf.*
obsojevati koga; übers Knie — pre-
siliti se, pretegniti se; *intr.* lomiti se,
drobiti se, pókati; zlomiti se, raz-
drobiti se, póčiti, razpokati se; das
Herz bricht mir srce mi poka; (heraus-
brechen) predreti (-derem), prelomiti;
*impf.* predirati; (v. d. Augen) stekle-
néti, ugašati, tema se komu dela;
mit einem — skregati se s kom; *refl.*
(sich erbrechen) bljevati, bljuvati, ko-
zlati, bruhati; (v. d. Wellen) razbiti
(-bijem) se, *impf.* razbijati se; (vom
Wetter) prevreči (-vržem) se, *impf.*
prevračati se, menjati se; (v. d. Kälte)
ujesti (-jem) se, popustiti, ponehati;
sich den Kopf — glavo beliti si; ge-
brochene Stimme slab, na pol mrtěv
glas; gebrochenes Herz potrto srcé.

Brechen *n.* lomljenje, lomitěv; (des
Flachses) trenje; (Erbrechen) bljevanje,
bljuvanje, kozlanje.

Brechhaus *n.* terilnica, lenišnica.

Brechkraut *n.* čmerika.

Breschlerin *f.* terica, terilja.

Breschmichel *m.* lomilo, lomilno dleto.

Breschmittel *n.* bljuvalo, bljevalo.

Breschpulver *n.* prah, prašěk za blju-
vanje.

Breschpunkt *m.* lomišče.

Breschuhr *f.* bljuvna griža, kólera.

Breschung *f.* lomljenje, lomitěv, lom.

Breschungsebene *f.* lomna ravnina.

Breschweide *f.* krhlíka.

Breschweinstein *m.* bljuvna sol (-í).

Breschwurz *f.* bljuvni korén.

Brei *m.* kaša.

breit širok, širěn; sich — machen
košatiti se, ustiti se, bahatí se.

breitäftig

108 —

bringen

breitäftig košát, širokovéjast.

Breitbeil n. širočka, bradlja.

breitblätterig širokolistën.

breitbrüstig širokoprsën.

breitbusdjig košat, goščat.

Breite f. širjava, širina; širokóst.

breiten širiti: razsiriti, razprostreti; impf. razširjati, razprostirati.

Breitenkreis m. krog širine.

breitsüßig širokonóg.

breitnasig širokonos.

breitschulterig širokopléč, plečát.

Bremse f. obád, brencelj (-na), konjska muha; (mch.) zavórnica, závor.

bremſen (ein Pſerſd) v kljupo dejati (denem), impf. dévati; (Rad) zavréti impf. zavírati.

brennbar gorljív, žgalěn.

Brennbarkeit f. gorljivost, žgalnost.

Brenneisen n. žigalo; kodrilo.

brennen žgati (žgèm), páliti; opáliti, ožgati; impf. ožigati: intr. goréti, žaréti; (beißen) ščeméti, skeléti, peči, ščipati (ščipljem); (v. d. Sonne) peči, pripekati, prigrevati, pritiskati; schwach — brléti, mrléti. [rečica].

Brennen n. (Sodbrennen) zgaga, gombrennend pekóč, goréč, žgoč, skeléč, ščeméć.

Brennerei f. žgalnica, palílnica.

Brennessel f. kopriva, kropiva.

Brennholz n. drva pl.

Brennhütte f. pečnica, žgalnica.

Brennmaterial n. gorivo, palivo, kurivo. [rišče].

Brennpunkt m. ognjišče, pališče, gombrennspiegel m. užigalno steklo, užigalnik, zažigalnik.

Brennstoff m. f. Brennmaterial.

Brennweite f. daljina gorišča.

Brennzunder m. netilo.

brenzeln smodéti, po smodu dišati (dišim).

Bresche f. predór, vrzel (-i), prestrel; eine — schießen zid prestreliti.

Brett n. deska, dilja; in St. blanja.

Brettchen n. deščica, diljica, blánjica.

brettern deskat, diljnat.

Bretterverschlag m. obój. [desk].

Bretterwand f. paž, opaž, stena iz Bretterwerk n. deske, dilje pl.

Brettsäge f. pila, žaga za deske.

Brettspiel n. kostke, kocke, kockanje; (Mühlziehen) špana.

Brehel f. presta; dem. prestica.

Breve n. papežev list, breve.

Brevier n. brevír, služebnik.

Brief m. list, pismo; einem — und Siegel geben zagotoviti koga, dati pisano komu; Brief= listověn, pisemski.

Briefbote m. pismonosěc, listonoša.

Briefchen n. listěk, listič, pisemce.

Briefgeld n. poštnina, listnina.

brieflich pismén, pisemski.

Briefporto n. poštnina, listnina, pismenina.

Briefsteller m. pisalěc pisem; (Buch) spisovnik.

Briefträger m. f. Briefbote.

Briefwechsel m. dopisovanje, dopisavanje; — unterhalten dopisovati si.

Brigade f. brigada.

Brigadier m. brigadnik, brigadír, brigadni poveljnik.

Brigant m. brigant, cestni razbojnik.

Brigantine f. brigantina, ladija brzoplovka.

Brillant m. briljánt, svetlín.

brillant briljánten, bliščeč, sprelép.

Brille f. očali pl. (očala), naočniki pl.

Brillenmacher m. očalar.

Brillenschlange f. klobučarka.

bringen nesti (nesem), nositi, noševati, prinesti, donesti; impf. prinašati, donašati; anders wohin — prenesti, impf. prenášati; (mitnehmen) pripeljati (-peljem), privesti (-vedem), s seboj vzeti (vzamem); impf. pripeljevati, s seboj jemati (jemljem); um etmäss — pripráviti ob kaj, dejati (denem) ob kaj; impf. pripravljati, dévati ob kaj; (v. d. Stelle) premakniti, zganiti; impf. premíkati; Frucht — rodití, sad rodití; in Erfahrung — zvedeti (zvem), doznati; an Mann — omožiti, vdati; impf. možiti, vdájati; zu Papier — zapisati, impf. zapisovati; in Sicherheit — správiti, shrániti; impf. spravljati, hraniti; in’s Reine — poravnati, pobógati, v red spraviti; impf. poravnavati, v red spravljati; zur Welt — rodití, poroditi; zu Ende — dovršiti, dognati (-ženem), dokončati; um’s Leben — umoriti, usmrtiti; in Ver-

bröckelig

— 109 —

Bruderliebe

dacht — v sum pripráviti, osúmiti;
ich kann es nicht über’s Herz — ne
morem se predrzniti, lotiti; sree mi
ne dá, sree mi ne dopušča; in We-
wegung — pognati (-ženem), impf.
pogánjati; zur Vernunft — spámeto-
vati, spámetiti; an den Tag — raz-
odéti (-denem), odkriti (-krijem); impf.
razodevati, odkrivati; Waren an Mann
— razpečáti, razprodati; impf. raz-
pečevati, razprodajati; aus den Ge-
danken — izbiti (-bijem) si iz mislij,
iz glave; in Erfüllung — izpolniti,
spolniti, dopolniti; impf. izpolnovati,
dopolnovati; unter die Leute — raz-
nesti, razglásiti, raztrósiti; impf. raz-
našati, razglašati.

bröckelig drobljív, krhljív, krušljív,
sipěk.

bröckeln drobiti, krhati, krušiti.

Broken m. kos, drobět, mrva, troha,
drobtina, založáj.

brockenweise adv. po drobtinah, mrvi-
cah, kosih.

Brücklein, Bröckchen n. kosčec, koščěk,
drobljej, mrvica, trohica, drobtinica.

Brodem m. hlap, par, čad, sopůh.

Brombreere f. kopínšnica, robidnica.

Brombeerstaude f. kopina, robida; coll.
kopinje, robidje.

Bronze f. bron, bronza.

bronzen bronast.

Brosam m. (u. Brosame f.) drobtina;
dem. drobtinica; (Krume) sredica.

broschieren mehko vezati (vežem),
sešiti (-šijem).

Brofschüre f. sešitěk, zrezěk; brošura.

Brot n. kruh; dem. kruhěc, kruhěk;
(Laib) hleb; dem. hleběc, hlebčěk; un-
gefäuertes — opresnik; weißes — po-
gača; (Lebensmittel) živež; fig. zaslu-
žěk, služba; Brot= krušni, kruhov.

Brotbücker m. krušár, pekár; —in f.
krušarnica, pekarnica.

Brotbaum m. kruhověc, krušno drevó
(drevésa).

Brötschen n. kruhěc, kruhěk.

Brotherr m. gospodár.

Brotkorb m. krušnica, pletár, pehár.

Brotkrume f. sredica.

Brotkuchen m. hleběc, krovajčěk.

brotlos brez kruha; brez zaslužka.

Brotmangel m. pomanjkanje kruha,
revščina, stradanje.

Brotrinde f. skorja, kruhova skorja.

Brotschrank m. krušnják.

Brotstruże f. kržič, krapěc.

Brotstudium n. kruhodajni nauk, uk,
učba za kruh.

Brotteig m. testo za kruh.

Brotweib n. kruharica.

Bruch m. lom, prelóm, razlóm, od-
lóm; (im Bergbaue) podor, podrtje;
(arithm.) uloměk; (Spalte) razpoka,
razpoklina; (Leibschaden) kila; — ha-
bend kilav; (im Eißen) plen, lom;
(Falte) giba, guba, zgiba; (Neubruch)
novina; (des Vertrages) prelóm, pre-
stóp; (Morašt) muža, mečava. [pas.

Bruchband n. preveza za kilo, kilni
Bruchfestigkeit f. trdnost lomoporna.

Bruchfläche f. prelomina. [hěk.
brüdzig drobljív, droběč, loměn, kr-
bruchstück n. odloměk, kos, krhělj.

Bruchtheil m. uloměk. [nica.

Bruchwasser n. močvirnica, mlakúž-
Bruchweide f. krhlika, krhlikověc.

Brücke f. most; dem. mostič, mostěk;
eine — schlagen most delati, most na-
rediti; über einen Fluß eine — schla-
gen premostiti reko; Brücken= mostni.

Brückenbalken m. mostnica.

Brückengebür f. mostnina, mostovina.

Brückenjoch n. kobila, poli pl.

Brückenkopf m. predmostje, mostni
braník.

Brückenmaut f. j. Brückengebür.

Brückenpfeiler m. mostni steběr, pod-
mostnik, podpěga.

Brückenwage f. téhtnica mostovnica.

Brükenzoll m. mostnina, mostovina.

Bruder m. brat; leiblicher — pravi
brat; Wahlbruder pobratim; Bruder=
bratovski, bratinski.

Brüderchen n. bratěc.

Bruderkind n. (männliches) brataněc,
bratraněc, sinověc; (weißl.) bratanka,
bratranka, sinovka.

Bruderlade f. brátovska skládnica.

Brüderlein n. J. Brüderchen.

brüderlich brátovski; adv. bratovski.

Brüderlichkeit f. bratovstvo, bratinstvo.

Brudertiebe f. bratoljubje, ljubezěn
med brati.

bruderlos

— 110 —

Brutalität

bruderlos brezbratěn, brez brata.

Brudermord m. bratomór, bratomorstvo.

Brudermörder m. bratomorěc.

Bruderschaft f. bratovšěina.

Brühe f. juha; (Sauce) omaka, polivka; (Blutbrühe) godlja; (Beize) lug, stroj; eine lange — über etwas machen veliko kvasiti o čem.

brühen páriti, váriti; opariti, ovariti.

brühheiß vrel, vroč kakor krop; — es Wasser krop.

Brühtrog m. parilnik, parilnica.

brühwarm f. brühheiß.

Brüllaffe m. vriskač.

brüllen rjoveti, rujoveti, rjuti (rjovem), ríkati, rúčiti, tuliti; (v. Rindviech) mukati, bučati.

Brummbär m. medved; fig. godrnjáč, godrnjalo, mrmráč, mrmralo.

Brummeisen n. brunda, dromlja.

brummen godrnjati, mrmrati; (vom Hunde) rénčati (renčim); (v. d. Kače) gosti (godem), presti (predem).

brummig godrnjav, mrmrav.

Brummkreisel m. volk, vrtaljka.

brünett črnkast, črnomanjast; zagorél, zagorelkast.

Brunft f. gonja, gonjenje; pojanje; mrkanje; prskanje; bukanje; rukanje u. f. w. f. brunften.

brunkten (v. Pferden) goniti (órliti) se; (v. Kühen) pójati se; (v. Schafen) mrkati se; (v. Ziegen) prskati se; (v. Schweinen) bukati se; (b. Hirschen) rukati se; (v. Hunden) goniti se, drviti se; (v. Kaßen) breziti se, breznati se; (v. Vögelni überhaupt) pariti se, ženiti se; (vom Geflügel) rastiti se, jarčiti se; (v. Fischen) brestiti se, drstiti se.

brunftig gonjav, pojav, mrkav, prskav, bukav, rukav u. f. w.

Brunnen m. studenče, zdenče, kládez, štepih; (Nuelle) vrelěc, vir, studenče; (Eiſterne) vodnják, rupa, štérna; Wasser in den — tragen vodo v morje nositi, bob v steno metati; Brunnen-studenčni.

Brunnengeländer n. oklép, ograja studenca, štérne.

Brunnenkresse f. vodna kreša. [nják].

Brunnenlebermas n. studenčni jetre-

Brunnenmeister m. studenčár; (b. Mineralbr.) nadzorník slatine, slatinár.

Brunnenröhre f. studenčna cev (-í).

Brunnenwasser n. studenčnica, studenčna voda.

Brunft f. (Hühe) gorečina, gorkota; (Heftige Leidenschaft) pohlép, pohót; (Feuersbrunft) ogénj. požár.

brünftig goreč; pohlepěn, pohotěn, hotljiv.

branzen f. harnen.

Brust f. prsi (-ij) pl.; (b. Frauen) nédrije, seski, auch prsi; (mamma) sesek, sesée; dem Kindie die — reichen otroka dojiti; das Kind v. d. — entwöhnen otroka odstaviti; fig. srcé; Brust= prsni.

Brustarznei f. prsno zdravilo, zdravilo za prsi.

Brustbein n. prsnica; (bei Thieren) grodnica.

Brustbeklemmung f. prsna težava, tiščanje v prsih, da kdo težko diha.

Brustbild n. doprsna podoba, doprsnik.

brüsten sich šopiriti se, ustiti se, košatiti se, bahati se, hrustiti se.

Brustifell n. prsna mrena, prsnica.

Brustfleck m. prsnik, naprsnik.

Brusthemd n. oplečje, rokavci pl., ošpetelj.

Brusthöhle f. prsna dupljina, votlina.

Brustkorb m. oprsje, ogrodi (-ij) pl.

brustkrank na prsih bolán.

Brustlaß m. prsnik, pruštof.

Brustlehne f. naslon, ročáj.

Brustkraut m. sok za prsi.

Brustschmerz m. bolečina na prsih.

Bruststück n. (Fleisch) prsni kos; (bei d. Fechtmeistern) naprsnik.

Brustthee m. čaj za prsi.

Brüstung f. (Brustmauer) doprsni zid, doprsnjak; (am Schiffe) krma.

Brustwams n. f. Brustlaß.

Brustwarze f. sesek, sisek.

Brustwehr f. predprsje, prsobrán (-i).

Brut f. zalega, zarod, mladi, mladíči pl.; (d. Brüten) valitěv, valjenje, sedenje na jaječih.

brutal (thierisch) živinski; (wild, graujam) nečloveški, divji, suróv, grozovít.

Brutalität f. divjóst, surovost, grozovitost.

Brutbiene

— 111 —

Buckel

Brutbiene f. trot.

Brütei n. podloženo, nasajeno jajce; (verdorbeneš) klopotēc, zaprtēk, žla-prtēk.

brüten valiti, na jajceih sedéti; fig. snovati (snujem), kovati (kujem), plesti (pletem).

Brüthenne f. koklja, kvoklja, kvoka.

Brütmaschine f. valilnica.

Bruttoeinkommen n. surov ali nečist dohoděk.

Bruttoertrag m. surov ali nečist znesěk (znesěk brez odbitih stroškov). [teža.

Bruttogewicht n. surova ali nečista

Bruttovermögen n. surovo ali nečisto premoženje (t. j. premoženje brez odbitih dolgov).

Bube m. dečěk, dečák, fant, fantalín; dem. dečič, fantič; (verächtl.) frkolín, štrkověc; (Schurke) neporednež, malopridnež, razposájeněc; (im Karten- spiele) fant. [delo.

Bubenstreich m. malopridno, hudobno

Bubenstück n. f. Bubenstreich.

Büberei f. pobalinstvo, fantalinstvo.

bübisch neporeděn, poreděn, malopriděn, pobalinski.

Buch n. bukve (g. bukev) pl., knjiga.

Buchbinder m. bukvovéz, knjigovéz,

Buchbinder= knjigoveški.

Buchbinderei f. knjigoveštvo; (d. Ort) knjigoveznica.

Buchbinderlohn m. veznina, oplatnina.

Buchdrucker m. tiskár, knjigotiskár;

Buchdrucker= tiskarski.

Buchdruckerei f. tiskarija; (Werkstätte) tiskarna, tiskárnica.

Buchdruckerkunft f. tiskarstvo, knjigotiskarstvo.

Buche f. bukěv.

Bucheichel f. búkvica, žir.

Buchen= bukov.

buchen v (kupčijske) bukve vpisati (vpišem), zapisati, *impf.* zapisovati.

Buchenholz n. bukov les, bukovina.

Buchenenschwamm m. kresilna goba, trod.

Buchenwald m. bukovje.

Bücher= knjižni.

Bücherbrett n. polica za knjige.

Bücherkaften m. omara za knjige.

Bücherkatalog m. imenik knjig.

Bücherkenner m. knjigoznaněc.

bücherlich knjižěn; —e Eintragung vknjižba, vknjiženje.

Büchersammlung f. s. Bibliothek.

Bücherschrank m. s. Bücherkaften.

Büchersprache f. knjižni jezik, književni jezik.

Bücherverzeichnis n. iménik knjig.

Bücherwesen n. knjištvo, pismenstvo.

Bücherwurm m. knjižni molj; fig. kdor vedno v knjigah tiči.

Buchsink m. ščinkověc.

Buchführer, Buchhalter m. knjigovodja.

buchhalterisch knjigovoděn.

Buchhaltung f. knjigovodstvo. [stvo.

Buchhandel m. knjigotrštvo, knjigar-

Buchhändler m. knjigár, bukvár, knjigotržee.

Buchhandlung f. (Geschäft) knjigarstvo; (Gewölbe) knjigárnica.

Buchladen m. knjigárnica, bukvárnica.

Büchlein, Bücherchen n. bukvice pl., knjižica.

Budymagen m. devetogub.

Budymast m. (bukov) žir.

Buchsbaum m. zelenika, pušpan.

buchsbäumen zelenikov, zeleničin, pušpanov. [panovina.

Buchsbaumholz n. zelenikovina, puš-

Büchse f. pušica, škatljica; (Gewehr)

puška, puša; dem. puškica; (mit ge-

zogenem Kohr) risanica.

Büchsenmacher m. puškár.

Büchsenchuß m. strel (iz puške); (Weite) streljáj.

Büchsenpanner m. puškonosěc.

Buchstabe m. pisme (-na), pismenka, črka; dem. pismence, črkica.

Buchstabenlehre f. črkoslovje, nauk o črkah, pismenih.

Buchstabenschrift f. črkopis, črkopisje.

buchstabieren zlogovati, pismenkovati, črkovati.

buchstäblich po pismenki, po črki; od besede do besede.

Bucht f. zatók, zalív, zanožje.

Buchweizen m. ajda, jejda.

Buchweizenacker m. ájdišče, ajdovišče.

Buchweizenbrot n. ájdiščak, ájdověc, ájdin, ájdov kruh.

Buchweizenstroh n. ájdovica, ájdišica.

Buckel m. grba, grbavica; (Rücken) hrbět.

buckelig

— 112 —

bürgen

buckelig grbast, grbav.

Buckelige m. grbavče, grbče.

Buckelochs m. grbavi vol, zebu.

büken sich prikloniti se, pripogniti
se; *impf.* priklanjati se, pripogibati
(-gibljem) se; gebüft gehen pripogneno,
zgrbljeno, v dve gubi hoditi.

Bückling m. priklón, poklón.

Jude f. bajta, koča; prodajalnica
(zlasti lesena).

Budget n. proračun državnih dohod-
kov in stroškov.

Büffel m. bivol, in St. auch běs; fig.
zarobljeněe, neotesan človek; Büffel-
bivolov, bívolski.

büffelhaft bivolski; fig. zarobljen,
neotesan.

Büffelkalb n. bivolče (-ta).

Büffelkuh f. bivola; dem. bivolica,
bivolka.

büffeln béliti si glavo z ukom, ubi-
jati se s težkim delom.

Bug m. gib, zgib, giba, zgiba; (des
Schiffes) pleče.

Bügel m. locānj, locēnj; (Steigbügel)
stremen.

Bügeleisen n. gladilo, likalnik, in
St. tiblo.

bügeln gladiti, likati, tiblati; po-
gladiti, polikati. [vlačiti.]

bugieren za seboj vleči (vlečem),

Bugspriet n. bugsprit, stožina, jambor
čerez prvi del ladije na pošěv ležeč.

Bugstück n. prednja gnját (-i), prednja
četrt (-i).

Bühel n. gorica, holm; dem. holměc.

Buhldirne f. vlačuga, ljubovnica,
kurba.

Buhle m. vlačugar, ljubovník, kurbír.

buhlen vlačiti se s kom, kurbáti se;
(werben) snúbiti. [dirne.

Buhler m. f. Buhle; —in f. f. Buhl-

Buhlerei f. vlačuganje, ljubovanje.

buhlerisch vlačugarski, ljubovalěn.

Bühne f. oděr; Redner—govorišče,
govornica; Blut—morišče; (in den
Sägemühlen) most.

bukolisch pastirski.

Bulle f. bula, papeževo pismo.

Bulle, Bolle m. bik.

Bulletin n. dnevni razglás, dnevno
naznanilo.

Bund m. zveza, zaveza, vez (-i); der
alte, reue — stara, nova zaveza; der
türkische — čalma, turban.

Bund n. zvezěk, kosěm; ein — Stroh
otép slame; ein — Dachstroh škopa,
škopnik; ein — Reiser butara, breme
suhljadi; ein — Flachs povesmo; ein
— von geschnittenem Getreide snop,
dem. snopič. [hake].

Bundart f. robévnica, (púntaka Bund-
bundbrüchig zvezoloměn; — werden
zvezo prelomiti.

Bundbrüdige m. zvezolomnik.

Bündel n. cula, dem. culica; in Zu-
sammensetzungen f. Bund n.

Bundesbeschlufs m. zvezni, zavezni
sklep. [lomstvo.

Bundesbruch m. prelom zveze, zvezo-

Bundesfreund m. zveznik, zaveznik.

Bundeslade f. skrinja mirú in sprave;
skrinja zaveze.

bundesmäßig adv. po zavezi.

Bundesstaat m. zavezna država.

Bundestag m. zavezni zbor.

bündig (bindend) vezalěn, veljavěn;
(fräftig) jedrnat, krepěk.

Bündigkeit f. vezalnost, veljavnost;
jedrnatost, krepkost.

Bündnis n. zveza, zaveza.

bunt pisan, pestěr, šarěn; (verwirrt)
zmešan, zmočen; es geht — zu nered
je, križem gre; er treibt es zu — pre-
hudo uganja.

Bunterlei n. šara.

Buntspecht m. detal, mala žolna.

buntschemig brezast, prižan, uprižan.

Bürde f. breme (-na), bútara, tovor.

Bureau n. pisarna, pisarnica; služba,
urád.

Bureaukrat m. birokrát (prijatelj
uradniške vlade).

Bureaukratie f. birokracija, vlada
urádnikov.

Burg f. grad; dem. gradič; (fester
Platz) trdnjava, tabor; die kaiserliche
— cesarski dvor; Burg= grajski, grajščin-
ski, taborski, dvorski.

Burgbewohner m. gradján, grajščán.

Bürge m. porok.

bürgen porok biti (sem), jamčiti,
doběr stati (stojim) za koga, po-
rostvo dati.

Bürger

— 113 —

Butte

Bürger m. meščán, mestján; — cines Marktes tržán; — eines Staates državlján; Bürger= meščanski; tržanski; državljanski; —in f. meščanka; tržanka; državljanka.

Bürgerkrieg m. domača vojska, no-
tranja vojska, medsebojna vojska.

bürgerlich mešćanski; tržanski; državljanski; —es Gesetzbuch državljanski zákonik. [panja.

Bürgermeister m. župán; —in f. žu-
Bürgermeisterschaft f. županstvo.

Bürgerrecht n. mešćansko pravo, me-
šćanstvo; državljansko pravo, držav-
ljanstvo.

Bürgerschaft f. meščanje, meščanstvo.

Bürgersmann m. mesčán, mestján.

Bürgerland m. meščanstvo, meščan-
ski stan.

Burgfriede m. (Stadtbezirk) obgradje,
obmestje.

Burggraf m. gradnik, grajski knez.

burggräftlich gradniški, grajskokneški.

Burggrasschaft f. grajska kneževina.

Burgherr m. grajščák, grajski gospod.

Burgtrichter m. grajski sodník.

Bürgschaft f. poroštvo; — leisten poro-
rok biti (sem); — stellen za poroka
postaviti, *impf.* postavljati; Bürg-
jchafts- poroštven.

Burgstall m. gradišče.

Burgverlieh n. grajska ječa.

Burgvogt m. gradnik, kastelán.

Burgwarte f. grajsko stražišče, graj-
ski stolp.

burlesk smešen, burkast.

Bursche m. deček, fant; (Lehrbursche)
učenčec; (e. Dificicrš) sluga, strežaj.

Burschenleben n. fantovanje, fantov-
sko življenje.

Burschenschaft f. fantovščina, fantovska družba; družba (nemških) visokosolcev. [ščetica].

Bürste f. ščét (-í), krtača; dem. ščetka,
bürsten ščétati, krtačiti; oščétati,
okrtačiti.

Bürstenabzug m. ščetni odtisček.

Bürstenbinder m. ščetár, krtačar.

Bürstenbinderware f. ščetovina, šče-
tarska roba.

Bürzel m. zadnjica, repěk; (Steiß d.
Vögel) mrda.

Burzelbaum m. prekueljej, kózele, živi
hrast; — machen f. burzeln.

burzeln prekúeniti se, prekupieniti
se, prekobacniti se; *impf.* prekucovati
se, prekupicávati se, prekobacovati se.

Busch m. grm; dem. grmić; coll. gr-
movje, grmičje; (Strauß) šop, šopěk.

Büschchen n. grmičček.

[zulja.

Büschel n. šopěk, čopič. češulja, ko-

büschelartig šopast, čopast, češuljast.

büschelhaarig čopolás.

Buschholz n. hosta, hostje; (Laubholz)
listnato drevje; (Gebüsch) grmovje.

buschicht šopast, čopast, grmast.

buschig košat.

Buschklepper m. zasednik, zalezovalěc,
gozdni razbojnik.

Buschwerk n. grmovje.

Busen m. nedra pl., nedrije pl., prsi
pl.; (Meerbusen) zalív, zatók.

Busenfreund m. prisrčni prijatelj, naj-
ljubši prijatelj.

Busenkind n. ljubčěk, srčěk.

Busennadel f. prsna igla, búcika,
nedrenica.

Busenschleife f. prsni trak, poprsnica.

Bussard m. kanja, mišár.

Buße f. pokora; — thun f. büßen;
(Geldbußc) globa, kazën v denarjih;
(Erfaß) povračilo.

büßen trpétí, pokoriti se, pokoro
delati (za kaj); mit dem Leben — z
glavo pláčati, *impf.* plačevati; er büßt
jeine Schuld utepa se mu, skupil jo je.

Büher m. pokornik, spokornik, spokorjeněc; —in f. spokornica, spokorjenka. [spokorjencä.

Bücherthräne f. solza skesanega, —

bußfertig spokorjen, skesán. [nost.

Bußfertigkeit f. spokorjenost, skesa-

Bußgebet n. spokorna molitěv, moli-
těv spokorjenega, — skesanega. [nik.

Bußkleid n. spokorna obleka, rášov-

Bußlied n. spokorna pesěm (-i).

Bußpredigt f. pridiga o pokori.

Bußpfalm m. spokorni psalm, psalm
o pokori.

Bußübung f. pokorjenje, pokora.

Bußwerk n. pokorilo.

Büste f. f. Brustbild.

Butte (Bütte) f. brenta, puta; dem.
brentica, putica.

8

Büttel

— 114 —

Cantate

Büttel m. birič, brič; (Henker) rabelj (-na).

Butter f. surovo maslo.

Butterbirn f. maslenka, maslenica.

Butterbrot n. z maslom namazani kruh. [maslom.

Butterhandel m. kupčija s surovim.

Buttermilch f. zmetki pl., pinjeno mleko, pinjeněc.

buttern mesti (metem, auch medem), umétati; umesti.

Butternapf m. maslovnják.

Butterruhrkübel m. pinja.

Butterteig m. masleno testo.

butterweich mehěk kakor maslo.

Büttner m. f. Böttcher.

Buž m. (in d. Augen) krmeželj; (Kern-gehäuße) peškišče, pečkišče.

## C.

Cabale f. kovarstvo, zvijača, spletka.

Cabalist m. (Cabalenmacher m.) kovarnik, zvijačnik.

Cabinet n. čumnata, sobica, izbica; fig. vlada, kabinet; zoolog. — zbirka živalij.

Cabinetsordre f. (Cabinetsschreiben n.) kabinetno pismo, vladno povelje, cesarski list.

Cabotage f. obrežna plavba, — vožnja, — brodarjenje.

Cabotagelicenz f. dovoljenje obrežne plavbe.

cabotieren ob bregu brodariti.

Cabriole f. poskok, vetroskok.

Cabriolet n. dvokolesnica, dvokolesni vozič.

Cadaver m. mrlič, mrtvěc; (Aas) mrha, mrhovina, mrlina.

Cadenz f. glasopad, kadenca.

Cadet m. kadet.

Cadettencorps n. kadetski oddelék.

Cadettenschule f. kadetska šola.

Café n. kavarna.

Cafetier m. kavarnar.

Calamität f. beda, nesreča, nezgoda, ujima.

Calcul m. račun, proračun.

calculieren računiti, proračuniti.

Caliber m. u. n. promer ceví (pri puškah in topih; (b. Münzen) kov; (v. Waren) vrednost, baža.

Calirtiner m. kališnik, kalikstiněc.

Calomel m. prečiščeno živo srebro.

Calvinier m. kalviněc.

calvinisch kalvinski.

Calvinismus m. kalvinska vera, kalvinstvo. [dlake.

Camelot m. tkanina iz velblodje

Camelie f. kamelija.

Cameral kameralni.

[nija.

Cameralbehörde f. kameralna oblast-

Campagne f. polje, poljana, raván (-i); vojna, vojska, bitka, boj.

campieren taboriti, taborovati, šotoriti, v taboru —, v šotorih bivati.

Canaille f. sodrga, drhal (-i), glota, (žlota).

Canal m. prekop, vodotók, vodovód; (im Mecre) preliv, morska ožina; (Abzugs—) jarěk; (im Knochen) cev (-í).

canalisieren prekopati, vodotoke napraviti, *impf.* — napravljati.

Canapee n. blazinjak, (kanape).

Candidat m. ponudnik, čakalěc, kandidat.

candidieren ponuditi se, službe iskati (iščem), predložiti se; *impf.* ponujati se, predlagati se.

candieren osladiti, *impf.* oslajati.

Cannibale m. ljudožeréc, Ijudojéd, pesoglavec.

cannibalisch Ijudožerski, pesoglavski.

Canon m. pravilo, vodilo; (kirchlich) cerkveni zakon.

Canonicat n. korarstvo.

Canonirus m. korar, kanonik.

Canonisation f. posveta, razglašanje svetnika.

canonisch pravilěn, cerkveno-pravěn, cerkveno-duhovski, cerkven, duhovski.

canonisieren posvetiti, proglasiti za svetnika; *impf.* posvečevati, razglaševati za svetnika.

Canonissin f. korarica.

Canot, Canoe n. čoln iz drevesne skorje.

Cantate f. popevka, kantata.

Cantilene

— 115 —

Casus

Cantilene f. pesmica.

Canton m. okraj, okrožje, kotár, kanton. [trgih.

cantonieren stanovati po vaséh in Cantor m. cerkveni pevč.

Cap m. rt, nos, predgorje.

Capacität f. sposobnost, zmožnost; fig. zmožna, bistra, vešča glava.

capillar lasovit, kapilarën.

Capillarität f. lasovitost, kapilarnost.

Čapitel n. glavnica, kapital; (Stamm-capital) matica.

Capitäl n. zglavje stebra.

Capitalist m. glavničar; fig. bogatin.

Capitalverbrechen n. glavno zločinstvo.

Capitän m. ladijevodja, povelnik ladije; (Hauptmann) stotnik.

Capitel n. poglavje; (Corporation Domherren) korarski zbor.

Capitular m. korar, kanonik.

Capitulation f. obrok vojaškega službovanja; (einer Festung) pogojna predaja, pogodba zastran predaje.

capitulationsmäßig po pogodbi, po dogovoru.

capitulationswidrig zoper pogodbo, zoper dogovor.

capitulieren pogoditi se, *impf.* pogajati se; podati se, predati se, udati se; *impf.* podajati se, predajati se, udajati se.

Capot m. zgornja suknja.

Caprice f. trma, muha.

capricieren sich trmast biti (sem) v čem, v glavo si kaj vbiti.

capriciös trmast, muhast, trmogláv, svojeglavën, čudën (von čud (-i) Laune).

Capricität f. trmoglavost, svojeglavnost.

Carabiner m. kratka puška.

Carasse, Caraffine f. sklenica (za jesih in olje).

Carter m. zapor, ječa.

Cardinal m. kardinal.

Cardinaltugend f. glavna čednost, poglavitna krepost.

Cardinalzaßl f. glavni števnik.

Carenz f. stradež, post, odbitěk, utržek, nedostatěk.

Caricatur f. spaka, pokveka, nagrda.

carikieren spačiti, pokvečiti, nagrditi.

Carmeliter m. karmelit, karmelitan.

Carmin m. rudeča barva, karmin.

Carneval m. pust, mesopust.

Carosse f. krasën voz, gospodski voz, kočija.

Carotte f. korenje, mrkěv.

Carrière f. dir, dirka; (im Leben) življenje, tek življenja; (im Dienste) službovanje, napreděk, napredovanje v službi.

Carroussel n. viteška igra, ježa.

Carton m. lepenka; načrt slike.

Casrade f. vodopad, slap, sopot.

Casematte f. podzemski svod (pod nasipom trdnjave). [nica.

Casino n. zbornica, bralnica, čital-Cassa, Casse f. denarnica, blagajnica, peneznica; Cassa= denarnični, blagajnični. [nica.

Cassaanweisung f. denarnična nakaz-

Cassabeamte m. blagajnični uradnik.

Cassabuch n. blagajnična knjiga.

Cassagebarung f. upravljanje z blagajnico.

Cassajournal n. blagajnični dnevnik.

Cassaliquidation f. ugotovitěv blagajnice. [nice.

Cassafontrierung f. pregled blagaj-

Cassawesen n. blagajništvo.

Cassation f. ovržba, uničba.

Cassationsgericht n. ovržna sodnija.

Casserolle f. poněv, kotlič.

Cassier m. blagajnik, denarničar.

cassieren ovreći (-vržem), uničiti; *impf.* uničevati; (einen Beamten) odstaviti, ob službo dejati (denem); *impf.* odstavljati, ob službo devati.

Cassierung f. ovržba, uničba; odstava.

Castagnette f. kreguljíc, škrgetěc.

Castell n. ostrog, trdnjavica; grad, gradišče.

Castellan m. gradnik, kastelan.

Castor m. beběr, breběr, boběr, daběr.

Castorin n. bobrovina, dabrovina.

casual slučajën, naključën.

Casualität f. slučajnost, naključnost.

Casuitik f. slučajeslovje, nauk o posameznih slučajih navzkrižnih dolžnostij.

Casula f. mašni plašč.

Casus m. slučaj, dogoděk, prigoděk, naključěk, naključba; (gram.) sklon, padež.

8*

Cataster

— 116 —

Charakterlos

Cataster n. m. zemljiščna knjiga, katastěr; (Steuerbuch) davčna knjiga.

Catastral- katastralni.
catastrieren v zemljiščno knjigo vpisati (-pišem), *impf.* — vpisovati.

causal vzročen.
Causalgericht n. predmetna sodnija.

Causalität f. vzročnost.
Causalsatz m. vzročni stavěk.

Cautel f. oprezilo, zavarovalni pristavěk.

Caution f. jamčevina, zavarščina, denarna zastava, položnina.

Cautionserlag m. polog jamčevine.
Cautionsverfall m. propad jamčevine.

Cavalier m. plemič, plemenitnik, plemenitaš, vitez, žlahtnik.

cavaliermäßig viteški, plemenški.

Cavalierparole f. viteška beseda.
Cavallerie f. konjištvo, konjica, konjiki pl.; Cavallerie- konjiški.

Cavallerist m. konjik, jezděc.

Cavatine f. popevka.
Caviar m. slana ikra, kavijar.

Cedent m. odstopnik, ustopnik, prepustnik.

Ceder f. cedra; Ceder- cedrov.
Cederholz n. cedrovina.

cedieren odstopiti, ustopiti, prepustiti; *impf.* odstopati, ustopati, pripušćati.

celebrieren slaviti, dičiti; (Meffe) maševati, mašo služiti; (Fest) obhajati, praznovati.

Celebrität f. svečanost, slavnost, slovesnost; vzornik, sloveča oseba.

Cement n., m. cement.

Cementwasser n. bakrenica.
censieren presoditi, oceniti; *impf.* presojati, presojevati, ocenjevati.

Censor m. presojevalč.

Censur f. presoja, ocena.

Census m. cenilo. [perka.

Centifolie f. vrtnica, stolistnica, stot Centner m. stot, cent.

centnerweise adv. na stote, na cente. central osrednji, središnji.

Centralbewegung f. osrednje gibanje.

Centralisation f. sredinjanje. centralisieren sredinjati; fig. pod jeden klobuk spraviti. *impf.* — spravljati.

Centralleitung f. osrednja vlada.

Centrallinie f. središnica.

Centralpunkt m. središče.

Centralverwaltung f. osrednja uprava. centrifugal odsrednji, sredobežen.

Centrifugalkraft f. odsrednost. centripetal sredotežen.

Centripetalkraft f. sredotežnost.

Centrum n. sredina, središče.

Cerealien pl. žita pl., žitne rastline.

Ceremonie f. obred; (Feier) slovesnost, svečanost; ohne — brez okolščin, naravnost.

Ceremoniell n. obredje.

Ceremonienmeister m. obrednik.

ceremoniös obreden; slovesën, svečán.

cernieren zajeti (-jamem), obdati, obkoliti, obsesti (-sedem); *impf.* obdajati, obsedati.

Certificat n. potrdilo, poverilnica.

Certification f. potrdba, zagotovilo.

Cession f. odstop; (Schein) odstopni list, odstopnica.

Cessionär m. odstopnik.

Chaise f. vozič, lahki voz.

Chaloupe f. J. Schaluppe.

Chalupe f. beznica.

Chamáleon m. kameleon, dvoličnjak.

Champagner (Wein) m. šampanjěc, šampanjsko vino.

Champignon m. šampinján, kukmak.

Chance f. nakljuba, prilika, nada, kob (-i); die — n sind ihm gut stvari dobro kažejo, kob mu je ugodna.

changieren meniti, premeniti, spremeniti; *impf.* preminjati, spreminjati; premeniti se.

Chaos n. zmes (-i), zmešanina; fig. zmešnjava, zmeda, metež.

Charade f. zastavica, zagonetka po zlogih.

Charakter m. znak; (Buchst.) pisme (-na), črka; (fittl. —) značaj; (Gemüthsart) čud (-i), nrav (-i); (Beschaffenheit) svojstvo, kakovost, lastnost; (Würde) dostojanstvo; (Titel) naslov.

charakterfest značajën, stanovitnega značaja.

charakterisieren označiti, opisati; *impf.* označevati, opisovati. [nostij.

Charakteristik f. označenje, opis lastcharakteristik značilën, značajën.

Charakterlos brezznačajën, nestanovitën.

Chardonnerstag

— 117 —

Chronologie

Chardonnerstag m. véliki četrtěk.

Charfreitag m. véliki petěk.

Charge f. dostojanstvo, čast (-i); vo-
jaška stopnja; dic —n častniki.

Charivari n. mačkovica, mačja godba.

Charlatan m. slepár, hlastáč, baháč,
vekáč; (Curpfüscher) mazáč

Charlatanerie f. sleparstvo, mazaštvo.

darmant ljubezniv, prisrčen, mil, zál.

Chapir f. pukanica, šarpija.

Charlamstag m. vélika sobota.

Charybdis f. požíralník, karibda.

Chasseur m. strelěc, lověc.

Chatouille f. skrinjica, púšica.

Chauffee f. cesta, vélika cesta. [var.

Chef m. načelnik, predstojnik, pogla-

Chemie f. kemija, ločba.

Chemikalien pl. kemične tvarine pl.,
ločbenine pl.

Chemiker m. kemik, ločbar.

chemisch kemičen: —es Laboratorium
ločbenica.

Chemifette f. predsrajčnik.

Chenille f. svilnata vrvica.

Cherub m. kerub. kerubim.

chevaleresk viteški.

Chevalier m. vitez.

Chicane f. spletka, zvijača, zabava,
dražba.

Chicaneur m. zvijačnik, spletkar, ko-
varnik, nagajivěc.

chicanieren zvijače plesti (pletem),
premeteno zbadati, nagajati komu,
objedati koga. [pís.

Chiffre f. črka, tajna znamka, tajno-

Chimäre f. domišljija, izmišljótina,
tlapnja.

Chiraqra f. protin v roki.

Chiromant m. rokovedež, vedeževalěc.

Chirurg m. ranocelnik, kirurg.

Chirurgie f. ranocelništvo, kirurgija.

Chirurgisch ranocelski, ranocelniški,
kirurgičen.

Chlor n. klor, zeleněc, solik.

Chlorwasserstoff m. klorovodik.

Cholera f. kolera.

Choleriker m. vročekrvnik.

Cholerisch vročekrvěn, nagle jeze,
naglosrděn.

Cholsäure f. žolčna kislina.

Thor m. zbor, kor; (ein Theil der
Kirche) n. kor, pevališče.

Choral m. cerkvena pesěm (-i), koral.

Choralgesang m. skupno cerkveno
petje.

Choralist m. cerkven pevěc.

Choramt n. peta maša.

Choreus m. korej.

Chorhemd n. koretelj.

Chorherr m. korar, kanonik.

Choriambus m. korijamb.

Chorist m. zborni pevěc, korist.

Chorographie f. krajepisje. [rilo.

Christomathie f. evetnik, izborno be-
Chrisma (Christam) n. sveto olje,
krizma.

Christ m. kristijan, krščenik; (Chri-
ſtuſ) Krist, Kristus.

Christabend m. sveti večer, božični
večer, badnjek. [nica.

Christbaum m. božje drevesce, božič-
Christbescherung f. božično darilo.

Christen- kristijanski, krščanski.

Christenheit f. krščanstvo, krščanski
svet, kristijanstvo, kristijanje.

Christenversolger m. preganjalěc kri-
stijanov. [verěn.

christengläubig krščanske vere, pravo-
christianisieren kristijaniti, pokristi-\janiti; krstiti, krščevati.

Christin f. kristijana, kristijanka, kr-
ščenica.

Christkindlein n. Jezuščěk, Ježěček.

Christlich kristijanski, krščanski.

Christmesse f. polnočnica.

Christmonat m. gruděn, decemběr.

Christnaht f. sveta noč (-í). [dné].

Christtag m. božič, sveti dan (dneva,
Christus m. Kristus, Krist; Christu-
Kristusov, Kríščev.

Christwoche f. božični teděn.

Chrom n. krom, barvik. [vrstěn.

chromatisch barvan; (music.) polno-

Chromgelb n. kromovo rumenilo.

Chronik f. letopis, kronika.

chronisch počasěn, dolgotrajěn.

Chronißt m. letopisēc.

Chronogramm n. kronogram, vrstica,
v kteri posebno določene črke letnico
kažejo.

Chronographie f. letopisje, časopisje.

chronographisch letopisěn, časopisěn.

Chronolog m. časoslověc.

Chronologie f. časoslovje, kronologija.

chronologisch

— 118 —

Collationierungsgebühr

chronologisch časoslověn, kronologičěn, površěn, (po času) razvrščěn, urejen.

Chronometer *m.* n. časomér.

Chrysolit *m.* krisolit, zlatocvet.

Cibebe *f.* eveba, grozdinka.

Ciborium *n.* ciborij.

Cicade *f.* skržat, skržatica, čričěk, črčěk.

Cichorie *f.* potrošnik, cikorija.

Cider *m.* jabelčnik, jabelkověc.

Cigarre *f.* smodka.

circa *adv.* okoli, po priliki.

Circular- okrožni.

Ciculare *n.* okrožnica; Circularverordnung *f.* okrožni ukaz.

Circulation *f.* obtók, kroženje.

circulieren króžiti, teči (tečem).

Circus *m.* krog, okrésnica; (Reitercircus) jahališče.

Cistercienser *m.* cistercijáněc, cisterciján; —in *f.* cistercijánka.

Cisterne *f.* kapnica, rupa, lokva.

Citadelle *f.* trdnjáva, ostrog.

Citat *n.* navéděk, omeněk, citat.

Citation *f.* poziv, doziv, dozivnica.

citieren pozvati (-zovem), *impf.* pozivati; (ein Gesetz) navesti (-vedem), omeniti; *impf.* navajati, omenjati.

Citrone *f.* citrona; Citronen-citronov.

citronenförmig citronast.

Citronenwasser *n.* citronověc.

civil državljanski, posvetěn, civilěn.

Civilisation *f.* omika, izobraženje, olika, prosveta.

civilisteren omikati, izobraziti, *impf.* izobraževati.

Civilliste *f.* dvorovina.

Civilrecht *n.* državljansko pravo.

Clarinette *f.* klarinét.

Classe *f.* razred, vrsta, red; (Geschlecht) razpol, razrod, rod; Classen- razredni.

Classenlehrer *m.* razrednik.

classenmäßig razreděn, porazreděn.

Classensteuer *f.* razredovina.

Classification *f.* razvrstitěv, razredba; Classifications- razvrstni, razredbni.

Classificationsliste *f.* razvrstnica, razrednica.

classificieren vrstiti, razvrstiti; *impf.* razvrščati.

Classiker *m.* izborni pisatelj, zgledni od. vzorni pisatelj, klasik.

classisch izborěn, vzorěn, klasičěn.

Clausef. (Schleuse b. d. Mühle) zatvórnică, zapornică; (Engpafš) sotéska, klaněc; (Belle) célika, meniška izbica.

Clausel *f.* pristavěk, pogojěk, pridržěk, klavzula.

Clausner *m.* samotarěc, puščavnik. claufulieren izgovoriti si, pridržati si; *impf.* pridrževati si.

Clausur *f.* zapor, zatvor.

Claves *pl.* tipke *pl.* (pri glasoviru).

Claviatur *f.* tipalo, klaviatura.

Clavier *n.* glasovir, klavir.

Clavierküd *n.* skladba za glasovir. clerical duhovski, duhovniški, svečeniški.

Clericat *n.* duhovstvo, duhovništvo, duhovščina. [rik.

Cleriker *m.* duhověn, duhovnik, kle-Clerikei *f.*, Clerus *m.* duhovstvo, duhovništvo, duhovščina.

Client *m.* branjenik, ščitjenik.

Cloake *f.* smradotók, rov.

Club *m.* shod, shodišče, sestaněk.

Conjutor *m.* pomočnik.

Coaks *pl.* koks, koaks, oglina.

Coalition *f.* zveza, združba.

Corarde *f.* kokarda, znakovica.

Coron *m.* zapreděk, predivka, mešičěk.

Corosbaum *m.* kókosnik.

Corosnußs *f.* kokosov oreh.

Coder *m.* star rokopis; (Geseßbuch) zakonik.

Codicill *n.* oporočni pristavěk.

Coefficient *m.* koeficijent, somnoživče. coefficientiell sobitěn, jednobistven.

Coeristenf. sobitnost, sobitje.

coeristieren z drugim vred biti (sem).

Cognac *m.* konjak.

Cognat *m.* sorodnik.

Cohästion *f.* zveznost.

Cohäsionskraft *f.* zvezna moč.

Cohorte *f.* četa, oddelěk.

Coiffure *f.* kinč v laséh, nakit glave.

Collatur *f.* s. Vergleichung.

Collation *f.* s. Verleihung.

collationieren primeriti, priravnati, prispodobiti; *impf.* primerjati, priravnavati, prispodabljati.

Collationierung *f.* primerjava, primerjatěv, priravnava. [na.

Collationierungsgebühr *f.* primerjalšči-

collaudieren

— 119 —

Communicant

collaudieren pohvaliti, potrditi, odob-
riti; *impf.* potrjevati, odobrávati.

Collecte f. bira (miloščine); (kirchl.)
molitěv.

collectiv skupěn, združěn, zborěn.

Collectur f. bira.

Collectaneen pl. zbornik.

College m. sodrug, tovariš.

Collegial- zborni. [sodružen.
collegialisch zborěn; (amtssprüderlich)

Collegiengeld n. učnina, šolnina.

Collegium n. zbor; (Vorlesung) pre-
davanje.

collidieren nasprotovati si, navzkriž
—, nasproti biti (sem), ne ujemati se.

Collision f. spor, navzkrižje, nasprotje;
in — geraten spreti se s kom. [kos.

Collo n. tovorěk, nakladěk, nakladni
Colloquium n. izpitni razgovor.

Colonial- prekmorski, kolonijalni.

Colonie f. naselbina, selišće.

Colonisk m.naselnik, naseljeněc, selják.

Colonnade f. slopovje, stebrovje.

Colonne f. slop, steběr, stolpěc; (d.
Heerees) razpredełek.

Colophonium n. kolofonij, pegla.

Coloratur f. koloratura; (music.)
umetno kinčanje petja.

colorieren barvati, bojariti, pobár-
vati, opisati (-pišem); fig. ozaljšati,
olepšati, okrasiti.

Colorit n. barva, kras, šarovitost.

Columne f. slop; predelěk (na strani),
stranica, plat (-í).

Combination f. sestava, združek; pri-
mera; (Bermuthung) dozdéva, slutnja.

combinieren sestaviti, združiti; *impf.*
sestavljati, združevati; primerjati, so-
diti, sklepati.

combiniert sestavljen, združen.

Comitat n. županija; Comitat= žu-
panijski.

Comite n. odbor. [nik.
Commandant m. poveljnik, zapoved-

Commandeur m. komandér, zapo-
vednik.

Commandeurkreuz n. komanderski
križ, zapovedniški križ.

commandieren veleti, zapovedati (-po-
vém), ukazati (-kažem); *impf.* vele-
vati, zapovedovati, ukazovati; (einen
wohin —) odrediti, poslati koga kam.

commandiert odrejen, poslan.

Commando n. poveljništvo, vodstvo.

Commandowort n. povelěk.

Commassation f. okrožitěv, zložba
(posestva). [zlagati.

commassieren okrožiti, zložiti; *impf.*

Commende f. komenda.

Commentar m. razlaga, pojasnilo,
tolmačenje.

Commentator m. razlagalēc, pojasnje-
valēc, tolmač.

commentieren razložiti, pojasniti, tol-
mačiti; *impf.* razlagati, razkladati, po-
jasnjevati.

Commers m. pitje, popivanje, pívska
družba.

Commerz n. kupčija, trštvo, trgovina,
promet; Commerzial- kupčijski, trgov-
ski, tržni. [valěc.

Commerzienrath m. kupčijski sveto-

Commis m. trgovski pomočnik.

Commiss= vojaški.

Commissär m. komisár, poverjenik.

Commissariat n. komisarstvo, pover-
jeništvo.

Commission f. komisija, navod, po-
verjenstvo; (Auftrag) naročilo; eine —
ansuchen navod vzdigniti.

commissionell, commissionalliter erheben
ovedeti z navodom.

Commissionär m. opravnik.

Commissionsgebür f. opravnina.

Commissionsglied n. ud komisije, član
poverjenstva. [ški.

Commissionskothen pl. komisijski stro-

Committent m. naročitelj, naročeva-
lěc, poveritelj.

committieren naročiti, poveriti, po-
oblastiti; *impf.* naročati, poverjevati,
pooblaščevati.

commode ugoděn, priležěn, prikla-
děn, lagoděn; (gemäßlich) zlóžen.

Commodität f. ugodnost, prikladnost,
zložnost.

Commotion f. Bewegung; — machen
sprehoditi se, *impf.* sprehajati se.

Communal- občinski, srenjski.

Communalwesen n. srenjske, od. ob-
činski zadeve.

Commune f. občina, soseska, srenja.

Communicant m. obhajaněc; —in f.
obhajanka.

Communication

120 —

Concert

Communication f. občenje, zveza;
(Mittheil.) naznanilo, vročilo, priobče-
vanje; (Mittel) občilo, vozilo.

communicieren tr. priobčiti, javiti;
(firchl.) obhajati, sv. rešnje telo deliti,
pričestiti; intr. (Theilnehmer sein) de-
ležnik biti (sem), v zvezi biti; (firchl.)
pričestiti se; sv. obhajilo prejeti (prej-
mem); *impf.* obhajati se, sv. obhajilo
prejemati, pričeščivati se.

Communion f. delništvo, spolovina;
(hl. Abendmahl) sv. obhajilo, pričest
(-i); (der Heiligen) občestvo, občina.

Communismus m. zadrugarstvo.

Communist m. zádrugar.

Communität f. občina, družba.

compact stisněn, jědernat, jezgrovit;
—e Schrift mastne —, debele črke.

Compagnie f. društvo, družba; (zmi-
schen zwei Personen) spolovina; (milit.)
stotnija, satnija.

Compagnon m. drug, družnik, tovaris.

Comparation f. primerjatěv, stopnje-
vanje, stopnjava.
[način.

Comparationsmethode f. primerjalni

Comparativ m. primerjalna —, sodnja
stopnja, primerjalnik.
[jati.

comparieren primeriti, *impf.* primer-

Compass m. sévernica, kompas.

Compassnadel f. igla sévernica.

compendiös skračen, okrajšan, posnet,
jezgrovit.

Compendium n. posnetěk, okrajšěk,
jezgra, izvod.

Compensation f. pobota, pobotěk, po-
botanje.
[vati.

compensieren pobotati. *impf.* poboto-
rompetent pristojěn, oblastěn, dotičěn.

Competent m. prosilěc.

Competenz f. oblast, pristojnost.

Competenzgesuch n. prošnja za službo.

Competenstreit m. razpor zaradi pri-
stojnosti.

competieren prositi od. poganjati se
za kako službo.

Compilator m. nabiralěc, skupljevalěc.

Compilation f. skupljevanje, zbira,
zbirka.

Complement n. dopolnilo, dovršěk.

complet popoln, dovršen, zvršen, cel.

completieren dopolniti, dovršiti; *impf.*
dopolnovati, dovrševati.

Complexer m. obseg, obsežek; (Grund-
complex) zemljišče.

Complerion f. telesna narav (-i).

compliciert zapleten, zahomotan.

Compliment n. poklon, priklon; ein
— machen prikloniti se, pokloniti se;
*impf.* priklanjati se.

Complimentenmacher m. klanjalěc, pri-
klanjalěc.

Complot n. zarota, zarotba, kovarstvo.

complotieren zaroto delati, — plesti
(pletem), — kovati, zarotovati se.

Complotskifter m. zarotnik.

Componente f. sila sestavljača.

componieren zložiti, sestaviti; *impf.*
zlagati, sestavljati; (music.) uglasbiti,
skladati; (schriftl.) spisati (-pišem),
*impf.* spisovati.
[skladatelj.

Componist. Compositeur m. skladalěc.

Composition f. sestava; (mus.) uglasba,
skladba; (Metall) zmes (-i).

Compositionslehre f. nauk o skladbi,
skladboslovje.

Compost m. mešanica, zmesni gnoj.

Compot n. kompot, zavarěk (sadja).

compreſſs stisnen, tesěn.

compreſſibel stisljiv, zgostljiv.

Compression f. stisěk; zgostitěv.

Compromiss n. pogodba (na razsod-
nika).

compromittieren privoliti, da se iz-
bere razsodnik; sich — zaplesti (-ple-
tem) se.

comptant gotov, v gotovih denarjih.

Comptoir n. pisarna, pisarnica.

Comteſſe f. groſſa.

Comthur m. komtur, povelitelj.

concav jamasto izbočen, vdrt, vleknen.

concentrieren združiti, zbrati (zbe-
rem). skupiti; *impf.* združevati, zbi-
rati; sich — zbrati se, skupiti se; *impf.*
zbirati se.

Concentrierungspunkt m. središče.

concentriſch istosreděn, koncentričěn.

Concept n. spisěk, prvopis, osnutěk,
načrt.

Conceptsbeamte m. konceptni od. pero-
vodni uradnik.

Conceptsfaſch n. konceptna stroka,
perovodstvo.

Concert n. soglasba; godbena veselica,
glasbena zabava, beseda, koncert.

Concertgeber

— 121 —

Congress

Concertgeber m. prireditelj godbene
veselice, koncertovalče.

Concession f. dovolitěv, dovoljenje,
privoljenje, pripust.

Concessionieren dovoliti, privoliti, pri-
pustiti; *impf.* dovoljevati, pripuščati.

Concilium n. cerkveni zbor.

Concipieren sestaviti, zložiti, spisati;
*impf.* sestavljati, zlagati, spisovati.

Concipient, Concipist m. koncipist,
konecipijent, perovodja.

Conclave n. zbornica za izvolitěv no-
vega papeža.

Conclusum n. sklep.

[papežem.

Concordat n. konkordat, pogodba s
koncret konkretěn. stvarěn.

Concubinat n. priležništvo, hotništvo.

Concubine f. priležnica, pohotnica.

Concurrenz f. (Zusammentreffen) sni-
děk, sklad, zbira; (aus Landesmitteln)
pomoč (-i); (Bewerbung) poganjanje,
natečaj. [nesěk.

Concurrenzbeitrag m. donesěk, pri-
concurrieren (zusammentreffen) sniti
(snidem) se, strniti se; *impf.* strinjati
se; (bewerben sich) gnati (ženem) od.
poganjati se za kaj.

Concurs m. natečaj, razpis (službe);
(Gläubiger) stečaj, konkurs; — eröffnen
objaviti stečaj, na kant od. na boběn
priti (pridem); Concurs= konkursni,
natečajni, stečajni.

Concursausschreibung f. razpis nate-
čaja, razpis službe.

Concursgrläubiger m. konkursni upnik,
stečajni upnik.

Concursmasse f. konkursna od. ste-
čajna imovina.

Concursprocess m. konkursna od. ste-
čajna pravda.

Concursverhandlung f. konkursna od.
stečajna obravnava.

Condensation f. zgostitěv, zgoščenje.

Condensator m. gostilěc, gostič.

condensierbar zgostljiv.

condensieren zgostiti, *impf.* zgoščevati.

Condition f. pogoj, uvet; (Dienſt)
služba.

conditional pogojnik, pogojni oder
uvetni naklon. [(sem).

conditionieren služiti, v službi biti

Conditor m. slaščičar.

Conditorei f. slaščičarnica.

Condolenz f. sožalje, sočutje.

Condolenzschreiben n. sožalnica, milo-
valni list.

Condor m. kondor.

Conduct m. pogreb, pogrebni spre-
vod; Conduct= pogrebni. [duktér.

Conducteur m. poštni sprevodnik, kon-

Conductkosten pl. pogrebni stroški pl.

Conductor m. vodilo; (elektr.) blisko-
vod.

Conduite f. vedenje, obnašanje.

Conduitliste f. spričalo o vedenji.

Confect n. slaščica, zasladěk.

Conferenz f. zborovanje, posvét, po-
svetovanje.

conferieren, Conferenz halten zboro-
vati, posvetovati se.

Concession f. spoznanje, izpóved (-i),
vera, veroizpóved (-i).

Confirmand m. birmaněc.

Confirmation f. potrdba, potrditěv;
(Firmung) birma.

Confiscation f. odvzetje, zaplenjenje,
zagloba.

confiscieren odvzeti, zapleniti, zaglo-
biti, zarubiti; *impf.* odvzemati, za-
plenjevati, rubiti; (Briefe) ustaviti,
pridržati (-držim); *impf.* ustavljati,
pridrževati.

Conflict m. spor, razpor; in — ge-
ratjen spreti se.

Confüderation f. zveza, zaveza.

conform sličen, podoben, jednak, so-
glasen.

Conformität f. sličnost, podobnost,
jednakost, soglasnost.

Confrontation f. navzočitěv, navzočba.

confrontieren navzočiti, drugega dru-
gemu pred oči postaviti; *impf.* navzo-
čevati, pred oči postavljati.

confundieren zmešati, zmesti (zme-
tem), zmotiti, zbegati.

confus zmešan, zmeten, zmočen,
zbegan.

Confusion f. zmeda, zmešnjava, zmot-
njava, homatija, kolobocija.

Congestion f. naval (krvi), pritisěk.

Conglomerat n. lábora, spriměk.

Congregationf.skupščina,bratovščina.

Congress m. zbor, shod, sestaněk,
kongres.

Congrua

— 122 —

conterfeien

Congrua f. pristojna stanovska plača, pristojna duhovska plača.

congruent skladēn.

Congruenß f. skladnost.

congruieren skladati se, ujemati se.

Conjectur f. ugibanje, domnevanje, dozdeva, dozdevēk. [gibanje.

Conjugation f. sprega, spregatēv, pre-
conjugieren spregati, pregibati.

Conjunction f. zveza; (spradł.) veznik.

Conjunctiv m. vezni naklon, vezalnik.

Conjunctur f. okoliščina, odnošaji.

conſcribieren popisati; *impf.* popi-
sovati.

Conſcription f. popis, popisovanje;
Conſcriptionss- popisni.

Conſcriptionsbureau n. popisovalnica.

Conſcriptionsflüdtling m. ubežnik, uhajalěc.

Conſcriptionsliſte f. popisni imenik,
popisnik. [vanje.

Conſecration f. posvečenje, posveče-

conſcribieren posvetiti, *impf.* posveče-
vati. [sledičěn.

conſecutiv nasleděn, posleděn, po-

Consens m. privolitěv, privoljenje, dovoljenje.

conſentieren privoliti, dovoliti.

consequent dosleděn.

[posledica.

Consequenß f. doslednost; posleděk,

conſervativ obdržljiv, ohranjevalěn,

konservativěn. [vator.

Conservator m. ohranjevalěc, konser-

Conservatorium n. konservatorij, glas-
beno veliko učilišće.

conſervieren ohraniti, obvariti; *impf.*
ohranjevati, obvarovati. [čěn.

conſiderabel znatěn, znamenit, odli-

Conſidération f. premišljevanje, pro-
matranje; priznanje, čislanje.

Conſignation f. zaznaměk, imenopis.

conſignieren zaznamovati, naznačiti;
zapečatiti; die Truppen — vojake od-
ločiti, zbrati; configniert sein priprav-
ljen od. odločen biti.

Conſtitium n. posvět, posvetovanje, svetovalni zbor.

conſistent čvrst, jak, trpěžěn, gost.

Conſistenß f. čvrstoba, jakost, trpež-
nost, gostost.

Conſistorial- konzistorijalni, duhov-
nega stola.

Conſistorialrath m. konzistorijalni sve-
tovalěc, svetovalěc duhovnega stola.

Conſistorium n. konzistorij, duhovni stol.

conſolidieren utrditi, učvrstiti, uko-
reniti; *impf.* utrjati, utrjevati.

Conſonant m. soglasnik.

Conſonanß f. soglasje.

Conſorten pl. družniki, tovariši, paj-
daši, pristaši.

Conſtabler m. puškar; (in England) policijski služabnik, redar.

conſtant stanovitěn, veděn.

conſtatieren potrditi, dokazati (-ka-
žem), spričati; *impf.* dokazovati, spri-
čevati, potrjevati.

Conſtellation f. stan zvezd, ozvezdje.

conſterniert osupnen, pobit, prepaden;
— werden osupniti, ostrmeti.

Conſtituante f. ustavodajni zbor.

conſtituieren ustanoviti, sestaviti, osno-
vati; *impf.* ustanovljati, sestavljati.

Conſtituierend ustavodajén.

Conſtituierung f. ustanovitěv, sestava,
uredba.

Conſtitution f. ustava; (d. Leibes) se-
stava, kakovost; von starker — moč-
nega života.

Conſtitutionell ustavěn.

construieren ustrojiti, sestaviti, se-
zidati, zložiti, zgraditi; *impf.* ustroje-
vati, sestavljati, zlagati. [nja.

Construction f. sestava, gradnja, sklad-
conſubstantiell istobitěn, sobitěn.

Conſul m. poslaněc, poročnik, konzul.

Conſulat n. poslanstvo, konzulstvo.

Conſulent m. světnik, posvetovalěc.

conſultieren za svět poprašati; *impf.*
posvetovati se s kom.

conſumieren použiti (-žijem); potro-
šiti; *impf.* použivati, trošiti.

Conſumption f. použitje, potrošěk.

Contact m. dotika, dotikljaj.

contagiös nalezljiv, kužěn, okužljiv.

Contagium n. nalezilo, okužilo, kuž-
nina.

contemplativ razmišljav, premišlje-
valěn, zamišljen.

content zadovoljěn.

Conterſei n. podoba, slika, posnetěk.

conterſeien slikati, obraziti; naslikati,
posneti (-snamem), upodobiti.

Context

— 123 —

Copula

Context m. zveza besed, zveza mislih
v spisu.

Continent m. celina, suha zemlja.

continental celinski, kontinentalen.

Continentalssperre f. celinsko zaprtje.

Contingent n. prispevěk, dotični del,
stěvilo (vojakov).

continuierlich neprenehljiv, nepre-
trgan, neprestan; adv. neprenehoma,
neprestano. jednomerno.

Continuität f. neprenehljivost, nepre-
stanost.

Conto n. (m.) račun, izpisěk; à —
na obračun; — corrente tekoči račun.

Contour m. obris, načrt, očrt.

Contract m. pogodba.

Contrahent m. pogodnik.

contrahieren pogoditi se, dogovoriti
se; *impf.* pogajati se, dogovarjati se.
contramandieren preklicati (-kličem),
oporeči (-rečem); *impf.* preklicevati,
oporekati.

Contraordre f. oporeka, preklic.

conträr nasprotën; adv. nasproti.

contraſignieren s kom vred podpisati,
svoj podpis dodati, — pristaviti.

Contraſignatur f. nasprotni podpis.

Contraſt m. nasprotje, nasprotěk, raz-
ličje; odpor.

contraſtieren nasprotovati, razliko-
vati se, ločiti se.

Contreadmiral m. pomorski podvoj-
voda, podadmiral.

Contrebande f. tihotapska roba, za-
branjeno blago, zabranjevina; (Schleich-
handel) tihotapstvo.

Contremine f. nasprotni podkop.

Contribuent m. davkoplačevalēc, ob-
dačenēc.

contribuieren prispeti (-spejem); davke
plačevati.

Contribution f. prispevěk, davěk, dača.

Controle f. prigled, nadzorstvo.

Controlsversammlung f. prigledni shod.

controlieren prigledovati, nadzirati.

Controlor m. priglednik.

Controverse f. razpor, prepír.

Contumaz f. upornost; (zdravstvena)
zaprtija; (im Processe) neprihod, ne-
posluh.

Contumazanstalt f. lazaret, kontu-
macija.

Contumazieren zaočno obsoditi, zavoljo
neprihoda obsoditi, *impf.* obsojati.

Contumazurtheil n. zaočna razsodba,
sodba zavoljo neprihoda.

Contusion f. otiska.

Convalescent m. okrevalěc, prebole-
valěc.

Convalescenz f. okrevanje, prebolenje,
ozdravenje.

Convenienz f. pristojnost, spodobnost;
(Übereinkunft) dogovor; (Anstand) uljud-
nost.

convenieren spodobiti se; prijati,
ugajati; zložiti se, pogoditi se; *impf.*
zlagati se.

Convent m. shod, zbirališče; samo-
stan.

Conventikel m. skrivni shod.

Convention f. pogodba, dogovor.

conventional (—eff) dogovorën, kon-
vencijski.

Conventionsgeld n. dogovorni —, kon-
vencijski denar.

convergent stičen.

Convergenz f. stik.

convergieren stikati se, primikati se;
convergierend primičen.

Conversation f. razgovor, marěnj,
kremělj; občenje.

Conversationslericon n. vseučni slovar.

conversieren razgovarjati se, pogo-
varjati se, meniti se, pomenkovati se,
marnjati, kramljati.

conver izbočen, izboknen, izbokěl.

Convict m. n. odgojišče; hranilišče.

Convictist m. gojeněc, rejeněc.

Convocation f. sklic, poklic, poziv.

Convulsion f. trganje, zvijavica, krč.

convulsivisch krčevit.

Cooperator m. pomočnik; (theol.) du-
hovni pomočnik.

Coordinate f. soredna črta, sorednica.

coordinieren sporéditi, priréditi; co-
ordiniert prireděn, sporeděn.

Copie f. posnetěk, posneměk, sneměk;
(Abschrift) prepis, kopija.

copieren posneti (-snamem), *impf.*
posnemati; (abschreiben) prepisati (-pi-
pišem), *impf.* prepisovati; (b. Malern)
preslikati.

Copiſt m. prepisovalěc.

Copula f. vez (-í), vezilo, spojilo.

copulativ

— 124 —

crepieren

copulativ vezalěn, vezilěn.

Copulation f. poroka, venčanje.

Copulator m. poročevalěc.

Copulieren poročiti; *impf.* poročati, venčati.

cordial srčěn, prisrčěn, iskren.

Cordon m. mejna straža, kordon.

Corduan m. kordovan.

Corporal m. desetnik, korporal.

Corporation f. skupščina, zádruga.

Corps n. četa, krdelo, oddelek vojakov.

corpulent životěn, debel, zastavěn, tršat.

Corpulenz f. debelost, zastavnost, životnost.

Corpus (m.) n. telo (telesa), truplo, život; — *delicti* reč, ki se tiče zločinstva.

correct pravilěn, prav.

Correctheit f. pravilnost, čistost.

Correction f. poprava, poboljšanje.

correctionell, correctiv poboljševalěn; pokorilěn, strahovalěn.

Correctionsanstalt f. pokorilnica, kaznilnica.

Corrector m. popravljalěc, popravljač.

Correctur f. poprava, popravěk.

Correcturbogen m. popravna pola.

Correspondent m. dopisnik, dopisovalěc.

Correspondenz f. dopisovanje.

Correspondenzkarte f. dopisnica.

Correspondenznachricht f. novica, glas po pismih.

correspondieren dopisovati; (entsprechen) skladati se, strinjati se, ujemati se.

Corridor m. hodnik, mostovž. [ljati.

corrigieren popraviti, *impf.* popravcorrumpieren pokaziti, spriditi, po

habiti, popačiti, pokvariti; *impf.* pohabljati, popačevati, pokvarjati.

Corruption f. izkaženost, popačenost; (Bestechlichkeit) podkupnost. [par.

Corfar m. korzar, gusar, morski rotoret n. jopica.

Corvette f. korveta.

Costüm n. obleka, oprava, noša.

Contangente f. sotičnica.

Cotelett n. Cotelette f. réberce.

Coterie f. s. Sippschaft.

Cotillon m. kotiljon.

Coulisse f. stranska stena, kulisa.

Coup m. udár, udarěc, mah, mahljej.

Coupé n. predelěk na železniškem vozu.

Coupon m. kupón, odrezěk.

Cour f. machen dvoriti, militi se, sladkati se, laskati, dobrikati se.

Courage f. srčnost, hrabrost.

courant tekoč, gredoč.

Courier m. jadernik, teklič, brzoték, hitri sěl, kurir.

Cours m. cena, tečaj, kurs; Courzkursni.

courfieren iti (idem, grem), teči (tečem), v obteku biti (sem).

Courtine f. zastor, pregrinjalo, prestiralo.

Cousin m. bratraněc, bratič; sestraněc; —e f. bratranka, sestrična.

Couvert n. zavitěk; (Gedeck) pogrinjěk k jedi.

traſſ. f. did, grob; crasse Unwissenheit grozna nevednost.

Cravatte f. zavratnik, zavratnica.

Creatur f. stvar; (verächtl.) pokveka; die ganze — vse stvari.

credenzen pokusiti in podati; *impf.* pokušati in podajati; z vinom streči, postreči, podvoriti; napiti (-pijem); *impf.* napivati.

Credenčtisch m. postrežna miza, napojna miza.

Credit m. vera, up, upanje; zaúp, kredit; auf — na up, na upanje, na vero; viel auf — geben veliko zaupati; keinen — haben ne iméti (imám) vere; Credits= upni, kreditni.

Creditanstalt f. Creditbank f. upodajalnica, kreditna banka.

creditieren na up od. na vero dati, zaupati; *impf.* na up dajati, zaupovati.

Creditiv n. poverno, poveralno pismo.

Creditor m. upnik. [nica.

Creditscasse f. upna, kreditna denar.

Creditsoperation f. upno od. kreditno podjetje.

Credo n. vera.

creieren ustvariti; narediti; ustano-viti, izvoliti; *impf.* ustvarjati; narejati; ustanavljati, imenovati.

crepieren crkniti, stegniti se, poginiti, gagniti; *impf.* crkati, poginjati.

Erida

— 125 —

Ezar

Erida f. propadēk, kant; in — gerathen
na kant od. na bobēn priti (pridem).

Cridator m. propadnik.

Crimen n. hudodelstvo, zločin, zlo-
činstvo.

criminal kazenski, hudodelski, zlo-
činstven, kriminalēn.

Criminalgericht n. kazenska sodnija,
krvava sodnija.

Criminalhaus n. kaznilnica.

Criminalist m. znalēc —, poznavalēc
—, veščak kazenskega prava; (Wcr-
brecher) hudodelēc, hudodelnik, zlo-
činēc.

Criminalrecht n. kazensko pravo.

Criminalrichter m. kazenski —, kri-
minalni sodnik.

Croquis m. n. načrt, osnutěk.

Crucifir n. razpelo, križēc, bridka —,
božja martra.

Cubik- kubičen, kockov.

Cubikmaß n. kubična —, kockasta
mera.

Cubikwurzel f. kubični —, kockovi
koren.

Cubikzahl f. kubično število.

rubieren kubirati.

cubisch kubičen.

Cubus m. kub, kocka.

Cultivation f. vrh; vrhovanje, naj-
visja stopnja.

Culminationspunkt m. vršnik, višek.

culminieren vrhovati.

cultivieren obdelovati; gojiti; (bilden)
likati, mikati, obraziti; omikati, oli-
kati, izobraziti; *impf.* izobraževati.

cultiviert izobrazen, olikan, omikan;
(v. Boden) obdelan.

Cultur f. izobraževanje; omika, olika,
izobraženost, prosveta; (Anbau) ob-
delovanje.

Culturaufwand m. stroški za obdelo-
vanje.

culturfähig izobrazēn, sposobēn iz-
obraženja.

Culturgeschichte f. zgodovina omike,
povestnica izobraženja.

Culturträger m. izobraževatelj, omiko-
nosēc.

Cultus m. bogočastje, bogoslužje,
božja služba; Cultus- bogočastni, bogo-
služni.

Cultusminister m. minister za bogo-
častje.

Cultusgegenstand m. bogoslužna reč.

cumulativ skupěn, nakopičen.

cumulieren nakopičiti; združevati.

Cur f. zdravitěv, zdravljenje, vra-
čitěv, vračba, lečenje.

curabel ozdravljiv, izlečljiv.

Curand m. oskrbovaněc.

Curanstalt f. zdravilnica.

Curatel f. varstvo, skrbstvo; Cura-
tels- varstven, skrbstven.

Curatelsverhängung f. stavljenje pod
skrbnika.

Curator m. skrbnik, kurator.

Curatorspflicht f. skrbnikova dolžnost.

Curgeld n. Curkosten pl. zdravilski
stroški.

Curialstil m. uradni jezik, službena
pisava.

curieren zdraviti, lečiti, celiti, vra-
čiti; ozdraviti, izlečiti; *impf.* ozdrav-
ljati.

curios čuděn, čudezěn, divěn, po-
seběn; radoveděn, izvedljiv.

Curioſität f. redka stvar, čudna reč,
posebnost.

Curmethode f. način zdravljenja.

Curort m. zdravilišće, toplice pl.

Curpsfuscher m. mazáč, ozdravljuh.

Currente f. okrožnica, okrožni list.

current tekoč, gredoč, vsakdanji.

Curs m. tečaj, cena vrednostnih papir-
jev, vrednost menic; (Umlauf) Cursuš
m. tek, obték.

Curschmied m. konjski zdravnik.

cursiv ležeč, nagnen.

Cursivschrift f. ležeči pis; ležeče črke,
nagnene pismenke.

Custos m. varuh, čuvaj, stražnik.

Cyklop m. kiklop, ciklop, jednoók;
gorostas.

Cyclus m. kolo, krog, kolobar; vrsta.

Cylinder m. valj, valjar, cilinder.

Cymbel f. zvončěk, kregulčěk, cim-
bali pl. [sov.

Cypresse f. cipresa; Cypressen- cipre-

Cypressenholz n. cipresovina, cipre-
sov les.

Czako m. čaka, čako, pokrivalo peš-
cev pri vojakih.

Ezar m. car.

dahinsein

— 127 —

Dankaltar

dahinsein proč biti (sem), po čem biti,
komu odklenkati, propasti (-padem).

dahinstehen s. dahinsterben.

dahinstellen tje postaviti, *impf.* postavljati, tje deti (denem); (etwas dahingestellt sein lassen) nedoločeno pustiti.

dahinsterben umreti, preminiti; *impf.*
umirati, pojemati.

dahinstürzen telebniti, telebiti, bútiti,
zvrniti se, zvaliti se.

dahinten *adv.* zadej, od zadej.

dahinter *adv.* za tem, zadej, za čim;

— kommen spaziti.

dahinwelken zveniti, *impf.* veniti.

dahinziehen odriniti, odpraviti se, od-
iti (-idem), *impf.* odpravljati se, od-
hajati.

daktylisch daktilski, daktiliččen.

Daktylus m. daktil.

damatig tedánji, tedašnji, ondašnji,
takratěn.

damals *adv.* tedaj, ondaj, takrat.

Damascenerklinge f. damaščanka.

Damascenerstahl m. damaščanskojeklo.

damascieren podamaščiti, damaškovati, kaliti.

Damašt m. damast, damašěk.

damastartig damaskast.

damasten damastěn, damaškov.

Dame f. dama, gospa; (i. Kartenspiele)
kraljica; (im Damenspiele) dama; Da-
men- gospejski, gospojinski.

Damenbrett n. dāmnica, dama: (Dame
spießen) damati, damo vleči.

Damhirsch m. damjek, lanjēc.

damit adv. s tem; nur heraus — le
vun, kar imaš; le daj; le reci.

damit coni. da, da bi.

Damm m. jez, nasip, zagraja.

Dammbruch m. predór nasipa.

dämmen zajeziti, zagraditi; *impf.*
jeziti, graditi, zagrajati.

Dammerde f. črnica, črna prst (-í).

dämmerig mračěn, somračěn, temo-
těn, mežav.

Dämmerlicht n. pómrak, svit, zor.

Dämmern mračiti se, temniti se; (es
dämmert) mrak se dela; (tagen) svitati,
prizárjati, razsvetljevati se, svitati se;
(es dämmert) daní se.

Dämmerung f. mrak, pómrak, só-
mrak; (Morgen—) zor, svit, svitanje.

Dämmerungsbogen m. somračni lok.

Dämmerungskreis m. somračni krog.

Dämon m. hudoba, zli duh, bes,
dajmon.

dämonisch besěn, dajmonski.

Dampf m. par, sópar, sopára, hlap;

Dampf= parni, soparni.

Dampfsbad n. parna kópel (-i), ruska
kopel.

Dampfsbot n. f. Dampfer.

Dampfsanal m. parovod.

dampfen páriti se, sopariti se, hla-
péti, kaditi se; (das Pfeifchen) púšiti.

dämpfen zadušiti, udušiti, ugasiti,
pogasiti; *impf.* dušiti, gasiti, zaduše-
vati, pogaševati; (den Zorn) utolažiti,
*impf.* tolažiti; (gedämpfte Stimme) za-
molkēl glas.

Dampfer m. parnik, parnica, parobrod.

Dämpfer m. gasilo, tolažilo.

Dampffahrt f. paroplovstvo, paro-
brodstvo.

Dampfkessel m. parni kotěl, hlapnik.

Dampfkraft f. parna moč, parna sila.

Dampfloch n. dušnik, hlapnica.

Dampfmaschine f. párni stroj.

Dampfmesser m. paromér.

Dampfnudel m. oparjeněk; oparjeni
rezanci pl.

Dampfschiff n. f. Dampfer.

Dampfwagen m. parni voz, parovoz.

danach adv. f. darnach.

daneben adv. zraven, poleg; gleich
— tik; (überdieš, zugleich) vrh tega,
zraven tega, razun (razven) tega, mimo
tega, pri tem, tudi.

danieden adv. tu doli, tam doli.

danieder adv. doli; (zu Boden) na
tla; na tleh.

daniederkommen f. niederkommen.

daniederliegen bolevati, bolovati (bo-
lujem), bolán ležáti (ležím); (vom
Handel) zastajati.

Dank m. hvala, zahvala; — sagen
zahváliti, zahvaliti se; *impf.* zahvalje-
vati se; — wissen hvaležen biti (sem);
Gott sei — hvala Bogu, bodi ga Bog
zahvaljen; Dank= zahvalni, hvalni.

Dankadresse f. zahvalno pismo, za-
hvalnica.

Dankaltar m. zahvalni oltár, zahvalni
žrtvenik.

Dankamt

— 128 —

Darmsaite

Dankamt n. zahvalna maša.

dankbar hvaležen, zahvalen.

Dankbarkeit f. hvaležnost, zahvalnost.

danken zahvaliti se, *impf.* zahvalje-
vati se; auf einen Gruß — odzdraviti.

Dankgebet n. zahvalna molitěv.

Dankgefühl n. čut hvaležnosti.

Danklied n. zahvalna pesём (-i),
hvalnica.

Dankopfer n. zahvalna daritěv, za-
hvalna žrtěv.

Danksagung f. zahvala.

Dankschreiben n. zahvalno pismo, za-
hválnica.

dann adv. potém, za tém, na to,
potlej; (Zeit) tedaj, tačas, ondaj; —
und wann včasi, včasih, časih.

dannen adv. von — odtód, od onod,
od tam tod, od tistod.

daran adv. na tem, pri tem, v tem,
na to.

daransehlen mánjkati, pomanjkovati.

Darangabe f. nadavěk, ara.

darangehen lotiti se česa, podstópiti
se, poprijeti (-primem) se; *impf.* lo-
tévati se, poprijemati se.

darankehren sich zmeniti se za kaj,
meniti se, marati, mar biti (sem)
komu česa.

darankommen na vrsto priti (pridem),
*impf.* na vrsto prihajati.

daranliegen komu do česa biti (sem),
za kaj biti.

daranmachen sich f. darangehen.

daransein pri čem. na čem biti (sem),
pri volji biti, namenjen biti; volja
me je; gut — komu dobro kaže, sreča
dobro streže; schlecht — na izgubi
biti; er ist nahe daran zu... malo da
ne...; wenn ich recht daran binče
se ne motim.

darauf adv. na to, na tem; (hernach)
na to, potem, potlej; — aušgehen na-
klépati, namérjati.

Daraufgabe f. nadavěk, nadév, na-
meček.

daraufgehen poiti (-idem), poteči;
fig. umreti, pomreti; (benöthiget wer-
den) treba je, potrebovati se.

Daraufgeld n. nadavěk, nadév.

daraufkommen stakniti, zaslediti,
zvedeti (zvem) kaj, naleteti na kaj.

daraufwenden obrniti, *impf.* obračati
na kaj.

daraus adv. iz tega, iz teh rečij.

darben stradati, pomanjkanje trpeti,
v revščini živeti.

darbieten ponuditi, podeliti, podati;
*impf.* nuditi, ponujati, podeljevati.

Darbieten n. ponudba.

darbringen donesti (-nesem), prinesti,
pokloniti; *impf.* donašati, prinašati,
poklanjati.

Darbringer m. poklonitelj.

Darbringung f. donós, poklonitev.

darein adv. v to, v tega, vanj, vanjo,
vmes.

dareinfinden sich uveščiti se, privaditi
se česa, izuriti se v čem.

dareinlegen sich vtakniti se, *impf.*
vtikati se. mešati se v kaj.

dareinreden vmes govoriti, v besedo
segati, prigovarjati, ugovarjati.

dareinschicken sich f. dareinfinden sich.

dargeben podeliti, podariti, pokloniti,
*impf.* podeljevati, poklanjati.

darin adv. v tem, v tej reči, v tej
zadevi; (innerhalb) notri.

darlegen predložiti, razložiti; *impf.*
predlágati, razlágati; (bemeißen) doka-
zati (-kažem), izpričati; *impf.* dokazo-
vati, izpričevati, izpričávati; (erklären)
razložiti, pojasniti; *impf.* razlágati,
pojasnjevati.

Darlegung f. predložba, predložitěv;
dokaz, izpričanje; razlága, pojasnilo.

Darlehen n. zajěm, posojilo.

Darleihe f. = Darleihen n. f. Darlehen.

darleihen na up dati, v zajem dati,
posoditi; *impf.* na up dajati, upati,
v zajem dajati, posojati.

Darleihens= zajemni, posojilni.

Darleiher m. zajemnik, posojilěc, po-
sojitelj.

Darm m. črevo (-esa); dem. črévica;
Darm= črevni, črevesni.

Darmbein n. črevnica, bedrenica.

Darmbruch m. kila.

Darmentzündung f. črevna vnética.

Darmfell n. črevna mrena.

Darmgicht f. črevoból (-i).

Darmgrimmen n. f. Kolik.

Darmsaft m. črevesni sok. [črev.

Darmsaite f. črevna struna; struna iz

Darmschleim

— 129 —

davonkommen

Darmschleim m. čevna žleza.

Darmsystem n. črevje.

darnach adv. po tem, po tej; potlej, potem.

Darnachachtung f. ravnanje po čem;
da se ravna po čem.

darnieder adv. s. danieder.

darob adv. s. darüber.

Darre f. sušilo; (Oſen) sušilnica.

darreichen podeliti, podati; impf. po-
deljevati, podajati.

darren posušiti, impf. sušiti.

Darrhaus n. sušilnica.

Darrofen m. pečnica, peč za sušilo.

Darrsucht f. sušica, suhotica.

darrsüchtig sušičěn.

darstellbar predstavěn.

darstellen predstaviti, pred oči posta-
viti, staviti, razkazati (-kažem); impf.
predstavljati, razkazovati; (bildl.) na-
črtati, naslikati, upodobiti; impf. črtati,
slikati, upodábljati; (erklären) razložiti,
impf. razlagati; (schriftl.) napisati (-pi-
šem), opisati; sid — skazati (-kažem)
se, predstaviti se; impf. skazovati se,
predstavljati se.

darstellend-e Geometrie opisno mer-
stvo; — e Künfte prikazujoče umet-
nosti.

Darsteller m. predstavljalëc, razlaga-
lëc; igralëc.

Darstellung f. predstava, opis, raz-
laga, razložba.

Darstellungsart f. predstavljava, način
predstavljanja.

Darstellungsgabe f. predstavljavnost.

darthun izkazati (-kažem), dokazati,
izpričati; impf. iz-, dokazovati, iz-
pričevati.

darüber adv. nad tem, nad to, črez
to; (deshaß) zató, zatorej, zaradi tega;
darunter und — vse vprek, vse križem.

darum adv. zato, zavoljo tega, zategadelj, zaradi tega; (um das) po to.

darum coni. zato, zatorej.

darunter adv. pod tem, pod to; med
tem; pri tem, v tem.

das s. der.

dasein biti (sem), tú biti, priču-
jóč biti.

Dasein n. bitje, bistvo, bitnost, bi-
vanje; Kampf ums — hoj za obstaněk.

daselbst adv. tu, tukaj, le-tukaj; (dort)
tam, tamkaj.

dasmal adv. takrat, to pot, sedaj.

dasf coni. da, da bi; — nicht da ne,
da ne bi, da bi ne; ohne — ne da bi;
im Falle — ako bi; bis — dokler ne.

Dasselsliege f. goveji zolj.

Daten pl. podatki pl., data.

datieren dan in leto pripisati (-pi-
šem), datirati.

Datierung f. pisanje leta in dne.

Dativ m. dajalnik, dativ.

Datowechsel m. oddnevna menica.

Dattel f. datěl.

Dattelbaum m. dátlovo drevo (-esa).

Dattelöl n. dátlovo olje, datlověc.

Datum n. dan in leto, datum; bis
dato do sedaj, do današnjega dně.

Daube f. dōga; dem. dožica.

Daubenhobel m. strug, strugalnik.

däuchten s. dünnen.

Dauer f. trpež, obstaněk, trajanje.

dauerhaft trpežěn, trděn, trajěn.

Dauerhaftigkeit f. trpežnost, trajnost.

dauerlos netrpežěn, brez trpěža.

dauern trpeti, trajati; es dauert mich
žal mi je; er dauert mich smili se mi.

dauernd s. dauerhaft.

Däumchen n. palček.

Daumen m. palěc; (an einer Welle)
motoróga; (an der Stampfe) ročíca,
palěc, palčnik.

daumenbreit palěc širok.

Daumenstok m. palčnica, lisice pl.

Däumling m. palčnik; (Mensch) palček.

davon adv. od tega, od te; iz tega,
od te reči; weit — daleč proč.

davonbleiben izostati (-stanem), impf.
izostajati. [jo, odnesti jo.

davoneilen uteči (-tečem), potegniti

davonfliegen odleteti, odfrčati (-čim).

davonfliehen pobegniti, odběžati (-be-
žim), prhniti; impf. prhati.

davongehen oditi (-idem), uiti, ubežati (-bežim), unesti jo, upihniti jo, pobrati (-berem) se; impf. odhajati, uhajati.

davonjagen spoditi, odgnati (-ženem),
odtirati; impf. odgánjati, odtirávati.

davonkommen oditi (-idem), odnesti
jo, rešiti se, oteti (otmem) se; er wird
nicht — ne ozdravi več, ne prebolí.

9

davonlaufen

— 130 —

Decorationsmaler

davonlaufen prhniti, uprhniti, uteči,
odbežati, upihniti jo, pobrisati jo, po-
cediti jo, uliti jo, pobrati (-berem) se.

davonmachen sich. davongehen.

davonrennen oddirjati, zbežati (-im).

davonschleichen zmuzniti se, ukrasti
(-kradem) se, kopita odnesti (-nesem).

davontragen odnesti, unesti; *impf.*
odnašati, unašati; fig. doseči (-sežem),
*impf.* dosegati; (Strankheit) nalezti; d.
Sieg — premagati, zmagati koga.

davor adv. pred tem, pred to, pred
to rečjo; da sei Gott — Bog varuj;
— erschrecken ustrasiti se česa.

dawider adv. proti temu, zoper to,
zoper to reč; (entgegen) nasproti; —
sein protiviti se, ustavljati se.

dazu adv. k temu, k tej reči; (des-
halb) zató; — soll es nicht kommen
do tega naj ne pride.

dazuhelfen pripomoči (-morem).

dazulegen, dazuthun priložiti, pri-
djati (-denem); *impf.* prilagati, pri-
dévati.

dazumal f. damals.

dazuthun podvizati se, prizadejati
(-denem) se; *impf.* prizadevati se.

dazwischen adv. vmes, med tem, sredi
tega.

Dazwischenkunft f. posredovanje, pri-
tegljej, pripomoč (-i). [nava.

Debatte f. razprava, razgovor, obrav-
debattieren razpravljati, obravnávati,

razgovárjati se, pretrésati, pretresávati.

Debet n. dolg; er ist schuldig dolžan je.

Debit n. prodaja.

Debitor m. dolžnik.

Debut n. prvi nastop (igralca).

debutieren prvikrat nastopiti, prvi-
krat igrati.

Decan m. dekán.

[nijski.

Decanat n. dekanija; Decanats= deka-

Decem n. desetina.

derem deset.

December m. grudēn, decembēr.

Decemvir m. desetérnik, decemvir.

Decennium n. desetletje.

Decent spodoběn, pristojěn.

Dechant m. dekán, nadžupnik.

Dechantei f. dekanija.

Dechantswürde f. dekanstvo.

Decharge f. ustrel.

Deciffrierkunft f. tolmaštvo tajnopisa.

decidiert s. entschieden.

Decimal- desetinski, decimalni.

Decimalbruch m. desetinski uloměk,
desetinski droběc.

Decimalmaß n. desetinska mera.

decimieren desétiti, vsacega desetega
ustreliti.

Deckblatt n. krovni list.

Decke f. odeja, krilo, pregrinjalo;
(Plafond) strop, stropje; Binsen—
štórija; Buch— platnica; Pferde—
plahta; Trag— korítnica.

Deckel m. pokrov, pokrovka, rena,
zaklopěc; dem. pokrověčk, rénica.

decken kriti (krijem), pokriti, zavéz-
niti; *impf.* pokrivati, zavezovati; ogr-
niti, odeti (-denem); *impf.* ogrinjati,
odevati; Auslagen — založiti, *impf.*
zalágati; (den Tisch) pogrniti, *impf.*
pogrinjati; (sicherstellen) zavarovati.

Decker m. krověc, strehar; pogrinjalěc.

Deckgebär f. pristojbina za spuščanje.

Deckmantel m. zagrinjalo, pretvéza.

Deckneß n. mreža zagrebáča.

Deckperiode f., —zeit f. (f. Hengste)
spuščalna doba.

Deckplatte f. plošča.

Deckchuppe f. krovna luska.

Deckung f. kritje, pokrivanje; (Schuß)
zaslomba, bramba; (Sicherung) zavaro-
vanje, varščina.

Deckungsurkunde f. zavarovalno pismo.

Declamator m. govornik, deklamator.

declamatorisch govorniški. [macija.

Declamation f. govorništvo, deklamieren govoriti, deklamovati,

deklamirati, lepo besediti.

declinabel sklanjalěn.

Declination f. odklon; (gram.) skla-
njava, sklanjatěv, sklanja, sklanjanje.

Declinationsnadel f. odklonica, odklonjenica, odklonska igla.

declinieren sklánjati, pregíbati (-gib-
ljem); odklanjati se.

Decort n. odvarěk, prevretěk.

Decorateur m. olepševalěc, ozaljševalěc, dekoratér.

Decoration f. olepšáva, okrasje, de-
koracija.

Decorationsmaler m. glediščni slikar,
slikar dekoracij.

decorieren

— 131 —

demagogisch

decorieren olepótiti, okrasiti, olépšati, ozáljšati; *impf.* lepotiti, lépšati, zaljšati.

Decorum n. f. Anstand.

Decret n. odlók, ukrep, dekret.

Decretieren odlóčiti, ukreniti, skleniti; *impf.* odločevati, ukrepati, sklepati. [svetilo.

Dedication f. posvečénje, posvéta, pseudicieren posvetiti, *impf.* posvečevati.

Deducieren izvesti (-vedem), izpeljati; *impf.* izvájati, izpeljávati. [cija.

Deduction f. izvod, izpeljava, deduk

Defect m. primanjkljáj, pomanjkljáj, nedostatěk.

defect pomanjkljiv, nepopoln.

Defektbogen m. manjkajoča pola.

defektiv nepopoln.

defendieren j. verteidigen.

Defensiv branilěn, odbijalěn.

Defensor m. f. Verteidiger.

Deficient m. bolni duhovnik, deficijent.

Deficit n. primanjkljaj, nedostatěk.

defilieren v redu mimo koga iti (idem, grem), defilirati.

definieren opredeliti, pojěm določiti; *impf.* opredeljati, določevati.

Definition f. opredelitěv, določba besednega pojma, definicija.

definitiv dokónčěn, končěn, stalěn, trděn.

definitiv adv. za trdno; —e Rechnungserledigung dokončno rešen račun.

Definitum n. dokončěk.

deform nespodoběn, pošastěn.

Deformität f. nespodóba.

Degen m. meč; Degen- mečev.

Degenfläche f. plošča (mečeva).

Degengehenk n., —kuppel f. jermen za meč.

Dengegriff m. držalo, roča.

Degenklinge f. plošča.

Degenknopf m. mečev gumb, mečeva glavíca.

Degenspitke f. ost (-í).

Degenstoß m. vbod z mečem.

Degradation f. znižanje, ponižanje.

degradieren znižati, ponižati; *impf.* zniževati, poniževati.

dehnbar raztézén, raztezljiv, potegljiv, vlačěn. [vost.

Dehnbarkeit f. razteznost, razteglji

dehnen raztegniti, nategniti, potegniti, razprojiti; *impf.* raztegovati, nategovati, natézati, projiti, vleči (vlečem); (Silbe) zategniti, *impf.* zategovati; sich — stegniti se, *impf.* stegati, stegávati se, vleči se; (reichen) zlekniti se, *impf.* zlecati se, zlecevati se; gebehnte Silbe zategnen zlog.

Dehnung f. raztezáva, raztéganje; (d. Silbe) záteza, zatezávanje.

Dehnungszeichen n. zátegljej, zatezáj.

Deich m. jez, zasíp, gat (-i), graja, grad (-i); Deich- jezov.

Deichbruch m. predor jeza.

deichen zajeziti, zagraditi, zasipati (-sipeljem), zasuti (-spem u. -sujem); *impf.* jeziti, graditi, zajezovati, zagrajati, zasipávati.

Deichsel f. oje (ojesa), voje; (hintere) svora, sora, rázvora; (Art) teslo.

Deichselarm m. trabje.

Deichselgabel f. ojnice pl., oglobli pl., škarje pl., škárnice pl.

Deichselnagel m. igla.

dein tvoj; (du —) svoj.

deinethalben, deinetwegen zavoljo tebe, zaradi tebe.

deinig j. dein.

Deismus m. deížem.

Deist m. deist, bogoverěc.

deilstisch deističčn.

Delegat m. f. Abgeordnete.

Delegation f. preročilo, odreditěv; odposlanstvo, delegacija.

delegieren j. abordnen.

delegiert poslan.

delicat slastěn, izbrán; (zart) mil, nežěn; (hä) kočljív.

Delicatesse f. slaščíca, sladčíca; nežnost, razkošje.

Delict n. zločin, hudodelstvo.

Deliquent m. zločiněc, hudodelěc, hudodelnik; obsójeněc; —in f. hudodělnica; obsójenka.

delirieren blázniti, blesti (bledem), v sanjah govoriti.

Delirium n. f. Wahnstinn. [fin.

Delphin m. pliskavica, pliskavka, del-

Delta n. delta; —mündung f. deltast izliv.

Demagog m. demagog.

demagogisch demagógičěn.

9*

Demant

— 132 —

Denkwürdigkeit

Demant m. f. Diamant.

Demarkation f. razmejitěv.

demarkieren razmejiti.

demaskieren razšémiti, krinko (šemo)
z lica potegniti, lice odkriti (-krijem),
lice razkriti.

Dementi n. preklic.

dementieren preklicati (-kličem), za
laž razglasiti; *impf.* preklicevati.

Deminutivum n. pomanjševalna beseda, manjskała

Demitfion f. odpust, ostavka. [ljati.

demitfionieren ostaviti, *impf.* ostav-

demnach adv. po tem, po tem takem,
torej, zatorej.

demnächst adv. kmalu, koj, v kratkem, kar nájprej.

demohngeachtet adv. vendar pa.

Demoifelle f. gospodičina, góspica.

Demokrat m. ljudoljub, demokrat.

demokratisch ljudoljuběn, demokratičen, demokratski, ljudovladěn.

Demokratie f. ljudoljubje, demokracija, ljudovlada.

demolieren podreti (-derem), razdejati
(-denem), razrušiti, razsuti (-sujem u.
-spem), razsipati (-sipljem); *impf.* po-
dirati, razdévati, razsipávati.

Demolierung f. podretje, razdejanje,
razsutje, razdor.

demonstrativ kazalěn, skazovalěn.

Demonstration f. dokaz, dokazovanje;
fig. demonstracija, očitovanje, žuganje;
javno skazovanje ali kazanje.

demonfrieren dokázati (-žem), skazati;
*impf.* dokazovati; fig. očitovati, žugati.

demontieren poškodovati, onémiti,
zrúšiti; *impf.* poškodávati, zruševati.

demoralisieren popačiti, pokvariti,
spriditi; *impf.* páčiti, kvariti, príditi.

Demuth f. ponižnost, pohlevnost.

demuthig ponižen, pohleven.

demuthigen ponižati, ponižnega storiti, osramotiti; *impf.* poniževati, ponižnega delati, pokoriti, sramotiti.

Demuthigung f. ponižanje, poniževanje, osramočanje, osramotitěv.

demuthsvoll j. demuthig.

Dendrit m. drevnik, dendrit.

Yendromeier n. deblomer, drevomer.

Dengelhammer m. klepěc, klepáč, klepálnik.

dengeln klepati; sklepati (sklepljem),
poklepati.

Dengelstock m. bábica.

Dengelstuhl m. kobilica.

Dengelzeug n. klepí pl. f., klepálo.

Dengler m. klepáč, klepalěc.

Denkart f. mišljenje, mišljava, način
mišljenja.

denkbar kar se more (dá) misliti.

Denkbuch n. spomeník, spominska knjiga.

denken pomisliti, preudáriti; *impf.*
pomišljevati, premišljevati, preudár-
jati; hin und her — preudárjati, pre-
mišljevati, uganjevati, ugibati (-gib-
ljem); ich Dächte zdi se mi, dozdeva
se mi, jaz bi dejal; der Mensch denkt,
Gott lenkt človek obrača, Bog obrne;
(fich erinnern) spomniti se, domisliti
se; *impf.* pámetiti, pómniti, misliti
na kaj; spominjati se, domišljevati se;
(gesonnen sein) naklépati, v mislih
iméti (imám), kániti, namérjati; (hof-
sen) úpati, nadejati se; (meinen) mé-
niti, soditi, zdeti se komu; sich —
misliti si, predstavljati si.

denkend misleč, mišljiv, premišljiv,
preudarěn.

Denker m. mislitelj, mislec, premišljevalěc.

denkfähig mišljiv, zmožěn misliti.

Denkform f. j. Denkart.

Denkfreiheit f. svobodno mišljenje,
svobodna misěl (-i), svoboda mišljenja.

Denkgesez n. zakon mišljenju.

Denkkraft f. umnost, razumnost, pre-
udnost, miselnost.

Denklehre f. J. Logik.

Denkmal n. spominěk, spomenik,
pómnik; (Grabež—) nadgroběk, nad-
grobnik; alte Denkmäler starovine,
starodavni spominki. [denar.

Denkmünzef. spominšćica, spominski

Denkschrift f. (hist.) spoménica.

Denkspruch m. moděr izrek, rek, prí-
slóvica.

Denkübung f. vaja v mišljenji.

Denkungsart, —weise f. J. Denkart.

Denkwürdig znamenit, znamenitěn,
velikovažěn, spomina vreděn.

Denkwürdigkeit f. znamenitost, imenitnost.

Denkettel

— 133 —

deshalb

Denkettel m. spominski listěk.

denn coni. zakáj, kajti; (weiſ) ker,
ki: waſ ist — i kaj, kaj pa je; wer
ist es — kdo je mar; (als) ko; (also)
tedaj.

dennodj coni. vendar (vender), pri
vsem tem, vendar le, saj.

Dental m, zobnik, dental.

Denunciant m. ovadnik, ovaduh.

Denunciation f. ovada, ovadba.

denuncieren ovaditi. *impf.* ovajati.

Departement n. oddelék; okraj, okrožje,
departement.

dependant zavisěn, odvisěn.

Dependanz f. odvisnost.

Depesche f. sporočilo, brzojavka.

dephlegmieren vlago odločiti, *impf.*
vlago odločevati; ſ. entwässern.

Deponent m. položnik, izporočnik;
priča, svedok.

deponieren položiti, izporočiti, hra-
niti, v shrambo dati; *impf.* polágati,
izporočati, v shrambo dajati; (aus-
sagen) pričati, pričevati, svedočiti.

deportieren prognati (-ženem), pre-
gnati, v tujo deželo odpeljati (-peljem);
*impf.* pro-, preganjati, v tujo deželo
odpeljávati.

Deportation f. prognanstvo.

Depositen- hranilni, depozitni.

Depositenamt n. hranilni —, depozitni
urad.

Depositenraffe f. hranilna —, depo-
zitna denarnica ali blagajnica.

Depositengebür f. hranilščina, polož-
nina.

Depositengelder pl. hranilni —, depo-
zitni denarji.

Depositenvermögen n. hranilo, hra-
nilno —, depozitno premoženje.

Depositenverwaltung f. oskrbovanje
hranil, uprava hranilnih denarjev.

Deposition f. izpričevanje, svedočba.

Depositor m. hranilč, depozitor.

Depostitorium n. hranilnica, skladnica.

Depostium n. hranilo, pologa, polog.

Depot n. skladiše, založiše, hraniše;
(milit.) dopolnilna vojska, vojaško
skladiše.

deprecieren prositi odpuščanja.

Deputat n. dodatěk, pridatěk, pri-
boljšěk, deputat.

Deputation f. poslanstvo, poslanci pl.,
deputacija.

Deputierte m. poslaněc; f. poslanka.

der bleibt als Artikel unüberseßt; pron.
(dieser, diese, dieses) ta, ta, to od. ti,
ta, to; (jener) óni, -a, -o; uni, -a, -o;
(welcher) kteri, -a, -o, ki.

derb robát, surov; jedernat, krepěk;
čvrst, silěn, močěn; (bei d. Mineralien)
grúčav, jeklén.

Derberz n. gručava ruda.

Derbheit f. robotost, surovost; jeder-
natost, jedrina, krepkost, čvrstost.

dereinst adv. kdaj, jedenkrat, jednoč.

derenthalben adv. zato, zaradi tega,
zategadelj, zastran tega.

dergestalt adv. tako, na tak način,
po takem, po tem takem.

dergleichen tak, takov, takošěn.

derivat izpelján.

Derivation f. izvod. [izvajati.

derivieren izvesti (-vedem), *impf.*

derjenige (diejenige, dasjenige) tisti,
tista, tisto; ta isti, ta ista, to isto.

dermałen adv. sedaj, zdaj.

dermalig sedánji.

dermaſhen adv. tako, tako zeló, toliko,
tako močno.

Dero Vaš; Njihov.

dershalben adv. zatorej, zavoljo tega.

derselbe (die—, das—) ta isti, ta ista,
to isto; tisti, -a, -o; eben— ravno
tisti, -a, -o.

derselbig f. derselbe.

derweil adv. tačas, med tem.

Dervisch m. derviš.

derjeitig tačasěn, sedánji.

Descententen pl. zarod, zarojenci pl.,
nizhodno koleno, sorodniki nizhodne
vrste.

descriptiv opisovalěn, opisěn.

Deserteur m. ubežnik, uhajalěc, uha-
jáč, begún, uskók.

desertieren ubegniti, ubežati (-bežim),
pobegniti, uiti (-idem), uteći, uskočiti;
*impf.* ubégati, uhájati, utékati.

Desertion f. ubég, uték, uhájanje.

Deservit n. zasłužěk odvetnikov.

desfalls adv. zastran tega. [tudi.

desgleichen tako, prav tako, kakor
deshalb adv. zató, zavoljo tega, zbog
tega, zategadelj.

desig'nieren

— 134 —

Dialekt

desig'nieren odločiti, odmeniti; *impf.*
odločevati.

Desinfection f. razkužba, razkuženje.

Desinfectionsmittel n. razkužilo.

desinfizieren razkužiti, *impf.* razkuževati.

Desorganisation f. razpád, razdejanje;
razstrojstvo.

desorganisieren razdejati (-denem),
razstrojiti; *impf.* razdévati, razstrojevati.

Desorydation f. razkis, odkis.

desorydieren razkisiti, odkisliti.

desperat obupěn, brezupěn.

Desparation f. obúp, brezupnost.

Despot m. samosilnik, trinog, despot.

Despotie f. = Despotišmuš m. samo-
silje, samosilstvo, trinoštvo, despotizěm.

despotisch samosilěn, trinoški, grozo-
vitěn, krut, despotski.

desenthälben, —wegen, —wollen adv.
f. deshalb.

dessenungeachtet adv. pri vsem tem,
vendar le.

Dessert n. zasladěk, posladěk po jedi.

Dessin m. vzorěk, načrt.

Destillat n. prekapnina, prekapina.

Destillateur m. prekapljáč, prekapljevalěc. [žig.

Destillation f. prekáp, prekápanje, pre-

Destillationsapparat m. prekapílo.

destillieren prekápati, prekapljeváti,
prežigati.

Destillierhelm m. klobuk, kapa.

desto adv. tem, s tem, toliko, toliko;
kanj; je mehr, — besser čim več, tem
(toliko) boljše; nichts —weniger vendar
(vender) le, pri vsem tem.

deswegen adv. f. deshalb.

Detachement n. oddelěk, četa.

detachieren poslati (pošljem), odpo-
slati, odpraviti; *impf.* pošiljati, odpo-
siljati, odpravljati.

Detail n. nadróbnost, podrobnost;
ins — na drobno, po tanko; im —
verkaufen po drobnem —, na drobno
prodati; *impf.* na drobno prodajati.

detaillieren na drobno razložiti, na
tanko razkázati, — navesti (-vedem),
— našteti (-štejem); *impf.* na drobno
razlágati, na tanko razkazovati, —
naštevati.

detailliert nadroběn, podroběn, natan-
čěn, obširěn; adv. na drobno, na tanko,
obsirno.

Detailplan m. podrobni, potanki črtež.

detto adv. prav tako, jednako.

Deut m. božják, néžica, repar.

deuteln modrovati.

deuten razložiti, raztolmačiti; *impf.*
razlágati, tolmáčiti; (weisen) pokazati
(-kažem), *impf.* kazati; (winken) mig-
niti, pomigniti; *impf.* migati, pomi-
govati; (mit d. Kopfe) kimniti, poki-
mati; *impf.* kimati (kimam, kimljem);
(m. d. Augen) pomežkniti, *impf.* meži-
kati, pomežkovati; (m. d. Hand) mah-
niti, *impf.* mahati; (vorbedeuten) ká-
zati (kažem), oznanjati, poménjati.

Deuter m. razlagovalěc, razlagalěc,
tolmáč.

deutlich razločěn, razviděn, jasěn;
očitěn; — machen pojasniti, razjasniti,
razložiti; *impf.* pojasnjevati, razlagati.

Deutlichkeit f. jásnost, razločnost, raz-
vidnost, očitnost.

deutsch nemški; —e Sprache nemški
jezik, némščina, nemška beseda; —
machen nemčiti, ponemčiti.

Deutschmeister m. veliki nemški kri-
ževnik, glavar nemškega reda.

Deutschthum n. nemštvo.

Deutschthümelei f. nemškovanje, nemš-
skutarija.

Deutschthümler m. nemškutar, nemškovalěc; —in f. nemškuta, nemškutarica.

Deutung f. razlaga, pojasnjenje, raz-
kláda, tolmačenje.

deutungsvoll pomenljiv. znamenit,
znamenitěn.

Devise f. geslo.

Dioron m. dijakon.

Dioronat n. dijakonstvo.

Diadem n. zlati veněc, šapělj.

Diagnose f. spoznanje, poznanje bo-
lezni; razpoznava.

Diagnostik f. diagnóstika; uk o raz-
poznavi bolezni.

diagonal poprečěn, protikotěn, pre-
kotěn.

Diagonale f. popréčnica, prekótnica,
diagonala.

Dialekt m. narečje.

Dialektik

— 135 —

Diebstahl

Dialektik f. dialektika, razumoslovje.
Dialog m. dvogovor, razgovor, po-
govor. [govorih.

dialogisch dialogičen, dialogiški, v po-
Diamant m. demant, oglinče.

Diamant od. diamanten demantěn,
demantov.

Diameter m. premér, premernik.

Diäresis f. razloka, razstava, diereza.

Diarrhöe f. drista, driska, sračka,
derečina.

Diät f. zmernost v jedi in pijači,
pičla hrana, mera in red v življenji.

Diäten pl. dnevščina, dnevnice pl.,
dnina.

Diätenklasse f. dninski —, dnevnični
—, dietni razred.

Diätetik f. nauk o zdravji, dietétika.

diätetisch zmerěn, dietétičen.

Did) tebe, te.

dicht gost, jedernat; — an etwas tik;
— machen zgestiti, impf. gostiti; —
werden zgestiti se, zagostiti se; impf.
gostiti se, zgoščavati se, zgoščevati se.

dichtbelaubt košat, goščat, gostolistěn.

dichtbewachsen zarasten, zaroden.

dichtbuschig košat, goščat; kocast.

Dichte f. gostota, gostost, goščava.

Dichtelei f. pesnikarjenje, pesnikar-
stvo; izmišljávanje.

dichten izmišljati; pesmi zlágati, sklá-
dati, pesmáriti, peti (pojem); ſ. dicht
machen. [nij.

Dichten n. pesnikovanje, zlaganje pes-

Dichter m. pesnik, pevěc.

Dichterader f. pevska žila.

Dichteranlage f. pesniški dar, pevska
zmožnost.

Dichterei f. ſ. Dichtelei.

Dichtergeist m. pevski duh.

Dichterin f. pésnica, pevka.

dichterisch pesniški, pevski.

Dichterling m. pesmarček, pevče (-ta).

Dichtersprache f. pesniški jezik.

Dichtervolk n. pevci pl.

Dichtigkeitsmesser m. gostomér.

dichtkörnig zrnát, jedernát, jedrovít.

Dichtkunft f. pesništvo, pevska umet-
nost, poezija.

dichtlaubig ſ. dichtbelaubt.

Dichtung f. pesěn (-i), pesěm (-i), spév,
poezija; izmišljotina.

Dichtungsart f. vrsta pesništva.

Dichtungskraft f. pesniška moč (-í),
obrazotvornost, domišljivost, domišljija.

dick debel; (fett) tolst, ratěn; (dicht)
gost; — werden debeliti se, rediti se;
odebeléti, zdebeléti, obrediti se; go-
stiti se, zgoščavati se, zgestiti se, za-
gostiti se.

Dichbauch m. trebušnik, debeluh.

Dicken u. stegno.

Dikdarm m. debelo črevo (-esa).

Dike m. debeluh; f. debelina, debe-
lost, debelota; gostota, goščoba, gošča.

dickfüßig debelonóg.

Dichhals m. debelovratnik.

dichhalsig debelovratěn.

Dichhäuter pl. debelokožei.

dichhäutig debelokožen, kožnat; žul-
jav, skorjav.

Dikdicht n. gošča, goščava, šuma.

dickknochig kostnat, debelokostěn.

Dikkopf m. debeloglavěc, glavač
(verächtl.) butěc, butelj (-na).

dikköpfig glavat; butast, trdogláv.

dikleibig debel, trusnat, čokát.

Dickmilch f. kislo mleko; sesedeno —,
zagrizlo mleko.

dicknasig nosát, debelonós.

Dickschnabel m. debelokljun.

Dichthuer m. baháč, hlastáč.

Dickwanst m. vampež; ſ. Dickbauch.

Dichtando n. narekovanje; — schreiben
pisati narekovano.

dictieren narekati, narekovati.

Diction f. zlog.

Didaktik f. didáktika, poučno pes-
ništvo; znanost poučevanja, učba.

didaktisch poúčen, didaktičen, didak-
tiški.

die ſ. der.

Dieb m. tat, kradljivěc, zmikalěc.

Dieberei f. tatinstvo, kraja.

Diebes tatinski, tatovski.

Diebin f. tatica, kradljivka.

diebisch tatinski, kradljiv, zmikalěn.

Diebsbande f., —gesindel n. tatinska
druhal (-i).

Diebshandwerk n. tatinstvo.

Diebshelfer m. tatinski pomočnik.

Diebslaterne f. slepica.

Diebschlüssel m. vetrih, odpirač.

Diebstahl m. tatvina, kraja, kradež.

diejenige

— 136 —

Dienstzwang

diejenige f. derjenige.

Diele f. deska, blanja, žáganica, pód-
nica; (Boden) tlak.

dienen tlak narediti, *impf.* tlak delati
od. narejati.

dienen služiti, poslovati; zu etwas
— služiti, rabiti; (als Knecht, Magd,
Sclave) hlapčevati, deklovati, sužnjen-
vati, rabotati; (nämlich sein) streči
(strežem), goditi, biti (sem) za kaj;
wozu dient das? čemu je to?

Diener m. služabnik, sluga; strežáj,
strežnik; posěl; —in f. služabnica,
slúžkinja; strežnica, strežajka, kršče-
nica.

Dienerschaft f. služabništvo, posli pl.;
družina.

Dienst m. služba; (Aunt) urad, služba,
mesto; (Bedienung) strežba, postrežba;
(Frohn—) tlaka, rábota; (Hof—) dvorba;
(Pflicht) dolžnost, opravěk; was steht
zu —en? kaj bi radi? —e nehmen v
službo stopiti; Dienst- služni, službeni.

Dienstabschied m. odpúst, doslužček.

Dienstag m. vtorček.

Dienstalter n. službena leta pl.

Dienstantritt m. nastop službe.

dienstbar služen, služaběn, podložěn.

Dienstborkeit f. službenost, podlož-
nost; (Servit.) služnost.

Dienstbefehl m. službeno povelje.

dienstbeflissen marljív, prizadevěn,
postrežljív.

Dienstbetrieb m. službovanje.

Dienstbote m. posěl, družinče (-eta);
—n pl. družina.

Dienstbotenordnung f. poselski red.

Dienstbotenprotokoll n. poselski za-
pisnik.

Diensteid m. službena prisega.

dienstkeifig marljív, goréč od. vnet
v službi, prizadevljiv.

Diensteintritt m. vstop v službo.

Dienstentlassung f. odpust iz službe.

Dienstentseßung f. odstava.

dienstferfahren zveden —, vešč v službi.

dienstfähig pripravěn —, sposoběn za
službo.

dienstfertig postrežěn, postrežljiv, po-
služěn, uslužěn.

Dienstfertigkeit f. postrežnost, postrež-
ljivost, uslužnost.

Dienstfrau f. gospodinja.

dienstfreundlich postrežěn, prijazěn.

Dienstführung f. službovanje, urado-
vanje. [beni pot.

Dienstgang m. pot po opravilih, služ-
Dienstgeber m. službodajěc, gospodár.

Dienstgehalt m. službenina, službena
plača.

Dienstgenoffe m. tovariš.

Dienstgesuch n. prošnja za službo.

Dienstherr m. gospodár.

Dienstinfruction f. službeno vodilo,
službeni napótěk.

Dienstjahr n. službeno leto.

Dienstknecht m. hlapěc, posěl.

Dienstleistung f. služba, postrežba,
usluga.

Dienstleute pl. družina.

dienstlich služben, uraděn.

Dienstlohn m. mezda, zaslužěk.

Dienstlos brezslužběn, brez službe.

Dienstmagd f. dékla, krščenica.

Dienstmann m. (ministerialis) dvor-
nik; (Taglöhner) služnik, postreščěk.

Dienstordnung f. službeni red.

Dienstperson f. službena oseba.

Dienstpflicht f. službena dolžnost.

dienstpflichtig podložěn.

Dienstposten m., Dienststelle f. služba,
mesto službovanja.

Dienstreglement n. službeni pravilnik.
Dienstreise f. službena pot, pot v služ-
benih opravkih.

Dienstfreitilgkeit f. prepir zastran
službe.

diensttauglich sposoběn za službo.

dienstthätig marljív, priděn v službi.

diensthuend služilěn, v službi.

Dienstreue f. zvestoba v službi.

Dienstübung f. službena vaja.

dienstuntauglich za službo neraběn,
— nesposoběn.

Dienstverleihung f. podelitěv službe.

Dienstverhältnis n. službeno razmerje.

Dienstverlust m. izguba službe.

Dienstvertrag m. službena pogodba.

Dienstwillig postrežěn, poslužěn, uslu-
žěn, postrežljiv.

Dienstzeit f. službena dôba, čas službe,
službena leta pl.

Dienstzwang m. siljenje k službi, tlaka,
rábota.

Dieje

— 137 —

disponieren

Diese f. pihalo, pihalnik.

dieser, -c, -es ta (te, ti, taj), ta, to;
toti, -a, -o; — da le-tá, le-tá, le-tó;
tá-le, tá-le, tó-le.

diesfällig dotičen, zadevěn.

diesfalls adv. v tem oziru, v tej reči,
v tej zadevi, v tem, zastran tega.

diesjährig letošnji.

[zdaj.

diesmal adv. tákrat, ta pot, sedaj,
diesmalig takratën, sedánji.

diesseitig takrajën, tastranski.

diesseits adv. takraj, na tej strani,
iz te strani.

Dietrich m. vetrih, odpirač.

different različen, razločen.

Differenz f. razlika, različnost, raz-
ličje, razloček.

differieren ločiti se, razlikati se, raz-
ločevati se, v križ biti (sem).

Diffusion f. pronicanje.

diffusionsfähig pronikav.

[lema.

Dilemma n. dvojemni razsoděk, di-

Dilettant m. radovoljčc, dobrovoljčc,
diletant.

Diligence f. marljivost; naglost; poštni
voz, brzovóz.

Dill m. kopěr, smrdílj.

Dille f. tulěc, tulěk, tuljava.

Dillöl n. kóprovo olje.

diluvianisch potopën, oběnopotopën.

Diluvium n. potóp.

Dimension f. razmér (-i), razmera,
razmerje, obmer; (Abmeffung) izmera.

Dimeter m. dvomér.

Diner n. obéd, gostija.

Ding n. reč (-í), stvar (-í); dem. ré-
čica, stvárica.

dingen najeti (-jmem, -jamem), po-
goditi se; *impf.* najémati, pogájati se.

dinglich stvarën, rečën.

dingsda adv. oné, oné-le.

Dinkel m. píra, pírnica.

Dinkelstroh n. pírevica.

Dinte f. j. Tinte.

Dintensisch m. črnica.

Diöcesan- škofijski.

Diöcese f. škofija, vladikovina.

Diphtheritis f. dávica.

Diphtong m. dvoglasnik.

dir tebi, ti; (du —) sébi.

direct neposredën, naravnostën;
(gram.) nezavisën; — e Steuern ne-

posredni davki, davki na prvo roko;
adv. premo (na ravnost).

Directive f. pravilo, ravnilo, vodilo.
Director m. ravnatelj, vodja; —in f.
ravnateljica.

Directorium n. ravnateljstvo, vodstvo.

Direction f. j. Directorium.

dirigieren voditi, ravnáti, obračati.

Dirne f. deklé (-ta), deklina, púnica,
mladenka; (im üblen Sinne) vlačuga.

Discant m. visoki (tanki) glas.

Disciplin f. veda, uk; (Zucht) strogi
red, strahovanje; Disciplinar- discipli-
narni, strogoredni.

Disconto m. odbitek, odštevěk.

discret presleděn, razločen; pametěn,
preudarěn, razborěn, molčljiv.

Discretion f. preslednost, razlika; pre-
udarnost, razbornost.

discurieren razgovárjati se, pogovár-
jati se, meniti se, pomenkovati se,
kramljati.

Discurs m. razgovor, pogovor, kram-
ljanje, pomeněk. [tresovanje.

Discussion f. razprava, pretrés, pre-
discutieren razprávljati, pretrésati,
preudarjati, obravnávati, rešetati.

disguftieren omraziti, v nevoljo pri-
praviti; *impf.* v nevoljo pripravljati.

Disharmonie f. neskladnost, razglasje;
fig. nesloga, razpór.

disharmonieren ne ujémati se, ne
zlágati se.

disharmonisch neskladën, razglasën,
neubrán; nesložën.

disjunktiv razstavën, ločilën.

Dislocation f. premostitěv, prestáva,
razstáva.

dislocieren razstaviti, premostiti, raz-
postaviti; *impf.* razpostavljati, pre-
meščevati. [ščenje.

Dispens f. spregléd, odpustěk, opro-
dispensieren spregledati, odpustiti,
oprostiti; *impf.* spregledovati, odpu-
šěati, oproščevati.

disponibel razpolóžen, pripravěn; na
razpoláganje. [právnost.

Disponibilität f. razpoložnost, pri-
disponieren premostiti, razporédi;
*impf.* premeščevati, razporejati, rav-
nati —, razpolágati s čim, obračati
kaj; zapovedati, *impf.* zapovedovati.

disponiert

— 138 —

Domstift

disponiert f. aufgelegt.

Disposition f. dobra volja; (Verfügung) naredba, razporedba; (Entwurf) osnutěk, načrt; (zu einer Krankh.) nagnenost.

Disput m. prepír, razpór. [pirka.

Disputation f. razprava, pogovor, predisputieren prepirati se, pričkati se; razgovarjati se.

Diffident m. inoverěc, drugoverěc.

Diffonanz f. razglasje, nesoglasje, ne skladnost.

Distanz f. dalja, daljina, daljava, vzdaljenost; (Schussteife) streljáj.

Distel f. osát, bodljika; coll. osatje, bodljikovje.

Distelsink m. lišček.

Distelgewächs n. osátnica.

distelig osátěn, bodljikav.

Distinction f. razločba, razdelitěv, odlika, odličnost.

distonierend razglasěn.

distributiv ločilěn; razdeljiv.

District m. (Kreis) okrožje; (Bezirk) okraj; Districts= okrožěn, okrajěn.

Diurnist m. dninar, diurnist.

Diurnum n. dnina.

Divan m. počivalnica, počiválo, divan. divergent od. divergierend razmičěn, odmičen, razhoděn.

Divergenz f. razmičenost, razhod.

divergieren razmíkati se, razhajati se, ločiti se.

Dividend m. deljeněc.

dividieren deliti.

Division f. delitěv, deljenje; (Heer) oddelěk, divizija.

Divisor m. delilěc.

Döbel m. mozník; čep, čok; (Fisch) klen, klin.

Docent m. izredni učitelj, docent.

doch coni. vendar (vender), pak, toda; (wenigstens) vsaj; hilf mir — pomagaj mi no; — woh! pač.

Docht m. stenj, duša.

Dochtabfall m. otriněk.

docieren učiti, predávati.

Dock n. ladjenica, stanišče.

Doke f. (Puppe) čeča, donda, púnica, punčika.

Doctor m. doktor; f. Arzt.

Doctorat n. doktorstvo.

Doctrin f. nauk, vednost.

Document n. f. Urkunde.

documentieren spričati, dokazati (-kažem); *impf.* spričevati, dokazovati.

Dodekaeder m. dvanajstérěc, dodekaeder.

Dogge f. angleški pěs.

Dogma n. verska resnica, dogma.

Dogmatik f. nauk o verskih resnicah, dogmatika.

dogmatisch veroúčěn, dogmatičen, dogmatiški.

Dohle f. kavka.

Dohne f. zanjka, žimnica, locěnj, zádrga, progla.

Dolch m. bodalěc, bodalce, bodalo.

Dolde f. kobúl, češulja, kobúlica.

doldenartig kobulast.

Doldenpflanze f. kobulnica.

Doldentraube f. češulja.

Dotman m. doláma.

Dolmetsch m. tolmáč.

dolmetschen tolmáčiti, razkládati.

Dolmetscherin f. tolmáčica.

Dolomit m. grintavěc, dolomit.

Dom m. stólnica, stolna cerkěv.

Domäne f. državno posestvo, kronovščina.

Domcapitel n. stolni kapitelj, stolno kanoništvo.

Domdechant m. stolni dekán.

Domestik m. posěl; coll. posli pl., družina; Domestikal= domestikalni, družinski.

Domherr m. kanonik.

Domherrnstelle f. kanonikát. [lišče.

Domicil n. dom, domovanje, domovadomicilieren domovati, stanovati.

Dominical= dominikalěn, vlastelinski.

Dominikaner m. dominikán, dominikaněc.

Dominikanerorden m. red sv. Dominika; dominikanski red.

dominieren gospodovati, oblastovati.

Dominium n. gospodstvo, gospóščina, grajščina. [kév.

Domkirche f. stolna —, škofijska cer-dompfass m. f. Blutfink.

Dompfarrer m. stolni župnik.

Dompropf m. stolni prošt.

Dompropstei f. stolna proštija.

Domstift n. f. Domcapitel.

Dorsch

— 140 —

Drehorgel

Dorsch m. trska.

dort adv. tam, tamkaj, le-tam, ondi, ondukaj; von — od ondod; hier und — tam pa tam.

dorther adv. od tod, od ondod, od
tamtod.

dortherum adv. tam okoli.

dorthin adv. tje, tjekaj, tja, tam tje.

dortig tamošnji, ondotēn, ondešnji.

dorſseitig ſ. jenseitig.

Döſe f. deža, diža, čuběr; dem. déžica, dižica, škatljica.

Dose f. škatlja, puščica, jaška; (Tабакs—) tobáčnica.

Doſis f. založěk, popitěk.

Dotation f. oskrba, založba.

dotieren oskrbeti, založiti s čim;
impf. zalágati, zakládati, oskrbljevati.

Dotter m. rumenjak, čmerlják;
(Pſlanze) ričěk, rečěk; Dotter= rumenjakov, ričkov.

Dotterblume f. kalúžnica, jurjevka.

Doublette f. dvojnica, podvojka.

doublettieren ſ. verdoppeln.

Douche f. kropilna —, pršna kopel (-i).

Drache m. zmaj, pozoj; (Spielware) létalec; Drachen= zmajev.

Drachenbaum m. zmajevěc.

Drachenbrut f. zmajeva zaléga.

Drachennest n. zmajevo ležišće.

Drachenschlange f. letéča kača.

Draht m. žica, svilěk; (d. Schuhmach.)
dreta; Draht= žični, svilkov.

Drahtbinder m. loncevéz, piskrovéz, piskrovezěc.

Drahtbohrer m. durgelj.

Drahtfabrik f. žičarnica.

Drahtfeder f. svilkovo pero (-esa).

drahtförmig žičast.

Drahtgitter n. omrežje.

Drahtsfilber n. nitkovo srebro.

Drahtwerk n. svilkovina.

Drahtzieher m. žičar, svilkar.

Drama n. igrokáz, drama.

Dramatiker m. igropisěc, dramatik.

dramatisch igrokazēn, dramatičēn,
dramatiški.

dramatisieren iz kake povesti dramo
napraviti, impf. — napravljati; dra-
matizovati.

Dramaturg m. igropisěc, dramaturg.

Drang m. pritisk, navál, natisk; (Be-
gier) pohot (-i), pohlep; (Gedränge)
tesnoba, gneča; (Trieb) nagon.

drängen tiščáti (-ím), stiskati, pri-
tiskati, privijati; gnati (ženem), goniti;
ſich — tiščati kam, riniti se, gnesti
(gnetem) se, riti (rijem) se; heran —
pritisniti, pritégniti, pridréti (-dérem);
impf. pritiskati, pritegovati.

Drängen n. tiščanje, pritiskanje.

Dränger m. tiščalěc, tlačitelj, zati-
ralěc. [reva.

Drangsal f. stiska, nadloga, bridkost,
drangvoll briděk, nadlóžěn. [perija.

Draperie f. prevleka, pregrinjalo, dra-
drapieren prevleči (-vlečem), prepéti
(-pnem).

drafisch silěn, drastičěn.

Draufgeld n. nadévěk; ſ. Angeld.

draußen adv. zunaj, vne; von — od
zunaj.

Drechselabfall m. ostrúžěk, ostrúžina.

Drechselbank f. stružnica, tokarnica.

drehſeln strúžiti, strugati.

Drechsler m. strugár, tokár.

Drechslerarbeit f. strugarsko delo.

Drechslerhandwerk n. strugarstvo; das
— betreiben strugariti.

Drechslerin f. strugarica.

Drechslerwerkstätte f. strugárnica.

Dreck m. blato, govno, lajno; ſ. Koty.

dreckig flatěn, nagnusěn.

Dreckkäfer m. ſ. Aaskaſer.

Drehbank f. ſ. Drechselbank.

Drehbaum m. vreteno, vratovilo.

Drehbrüde f. most na škrpcéh.

Dreheisen n. strug, točílo.

Drehen zavrtéti, obrniti, zatočiti, kre-
niti; impf. vrtéti, obračati, točiti, kré-
tati; Zwirn — sukati (sučem); ſich —
zavrtéti se, zasúkniti se, obrniti se;
impf. vrtéti se, súkati se, obračati se;
ſich wohin — kreniti, zaviti (-vijem),
obrniti se. [okretáč.

Dreher m. obračalěc, sukáč; (Wirbel)

Drehhals m. vrtoglavka.

Drehkrank vrtogláv.

Drehkrankheit f. vrtoglavost, vrtoglavica, metljavica.

Drehmaschine f. vrtulja, okretalo.

Drehorgel f. lajne pl.; orglice na
okretalo.

dreizöllig

— 142 —

drücken

dreizöllig tripalčën, treh palcev.

Dreschboden m. gumno, gumnišče, ske-
dënj, pod.

dreschen mlatiti; omlatiti, zmlatiti,
domlatiti; f. schlagen.

Dreschen n. mlat (-í), mlatěv.

Drescher m. mlatič; Drescher= mlatiški.

Drescherlohn m. mlatnina.

Drescherchmaus m. domlatki pl., po-
mlatilnica.

Dreschsgel m. cep, cepec, cepič; (sammt
d. Stiele) cepi pl. f.; (deffen Schwung)
omáh.

Dreschsgelriemen m. gožka, gož (-í).

Dreschlegelstiel m. ročnik.

Dreschlege f. nasad.

Dreschmaschine f. mlatilnica.

Dreschtenne f. j. Dreschboden.

Dreschzeit f. mlatěv.

dresieren učiti, váditi, priučevati,
úriti; (Haare) kódrati.

Dressur f. uk, vaja.

Driesel m. škripčě, kolče (kolčeta);
(Wasserwirbel) vrtiněc.

drieseln súkati (sučem), vrteti.

Driftströmung f. veterni tok morski.

Drillbohrer m. durgelj (-na).

drillen vrteti, sukati (sučem); (boh-
ren) vrtati, durgljati.

Drillich m. trojnik, tronitnik.

Drilling m. préslica, vreténo, vrtélo;
(Kind) trojčič, trojčěk; coll. trojčína.

dringen tr. (drängen) tiščati (tiščím),
siliti, pritiskati; intr. udariti, pre-
dreti (-derem), prešiniti, preleteti, za-
iti (-idem); impf. udárjati, predirati,
preletávati, prešinjevati, zahajati, za-
dirati se; heran — privreti, pritegniti;
auf etwas — poganjati se za kaj, po-
tegovati se; in jemanden — nadlego-
vati koga, siliti koga, zahtevati kaj od
koga; es dringt mudi se.

dringend nujën, silën; —er Verdacht
očitën sum; in —en Fällen v največji
sili; adv. nujno, silno.

dringlich f. dringend.

Dringlichkeit f. silnost, nujnost, sila.

dritte tretji; zum —male v tretje,
tretjikrat.

Drittel n. tretji del, tretjina.

dritteln raztrojiti, impf. trojiti.

drittens adv. tretjič, v tretje.

Drittgeborne m. tretjerojenče.

dritthalb poltretji.

drittlekt predpredzadnji. [nica.

Drittura f. dritura, neposredna me-
drob adv. f. darob.

droben adv. gori, zgorej, tam gor.

Droguen pl. lekarije, dišave.

Drohbrief m. pretilno pismo.

drohen žugati, pretiti, groziti; za-
žugati, zapretiti, zagroziti, nagroziti se.

drohend žugalën, grozilën, pretilën.

Droher m. žugalče, pretilče, grozitelj.

Drohne f. trot, trotnica, trobče;
Drohnen= trotji, trotov.

dröhnen doneti, bobneti, grmeti.

Drohnenbrut f. trotja zalega.

Drohung f. grožnja, grozitěv, žuganje,
pretnja. [seda.

Drohwort n. žugalna —, pretilna be-
drollig smešën, šaljiv, šegav.

Drolligkeit f. smešnost, šaljivost,
šegavost.

Dromedar n. jednogrbi velblod, arab-
ski velblod, dromedár.

Drossel f. drozěg, drozd, dróz; (Luft-
röhre) goltnik, goltaněc, sapnik; (Knor-
pel) grtaněc, hrustaněc.

drosseln f. würgen. nica).

Drosselvene f. žila grlenica (dovod-
drüben adv. onkraj, na oni strani,
le-tam.

drüber adv. f. darüber; — u. drunter
križem, vse križem, vse vprek.

Druck m. tisk, tiščanje, tlak, tlačenje;
(d. Bucheš) tisk, natis; (der Gewichte)
vlak; (Bedrückung) stiskanje, zatiranje;
im — e sein tiskati se, natiskovati se.

druckbar kar se more natisniti.

Druckberichtigung f. tiskarni popravěk,
poprava natisa. [natís.

Druckbewilligung f. dovolitěv v (za)
Druckbogen m. tiskovna —, tiskana
pola. [tiskati, natiskovati.

drucken natisniti, natiskati; impf.

drücken tlačiti, pritiskati, gnesti (gne-
tem), mečkati; (in d. Hand) stisniti,
impf. stiskati; (an d. Bruft) pritisniti,
impf. pritiskati; (Beschwerde verur-
saßen) tiščati (tiščím), težiti, žúliti,
treti (tarem), silo delati; fig. zatírati,
gúliti, treti (tarem), stiskati; sich —
stisniti se, impf. stiskati se.

drückend

— 143 —

düngen

drückend težéč, težěk, težkotěn.

drückendheiß sopárěn.

Drücker m. fig. zatirálěc, stiskalěc, trinog; mech. tlačilo, stiskálo; (amt Gewehr) sprožilo; (amt Schloſſe) kljuka.

Drucker m. tiskár, tiskalěc; Drucker- tiskarski, tiskarni.

Druckerei f. tiskárna, tiskarnica.

Druckerkunft f. tiskarstvo, tiskarija.

Druckerpresse f. tiskalnica.

Druckerschwärze f. tiskalno črnilo.

Druckerfling m. prvotisk.

Druckfehler m. tiskarski pogrešek.

druckfertig pripravljen —, gotov za natis.

Druckjahr n. leto natisa.

Druckkosten pl. tiskarski stroški.

Druckkraft f. tiščalna moč (-í), tiščalnost. [stroj.

Druckmaschine f. tiskarski —, tiskalni

Druckort m. kraj natisa.

Druckpapier n. tiskarski —, tisni papir.

Druckpresse f. tiskalnica.

druckrichtig prav natisnen.

Drucksache, —schrift f. tiskovina.

Druckverbot n. prepoved (-i) natisa.

Druckwerk n. tiskalo.

Drude f. vešča, mora.

drunten adv. doli, zdolej, spodej, tam doli.

Drüse f. žleza; dem. žlézica; (bei Pferden) smolika; Drüsen- žlezěn.

Drüsengechwulſt f. bezgavka, žlezni otok; smolika.

drüſig žlezav, žlezast, smolikav, smolikast. [nja.

Drynade f. gorska vila, vila pogorki- du ti; — nennen tikati.

Dual m. dvojina, dual.

Dualismus m. dvojstvo, dualizěm.

Dualität f. dvojnost.

Ducaten m. zlat, cekín.

ducken sich potuhniti se, prihúliti se, počeniti; *impf.* potuhovati, húliti se, počepati.

Duckente f. pandirěk, potopilka.

Duckmäufer m. potúhneněc, prihuljeněc, plažúr.

duckmäuferig potuhnen, prihuljen.

Dudelei f. diblanje, dudlanje, golidranje. [páč.

Dudeler m. dudlar, golidralěc, škri-

dudeln diblati, dudlati, golídrati, škripati (škripljem). [meh.

Dudelsack m. duda, diple pl., gajda, Dudelsackpfeifer m. dudláč, dipláč, gájdaš.

Duell n. dvoboj.

Duellant m. dvobojnik.

duellieren bíti (bijem) se s kom.

Durtt n. dvospev.

Duft m. duh, vonj, vonjava, dišava; (Dunft) hlap, para, puh.

duften, düften dišati (dišim), duhteti, vónjati; puhteti, hlapeti, izhlápljati.

duftend dišeč, blagodišeč, vonjiv, vonjav.

duftig f. duftend.

Dulden trpeti; (ertragen) prebiti (prebóm), prestati (-stojím, -stanem), prenesti (-nesem), pretrpeti, strpeti; *impf.* prestajati, prenašati, trpeti; (geſchehen laſsen) pripustiti, dopustiti; *impf.* pripuščati, dopuščati.

Dulder m. trpín, trpiněc; —in f. trpinka.

duidsam trpežljiv, potrpežljív, strpljiv, prizanesljiv, prizanašljiv.

Duldung f. potrpljenje, trpljenje, strpljivost.

dumm neuměn, brezuměn, nespametěn, nerazborěn; (blöde) bedast, budalast, trapast, avšast; butast, prismuknen, norčav; —er Kerl bedák, tepěc, butěc, neumnež, nerodnež.

dummdreißt neumno predrzěn. [nost.

Dummdreißigkeit f. neumna predrz.

Dummheit f. neumnost, brezumnost, brezum, bedaštvo, bedarija, norčija, brezpamet (-i), nespamet (-i).

Dummkopf m. neumnež, bedák, prismukneněc, trap, tumpěc, tepěc, butěc, budalo.

dumpf molkěl, zamolkěl, gluh, votěl; (v. Gefühl) top; (d. Geruche nach) zaduhěl, zadebněl.

Dumpſgeruch m. zaduhlina.

dumpſig f. dumpf.

dumpſönend votěl, votloglasěn, zamolkěl. [šěina.

Düne f. sipina, prod, prodovina, pedune f. f. Flaum.

düngen nagnojiti, pognojiti; *impf.* gnojiti.

Dünger

— 144 —

durchbeten

Dünger m. gnoj, gnojivo, klat.

Dünghausen m. gnojišče, gnojnišče.

Düngungsstoff m. gnojilo, gnojina.

Düngwasser n. gnojnica, móčnica.

dunkel teměn, temotěn, mračěn;
etwas — oteměn, omračěn; (v. Farb.)
zamokěl; (trübe) oblačěn, mežav; —
machen potemniti, omračiti; *impf.* tem-
niti, mračiti; (trübe machen) kaliti,
motiti; skaliti; — werden otemneti,
mrkniti, obleči (oblečem) se; *impf.*
temneti, oblačiti se, otemnevati; es
wird — mračí se, temní se, večeri se;
mrak nastaja; es wird mir — vor den
Augen tema se mi dela pred očmi;
dunkle Wege temotna —, neznana pota.

Dunkel n. tèma, mrak, somrak.

Dunkel m. domišljivost, domišljavost;
er lebt im — domišljuje si, napihuje se.

dunkelängig temnoók.

dunkelblau modér, sinj.

dunkelfarbig temnobojën, temno-
barvën, temën, zamokël.

Dunkelheit f. temóta, tèma, kalnost;
fig. tajnost, skritost.

Dunkelkammer f. temnica.

Dunkellicht n. pomrak, somrak.

dunkeln temneti, temniti se, mračiti
se, oblačiti se, tema se dela; stemneti,
stemniti se, zmračiti se, poobláčiti se.

dünkelvoll domišljáv, domišljevalen,
napihnen.

dünken zdéti se, dozdevati se, videti
se, podoba je; sich — misliti, méniti;
es dünkt mich zdi se mi, meni je kakor
bi..., podoba je kakor bi..., slutim.

dünn tenëk, tenák, tanëk, drobën;
(Gegensatz zu dicht) redëk; (schwächlich)
šibëk, drobën; — machen tanjšati, red-
čiti; stánjšati, zredčiti.

dünnbeinig f. dünnfüßig.

dünnblätterig tenkolist, tenkoperën.

Dünndarm m. tenko črevó (-ésa).

Dünne, Dünnheit f. tenkost, tenkota,
redkost; šibkost, šibkota; f. Weiche.

dünnflüssig redëk.

dünnfüßig tenkonóg, tenkonožen,
suhopét.

dünnhaarig tankolás, redkolás.

dünnhalsig tankovrát.

dünnkörnig drobën, drobnozrn.

dünnleibig vitëk, tenëk.

Dünnsynäbler m. tankozobëc, tanko-
kljunëc.

dunsen f. aufdunsen.

Dunkt m. hlap, para, sopar, sopára.

Dunklatmosphäre f. ohlapina.

Dunktbad n. parna kópel (-i).

Dunkbildung f. hlapenje.

dunsten pariti se, hlapéti, kaditi se,
puhtéti.

dünften páriti, pražiti; (gedünstetes
Obft) čežana.

Dunkflinte f. tičarska puška, tičarica.

Dunktfrei ubrisan, čist, brezsoparën.

Dunstgehalt m., —menge f. hlapovina,
količina hlapa.

Dunkfgrübchen n. f. Schweißloch.

dunstig soparën, soparnat, hlapën.

Dunflikreis m. f. Atmosphäre.

Duo n. dvoglasje.

Duodec n. dvanajsterka, dvanajstina.

Duodecband m. zvezëk v dvanajsterki.

Duplikat n. duplikat, dvojnica.

Duplik f. duplika, drugótnica, drugi
odgovor.

Duplum n. dvoje, dvojina; in Duplo
v dvojnem prepisu.

durch skozi, skoz; (wegen) zaradi,
zavoljo, zbog; (mit Hilfe, mittelfst) po, s;
adv. — und — skoz, poplnoma, do
cela; (in dem.) pre-, pro-.

durchächzen preječati (-ječím), pre-
stókati (-stokam, -stočem). [orati.

durchackern preorati (-orjem), raz-
durcharbeiten predélati; sich — pre-
dreti (-derem), preriti (-rijem); *impf.*
predirati. prerivati.

durchaus adv. skoz, do cela, céloma,
vsekako, na vsak način, po vsaki ceni;
— nicht celo ne, nikakor ne, po no-
beni ceni, v nobén kup, kratko in
malo ne.

durchbücken prepeči (-pečem), *impf.*
prepékati. [vati.

durchjeben pretresti, *impf.* pretreso-
durchbegeben sich skoz iti (idem).

durchbreißen pregrizniti, pregrizti,
prejesti (-jém); *impf.* pregrizovati,
prejédati.

durchbreißen prestrójiti; (v. Essig) pre-
jesti (-jém), razjesti; *impf.* razjédati.

durchbellen prelajati.

durchbeten premoliti.

durchbettehn

— 145 —

durchsault

durchbettehn obrati (-berem), oberačiti, prebrnjati; sich — preberačiti se.

durchbeteuten pretresti (-tresem), presejati (-sejem); *impf.* presévati; jemanden — pretepsti (-tepem), naseškati.

durchblasen prepihniti, prepihati; (zerblasen) razpihniti, razpihati; *impf.* razpihovati.

durchblättern prebrati (-berem), pregledati; *impf.* prebirati, pregledovati.

durchbleuen pretepsti (-tepem), nabúnkati, océhtati; *impf.* tepsti, búnkati, cehtati.

Durchblick m. pregled, razvid.

durchbliken tr. pregledati, *impf.* pregledovati; (erkennen) spoznati, zapaziti, uvideti; *intr.* glédati, lúkati.

durchbohren prevrtati; (Schiff) predreti (-derem); (m. d. Degen) prebosti (-bodem), presuniti, predreti; *impf.* prebádati, predirati; (m. d. Blick) prebosti, prestreliti. [prepékati.

durchbraten prepeči (-pečem), *impf.*

durchbrausen prevršeti, prevršati (-vrším), prešumeti, pretúliti; *impf.* prevršévati.

durchbrechen predreti (-derem), pretrgati; *impf.* predirati, pretrgovati; (zerbrechen) prelomiti, pretrupiti; *impf.* prelámljati.

durchbrennen tr. prežgati (-žgem), prepáliti; *impf.* prežigati; *intr.* pregoreti.

durchbringen spraviti —, *impf.* spravljati skozi kaj; (Pflanzen, Wuch durch d. Winter) prerediti, prezimiti; *impf.* preréjati; (Bermögen —) zapráviti, pognati (-ženem), potratiti, potrósiti, razsipati (-sipljem); *impf.* zapravljati, pogánjati, tratiti, trositi; sich — preživiti se, prebiti (-bóm); *impf.* preživljati se.

durchbrochen predrt.

Durchbruch m. predór, prelóm. [vem].

durchbrüllen pretuliti, prerjuti (-rjodurchdacht premisljen, preudarjen.

durchdenken premisliti, preudáriti, pretéhtati, presoditi; *impf.* premisłjati, preudárjati, pretehtovati, presójati.

durchdrängen sich pregnesti (-gnetem) se, prodreti (-derem, -drem), preriti (-rijem) se; *impf.* prodirati, prerivati se.

durchdreschen premlatiti.

durchdringen predreti (-derem), predreti, pronikniti; *impf.* pre-, predirati, pronicati; (v. Affecten) presuniti, prešiniti, spreleteti, prevzeti (-vzamem), preseči (-sežem); *impf.* prešinjevati, sprelétati, prevzémati, preségati; das Herz — seči (sežem) v srce; (v. Wasser) premočiti, *impf.* premákati; er ist mit seinem Antrage durchgedrungen njegova je obveljala.

durchdringend predirajoč, presunljiv; fig. bistěr, ostěr.

durchdringlich predirljiv, prebadljiv, presunljiv.

Durchdringlichkeit f. presunljivost, predirljivost. [nje.

Durchdringung f. prediranje, pronica-durchdrücken pretisniti, pretláčiti; *impf.* pretiskati; (Saft) precediti, prežeti (-žmem); *impf.* precéjati, prežemati.

durchdrungen prevzét, navzét, presinjen, navdihnen, navdušen.

durchsehen preběgniti, preteči (-tečem); *impf.* prebégati, pretékati.

durchseinander adv. križem, vse križem, vse vprek, vse splaz; (inßmsßg.) raz-, pre-.

durchseinanderlaufen vse vprek begati, sem ter tja tékati.

durchseinanderliegen vse križem ležati (ležim).

durchseinandermischten pre-, razmešati.

durchseinanderwerfen razmetáti (-mecem), *impf.* razmetati.

durchfahren intr. peljati (peljem) se skozi ..., prepeljati se; tr. razvoziti; (v. d. Kälte) prevzeti (-vzamem), prešiniti, preletéti; *impf.* prevzémati, prelétati.

Durchfahrt f. prevoz, prevožnja, vožnja skozi kak kraj.

Durchfahrtsoll m. prevoznina.

Durchfall m. propad; (Krankheit) f. Diarrhöe.

durchfallen propasti (-padem), prepasti; *impf.* pro-, prepadati; izpodleteti komu.

durchfaulen pregniti (-gnijem), strohneti, pretrohneti. [nél.

durchsault pregnit, trohnél, pretroh-

10

durchfechten

— 146 —

durchgreifen

durchfechten prebiti (-bijem) se, *impf.*
prebijati se.

durchfeilen prepiliti, izpiliti.

durchfeuchten prevlažiti, premočiti;
*impf.* prevlaževati, premákati.

durchfeuern razbéliti, razpáliti, raz-
kúriti, raznetiti; (schießen) streliti
skozi..., prestreliti; *impf.* streljati
skozi...

durchflechten preplesti (-pletem), *impf.*
prepletati.

durchfliegen preleteti, prefrčati (-fr-
čim); *impf.* prelétati; fig. prebégniti,
*impf.* prebegati.

durchfließen preteči (-tečem), *impf.*
teči skozi, pretékati; (b. Papier) mo-
čiti, prepuščati.

Durchflug m. prelét.

Durchfluss m. pretók, pretók.

durchflüstern prešepetati (-šepetám,
-šepečem), presčebljati.

durchfluten valiti se skozi..., valove
gnati (ženem) skozi...

durchforschen preiskati (-iščem), raz-
motriti; *impf.* preiskovati, razmotri-
vati.

Durchforschung f. preiskovanje, pre-
iskava, razmotrivanje.

durchfressen prejesti (-jém), pregrizti;
*impf.* prejédati, pregrizovati.

durchfrieren premrzniti, prezebsti
(-zebem), premreti (-mrem); *impf.*
premrzávati, prezébati, premirati.

durchfroren prezeběl, premrl, pre-
mrt, premrzen.

Durchfuhr f. prevoz, prevožnja; Durch-
fuhr= prevozní.

durchführbar izpeljiv, izveděn.

durchführen prepeljati (-peljem), pre-
voziti; *impf.* prepeljevati, prevážati;
(ausführen) izpeljati, dognati (-ženem),
izvesti (-vedem), dovršiti, izdelati, iz-
obraziti; *impf.* izpeljevati, izvajati, do-
vrševati, izdelávati, izobrážati.

Durchführung f. izpeljava, dovršitěv,
izvedenje, izpeljanje, izvajanje.

Durchführungsvorschrift f. zvršitveni
predpis.

Durchfuhrverbot n. prepoved (-i) pre-
vožnje.

Durchfuhrwore f. prevozno blago.

Durchfuhrzoll m. prevoznina.

durchfüttern prerediti, preživiti; *impf.*
preréjati, preživljati.

durchgähnen prezévati.

durchgähren prevreti (-vrem), pre-
kisniti se; *impf.* prevrévati.

Durchgang m. prehod, hoja skozi ...;
(b. Waren) prevoz; (Ort) prehodišče,
prelaz.

durchgangbar prehodën, prevozën.

durchgängig prehodën; (allgemein)
občën, splošën; adv. v obče, sploh,
povsem.

Durchgangs= prehodni, prevozni.

Durchgärben pre-, ustrojiti; *impf.*
pre-, ustrojevati.

durchgehen intr. iti (idem, grem)
skozi..., preiti (-idem); *impf.* hoditi
skozi..., prehájati; (durch d. Wasser)
prebresti (-bredem), prebroditi; *impf.*
bresti (bredem), broditi; (Durchbohren)
predreti (-derem und -drem), prebiti
(-bijem); *impf.* predirati, prebijati;
(angenommen werden) obveljáti, sprejet
biti (sem); *impf.* obveljévati; (entfließen)
uprhniti, uteči (-tečem), uiti (-idem),
ubežati (-bežim), unesti jo; *impf.* ute-
kati, uhajati, ubégati, unášati jo; (b.
Bich) zbezljati, ubezati, uteči (-tečem);
*impf.* bezljati, bezati; tr. einen Ort —
prehoditi, preiti (-idem); d. Buch —,
d. Rechnung — prebráti (-berem), pre-
gledati; *impf.* prebirati, pregledovati.

Durchgehends adv. vse vkup, sploh,
povsem, brez izjeme, brez izimka.

durchgeigen pregosti (-godem).

durchgeisen prebičati, presibati, pre-
tepsti (-tepem); *impf.* pretépati.

durchgeißigen oduhoviti, *impf.* odu-
hovljati.

durchgeleiten sprevoditi, spremiti;
*impf.* sprevájati, spremljati.

durchgießen prelití (-lijem), ulíti
skozi ..., precediti; *impf.* prelijati,
ulivati skozi ..., precéjati.

durchglühen prežáriti, razbéliti; fig.
razplaméniti, razvneti (-vnamem);
*impf.* razvnémati.

durchgraben prekopati (-kopljem),
*impf.* prekopávati.

durchgreifen intr. seči (sežem) skozi,
preseči; tr. prehvatati; prevzeti (-vza-
mem) (mraz ga prevzame).

durchgreifend

— 147 —

durchlöchern

durchgreifend presegljiv; ostěr, krepěk; fig. temeljit, popoln.

durchgrübeln raz-, premisliti, preudáriti; *impf.* raz-, premišljevati, preudárjati.

Durchgusſ m. prelív; (Ausguſſstein) liják, stók.

durchhaken presékati, razsékati; *impf.* presekovati; (m. d. Schnabel) prekljuvati (-klujem).

durchhalten razlégati se, donéti skozi...

durchhänmern prekovati (-kujem).

Durchhau m. preséka. [vati.

durchhauen presékati, *impf.* preseko-

Durchhaus n. prehodna hisa.

durchhecheln pregrebéniti, predrzati; fig. presoditi, pretresti, prerešetati; *impf.* presójati, pretrésati, prerešetávati.

Durchheizen razkuriti, raznetiti, razpaliti, razgreti (-grejem); *impf.* razgrevati.

durchhelfen pomoči (-morem), pomagati; jemandem — pripomoči; sích — opomoči si, opomagati si.

durchheulen pretuliti, prebučáti (-bučim), prerjuti (-rjovem).

Durchhieb m. presék, preséka.

durchhöhlen prevotliti, prevrtati, predolbsti (-dolbem).

durchhüpfen preskakljati, preskakati (-skačem).

durchhuften prekášljati, *impf.* prekašljevati.

durchirren prebloditi, pretávati.

durchjagen pregoniti, preloviti; *impf.* pregánjati, gnati (ženem) skozi..., goniti skozi...; (verprassen) zapraviti, potratiti, pognati (-ženem); *impf.* zapravljati, pogánjati.

durchsjäten prepleti (-plevem), opleti; *impf.* oplévati.

durchskälten sích premraziti se, prezebsti (-zebem), prehladiti se; *impf.* premražati se, prezébati, prehlajati se.

durchkämpfen fig. dognati (-ženem), izvršiti, izpeljati; *impf.* izvrševati, izpeljevati.

durchkauen prežvečiti; *impf.* prežvekati, prežvekovati.

durchklauben prebrati (-berem), *impf.* prebirati.

durchklopfen pretolči (-tolčem), pretleči (-tolčem); prebiti (-bijem), pretepsti (-tepem).

durchknufen pregnesti (-gnetem), premesiti; *impf.* pregnetati, premesovati.

durchkoden tr. prekúhati, preváriti; intr. prekuhati se, preváriti se.

durchkommen priti (pridem) skozi..., predreti (-drem, -derem); *impf.* iti (idem, grem) skozi..., predirati; (im Leben) preživiti se, *impf.* preživljati se.

durchkönnen (er kann nicht durch) ne more skozi. [kroževati.

durchkreisen prekróžiti, *impf.* pre-

durchkreuzen križem prehoditi, prekrižati; *impf.* križem prehajati; fig. prestriči (-strižem), preprečiti; sích — križati se.

durchkriechen prelezti, preláziti; *impf.* prelezovati.

durchkühlen prehladiti, ohladiti; *impf.* pre-, ohlajati.

Durchlasß m. prepúst, prehod, prelaz; prelív, splav.

durchlassen skozi pustiti, *impf.* skozi puščati; (Erze —) prepustiti, *impf.* prepuščati; (Flüssig.) precediti, *impf.* precéjati.

Durchlaudt f. svitlost.

durchlauchtig svitěl.

durchlauchtigst presvitěl.

Durchlauf m. preték, prehod.

durchlaufen preteči (-tečem), predirjati, prebégniti; *impf.* pretekati, prebégati; (befallen) obiti (-idem), spreleteti; *impf.* obhajati, spreletávati.

durchläutern prečistiti, *impf.* preciščati.

durchleben preživeti, prebiti (-bom, -bodem, -bijem).

durchlesen prebrati (-berem), precitati; *impf.* prebirati.

durchleuchten presijati (-sijem), prebliskniti se; *impf.* presévati; f. erleuchten.

durchlichten iztrebiti, pretrébiti, izredčiti; *impf.* iz-, pretrebljevati.

durchliegen preležati (-ležim); sích — preležati se, obsénjiti se.

durchlöchern prevrtati, predreti (-drem, -drem), luknjo narediti; *impf.* predirati, luknjo narejati.

10*

durchlockern

— 148 —

durchschauen

durchlockern pre-, zrahljati; *impf.*
rahljati. [plameneti.

durchlodern prešvigniti, plasniti, pre-
durchlüften prezračiti, prevetriti;
*impf.* zračiti, vetriti.

durchmachen dokončati, napraviti;
*impf.* dokončevati, napravljati; fig.
doživeti.

durchmahlen pre-, domleti (-meljem);
*impf.* premlévati.

Durchmarsch m. préhod.

durchmarschieren skozi iti (idem).

durchmengen f. durchmischen.

durchmessen pre-, raz-, izmériti; *impf.*
pre-, izmérjati.

Durchmesser m. premér; debelina.

durchmischen pre-, razmešati; *impf.*
premešávati.

durchmustern pregledati, preiskati
(-iščem); *impf.* pregledovati, preisko-
vati.

durchnagen preglodati (-glojem, -glo-
dam), preškrbljáti, pregrizti; *impf.*
preglájati, pregrizovati. [prešivati.

durchnähen prešiti (-šijem), *impf.*

durchnässen, —neben premočiti, pre-
vlažiti, razmočiti; *impf.* pre-, raz-
mákati, prevlágati.

durchnelmen preglédati, prebrati (-be-
rem); *impf.* pregledovati, prebirati.

Durchpafs m. prehod, prelaz.

durchpaffieren skozi iti (idem, grem),
prehajati, skozi hoditi.

durchpeitschen prebíčati, pretepsti
(-tepem); *impf.* pretépati.

durchpfeisen prežvižgati, *impf.* pre-
žvižgávati. [orati.

durchpflügen preorati (-orjem), raz-

durchpilgern prerómati, prehoditi,
obhoditi, oblaziti.

durchprässen f. verprässen.

durchpressen prežeti (-žmem), pre-
tlačiti, precediti; *impf.* prežémati,
precéjati.

durchprüfen pre-, doprašati, po redu
izprášati; *impf.* prepraševati, po redu
izpraševati; pretéhtati, preudariti;
*impf.* pretehtovati, preudarjati.

durchprügeln pretepsti (-tepem), na-
šeškati, naklestiti, o-, premlatiti, na-
bunkati, nažgati (-žgèm); *impf.* pre-
tépati, nažigati.

durchrasen predivjati, predirjati.

durchräuchern prekaditi, presusiti;
*impf.* prekájati, presúšati, ozditi.

durchrechnen preračuniti, prešteviliti,
prešteti (-štejem); *impf.* preštevati.

durchregnen premočiti, predežíti;
*impf.* premákati, predeževati, skozi
dežiti.

durchreiben predrgniti, pretreti (-trem,
-terem, -tarem), premeti (-manem).

Durchreise f. prehod, pot od. potovanje
skozi...; bei meiner — ko sem tod
potoval.

durchreisen *intr.* skozi iti (idem, grem);
*impf.* tod potovati, onod hoditi, poto-
vati skozi...; *tr.* prehoditi, obhoditi,
obiti (-idem).

Durchreisende m. popotnik, potnik,
prehodnik.

durchreissen tr. pretrgati, raztrgati,
razčesniti; *impf.* pretrgováti, raztrgo-
vati, razčesávati; *intr.* pretrgati se,
raztrgati se; *impf.* trgati se.

durchreiten *intr.* jezditi skozi..., ja-
hati skozi...; *tr.* prejezditi, prejahati.

durchrennen *intr.* skoz dirjati; *tr.*
predirjati, prejahati; preleteti.

durchrieseln šumljati po ..., šumot-
ljati skozi ...; fig. prezebsti (-zebem).

Durchritt m. prejezd, preježa; bei set-
nem — ko je tod mimo jezdil.

durchrollen tr. potočiti, *impf.* potá-
kati; (Wäsche) prelikati, polikati; *intr.*
vrteti se, sukati (sučem) se; (v. Donner)
bobneti, ropotati (ropočem), treskati.

durchrudern preveslati.

durchrütteln pretresti, premesketati
(-meskečem), zmajati; *impf.* pretré-
sati, zmajévati.

durchsäen presejáti (-sejem), *impf.*
presévati. [žem].

durchsägen prežagati, prerezati (-re-

durchsäuern prekvasiti, prekisati;
*impf.* kvasiti.

durchsaußen prevršeti, prebučati (-bu-
čim), prešumeti. [skozi...

durchschalten razlegati se, doneti

durchschaudern groza obide, zona spre-
leti; *impf.* groza obhaja, zona spreléta.

durchschauen pregledati, prevideti,
sprevideti, spoznati; *impf.* pregledovati,
spoznávati; skozi gledati, lúkati.

durchsieben

— 150 —

Durchtrieb

durchsieben presejati (-sejem), pre-
rešetati; *impf.* presévati, prerešetávati.

durchsickern premezeti, precurljati;
*impf.* prekápati, prekapljevati, mezeti
—, curljati skozi... [prepevati].

durchsingen prepeti (-pojem), *impf.*

durchsinken vdreti (-derem) se, po-
grezniti se, skozi pasti (padem), po-
nikniti; *impf.* vdirati se, pogrezovati
se, skozi padati.

durchsinnen premisliti, preudariti, pre-
téhtati; *impf.* premišljati, preudarjati.

durchsintern s. durchsickern. [vati.

durchsiken presedeti, *impf.* presedé-

durchspähen preglédati, prestákniti;
*impf.* pregledovati, prestíkati.

durchspalten preklati (-koljem), raz-
klati, pre-. razcepiti; *impf.* klati,
cepiti.

durchspicken preslaniniti. [igrati.

durchspie len preigrati; (ver sp.) za-

durchspießen prebosti (-bodem), pre-
pahniti, predreti (-drem, -derem);
*impf.* prebádati, prepahovati, predirati.

durchspinnen prepresti (-predem),
*impf.* prepredati.

durchsprengen tr. prelomiti, poloma-
stiti; *impf.* prelamljati; (besprengen)
poškropiti; *intr.* predirjati, prejáhati;
*impf.* dirjati skozi..., jahati (jaham,
jašem) skozi...

durchspringen tr. skoz skočiti, *impf.*
skoz skakati (skáčem), preskakovati;
*intr.* razpočiti se, razpokniti.

durchspritzen prebrizgati, preškropiti;
*impf.* preškropívati, skozi brizgati.

durchspüren prestakniti, prevóhati,
preiskati (-iščem); *impf.* prestikati,
preiskovati.

durchstänkern zasmraditi, nasmráditi;
*impf.* zasmrajati.

durchstäuben preprašiti.

durchstreßen prebosti (-bodem), pre-
dreti (-derem), presúniti, prepahniti;
*impf.* prebádati, predirati, prepahovati;
(d. Danun) prekopati (-kopljem), *impf.*
prekopávati.

durchstecken pretakniti, *impf.* pretíkati.

durchsteppen prešiti (-šijem), prerá-
liti; *impf.* prešivati.

durchsteuern prejadrati, prekrmiti;
*impf.* prejadrovati.

Durchsich m. prebód, prebodljej, pre-
páh, prepahljej; (d. Dammeß) prekóp.

durchstöbern, —stochern prevreči (-vr-
žem), prestakniti, premetáti (-mečem);
*impf.* prevračati, prestikati, premétati,
premetovati.

durchstöhnen prestókati (-stokam, -sto-
čem), preječati (-ječím).

durchstören s. durchstöbern.

durchstößen prepahniti, predregniti,
presúniti, prebosti (-bodem), predreti
(-drem); *impf.* prepahovati, presuvati,
prebádati, predirati.

durchstrahlen svétiti skoz..., sijati
(sijem) skoz..., posivati skoz...,
prosvítati.

durchstreichen tr. prečrtati, prekrižati;
*impf.* prečrtovati, križati, prekriževati;
(als Landstreicher) klatiti se po...,
potépati se po..., skitati se; *intr.*
prepihávati, vleči (vlečem) skozi...

durchstreifen s. durchstreichen.

Durchstrich m. prečrt, prekrižek; (der
Vögel) prelét.

durchströmen pretéči (-tečem) skozi...,
prevaliti se skoz...; *impf.* pretékati;
(v. d. Freude) sprelétati, obhájati.

durchstudieren proučiti, proudáriti,
premisliti.

durchstürmen previhrati, prehruti
(-hrujem); *impf.* vihrati, hruti, raz-
sájati, razgrájati.

durchsuchen preiskati (-iščem), preglé-
dati; *impf.* preiskovati, pregledovati.

Durchsuchung f. preiskava, preiskova-
nje, pregled.

durchtändeln preigrati, *impf.* pre-
igrávati.

durchtanzen preplésati, prerájati.

durchtoben predivjati, *impf.* divjati,
razgrajati, razsájati.

durchtönen razlégati se, donéti, do-
nevati, glasiti se po...

durchtragen prenesti, *impf.* prenašati.

durchträumen presanjati.

durchtreiben skoz gnati (ženem), skoz
goniti, skoz tirati; pregnati, prepo-
diti; *impf.* preganjati.

durchtreten tr. shoditi, steptati, pre-
teptati; *intr.* skoz stopiti, prestopiti;
*impf.* prestópati.

Durchtrieb m. pregón; (Ort) gonja.

durchtrieben

— 151 —

dürfen

durchtrieben zvit, zvitorép, premetén, presukan, prekanjen, muhast.

Durchtriebenheit f. zvitost, premetě-
nost, prekanjenost.

Durchtritt m. prestóp, prehod. [šati.

durchtrocknen presušiti. *impf.* presú-
durchhüben izúriti, *impf.* izúrjati.

durchwachen prebedeti, prebdeti, pre-
čuti (-čujem); *impf.* prebdévati.

durchwachen prerasti (-rastem), *impf.*
preráščati; adi. prerasel, prerasten.

durchwägen pretéhtati, *impf.* tehtati;
fig. presoditi, *impf.* presójati.

durchwollen prehoditi, preromati;
*impf.* prehájati.

durchwandeln prehoditi, prešétati;
*impf.* prehájati, šetati po...

durchwandern prepotovati, prehoditi,
obhoditi, omesti (-medem); *impf.* po-
tovati po..., hoditi po..., prehájati.

durchwärmen razgreti (-grejem), se-
greti, pregreti; *impf.* raz-, se-, pre-
grevati.

durchwischen preprati (-perem), pre-
miti (-mijem); *impf.* prepírati, pre-
mívati; f. unterwischen.

durchwässern razmočiti, premočiti, na-
močiti, zmočiti; *impf.* razmákati, pre-
mákati.

durchwaten prebresti (-bredem), pre-
broditi; pregaziti.

durchwehen pretkati (-tkem); preplesti
(-pletem); *impf.* pretkávati, preplétati.

Durchweg m. prehod. [vsekako.

durchwegs adv. vse skozi, povsem,

durchwegsam prehoden.

durchwehen prepihati, preveti (-ve-
jem); *impf.* pihati (pišem) skozi..., prepihovati, veti.

durchweiden tr. razmočiti, premočiti,
prevlažiti; *impf.* raz-, premákati, pre-
vlaževati; intr. odmékniti, premékniti,
premočiti se.

durchweinen prejókati (-jočem), pre-
plákati (-plačem), prevékati; *impf.*
prejokávati, preplakovati.

durchwerfen skoz vreči (vržem), —
zalučati, — hititi; *impf.* skoz metati
(mečem), — lučati, — hitati; (Durch-
einander) premetáti, prevreči; *impf.*
premetovati; (d. Getreide) preveti (-ve-
jem), *impf.* prevejati.

durchwehen zlizati (zližem), predrg-
niti, prebrusiti; *impf.* zlizovati, pre-
drgávati, prebrušati.

durchwinden preplesti (-pletem), za-
plesti, previti (-vijem); *impf.* pre-
zaplétati, previjati; sich — izmótati
se, izviti jo. [zimovati.

durchwintern prezimiti, *impf.* pre-
durchwirken pretkati (-tkam, -tkem),
vtkati, zavóčiti; *impf.* pretkávati.

durchwischen f. entwischen. [razpádati.

durchwittern razpasti (-padem), *impf.*

durchwühlen preriti (-rijem), razriti,
pregrebsti (-grebem), prevreči (-vržem),
premetáti (-mečem), razkopáti (-kop-
ljem); *impf.* pre-, razrivati, pregrébati,
premétati, razkopávati.

Durchwurf m. premet.

durchwürzen presladiti, osladiti, po-
slájsati, začiniti; *impf.* preslajševati,
poslajševati.

durchwüthen predivjati.

durchzählen prešteti (-štejem), pre-
številiti, prebrojiti; *impf.* prestévati.

durchzauen razčehati, razčohati, raz-
rahati.

durchziehen prepiti (-pijem); zapiti.

durchziehen pretegniti, skozi poteg-
niti, prevleči (-vlečem); *impf.* pre-
tégati, skozi potegovati; (Nadel) vdeti
(-denem), *impf.* vdévati; (d. Land) pre-
hoditi, obhoditi, prepotovati; *impf.*
prehajati; (verächtl.) vláčiti se, skitati
se, potépati se; (v. d. Luft) skozi pi-
hati (pišem), prepihovati.

durchittern pretresti, pretresniti;
*impf.* pretrésati.

Durchzoll m. prevoznina.

Durchzug m. prehod; (d. Ware) pre-
voz, prevožnja; (d. Luft) prepih.

Durchzugsgut n. prevozno blago.

durchwängen skoz posiliti, skoz po-
tisniti; *impf.* skoz posiljevati, skoz po-
tiskati; sich — preriti (-rijem), *impf.*
prerivati.

durchwitzchern pregostoleti, prežvrgo-
leti; *impf.* pregostolévati, prežvrgo-
levati.

dürfen sméti (smem), moči (morem), oblast iméti (imám), utegniti; (nöthig haben) treba biti (sem) komu česa, potrebovati.

Ecke

— 153 —

Ehegatten

Ecke f. ogěl, vogěl; (Kante) rob, rogělj.
Eckhaus n. hiša na oglu.
emig oglat, voglat; robat; fig. ne-
olikan.

Empunkt m. oglišče.

Edisparren m. ogelni lemez.

Ecklein m. ogelnik, ogelni kamen.

Edzahn m. podočnjak; (Hanz.) čekán.

Edel blag, plemenit. žlahtěn; (v.

Metallen) drag: (v. Obſt) pitom.

Edeldame f. —frau f. plemenita —,
žlahtna gospa, pleminja. [srea.

edeldenkend blagomisleč, plemenitega

Edelsink m. ščinkověc, zeba.

Edelfräulein n. plemenita gospica.

edelgeboren plemenit, plemenitega
rodú.

Edelgestein n. drago kamenje.

Edelgut n. plemenitnikovo —, ple-
menitaško posestvo.

Edelherr m. plemenitnik, žlahtnik,
plemič.

edelherzig blagosrčen, blagodušen.

Edelhof m. plemiški dvor.

Edelknabe m. plemič, plemče.

Edelkorale f. žlahtna korala.

Edelleute pl. plemenitaši, plemstvo.

Edelmann m. plemenitaš, plemenit-
nik. plemič; vlastelin.

Edelmarder m. kuna plemenita.

Edelmünze f. meta.

Edelmuth m. blagodušnost, blagosrč-
nost, plemenitost (srea).

edelmüthig blagodušen, blagosrčen,
plemenitega srea.

Edelstein m. dragi —, žlahtni kamen.

Edelweiſz n. (Gnaphalium Leonto
podium) planika, ócino zelišče.

Edelwild n. žlahtna divjačina.

Edict n. razglas; ein — ergehen lassen
razglasiti.

Edictalladung f. razglasni poziv.

edieren izdati, impf. izdajati.

Edition f. izdanje, izdajanje.

Edle m. f. Edelmann; f. f. Edeldame.

Educt n. izvod, izvleček.

Effect m. učínek, uspeh, izid, nasleděk;
(Eindruck) vtis.

Efferten pl. stvari, reči, pohištvo;
(Wechsel) menice; (Staatspap.) državni
papirji, državna dolžna pisma; (Ware)
blago, roba, pratež.

effectiv resničen, dejanski; zahlbar
in Ducaten — ima se plačati v go-
tovih cekinih.

effectuieren izvršiti, obistiniti.

egal jednak.

egalisieren izjednačiti.

Egel m. pijavka, pijavica; (b. Schafen)
metljaji pl.

egelkrank metuljav, metljajast.

Egelkrankheit f. metljavica, metulja-
vost.

Egge f. brana, zobača, vlaka.

Eggebalken m. branišeče.

Eggehaken m. branovlék.

eggen vlačiti, branati; povlačiti, za-
branati.

Egger m. vlačilče, branáč.

Eglanterrose f. (Rosa Eglanteria)
žolta roža.

Egoismus m. sebičnost, samopridnost,
samoljubnost.

Egoist m. sebičnež, samopridnež, sa-
moljuběc. [ljub.

egoistiſch sebičen, samopriděn, samo-
che, eher adv. prej, pred; eheſtens
najprej, brž ko brž, brž ko je mogoče,
čim prej; ehe coni. predno, preden.

Ehe f. zakon; (Heirat v. Manne) že-
nitěv, (v. Weib) možitěv, udaja; Ehe-
zakonski.

Eheaufgebot n. oklic. [zveza.

Eheband n. zakonska —, ženitbena
ehebrechen preſestvovati, preſestvati.

Ehebrecher m. preſestnik, preſestvo-
valěc; —in f. preſestnica, preſestvo-
valka.

ehebrejerisch preſestěn, preſestvo-
valěn, preſestljiv.

Ehebruch m. preſestvo, preſestvovanje.

Eheconsens m. Ehebewilligung f. že-
nitevska dovolitěv.

Ehecontrart m. f. Ehevertrag.

chedem, chedessen adv. nekoč, nekdaj,
poprej, pred tem.

Ehedispens, Ehedispensation f. odveza
zakonskega zadržka, oproščenje ženit-
bene zapreke.

Eheerklärung f. izjavljenje za ženitěv.

Ehefrau f. zakonska žena, druža, so-
proga.

Ehegatte m. soprog, zakonski mož.

Ehegatten pl. mož in žena, zakonski.

Ehegeld

— 154 —

Ehrengeleit

Ehegeld n. dota.

Ehegelöbnis n. zakonska obljuba.

Ehegemahl, Ehegenosß m. f. Chegatte;
—in f. zakonska druža.

Chegericht n. zakonska sodnija.

Ehegesetz n. zakonska postava, ženitbeni zakon.

chegestern adv. predvčerajšnjim.

Ehegiltigkeit f. veljavnost zákona.

Ehehälfte f. drug, druža, zakonsko podružje.

Ehehindernis n. zakonski zadržek, ženitbena zapreka.

Ehekind n. zakonsko dete.

Ehekrüppel m. zakonska pokveka.

eheleiblich zakonski.

Eheleute pl. zákonski, mož in žena.

ehelich zakonski.

ehelichen v zakon stopiti, zakon skleniti, v zakon vzeti (vzamem); impf. — jemati (jemljem); (v. Manne) ženitni se; (v. Weibe) omožiti se.

ehelos brezzakonski, neoženjen; saměc; (v. Weibe) neudana, neomožena, samica; der —e Stand samski stan, brezzakonstvo.

ehelustig ženitbe željën.

ehemalig nekdanji, nekdašnji.

ehemals adv. nekdaj, nekda, svoje dni.

Ehemann m. f. Chegatte. [nica.

Ehemeldzettel m. ženitovanjska zglas-

Ehepaar n. mož in žena, zakonska dvojica.

Ehepacten pl. ženitovanjsko pismo, ženitbina pogodba.

Ehepflicht f. zakonska dolžnost.

Eherecht n. ženitbeno pravo, zakonsko pravo.

Ehering m. zakonski —, ženitbeni prstan.

ehern medén, bronast.

[ljuba.

Eheschat m. dota, jutrnina; ljubiměc,

Ehescheidung f. razporoka, razporocitëv, zakonska ločitëv.

[tëv.

Ehescheidungsklage f. tožba na loči-

Eheschlüssung f. sklenitëv zakona, možitëv, ženitëv.

Ehesegen m. zakonski —, ženitbeni blagoslov.

Ehesiand m. zakonski stan.

ehestens adv. brž ko brž, brž ko bo mogoče, kar najprej mogoče.

Ehestreit m. zakonski prepir.

ehethunlichst f. ehestens.

Ehetrennung f. ločitëv zakona.

Eheungiltigkeit f. neveljavnost zakona.

Eheverlöbnis, Eheversprechen n. zakroa, zaroki pl.

Ehevermächtnis n. zakonsko volilo.

Ehevertrag m. zakonska —, ženitbena pogodba.

ehevor adv. poprej, popred.

ehevorgestern adv. predvčerajšnjim.

Eheweib n. f. Ehefrau.

ehrabschneiden opravljati, obrekovati, mrazíti.

Ehrabschneider m. opravljivč, obrekovalč; —in f. opravljivka, obrekovalka.

Ehrabschneidung f. opravljanje, obrekovanje.

ehrbar pošten, častit, čestit, častěn, častitljiv; (geziemend) spodoběn, pristojën.

Ehrbarkeit f. poštenost, častitost; spodobnost, pristojnost.

Ehrbegierde f. častiželjnost, častihlepnost.

ehrbegierig častiželjën, častihlepěn.

Ehre f. čast (-í), čest (-í), slava; poštenje, dobro ime (-na); ich habe die — v čast mi je, v čast si štejem; jemanden zu —n komu na čast; in —n halten čislati, spoštovati, častiti, obrajtati; Ehren- častni, čestni.

ehren častiti, čestiti, slaviti; počastiti, poslaviti; (schäßen) spoštovati, čislati.

[urad.

Ehrenamt n. častna služba, častni
Ehrenangelegenheit f. reč, ki se tiče
poštenja.

Ehrenbahn f. pot časti.

Ehrenbeleidigung f. žaljenje časti.

Ehrenbenennung f. častni naslov.

Ehrenbezeugung f. počastitëv, izkazanje časti.

Ehrenbürger m. častni meščan.

Ehrenbürgerrecht n. častno meščanstvo.

ehrend častilën, častën, častiv.

Ehrendame f. častna dvornica.

Ehrendienst m. častna služba.

Ehrenfall m. stvar tičoča se časti in poštenja.

Ehrengarde f. častna straža.

Ehrengeleit n. častno spremstvo.

ehrenhaft

— 155 —

eichelförmig

ehrenhaft pošten, častit, časti vreděn.
Ehrenhaftigkeit f. poštenost.
Ehrenklage f. tožba zaradi žaljenja časti.

Ehrenkleid n. pražnje oblačilo, praznična obleka.

Ehrenkränkung f. žalitěv časti, uvreda poštenja.

Ehrenkreuz n. častni križěc.

Ehrenlegion f. častna legija.

Ehrenmann m. poštenjak.

Ehrenmitglied n. častni ud.

Ehrenname m. častno ime (-na).

Ehrenpforte f. slavolok.

Ehrenposten m. častno mesto.

Ehrenpreis m. častna nagrada; (bot.)

(Veronica) jetičnik.

Ehrenpunkt m. reč tičoča se časti.

ehrenräthlid) častnosvetski.

Ehrenretter m. rešitelj poštenja, spasitelj časti.

Ehrenruf m. častni poziv.

ehrenrührig častižaljiv.

Ehrensache f. častna zadeva; das ist eine — to gre za poštenje.

Ehrenfäule f. častni stolp, — steběr, spomenik.

Ehrenschänder m. opravljivěc, obrekovalěc; —in f. opravljivka, obrekovalka.

ehrenschänderisch opravljiv, obrekljiv, obrekovalěn.

[sto.

Ehrensiż m. častni sedež, častno me-
Ehrensold m. častna nagrada, častno plačilo.
[služba.

Ehrenstelle f. častno mesto, častna

Ehrenstufe f. stopnja časti.

Ehrentag m. slovesni dan, dan časti.

Ehrentempel m. slavohram, tempelj časti.
[časti.

[časti.

ehrenthalben (-r) zavoljo časti, zaradi

Ehrentitel m. častni naslov.

Ehrentrunk m. napitěk; zdravica.

Ehrenverlekung f. žalitěv časti, uvreda poštenja.

ehrenvoll častitljiv, prečastěn, slavěn.

Ehrenwache f. častna straža. [děn.

ehrenwert časti —, spoštovanja vreda;
Ehrenwort n. častna —, moška beseda;
das — geben besedo dati; auf mein — mož beseda, na mojo besedo.

Ehrenzeichen n. častno znamenje, znak časti.

eherbietig spoštljiv, spoštovalěn.

Eherrbietigkeit, Ehrerbietung f. spoštljivost, spoštovanje.

Ehrfurcht f. spoštovanje, spoštljivost.
chrfürchtig spoštljiv. [žěn.
chrfurchtsvoll prespoštljiv, preponi-
Ehrgefühl n. čuvstvo poštenja; er hat
kein — ni mu mar za čast, — pošte-
nje, ni ga sram, nima sramežljivosti.

Ehrgeiz m. častilakomnost, častihlepnost.

ehrgeizig častilakoměn, častihlepěn.

Ehrgier f. častiželjnost.

ehrgierig častiželjěn.

ehrlich pošten.

Ehrlichkeit f. poštenost.

Ehrliebe f. častiljubje.

ehrliebend častiljuběn.

ehrlos nepošten, brezčastěn, brez poštenja. [nje.

Ehrofsigkeit f. nepoštenost, nepošte-
ehrsam častit, čestěn, častěn.

Ehrsamkeit f. častitost. [nost.

Ehrsucht f. častilakomnost, častihlep-
ehrfüchtig častilakoměn, častihlepěn.

Ehrtrieb m. nagon po časti.

ehrvergeffen nesraměn, nepošten.

ehrwidrig nečastěn, zoper čast.

Ehrwürden (Titel) prečastni gospod, prečastiti —.

ehrwürdig častivreděn, častitljiv.

ei interi. o! ej! lej! glej! dà-tè! ei
was čemu to! kaj mi do tega!

Ei n. jajce; belica (bei Radfersburg);
dem. jajčice; (ohne Schale) mečúš; (ver-
dorben) klopotěc, zaprtěk, skrnjak;
(uhausgebrüdet) mulčěk, muljak; (ge-
färbt) pisanica, pirěh; Hoden— mode
pl. f., modi pl. m.

Eibe f. (Taxus) tisa; Eiben- tisov.

Eibenholz n. tisovina.

Eibenwald m. tisovje, tisje.

Eibisch m. (Althaea) navadni slez;
Eibisch= slezov.

Eibischkraut n. slezovina.

Eibischthee m. slezov čaj, slezověc.

Eiche f. hrast, dob; dem. hrastič,
doběc; Stein— graděn, črepinjek;
Kork— pluta; Eichen= dobov, hrastov.

Eichel f. želod; Buch— žir; Eichel-
želodov.

eichelförmig želodast.

Eichelgeld

— 156 —

Eigenheit

Eichelgeld n. žirovnica, žirnica.
Eichelhäher m. šoja.
Eichelkelch m. želodova kapica.
Eichelmaßt f. želodna paša, — piča, žir.
Eichenblatt n. hrastov list, hrastovo
pero (-esa).

Eichenholz n. hrastovina, dobovina,
hrastov les. [něc.

Eichenkranz m. dobov od. hrastov ve-

Eichenmistle f. (Loranthus) ohmelje.

Eicheurinde f. hrastova skorja, hrastov
lub, hrastovo od. dobovo lubje.

Eichenwald m. hrastov les, — gozd,
— log, hrastje, dobje, dóbrava.

Eidher m. mérčin, merčč.

Eichsafs n. merjen sod.

Eichgebür f. mernina.

Eichhorn, Eichhörnchen n. veverica,
vigorica; Eichhorn= veverični. [mera.

Eichmaß n. ustanovljena —, postavna

Eichstab m. merilna palica.

Eichwald m. f. Eichenwald.

Eid m. prisega, zaprisega; einen —
ablegen priseči (-sežem), *impf.* prise-
gati; einem den — abnehmen koga
zapriseči, v prisego vzeti (vzamem)
koga; mit — bekräftigen s prisego po-
trditi, *impf.* potrjevati; sich mit einem
— verpflichten zapriseči se; den — auf-
tragen prisego naložiti, *impf.* nalagati;
in — genommen prisežen, zaprisežen;
falscher — kriva prisega; Eid= prisežni.

Eidam m. zet (d. Tochter Mann).

Eidbruch m. prelom prisege, vero-
lomstvo.

eidbrüchig prisegoloměn, krivorotěn.

Eidbürge m. prisežni porok.

Eidechse f. guščarica, kuščarica, mar-
tinček; (grüne) kuščar, zeleněc; Ei-
dechsen= kuščarjev, guščaričji.

Eiderdunen pl. puh, pahuljice, ga-
ginje perje.

Eidergans f. gaga.

Eides= prisežni.

Eidesablegung f. prisega, priseganje.

Eidesformel f. obrazčec prisege, pri-
sežne besede.

Eideskräftig pod prisego.

Eidespflicht f. prisežna dolžnost.

Eidesverweigerung f. odreka prisege.

Eidgenoss m. soprisežnik, zaveznik,
sorotnik.

Eidgenoffenschaft f. zaveza, zarota.

Eidgenoffisch soprisežen, zavežen.

Eidlich prisežen; adv. s prisego, po
prisegi.

Eidschwur m. prisega.

eidvergeffen f. eidbrüchig.

Eier= jajčji, jajčni.

Eierchen n. jajčice.

Eierdotter m. rumenjak, čmrljak.

Eierhandel m. jajčarija; — betreiben
jajčariti.

Eierhändler m. jajčar; —in f. jajčarica.

Eierklar n. beljak.

Eierkuchen m. jajčnik, jajčni kolač.

eierlegend nosën.

Eierpflaume f. sliva, drmoncělj, štr-
boncělj.

Eierschale f. jajčja lupina.

Eierschmalz n. evrtje.

Eierstock m. jajčjek.

Eifer m. gorečnost, prizadevnost, vne-
tost, marljivost, ogěnj, iskrenost.

eiferig, eisrig goreč, prizadevěn, mar-
ljiv, marěn, vnet, ognjén, iskrén.

eisern skrbeti, gnati (ženem) se za
kaj; prizadevati, potegovati se za kaj;
truditi, poganjati se, nastójati; pf. pri-
zadeti (-denem) si, potegniti se; (gegen
etwas) upirati se čemu, protiviti se,
ustavljati se.

Eifersucht f. ljubosumnost, ljubomor.

Eiferfüchtelei f. zavidnost, pikanje,
zbadanje.

eifersüchtig ljubosuměn, ljubomorěn.

Eifersüchtler m. ljubosumnik, zavidnik.

Eiform f. jajčja podoba.

eiförmig jajčast, jajčkast.

rigen lastěn, svoj; (besonderš, seltſam)
poseběn, čuděn; (angeboren) svoj, pri-
rojen; zu — haben premoči (-morem),
v lasti imeti (imám); es ist mein, dein
— moje je, tvoje je; sich — machen
svojiti si, lastiti si; prisvojiti si, pri-
lastiti si; *impf.* prisvojevati si; auf
— Kraft sam od sebe, ob svojem.

eigenberechtigt samosvojěn, samo-
vlastěn, sam svoj.

Eigenberechtigung f. samosvojnost.

Eigendünkel m. domišljavost.

eigenhändig svojeročěn, lastnoročěn;
adv. svojeročno. [nost.

Eigenheit f. svojstvo, posebnost, last-

Eigenhilfe

— 157 —

einander

Eigenhilfe f. svoja —, samolastna pomoč (-i).

Eigenliebe f. samoljubje, svojeljubje.
eigenliebig samoljubën, svojeljubën.

Eigenlob n. lastna hvala, samohvalje, samohvalstvo.

eigenmächtig svojevoljën, samosilën; adv. iz lastne moči, sam od sebe, svojevoljno.

Eigenmächtigkeit f. svojevoljnost, samosilnost.

Eigennamen m. lastno ime (-na).

Eigennut z. m. samopridnost, samopas-
nost, sebičnost, samogoltnost.

eignenkut samopridën, samopašën,
sebičën, samogoltën.

Eigennützige m. samopridnež, samopašnik, sebičnež, samogoltnik; f. samopašnica, sebičnica.

Eigennützigkeit f. s. Eigennut.

eigens adv. navlasč, nalašč.

Eigenschaft f. lastnost, svojstvo; kakovost, kakošnost.

Eigenschaftswort n. pridevnik.

Eigenfinn m. svojeglavost, trdoglavost, trmoglavost, trna.

eigenfinnig svojeglav, svojeglavën,
trmoglav, trmoglavën, trmast.

Eigenthum n. (Recht) last (-i), vlast (-i), vlastništvo; lastnina, svojina.

Eigenthümer m. lastnik, vlastnik; —in f. lastnica, vlastnica.

eigenthümlich vlastën, posebën; adv.
posebno, osobito.

Eigenthümlichkeit f. posebnost, vlast-
nost, osobitost.

Eigenthumsklage f. tožba radi vlast-
ništva, vlastinska tožba.

Eigenthumsrecht n. vlastinska pravica,
vlastinsko pravo.

eigentlich lastën; prav, istinit, resni-
čen; adv. prav za prav, po pravici, zarés.

Eigenwille m lastna volja, svoja volja.

Eigenwürde f. lastna veljava.

eignen sich svojiti si, lastiti si; pri-
sojiti si, prilastiti si; impf. prisvo-
jevati si; (zu etwas) biti (sem) za
kaj, sposobën biti za kaj; diese That
eignet sich zum Verbrechen to dejanje
je tako, da se zamore med zločinstva
šteti; geeignet sposobën, pripravën.

Eignung f. sposobnost.

Eiland n. ostrov, otok.

Eilbote m. hitri sel, jadernik.

Eile f. hitrost, urnost, naglost, ná-
glica, speh, brzost; it — nágloma,
v naglici; es hat Eile mudi se mi.

eilen hiteti, podvizati se, spešiti,
žuriti se, páščiti se; (v. d. Zeit) pote-
kati, hiteti; er muß eilen sila mu je,
mudi se mu.

eilend hitër, nagël, jadern, urën.

eilends adv. brzo, brž, hitro, naglo,
urno.

eilf jednajst.

Eilf f., —er m. jednajstica.

eilkerlei jednajsteri.

eilfertig spešën, urën, hitër.

Eilfertigkeit f. spešnost, urnost.

eilffach jednajsterën, jednajsternat.

eilsjährig jednajstletën.

eilsmal jednajstkrat.

eilsmalig jednajstkratën.

eilstätig jednajstdnevën.

Eilstel n. jednajstina, jednajstinka.

eilftens jednajstić.

[nina.

Eilgut n. brzovozno blago, brzovoz-
eilig hitër, nagël, urën.

eiligst adv. hitro hitro, brž brž, ne-
utegoma, kar se nar brže more.

Eilmarsch m. brzi hod, (nagli marš).

Eilpoft f. brzovoz.

Eilzug m. brzovlak, naglič.

Eimer m. vedro; čebër, orna.

eimerweise po vedrih.

ein (als Artikel wird nicht überseßt);
num. jedën, jedna, jedno, (eden, en);
pron. kdo, nekdo, neki; in einemfort
v jedno mér, neprenehoma; unter einem
ob jednem, vred, zajedno; der eine —
der andere ta — oni; einer mit dem
anderen drug z drugim; einmal eins
ist; eins jedenkrat jedna je jedna (en-
krat ena je ena); ein; jedno-: jednoók
einäugig.

einakern podorati (-orjem), zaorati;
impf. zaorávati.

einander adv. (einer d. andern) drug
drugemu, drug drugega, jeden dru-
gega, med seboj; an— tik, tikoma,
drug poleg drugega; nach— zapóred,
zaporedoma, po redi, drug za drugim;
aus— narazen, vsaksebi; mit— vkup,
skup; neben— vštric, štric (štrit);

einantworten

— 158 —

Einbringung

für — drug za drugega, jeden —; durch — vse križem, križema; hinter — drug za drugim, jeden —; alle mit — vsi skup, vsi splaz.

einantworten prisoditi, *impf*. prisojati.

Einantwortung f. prisodba.

Einantwortungsschreiben n., Einantwortungssurkunde f. prisodno pismo.

einarbeiten sich izuriti —, izvežbati se v čem.

einarminig jednorok, jednoročen, jednokrak.

einartig jednovrst, jednovrstěn.

einäschern upepeliti, požgati (-žgem), v pepel izpremeniti, zapaliti; *impf*. požigati; (d. Stirn) pepeliti; opepeliti, s pepelom potrositi.

einnathmen dihati, sopsti, vdihati, v se vleči (vlečem).

Einathmung f. vdih.

einäugig jednoók.

eimbalsamieren maziliti, balzamovati; pomaziliti.

Einband m. vez (-i); vezanje.

Einbeere f. (Paris quadrifolia) volčja jagoda.

einbegleiten (ein Gesuch) prošnjo s poročilom predložiti, *impf*. predlagati.

Einbegleitungsbericht m. predložno poročilo.

einbegreifen všteti (-štejem), vračuniti, vred vzeti (vzamem); *impf*. vštevati, vred jemati (jemljem); einbegriffen sein vmes biti (sem).

Einbegriff m. vštetje; mit — d. Kosten zajedno s stroški, s stroški vred.

einbeinig jednonog, jednonožen.

einbeisen vgrizniti, zateti (-tnem); *impf*. vgrizovati.

einbekennen spoznati, priznati, pripoznati; *impf*. spoznavati. [-(i).

Einbekenntnis n. priznanje, napóved

einberufen poklicati (-kličem), sklicati, pozvati (-zovem).

Einberufung f. poklic, sklic, pozov.

Einberufungskarte f., —zettel m. pozovni list, pozovnica.

Einberufungsedirt n. pozovni razglas.

einbezischen všteti (-štejem), privzeti (-vzamem) k čemu; *impf*. vštevati; die Kosten nicht einbezogen brez všetih stroškov.

einbiegen upogniti, pregniti, pregibniti, zlekniti; *impf*. pregibati (-bljem), upogibati, upogovati.

Einbiegung f. pregiběk, upogibanje.

einbilden sich misliti si; domisliti si, umisliti si; *impf*. domišljati si, domišljevati si; (tolz sein) prevzemati se, domišljati si. [vzetěn.

einfilderisch domišljiv, domišljav, pre-

Einführung f. domišljija, domišljevanje; (falsche) dozdevěk.

Einführungskraft f. domišljija, obrazotvornost.

einbinden vezati (vežem); zvezati, *impf*. zvezovati.

einblasen vpihniti, vdihniti; *impf*. vpihovati, vdihovati.

einblätterig jednolist, jednolistěn.

einbleuen vtepsti, zabiti (-bijem); *impf*. vtepati, zabijati.

einbohren zavrtati, uvrtati.

einbrechen tr. (Mauer) podreti (-dem), razdreti, razrušiti, razsuti (-sumem u. -spem); *impf*. podirati, rušiti, razsipati (-sipljem); (d. Thür) razbiti (-bijem), polomastiti, vlomiti; (zerbrechen) razlomiti; *intr*. vdreti se, vlomiti se, predreti se; (in ein Haus) vlomiti, predreti, zlomastiti (v hišo); (v. d. Zeit) pritiskati, nastopati, nastajati, bližati se; (in d. Feind) zaknati (-ženem) se, zakaditi se; *impf*. zaganjati se, naskakovati.

einfrennen vžgati (-žgem), *impf*. vžigati; (das Mehl für die Einbrennsuppe) prežgati; (ein Fass) pokaditi (z žveplom).

Einbrennsuppe f. prežgana juha.

einbringen spraviti, pospraviti, znositi; *impf*. spravljati, znašati; (eine Klage) izročiti, vložiti; *impf*. izročevati, vlagati; (Schulden) izterjati, poterjati; *impf*. izterjevati; (Ver säumtes) priheteti, dohiteti, zateči; *impf*. zatekati; (Verbrecher) poloviti, uloviti, prignati (-ženem), dovesti (-vedem); (Nußen) nesti, dati, dajati (korist), priditi.

einbringlich izterljiv, dobitěn.

Einbringung f. spravljanje; (d. Klage) vložba; (d. Schuld) izterjava, izterjatěv; (d. Verbrecher) prigon, ulovitěv; (d. Steuer) pobiranje.

einbrocken

— 159 —

Einfaltspinsel

einbrocken drobiti; nadrobiti, vdrobiti.

Einbruch m. vlom, prelom, vdrtje; (der Nacht) pomrak; (der Diebe) vlom, lomast (-i); (d. Feinde) napad, naval, pritisk; b. — der Nacht ko se mrači, v mraku.

Einbug m. zagib, upogljej.

einbürgern udomačiti, podomačiti, meščanstvo komu podeliti, med meščane sprejeti (sprejmem); *impf.* sprejemati; sich — naseliti se, nastaniti se; *impf.* naseljevati se.

Einbuße f. izguba, izgubitěk, škoda.

einbühren gubiti, na škodi biti (sem); izgubiti, ob kaj priti (pridem); (daš Leben) umreti.

Eindadung f. krov, streha.

eindämmen zajeziti, zagraditi, zaga-
titi; *impf.* zajezovati, zagrajati.

Eindämmung f. zagraja.

Eindecken kriti (krijem); pokriti.

eindorren sušiti se; usušiti se, useh-
niti; *impf.* usihati.

eindrängen sich vsiliti se, vriniti se,
vtlačiti se, vštuliti se; *impf.* vrivati se.

eindrehen zasukniti, zasukati, zafrk-
niti, zavihati.

eindringen vdreti (-derem), predreti,
pretrgati v —, zariniti se, vriniti se;
*impf.* dreti, vdirati, vdarjati, zarivati
se, zadirati se; (v. Feinde) prodreti.

eindringlich adi. u. adv. živo.

Eindringling m. vrineněc, vsiljeněc.

Eindruhk m. vtis, vtisěk, ganitěv,
dojěm; (in der Anatomie) vdrtina,
vtisěk, jamica; — machen ganiti, dir-
niti, dojmiti; es hat auf ihn einen —
gemacht v srce mu je seglo.

eindrücken vtisniti, *impf.* vtiskati,
vtiskovati; (in ein *Gefäß*) vtlačiti,
stlačiti.

eineggen zavleči (-vlečem), zavlačiti,
zabranati.

einen jediniti, družiti, spojiti; zjedj-
niti, združiti, spojiti; *impf.* združevati.

Einer m. (Biffer) jednojka (enojka),
jedinka; (jemand) kdo, nekdo; (einziger)
jedin, jediněc.

einerlei jednak, isti, enoj; mir ift
alles — meni je vse jedno; — Met-
nung sein jedne —, iste misli biti
(sem).

einerseits adv. po jedni strani, z jedne
strani.

einstheils adv. deloma, nekaj.

einfach jednovit (enovit), enojin, jed-
novrstěn, jednoguběn; (primitiv) prost,
priprost, prvotěn; — e Kleidung prosta
obleka; —er Mensch priprost človek.

Einfachheit f. jednovitost, jednostav-
nost; priprostost, prostota.

einsädeln vdeti (-denem), *impf.* vde-
vati; fig. osnovati, prirediti, napeljati
(-peljem).

einfahren voziti v —; zvoziti v —;
(in die Grube) spustiti se, *impf.* spu-
šěati se.

Einfahrt f. vhod, vhodišče.

Einfall m. vpad; (Einsturz) zrušenje,
podrtje, vdor; (Gedanke) misěl (-i),
domislek; (des Feindeš) navál, napad;
auf den — kommen komu na misěl
priti (pridem).

einfallen pasti (padem) v kaj, vpasti,
vdreti (-derem); *impf.* padati, vpadati,
vdirati; (v. Feinde) vdariti v —, na-
pasti kaj, vdreti v —; in die Rede —
v besedo seči (sežem); (v. Gedanken)
na misěl priti (pridem), na pamet —,
v glavo —, domisliti se, spomniti se
česa; *impf.* na misěl prihajati, domiš-
ljevati se, spominjati se; (einstürzen)
podreti (-derem) se, zrušiti se, raz-
rušiti se, razvaliti se; *impf.* podirati
se; (v. Gefichte) vpasti, upasti; *impf.*
vpadati, hujšati; (v. Wetter) nastopiti,
pritisniti, storiti se; *impf.* nastopati,
pritiskati, delati se; eingefallen vpaděl,
upaděl, udrt.

Einfallsebene f. vpadna ravnina.

Einfallsloth n. vpadna navpičnica.

Einfallspunkt m. vpadna točka.

Einfallswinkel m. vpadni kot.

Einfalt f. priprostina, priproščina,
prostota; (Redlichkeit) poštenost, pra-
vednost.

einfältig prost, priprost; (redl.) po-
šten, praveděn; (bom Verstande) top,
slabouměn, trapast, abotěn, prismojen;
—es Herz nedolžno srce; (einfach)
jednovrstěn, jednostavěn. [ábotnost.

Einfältigkeit f. topost, slaboumnost,

Einfaltspinsel m. prismoda, prismoje-
něc, tepěc, beběc, butěc, bedák.

einfangen

— 160 —

eingeben

einfangen ujeti (-jamem), uloviti, prijeti (primem), uhvatiti; *impf.* ujemati, ulavljati, prijemati; alles — poloviti.

einfärbig jednobarvën, jednobojën.

einsaffen zajeti (zajmem), deti (demem) v —; *impf.* zajemati, devati; (mit d. Saume) robiti; obrobiti, zaro biti, obšiti (-šijem); *impf.* zarobljevati; (mit dem Заune) ograditi, zagraditi; *impf.* ograjati; (mit dem Rahmen) v okvir deti, — dejati, — devati. okviriti; mit Gold — v zlato vkovati, — okovati, — vdelati; *impf.* vdelovati; (mit d. Mauer) obzidati; (mit geschlossener Arbeit) oplesti (-pletem), *impf.* opletati.

Einsaffung f. zajetje; (d. Kleides) obrob, obroběk, obšiv; (d. Goldes) okov; (Zaun) ograja, plot; (d. Bildes) okvir; (lebendige — eines Gartens) seč (-i); (eines Mühlsteines) obod. [namákati.

einfeuchten namočiti, navlažiti; *impf.*

einsinden sich priti (pridem), znajti (znajdem) se, sniti (snidem) se; *impf.* prihajati, shajati.

einsleuchten vplesti (-pletem), zaplesti, priplesti; *impf.* vpletati u. s. w.

einsflichen vkrpati, prikrpati, vstaviti; *impf.* vstavljati; sich — vtakniti se, vstuliti se; *impf.* vtikati se.

einsließen teči (tečem) v —; izliti (-lijem) se; *impf.* vtekati se, izlivati se; (in eine Caffe) teči, prihajati, dotekati; priti (pridem); lassen in eine Rede v misšel vzeti (vzamem), omeniti, opomniti, pritakniti; *impf.* v misšel jemati (jemljem), omenjati.

einsflößen vltiti (-lijem); fig. vdahniti, obuditi; einem etwas mit d. Trichter — v glavo vtepsti (-tepem); nauk v glavo vcepiti.

Einflug m. vlet, vletanje, doletanje.

Einfluglos n. žrelo.

Einfluß m. vtok, izliv; fig. vpliv; — haben vplivati, delovati, premoči (-morrem), zamoči, veljati; er hat großen — mnogo velja.

Einflußnahme f. vplivanje.

einflußreich vplivën, veljavën.

einflüstern zašepetati, prišapniti; *impf.* prišepetávati.

einfordern terjati, tirjati; izterjati, poterjati; (einsammeln) pobrati (-bemrem), *impf.* pobirati.

einförmig jednoličën; — es Leben življenje brez premembe.

Einförmigkeit f. jednoličnost.

einfressen sich vjesti (-jém) se, zagrizniti se; *impf.* vjedati se.

einfrieden zagraditi, ograditi, zaga jiti; *impf.* zagrajati; (mit d. Mauer) obzidati, *impf.* obzidávati. [obziděk.

Einfriedung f. ograja, zagraja; ógrada; einfrieren zamrzniti, primrzniti; *impf.* zamrzovati. [plodom.

eindrücktig jednoplodën, z jednim
einfügen vtakniti, vstaviti, vložiti,
vsaditi; *impf.* vtikati, vstavljati, vla-
gati, vsajati.

Einfuhr f. uvoz, uvožnja, vpeljava;
Einfuhr= uvozni.

einschrbar uvozěn, vpeljiv.

einsführen uvoziti, uvesti (-vedem),
vpeljati; *impf.* uvažati, vpeljávati; e.
Gebrauch — običaj uvesti (-vedem);
(in Gebrauch nehmen) vpeljati, v rabo
vzeti (vzamem); *impf.* vpeljávati, v
rabo jemati (jemljem).

Einfuhrgut n. uvozno blago.

Einfuhrstein m. uvozni list, uvoznica.

Einführung f. uvod, vpeljava, vpelje-
vanje, uvedba; Einführung= uvedbeni.

Einführungssommission f. uvedbeni
odbor, uvedbeno poverjenstvo.

Einfuhrverbot n. prepoved uvožnje.

Einfuhrzoll m. uvoznina, uvozna
cariná.

einsuchen zabrazditi, vbrazditi.

einschig jednonóg, jednonožën.

Eingabe f. vloga, vložba.

Eingang m. vhod, vstop; (Thor) vrata;
(Einleitung) uvod; (d. Ware) uvožnja;
(Anfang) začetěk; (Introitus) pristóp,
začetěk; am — e spočetka, od konca,
iz začetka; — finden obveljati, raz-
širiti se; *impf.* razširjati se. [konca.

eingangs adv. v začetku, spočetka, od

Eingangsroll m. uvoznina.

eingeben dati, dajati (zdravilo); (ein-
reichen) vložiti, podati; *impf.* vlagati,
podajati; (inspirieren) navdihniti, *impf.*
navdihovati; Gift — zavdati, *impf.*
zavdajati.

eingebildet

— 161 —

einhauen

eingebildet prevzetěn, domišljiv, napihnen.

Eingebinde *n.* vezilo, darilo (krstno). eingebogen upognen, slok, zviněn. eingeboren jedinorojen.

Eingeborene *m.* jedinorojeněc, jediněc: (im Lande geboren) roják, deželán, domoroděc.

Eingebung *f.* navdihnenje, navdih; (— der Sinne) poželenje.

eingedenk pomnjiv, svest; — sein pomniti, pametiti, v spominu imeti (imám), pametovati.

eingefallen upaděl, mršav, shujšan.

eingefleischt utelesen.

eingehen iti (grem) v —, hoditi v —, vhajati; auf etwas — v kaj privoliti, pristati na kaj; (einen Vertrag) skleniti, *impf.* sklepati; (ein Geschäft) lotiti se česa, prijeti (primem) se; (v. Geld) priti (pridem), *impf.* dohajati, dotekati; (v. d. Zeitung) prenehati, prejenjati; (v. Tuche) skrěiti se, uskočiti; beim Rechen, Dreschen, Dörren — ugrabiti se, umlatiti se, usušiti se; eingegangene Briefe prejeti listi; eingegangene Verbindung sklenena zaveza; — lassen opustiti, zanemariti.

Eingemachtes *n.* obara, zakuha.

eingenommen vnet, užgan.

eingeschlossen zaprt, zatvorjen.

eingeschnitten (b. Insecten) preščenen, presćipnen. [nen.

eingeschränkt omejen, ograjen, stisgeingeschottene *n.* zavara, vkuha.

eingesprengt nadrobljen. [(-i).]

Eingeständnis *n.* priznanje, izpoved eingestehen priznati, obstati (-stojim); *impf.* priznávati; (einwilligen) pripustiti, dovoliti; *impf.* pripuščati, dovoljevati.

eingewandert priseljen.

Eingeweide *n.* drob, drobje, ôtroba, vôtroba; (Gedärme) čreva *pl.*

Eingeweidenerv *m.* drobova čutnica, otrobni živč.

Eingewetdewurm *m.* glista.

eingeweiht posvečén; (i. e. Sache) vešč čemu; (i. d. Künften) izurjen, izvežban.

eingezogen odljuděn, osamljen, odločen od sveta; tih, skroměn; ein —es Leben führen živeti tiho, samotno.

Eingezogenheit *f.* osamljenost, samota; skromnost.

eingießen vliti (vlijem), *impf.* vlivati, vlijati; (einschenken) natočiti, *impf.* natákati.

eingliederig jednočlenski.

eingraben zakopati (-kopljem), zagrebsti (-grebem); *impf.* zakopovati, zagrebati; (eine Schrift) vdolbsti (-dolbem), vsekati, vrezati (-režem), vdelati; *impf.* vsekovati.

eingravieren *f.* eingraben.

eingreifen prijeti (primem) za kaj, seči (sežem); *impf.* prijemati, segati; (in d. Rechte eines anderen) seči, *impf.* segati, sezati, zahajati, zaletati se; (v. d. Zähnen des Rades) prijemati se; (einem in sein Amt) vtikati se, mešati se v službo.

Eingriff *m.* prijetje, prijemanje; (in eine fremde Sache) seganje, vtikanje (v tujo reč).

Einguldenstück *n.* goldinar, forint, zlat.

eingürten opasati (-pašem), prepasati.

Einguss *m.* vliv, vlitje, vlivanje; was eingegossen wird vlitěk. [chen.

Eingusthierchen *n.* *f.* Infusionsthier-einhäkeln zapeti (-pnem), zakópčati; *impf.* zapenjati.

Einhalt *m.* ustava, ustavitěv, zadržba, zadržěk, zavirěk; — thun *f.* einhalten.

einhalten ustáviti, udržati (-držim), ubraniti; *impf.* ustavljati, zadrževati, ovirati; halt ein stoj! nikár! (d. Vertrag) izpolniti, *impf.* izpolnjevati, mož beseda biti (sem).

einhandeln nakupiti; sein ganzen Vermögen — izgubiti imetěk v trgovini, zabarantati; (eintauschen) zameniti, *impf.* zamenjevati.

einhändig jednorók.

einhändigen vročiti, izročiti; *impf.* vročevati, izročevati, izročati.

Einhändiger *m.* izročevalěc, izročilěc.

Einhändigung *f.* izročitěv, izročba.

einhängen obesiti, natakniti; *impf.* obesati, natikati.

einhauchen vdihniti, navdihniti; *impf.* vdihati, navdihovati.

einhauen vsekati, *impf.* vsekovati; vtesati (-tešem); d. Thür — duri presekati; in den Feind — udariti na sovražnika.

11

einhäufig

— 162 —

einkleiden

einhäufig jednodomën.

einheben (d. Thür) natakniti, obesiti;
*impf.* natikati, obešati; (einsammeln)
pobrati (-berem), *impf.* pobirati.

einemimisch domač; — werden udo-
mačiti se.

eheimenspraviti, s polja zvoziti,
pod streho spraviti; *impf.* spravljati.

Einheit f. jednota (enota), jedinost;
(Zahl) jedinka, jednojka; (einfache Zahl)
jednina.

einheitlich jednotën, jedinstven.

einheizen kuriti, netiti; zakuriti,
podkuriti, zanetiti, zapaliti. [pl.

Einhreizloch n. isteje pl., istje, mesteje

einhellig jednoglasën, jednodušën.

einhelligkeit f. jednoglasnost, jedno-
dušnost.

einemmen zavreti, *impf.* zavirati
(kolo).

einer *adv.* sèm, le-sèm, sèmkaj.

einerfahren pripeljati (-peljem) se.

einerhersliegen prileteti.

einerherüpfen priskakljati.

einerherkommen prikorakati.

einerherlenken zakreniti.

einherraufischen prišumeti, privršeti,
tribućati (-bućim).

einherschreiten prihajati, prikorakati;
fig. mogočno korakati.

einerherstürmen privihrati.

einerhersiehen prihájati, dohájati.

einholen doítí (-idem), doteči (-tečem),
dohiteti, dostigniti; *impf.* dohajati,
dotekati; (bringen) privesti (-vedem);
(mit d. Arbeit) dotegniti; Rath — po-
svetovati se; Bewilligung — dovolje-
nje izprositi; Gutachten — mnenje iz-
prositi.

Einhorn n. jednoróg, samoróg, jedno-
rožec.

Einhornfisch m. samoróg, narval.

einhornig samoróg, jednoróg.

Einhufer m. kopitar.

einhusig kopitën, kopitast.

einhüllen zagniti, zaviti (-vijem),
zakriti (-krijem), odeti (-denem); *impf.*
zagrinjati, zavijati, zakrivati, odevati.

einig (einzig) sam, jedin; (übereinstimmend) složen; — sein ujemati se; — werden složiti se, zjediniti se, pogoditi se.

einige nekteri, nekateri, neki; (nur
wenige) nekaj, nekoliko; — mal ne-
kolikokrat, nekterikrat.

einigen zjediniti, *impf.* zjedinjati,
strinjati, jediniti. [rekóč.

einigermaßen *adv.* nekako, nekaj, tako
*Einigkeit f.* sloga, jedinost, složnost,
soglasje.

Einigung f. zjedinjenje, jedinjenje.

einimpsfen cepiti; ucepiti.

Einimpfung f. cépljenje.

eingagen vgnati (-ženem), zapoditi;
*impf.* vganjanti; Wurzt — koga v strah
spraviti, prestrašiti, oplašiti; *impf.* v
strah spravljati, plašiti, strašiti.

einzüglich jednoletën, jednega leta.

Einzührige m. letnik; f. letnica.

eincassieren prejeti (prejmem), spre-
jeti; *impf.* prejemati; (eintreiben) po-
brati (-berem), izterjati; *impf.* pobirati.

Einkauf m. nakúp, kupovanje.

einkaufen kúpiti, nakupiti, pokupiti;
*impf.* kupovati, nakupovati; sich —
prikupiti se.

Einkaufsgeld n. kupni denár, nakupni
novci, kupščina, prikupščina.

Einkehle f. žleb.

einkehlen užlebiti.

Einkehr f. ostaja; — nehmen pre-
nočiti, *impf.* prenočevati.

einkehren ostati (-stanem), ngostiti
se, nastaniti se; *impf.* ostajati; (über
Nacht) prenočiti, *impf.* prenočevati.

Einkehrhaus n. gostilnica, krčma.

einkreilen zagozditi, zabiti (-bijem).

einkerben zarezati (-režem), zarova-
siti; *impf.* zarezovati.

einkerkern zapreti, v ječo vreči (vržem); *impf.* zapirati, v ječo metati.

einklagen iztožiti, s tožbo izterjati kaj.

einklammern okleniti, med oklepaje
dejati (denem); *impf.* oklepati.

Einklang m. soglasje, skladnost, slož-
nost; im — stehen ujemati se; in —
bringen složiti, pojednačiti; *impf.*
skladati.

einklappen zapreti, zaklópiti (nož);
*impf.* zapirati.

einkleben prilépiti, vlépiti.

einkleiden obleči (-blečem), opráviti;

*impf.* oblačiti, opravljati; (in einen
Orden) preobleči, *impf.* preoblačiti.

Einkleidung

— 163 —

einmachen

Einkleidung f. obleka, preobleka;
obläčenje, preobláčenje.

einklemmen stisniti, uškrniti, ušče-
niti, ukleniti; *impf.* stiskati, uklepati.

einklinken kljuko zapahniti, vrata
s kljuko zatvoriti, zaklopiti.

einkneten zamesiti, ugnesti (-gnetem);
*impf.* zamesovati, ugnétati.

einknötig jednokolenčast.

einkochen tr. zakuhati, ukuhati, za-
variti, podmesti (-metem); *intr.* uku-
hati se, uvariti se.

einkommen (um etwas) prositi kaj
(česa), prošnjo vložiti za kaj; (in einen
Ort) priti (pridem), *impf.* prihajati;
schriftlich — pismeno prositi.

Einkommen n. dohoděk, dohodki pl. ;
(b. Gerichte) spisana tožba, — prošnja.

Einkommensteuer f. dohodarina.

Einkömmling m. prišlěc, prihodnik.

einkörnig jednozrn.

einkramen spraviti, zložiti (blago);
*impf.* spravljati.

einkriechen vlezti, vplaziti se.

Einkünfte pl. dohodki, prihodki.

einladen vabiti, zvati (zovem); po-
vabiti, pozvati; *impf.* pozivati; (Ware)
naložiti, vložiti; *impf.* nalagati, vkla-
dati.

einladend vabljiv, vabilěn, prijetěn.

Einlader m. vabilěc; —in f. vabilka.

Einladung f. povabilo, vabilo; poziv.

Einladungsschreiben n. vabilni list,
vabilo; pozivnica.

Einlage f. vloga, vložba, vložitěv,
vkladanje; (v. Geld) vlog, vložěk; (im
Spiel) stava, stavka; (Beilage) pri-
loga, doklada.

Einlagebuch n. vložnica.

einlagern založiti, vložiti.

Einlagsbogen m. vložni list.

einlangen priti (pridem), doiti (-idem),
dospeti; *impf.* prihájati, dohájati, do-
spevati.

Einlass m. vhod; (als Erlaubnis) pri-
púst, dopúst, pripuščenje; bitte um —
prosim, pustite me noter.

einlassen spustiti v —, vpustiti; *impf.*
spuščati, vpuščati; (b. Schneidern) na-
pustiti; *impf.* napuščati; sich in etwas
— vtikati se, mešati se, spuščati se.

Einlassgeld n. vstopnina.

Einlasskarte f. vstopni list.

Einlauf m. prihod, dohod.

einlaufen priteči (-tečem), *impf.* pri-
tekati; (anlangen) priti (pridem), pri-
speti; *impf.* prihajati, prispevati; (v.
Schiffe) pripluti (-plovem), priplavati;
die eingelaufenen Briefe prejeta pisma.

einläuten zvoniti (prazniku, k maši),
pozvanjati; odzvoniti.

einlegen vložiti, položiti v —, dejati
(dénem); *impf.* vlágati, polagati, de-
vati, pokladati; (Urfunden z. Protok.)
priložiti, *impf.* prilagati; Lanze —
naperiti kopje; Messer — nož zapreti;
(Ware) shraniti (shranjevati); ein gutes
Wort — spregovoriti za koga, besedo
reči (rečem) za koga.

Einleger m. vložitelj, vložnik.

einlehren naučiti, navaditi koga česa
*impf.* navajati.

einleiten vpeljati (-peljam u. -peljem),
uvesti (-vedem); *impf.* vpeljevati; (vor-
bereiten) pripraviti, prirediti, napeljati;
*impf.* pripravljati, napeljevati.

Einleitung f. uvod, vpeljáva; (Vor-
bereitung) priprava, pripravljanje.

einlenken intr. kreniti, obrniti se;
*impf.* obračati se; zum Befferen —
boljšati se; poboljšati se; tr. napotiti
koga; ein verrenktes Glied — izpahnen
ud uravnati.

einlernen naučiti se česa, *impf.* učiti
se česa.

einleuchten jasno —, očividno —,
očitno biti (sem); es will mir nicht —
noče mi v glavo.

einliefern izročiti, poslati (pošljem);
pripeljati, prignati (-ženem).

Einlieferung f. izročitěv, pošiljatěv.

einlogieren tr. nastaniti; intr. nasta-
niti se.

einlösen zameniti, zamenjati; *impf.*
zamenjevati; (Wechsel) plačati, izpla-
čati; *impf.* plačevati; (Pfand) rešiti,
odkupiti; *impf.* reševati.

Einlösung f. zamenjava, zamenjatěv;
resitěv, odkup; Einlösungs- odkupni.

einmachen deti, dejati (denem) v —,
vložiti; *impf.* devati, vlagati; (ein-
wiceln) zaviti (-vijem), *impf.* zavijati;
(Früchte) vkuhati, uvariti; (Teig) me-
siti; zamesiti.

11 *

einmähen

— 164 —

einpökeln

einmähen opomniti za kaj, *impf.*
opominjati.

Einnahnung f. opomin.

einmal *num.* jedenkrat, enkrat, jeden
pot; auf — na jedenkrat, na enkrat,
hipoma; alle auf — vsi skup; adv.
(einſt) nekdaj, nekoč, svoje dni, njega
dni; endlich — vendar le, vendar en-
krat; — so — so sedaj to — sedaj
óno; ich habe es nicht — geſehen tega
še videl nisem.

Einnaleins *n.* poſtevanka. [danji.
einmalig jednokratën; (einſtig) nek-
einmarken omejiti, zagájiti; *impf*
omjevati.

Einnarsch m. prihod, dohod.

einmarschieren priti (pridem), dojti;
*impf.* prihajati, dobajati.

Einmaſter m. jednojadrilëc, jedno-
jambornica, jednostězna ladija.

einmaſtig z jednim jadrilom, jedno-
jadrilën.

einmauern vzidati, zazidati; *impf.*
vzidovati, zazidovati; (ummauern) ob-
zidati, *impf.* obzidovati.

einmeiſeln vdolbsti (-dolbem), vse-
kati; *impf.* dolbsti.

einmengen mešati med —; vméšati,
zaméšati; (Mehl zu Brot) umésiti, za-
mesiti; sich — vtikati se, méšati se,
vplétati se.

Einmengſel n. primés, primesčk.

einmessen meriti; namériti, vsuti
(-spém u. -sujem), vliti (-lijem); *impf.*
namérjati; vsipati (-pljem), vlivati.

einmiethen dati v najém.

einmischen f. einmengen.

Einnmischung f. vtikanje, vmešavanje.

einmonatlich jednomesečen.

einmünden teči (tečem) v —, zlivati
se, stakati se; zliti (-lijem) se.

Einnmündung f. vtok, ustje.

einmünzen kovati (kujem); prekovati.

einnützig jednodušen, složen.

Einnütthigkeit f. jednodušnost, jedno-
miselnost. složnost.

einnähen všiti (-šijem), zašiti; (fürzer
machen) navzeti (-vzamem), vjeti.

Einnahme f. (eines Plaßes) vzetje,
osvojitěv; (am Gelde) prejém; (Ein-
künfte) dohodki pl., eine gute — haben
veliko skupiti, prodati, stržiti.

Einnahmspoſt f. dohodni postavěk.

Einnahmsquelle f. vir dohodkov.

einnamig jednoimenski; (gleichnamig)
istoimenski.

einnembar dobitěn.

einnemmen vzeti (vzamem), *impf.* je-
mati (jemljem); (Arznei) zaužiti (-ži-
jem), použiti; *impf.* zauživati; (Gelder)
prejeti (prejmem), sprejeti; *impf.* pre-
jemati; (einen Plaß) zavzeti, zaleči
(-ležem), zasesti (-sedem); *impf.* za-
vzemati, zalegati, zasedati; (eine Fe-
ſtung) osvojiti trdnjavo, premoči (-mo-
rem) —, premágati; *impf.* osvojevati,
premagovati; (eines anderen Stelle)
nadomestovati koga; er ist für ihn ein-
genommen čisla ga, rad ga ima; er
hat ihn für sich eingenommen priljubil
se mu je, prikupil se mu je; (d. Kopf,
d. Herz) prevzeti, obiti, lotiti se; *impf.*
prevzemati, obhajati; das Mittagsmaßl
— južinati; das Abendeſsen večerjati.

einnemhend zanimiv, prijetěn, pri-
kupljiv.

Einnnehmer m. prejemnik, prejemalěc;
(Steuereinnehmer) davkar; —in f. pre-
jemnica.

einnisten sich vgnездiti se, *impf.*
vgnездovati se; (Ungeziefer) zaleči
(-ležem) se.

Einöde f. pustinja, puščava, samota,
pušćoba, pusta.

einpacken zložiti, spraviti; *impf.* zla-
gati, skladati (blago v zaboj), spravljati.

einpassen ujemati se, prilegati se.

einpfarren k župi —, k fari prišteti
(-štejem), v župo pripisati (-pišem);
*impf.* — prištevati, — pripisovati.

Eingepfarrte m. župlján, farman, fa-
rán; eingepfarrt sein pripadati k župi.

einpferchen vgnati (-ženem), zagnati
(ovce v ograjo), utamáriti; *impf.*
vganjati; fig. vkup stlačiti

einpflanzen vsaditi, zasaditi; *impf.*
vsajati, zasajati; eingepflanzt vsajén,
prirojén, vkoreninjen.

einpflügen podorati (-orjem), *impf.*
podorávati.

einpſropfen cépiti; ucepiti.

einfündig jednofuntěn, jednega
funta.

einpökeln nasoliti, vsoliti.

einprägen

— 165 —

Einrückungsgebür

einprägen vtisniti, zapomniti, zapaŕmtiti; zabiti (-bijem) si —, vtepsiti (-tepem) si v glavo; *impf.* vtiskati —, vtepati si v glavo; (nachdrücklichst) zatrlditi, zaprtiti; (in Metall) vdolbsti (-dolbem), vsekati.

einpressen stisniti, vtisniti; dejati (denem) v tiskalnico; *impf.* stiskati; devati v tiskalnico.

einpuppen zapresti (-predem) se, *impf.* zapredati se.

einquartieren nastaniti (koga), stan dati (komu); *impf.* nastanjevati; sič — nastaniti se; wo biſt du einquar- tiert? kje stanuješ, kje imaš svoj stan?

Einquartierung f. nastanitěv.

einräderig samokolēn, jednokolēn, na jedno kolo.

einrahmen okviriti, v okvir dejati (denem); *impf.* v okvir dévati.

einrammeln zabiti (-bijem), zatleči (-tolčem), zapháti; *impf.* zabijati.

einrangieren ſ. einreihen.

einrathen svetovati kaj (k čemu), nasvetovati kaj.

Einrathen n. nasvět, svět.

einräuchern kaditi; pokaditi; (Kleider) prekaditi, *impf.* prekajati; (Fleisch) sušiti; nasušiti, prekaditi, navóditi.

einräumen spraviti, *impf.* spravljati v —; (Recht) priznati, spoznati, dati (pravico, pravo); pripustiti, dopustiti; *impf.* pripuščati; (abtreten) odstopiti, prepustiti; *impf.* prepuščati; (erlauben) dovoliti, dopustiti; *impf.* dovoljevati, dopuščati.

einrechnen všteti (-štejem), vračuniti, v račun vzeti (vzamem); *impf.* vštevati, v račun jemati (jemljem).

Einrechnung f. vštetěv, všteva, vračunjenje.

Einrede f. ugovor; (auf die Klage) odgovor; — thun ugovarjati; serb. prigovarjati čemu.

einreden (bereden) prigovarjati, nagovarjati k čemu; (widerreden) ugovarjati, protiviti se; (dazwischenreden) v besedo segati (sežem), besedo presekovati.

einregistrieren vpisati (-pišem) v kazalo, — v knjigo; *impf.* vpisovati.

Einregistrierung f. vpis.

einreiben vmeti (-manem), vtreti (-tarem); *impf.* vtirati; (mit Öl) mazati (mažem), namazati; (Farben) razmeti.

einreichen vložiti, podáti, izročiti; *impf.* vlagati, podajati.

Einreichung f. vložba, vložitěv, izročitěv. [nik.

Einreichungsprotokoll n. vložni zapis-einreihen uvrstiti, urediti med —; *impf.* uvrščevati.

einreihig jednovrstěn, jednoreděn.

Einreichung f. uvrstitěv.

einreihen trans. natrgati. pretrgati; *impf.* pretrgovati; (Gebäude) podreti (-derem), razvaliti, razrušiti; *impf.* podirati; intrans. zadirati se, trgati se, razdirati se; (von Krankheiten) zanesti se, razširiti se, razpasti se; *impf.* razširjati se, razpasovati se; (von Be-wohnheiten) vkoreniniti se, razploditi se, razmnožiti se; *impf.* razmnoževati se, vkoreninjati se.

einrenken uravnati, *impf.* uravnovati.

einrennen intr. dirjati v —; tr. prevrniti, podreti (-derem), polomastiti; *impf.* prevračati, podirati.

einrichten urediti, v red dejáti (denem); *impf.* uréjati, uredovati, v red devati; (ein Glied) uravnati, uravnovati; (ein Zimmer) s pohišjem oskrbeti, *impf.* oskrbovati; (madjen) narediti, napraviti; *impf.* narejati, napravljati.

Einrichtung f. uredba; uravnava; (Institution) naredba, naprava, ustanovitěv; (Zimmer—) pohišje, hišna oprava.

einriegeln zapahniti, zapreti, zavtoriti.

Einritt m. ježa v —; beim — in die Stadt ko je jezdil v mesto.

einrihen věrtati, navraziti.

einröhrig jednocevěn; —e Büchse jednocevka.

einroſten zarjaveti.

einröſten upražiti.

einrücken priti (pridem), *impf.* prihajati; (in d. Zeitung) v časnik dejati (denem), uvrstiti; *impf.* v časnik devati, uvrščevati; (v. Truppen) ſ. einmarchieren. [těv.

Einrückung f. dohód, prihod; uvrstite.

Einrückungsgebür f. uvrstnina.

einrühren

— 166 —

Einschließung

einrühren vmésiti, *impf.* vmésati;
(in d. Suppe) podmesti (-metem), *impf.*
podmétati.

eins num. jedēn, jedna, jedno; die E.
jedinka; mir ist alles — meni je vse
jedno; — sein jedne misli biti (sem);
— werden zjediniti se, pogoditi se,
zméniti se.

[vati. einsüen vsejati (-sejem), *impf.* vsé-

einsagen narekovati, napovedovati;
prišeptávati.

einsalzen soliti; usoliti, nasoliti.

einsam sam, samotěn, osamel; *adv.*
samši, na samem; — sein samovati,
samotariti; — machen osamiti.

Einsame m. samotár, samotnik; f.
samótnica, samica.

einsamenlappig jednokaliččen.

Einsamkeit f. samota, samotija, sa-
mija, samotina.

einsammeln brati (berem); pobrati,
nabrati, skupiti; *impf.* pobirati, na-
birati, skupljevati; (Obst) trgati.

Einsammlung f. nabiranje, bira, na-
bira; bratěv, trganje.

Einsatz m. vláganje, vkládanje, vkláda;
(Spiel) stava; (Pfand) zastava; (beim
Teich) násad; (in d. Caffe) vložěk.

Einsattelung f. presed, sedlo.

einsäuern ukisati; zakvasiti.

einsaugen srkati, srebati (-bljem),
piti (pijem), sesati; posrkati, posrebati,
popiti, posesati, navzeti (navzamem)
se; *impf.* popivati, navzemati se.

einsäumen robiti; zarobiti, obrobiti.

einschalten uvrstiti, vložiti, vmes de-
jati (denem); *impf.* uvrščevati, vlagati,
vmes devati.

Einschaltung f. uvrstitěv, vložba.

Einschaltungsgebür f. uvrstnina.

einschärfen zabičiti, zatrditi; *impf.*
zatrjevati.

einscharen zakopati (-kopljem), za-
grebsti; *impf.* zakopovati, zagrébati.

einschenken natočiti, naliti (-lijem);
*impf.* natakati, nalivati; klaren Wein
— čisto resnico komu povedati (-vém).

einschichtig jednovrstěn, jednoplastěn.

einschicken poslati (pošljem) kam,
*impf.* posiljati.

einschieben vtakniti, vriniti, vstaviti;
*impf.* vtikati, vrivati, vstavljati; (unter-

schieben) podtakniti, *impf.* podtikati;
(Brot) vsaditi, *impf.* vsajati. [věk.

Einschließel n. vmetěk, vtikljej, vsta-
Einschreibung f. vtik, vtikanje, vrivanje.

einschießen postreliti, razstreliti;
(Brot) vsaditi, *impf.* vsajati; sich —
izuriti se, izvežbati se v čem, naučiti
se česa, priučiti se čemu.

einschiffen tr. naložiti na ladijo, vkr-
cati; *impf.* nalagati, nakladati; *intr.*
priplavati, pripeljati se, uvesti (-ve-
dem) se (v luko); sich — iti (idem)
—, stopiti na ladijo, — na brod.

Einschiffung f. vkrcanje.

einschlasen zaspati (-spim); (b. Glie-
dern) otrpniti, premreti; *impf.* pre-
mirati; (von einer Sache) potihniti,
utihniti.

einschläfern uspavati, zazibati (-zib-
ljem) (v spanje).

Einschlag m. udar, tresk; (b. Webern)
vōtěk; (b. Näherinnen) podgiběk; pri-
giběk, podšiv; f. Umschlag.

einschlagen zabiti (-bijem), zatleči
(-tolčem), uráziti; *impf.* zabijati; (ein-
wiceln) zaviti (-vijem), zamotati; *impf.*
zavijati; (Fenster) pobiti, razbiti, ubiti,
raztrúpiti; *impf.* pobijati; (v. Blit)
udáriti, treščiti; den Weg — napotiti
se, kreniti po poti; (b. Webern) vtkati
(-tkam u. -tkem); dem Fasse d. Boden
— dno izpahniti; (Rock) podviti, pod-
ganiti; *impf.* podgibati; (gehören) spa-
dati v —, segati v —, tikati (tičem)
se česa.

einschlägig dotičěn, zadevěn.

einschleiden sich prikrasti (-kradem)
se, vlezti, vtepsti (-tepem) se.

einschleppen privleči (-vlečem), za-
nesti; *impf.* vlačiti v —, zanašati.

einschließen zakleniti, zapreti, zatvo-
riti; *impf.* zaklepati, zapirati; (um-
geben) zajeti (-jamem), obsuti (-spem
u. -sujem), obstopiti, obkoliti, obdati;
*impf.* obstopati, obdajati; (den Brief)
vložiti, priložiti; *impf.* vlágati, pri-
lágati; (ein Wort) okleniti, *impf.* oklé-
pati; (einzählen) všteti (-štejem), pri-
šteti; *impf.* vštevati. [vključno.

einschließlich adv. vštevno, vred,

Einschließung f. zapor, zatvor, zaklep;
(einer Stadt) oblega, obseda, zajetje.

Einschließungszeichen

— 167 —

Einsenkung

Einschließungszeichen n. oklepáj, zapórka.
einschlißen napárati, nadrápati.

einschlummern zadremati (-dremljem).

einschlüpfen šiniti v —, smukniti v —.

einschlürfen srkati. srebati; posrkati.

Einschluss m. priloga, priklada; mit
— vred z —.

einschmeicheln militi se, lizati (ližem) se, laskati se; omiliti se, prilizniti se, ulaskati se, prikupiti se; *impf.* prilizovati se, prikupljevati se.

einschmeichend priliznen, laskav.

einschmelzen raztopiti, razpustiti,
*impf.* raztapljati, razpuščati. [vati].

einschmieden zakovati (-kujem), vko-

einschmieren mazati (mažem), nama-
zati, zamazati.

einschmuggeln vtihotapiti, tihotapsko
—, skrivaj kaj prinesti (-nesem); *impf.*
prinašati.

einschrächen zasmrčati (-smrčim).

einschneiden tr. zarezati (-režem), na-
rezati: *impf.* zarezovati; (hinein) vre-
zati, *impf.* vrezovati; *intr.* rezati, gú-
liti: (v. Wogen) greziti.

einschneidend rezën, ostër.

einschneidig na jedno stran ostër,
jednorezën. [-medem].

einschneien zamesti (-metem und
Einschnitt m. zaréza, zaséka, zajeda;
(Erdbildung) žleb, vsedlina; — habend
preščenen, preščipnen, vdrt.

einschnüren zadrgniti; zavezati (-ve-
žem); (Perlen) nanizati (-nižem).

einschöpfen zajeti (zajmem), počre-
pati (-pljem); *impf* zajemati.

einschränken graditi; zagraditi, ome-
jiti; *impf.* zagrajati, omejevati; (Recht)
kratiti; prikratiti, prikrajšati; *impf.*
prikrajševati; (beschränfen) omejiti,
skrčiti, skratiti, utesniti; *impf.* ome-
jevati, skrčevati; sich — prikratiti si,
pritrgati si; *impf.* pritrgovati si.

Einschränkung f. ograda, omejitěv,
omejilo; prikrajševanje, skrčevanje;
pritrgovanje.

Einschreibe- vpisni.

Einschreibebuch n. vpisnik.

Einschreibegebür n. vpisnina.

einschreiben vpisati (-pišem), zapisati;
*impf.* vpisovati, zapisovati; der Ein-
geschriebene zapisaněc, vpisaněc.

Einschreiber m. zapisovalěc, vpisova-
lěc; —in f. zapisovalka.

Einschreibung f. zapisovanje, vpiso-
vanje, vpis; Einschreibungš= vpisni,
zapisni.

einschreiten (für einen) zastópati, za-
stopovati koga; (in e. Sache) posredo-
vati; (um etwas) prositi česa; prošnjo
vložiti, *impf.* vlágati; dienftgemäß —
po službeni dolžnosti storiti.

einschrumpfen krčiti, grbiti se, grban-
čiti se; skrčiti se, zgrbiti se, zgrban-
čiti se. stisniti se, uskočiti.

Einschub m. podtik, vtik, vmetěk; —
tfun vtakniti, vriniti.

einschüchtern ostrašiti, oplašiti, pre-
plašiti, v strah pripraviti; *impf.* —
pripravljati.

einschütten vsuti (-spem u. -sujem),
*impf.* vsipati (-sipljem); (Flüssiges)
vliti (-lijem), *impf.* vlivati.

einschwärzen črniti; očrniti, počrniti;
(Waren) vtihotapiti, podnesti.

einsegnen blagosloviti; poblagoslo-
viti, požegnati; (d. Wöchnerin) vpeljati
(-peljem), *impf.* vpeljevati; (Berlobte)
poročiti. *impf.* poročati.

Einsegnung f. blagoslovljenje; vpelje-
vanje, uvod; poroka.

einschlen pogledati v —, *impf.* gle-
dati v —, pogledovati v —; (begreifen)
razvideti, spoznati, razumeti, razbrati
(-berem); *impf.* spoznávati, razuuné-
vati, razbirati; (d. Protokoľ) prebrati
(-berem), prebirati.

einschend f. einsichtsvoll. [žem].

einscifen z milom namazati (-ma-
reinseitig jednostrán, jednostranski;
(parteiisch) pristranski; (v. Wissen) po-
lovičen, nepopoln.

Einsheitigkeit f. jednostranost; pristra-
nost; nepopolnost. [pošiljati.

einsenden poslati (pošljem), *impf.*

Einsender m. pošiljalěc, pošiljatelj.

Einsendung f. pošiljatěv, poslatěv.

einsenken spustiti, ponikniti, pogrez-
niti; *impf.* spuščati, pogrezovati;
(Reben) grebeničiti; (eintauchen) vto-
piti, potopiti: *impf.* potápljati.

Einsenkung f. spuščanje, pogrezova-
nje; vtápljanje; (Ort) preséd, vséd,
vdrtina, ponor.

Einser

— 168 —

einstechen

Einser m. jedinka, jedinica.

einschlagen postáviti, vstáviti; *impf.* postávljati. vstávljati; (Bäume) vsaditi, zasaditi; *impf.* vsájati, zasájati; (als Pfand) staviti; zastáviti; *impf.* zastavljati; (einführen) ustanoviti, osnovati (-snujem); *impf.* ustanávljati; (die Klauen) zasaditi, *impf.* zasajati; einen Erben — postaviti koga dedičem, *impf.* postavljati; (ins Amt) postaviti v službo, namestiti, službo podeliti, — dati (dam); sich — sesti (sedem) v —, vsesti se, *impf.* vsedati se.

Einsfeher m. postavljalcc; ustanovitelj, ustanovnik.

Einsfehurg f. postavljanje, nameščenje; ustanovitěv.

Einsicht f. pogled v —, pregled, razgled; fig. sprevidnost, razsodčk, razsodnost, preudarnost, razbornost; nach meiner — kakor jaz sprevidim, spoznam, sodim, po moji sprevidnosti; — nehmen in die Bücher knjige pregledati; zur — aufliegend na videž razgrnen (račun).

einsichtig, einsichtsvoll sprevidēn, razsodēn, razborēn, preudaren.

Einsichtsnahme f. pregled, razgled.

einsickern ponikniti.

[tija.

Einsiedelei f. pustinja, puščava, samoeinsiedeln samotariti, samovati.

einsieden intr. zavreti; tr. povreti, zavreti, skuhati.

Einsiedler m. puščavnik, samotár, pus tinjak; — in f. samotárka, puščavnica.

einsiedlerisch samotarski, samotēn, puščavniški; — es Leben führen samotáriti.

Einsiedlerleben n. samovanje, puščavniško življenje.

einsiegeln pečatiti; zapečatiti.

Einsilbig jednozložen, jednoslovčen; (v. wenigen Worten) malobeseděn.

Einsilbigkeit f. jednozložnost; (vom Menschen) malobesednost.

einsingen s. petjem zazibati (-bljem) (v spanje); sich — uvežbati —, izvežbati se v petji.

einsinken pogrezniti (se), zagrezniti (se), vdreti (-derem), ponikniti; *impf.* greziti, pogrezati se, pogrezovati se, vdirati se; (ins Wasser) utoniti, utopiti

se; *impf.* utapljati se; (vor Schrecken) zgruditi se, na tla pasti (padem).

einschlagen sesti (sedem) v —, vsesti se; *impf.* sedati v —, vsedati se.

einschig z jednim sedežem.

einsommerig jednopoletěn, jednopoletenski, jednoletěn.

einspannen vpreči (-prežem), zapreči, napreči; *impf.* vprezati, naprezati, napregati; (Dchsen) vkleniti, *impf.* vklepati; (Leinwand in einen Rahmen) razpeti (-pnem), napeti; *impf.* napenjati.

Einspänner m. voz-saměc, voz-saměčk, jednoprežni voz.

einspännig jednoprežěn.

einsperren zapreti, *impf.* zapirati; (Rad) zavreti, *impf.* zavirati; (einschließen) auch zakleniti, *impf.* zaklepati.

einspienen vpresti (-predem), zapresti; sich — zapresti, *impf.* zapredati.

Einsprache f. ugovor, (in Unterkr. u. serb.) prigovor, upor.

einsprechen tr. (Muth) hrabriti, borditi, srěčiti, sree delati; (Trost) to lážiti, těšiti; intr. ugovárjati, prigovárjati; bei jemand — oglasiti se, zglasiti se; *impf.* oglašati se.

Einsprecher m. ugovornik.

einsprengen tr. kropiti, škropiti; pokropiti, poškropiti; potresti; *impf.* potrésati; (eine Thür) razbiti (-bijem), polomastiti; *impf.* razbijati; (eingesprenge Erzart, Holzart) naštrkan; intr. in die Reihe der Feinde — zagnati (-ženem) se, zakaditi se med sobvražnike.

einsprißen vbrizgniti, vsikniti, štrkniti v —; *impf.* brizgati v —.

Einspruch m. ugovor, (in Unterkr. u. serb.) prigovor, upor, odpor; — thun, erheben ugovarjati, upirati se.

einst adv. nékdaj, svoje dni, njekoč, njega dni; (einmal) jedenkrat, jednom.

einstämmig jednodeblen, jednega debla.

einstampfen vtlačiti, vphati; (mit Füßen) vteptati, razteptati.

Einstand m. nastóp (službe).

Einstandsgeld n. nastopnina.

einstechen zabosti (-bodem), vbosti, zariniti; *impf.* zabádati, vbadati.

einstecken

— 169 —

eintragen

einstücken vtakniti, deti (denem) v —; *impf.* vtikati, devati; (einen *Schimpf*) požreti, *impf.* požirati.

einslehen stopiti v službo, službo na-
stopiti; *impf.* nastópati; (für etwas)
porok biti (sèm), jamčiti, odgovorèn
biti.

einschlehen sich prikrasti (-kradem) se,
podkrasti se.

einsreigen stopiti v —. vstopiti, priti
(pridem) v —; impf. prihajati; (in
den Wagen) stopiti, sesti (sedem) na
voz; impf. sedati.

einstellen postaviti. dejati (denem) v
—, ustanoviti; impf. postavljati, sta-
viti, devati (devam u. devljem); (Ar-
beit) ustáviti, prenehati, popustiti;
impf. ustavljati, prenehovati, popu-
šćati; (Mijšbrauch) odpraviti, impf.
odpravljati; (unterlassen) opustiti, impf.
opušćati; (in die Rechnung) zapisati
(-pišem), zaračuniti; impf. zapisovati;
sich — priti (pridem), impf. prihajati.

Einstellung f. postavljenje, ustanovi-
tèv; prenèhanje.

einskens f. einst.

einstig nekdanji, nekdajšen.

einstimmen ujemati se, skladati se,
zlagati se, strinjati se; (einwilligen)
pritegniti, privoliti, pristati (-stanem).

einstimmig jednoglasën, soglasën,
skladën: adv. skladno.

Einstimmigkeit f. jednoglasnost, so-
glasnost, skladnost.

einstöckig z jednim nastropjem; serb.
jednokatën.

einsstopfen tlačiti, gatiti, mašiti v —;
natlačiti, vgačiti, zamašiti.

einstoßen zatleči (-tolčem), zabíti
(-bijem); (Spieß) zabosti (-bodem),
zapičiti, vsaditi; impf. zabádati, vsa-
jati; (b. Zähne) izbiti, pobiti; impf.
izbijati.

einstreichen zamazati (-mažem), impf.
zamazovati; (Geld) potegniti, pogra-
biti.

einsfreuen natresti (-tresem), potresti,
natrositi, nasuti (-sujem u. -spem);
*impf.* nasipati (-sipljem); (dem Vieß)
nastlati (-steljem), *impf.* nastiljati;
(in d. Rede) vplesti (-pletem), pritak-
niti; *impf.* vplétati, pritikati.

einschrömen teči (tečem), dotékati, va-
liti se v —.

einstudieren naučiti se česa, izuriti
—, izvežbati se v čem; *impf.* učiti se,
uriti se, vežbati se.

einsürmen planiti v —, pritisniti,
zagnati (-ženem) se na —; *impf.* pri-
tiskati, zaganjati se.

Einsturz m. razpád, razsíp, podrtje;
podrtija; dem — nahe rušiti se, po-
dirati se, razpádati.

einstürzen intr. razrušiti se, podreti
(-derem) se, razpasti (-padem), sesuti
(-sujem u. -spem); impf rušiti se, po-
dirati se, razpadati, sesipati (-sipljem);
(auf jemdn.) planiti, zagnati (-ženem)
se, navaliti, pritisniti na koga; impf.
zaganjati se, pritiskati; tr. porušiti,
podreti, razvaliti (zid).

einstweilen adv. ta čas, za ta čas,
med tem, temčasi.

einstweilig tačasën, začasën.

eintägig jednodnevën, jednega dne.

Eintagsfliege f. jednodnevnica, vód-
nica.

eintauchen pomočiti; potopiti; impf.
pomákati; potápljati

eintauschen zaméniti, zamenjati, pre-
menjati; impf. zamenjevati.

eintheilen razdeliti, porazdeliti; impf.
razdeljevati, deliti; (reihenweise) raz-
vrstiti, razrediti; impf. razvrščevati,
vrstiti.

eintheilig jednodelën, jednega dela.

Eintheilung f. delitèv, razdelitèv; raz-
vrstitèv.

einthun dejáti (denem), položiti, po-
staviti v —, vdejáti; impf. dévati, po-
lágati, postavljati v —.

eintönig jednoglasën, jednozvočën.

Eintönigkeit f. jednoglasnost, jedno-
zvočnost.

Eintracht f. sloga, složnost, sprava,
jedinstvo; in — leben složno živeti.

einträchtig složen.

Einträchtigkeit f. složnost, spravnost.

Eintrag m. (Nachtheil) škoda, kvar,
ujma.

eintragen znesti, znositi; impf. zná-
šati, nesti v —; (ins Buch) zapisati
(-pišem), vpisati, vknjižiti; impf. vpi-
sovati, vknjiževati; (v. Weber) vóčiti

einträglich

— 170 —

Einwilligung

(votčiti v. vôtěk), zavočiti, zavotkati; (Gewinn bringen) nesti, prinašati, dajati.

einträglich zdatën, koristën, pridobitën; —es Amt dobra —, mastna služba.

Eintragung f. vpis, zapis, vknjižba, vbeležba.

Eintragungsgebür f. vpisnina.

eintreffen (am Erte) priti (pridem), dojti (dojdem); *impf.* prihajati, dohajati; (in Erfüllung gehen) izpolniti se, zgoditi se, dogoditi se, uresničiti se; *impf.* izpolnjevati se; (übereinstimmen) ujemati se, zlagati se, skladati se, vezati (vežem) se.

eintreiben vgnati (-ženem), zagnati, zapoditi v —; *impf.* vganjati, goniti v —; (eine Schuld) izterjati, poterjati; *impf.* izterjevati; (einen Keil) zabíti (-bijem), *impf.* zabijati.

Eintreibung f. vgón, vganjanje; terjatěv, izterjatěv, izterjevanje.

eintreten *intr.* vstópiti, stopiti v —; *impf.* vstópati, stopati v —; (v. d. Rälte) nastopiti, pritisniti; *impf.* nastópati, pritiskati; die Nacht tritt ein noči se, mračí se, noč se dela; zmračí se, noč nastopi; wenn der Fall eintritt ako se zgodi, — pripeti; tr. (Wurzeln) vtepati; Kraut — zelje tlačiti. [vati.

eintrichtern vliti (vlijem), *impf.* vli.

Eintritt m. vstop, nastop; vhod, prithod; — der Mondesfinsternis začetěk luninega mrknenja.

Eintrittsgebür f. vstopnina. [list.

Eintrittskarte f. vstopnica, vstopni

Eintrittszimmer n. čakalnica, predizba.

eintrocknen posušiti se, usušiti se, usahniti; *impf.* usihati.

eintröpfeln po kaplji vliti (-lijem), kaniti v —, vkapati; *impf.* vlivati.

einüben izúriti, izvežbati; *impf.* uriti, vežbati, vaditi.

einverleiben prispojiti, pridružiti, utelóviti; *impf.* pridruževati; (in öfsentl. Bücher) vpisati (pišem), vknjižiti; *impf.* vpisovati, vknjiževati.

Einverleibung f. prispojitěv, pridružba; (in d. Bücher) vpis, vknjižba.

einverleibungsfähig vpisljiv, vknjižljiv.

Einverleibungsgefuch n. prošnja za vknjižbo.

einvernehmen zaslišati (-slišim), izprašati; *impf.* zasliševati, izpraševati.

Einvernehmen n. zaslišanje, izpraševanje; dogovor, sprava; ins — sezen dejati se v dogovor. [vanje.

Einvernehmung f. zaslišanje, zaslišerinverstanden sein f. einverstehen.

einverständigen sporazumiti, spraviti, složiti.

Einverständnis n. porazumljenje, dogovor.

einverstehen sich porazumiti se, dogovoriti se, zmeniti se, pobótati se; *impf.* dogovarjati se; einverstanden sein jedne misli biti (sem), zlágati se, povóliti v kaj.

Eiwand m. ugovor, prigovor; ein leerer — prazën izgovor.

Einwanderer m. priselnik, naselnik.

einwandern priséliti se, naséliti se.

Einwanderung f. priselitěv, vselitěv, naselba.

einwärts adv. noter, na vnotěr.

Einwärtsdreher m. (Muskel) zavracłka.

einwässern namočiti, *impf.* namákati.

einweben vtkati (-tkem und -tkam), pritkati; vplesti (-pletem).

einwechseln menjati; zmenjati. zamenjati. [kati.

einweichen razmóciti, *impf.* razmá-

inweihen posvetiti, blagosloviti;

*impf.* posvečevati, blagoslávljati; in ein Geheimnis — skrivnost komu razodeti (-denem), povériti.

Einweihung f. posveta, posvečevanje, blagoslovljenje.

einwenden ugovoriti, prigovoriti; *impf.* ugovarjati, prigovarjati, nasprotovati, upirati se.

Eiwendung f. ugovor, (in Unterkr. und serb.) prigovor; (Beschwerde)>přitožba.

einwickeln zaviti (-vijem), zamótati; *impf.* zavijati; (ein Kind) poviti, *impf.* povijati.

einwiegen zazibati (-zibljem), *impf.* zazibávati.

einwilligen privóliti, dovóliti; pristati (-stanem) na kaj; *impf.* dovoljevati.

Einwilligung f. privolitěv, dovoljenje.

einwirken

— 171 —

Eißen

einwirken vtkati (-tkam u. -tkem), vdelati; (auf etwas) moč imeti (imam) do česa. delovati, vplivati, vpliv imeti na kaj; wohlthätig — pospešiti kaj, pripomoči (-morem) k čemu; *impf.* pospeševati. [vtok.

Einwirkung f. delovanje, vplivanje,

Einwohner m. stanovalěc, prebivalěc, stanovnik; — der Stadt meščán; — des Marktes tržán; — d. Stadt Laibach Ljubljancan; — in f. stanovalka, prebivalka.

Einwohnerschaft f. prebivalstvo, prebivalci pl.

einnwühlen sich zariti (-rijem) se, *impf.* zarivati se.

Einwurf m. f. Einvendung.

einnwurzeln vkoréniti se, vkoreniniti se, zakoréniti se; *impf.* vkorenjevati se.

Einzahl f. jednina, jedino število, enojno število.

einzahlen plačati v —, *impf.* plačevati v —.

einzählen prišteti (-štejem), pribrojiti; *impf.* prištevati; (in etwas) našteti, odšteti, odbrojiti; *impf.* naštevati.

einzäglich samotež, samotežen.

einzapfen natočiti; pretočiti; *impf.* natákati, pretákati.

einzäumen nauzdati.

einzäunen ograditi, zagraditi; *impf.* ograjevati, zagrajevati.

Einzäunung f. ograja, zagraja, plot; gradivo.

einzießen zapisati (-pišem), vpisati, zabeležiti, zaznámnjati, zaznámenovati; *impf.* zapisovati.

Einziehung f. zapis, vpis, zabeležba.

Einzelding n. f. Einzelwesen.

Einzelglied n. posamezni ud, pojedin član.

Einzelmensch m. posameznik, posamezni človek.

einzeln posámezén, posamén, pojedin; adv. posebej, po sámesi, vsak posebej, posamič; — verkaufen na drobno продажati.

Einzelnbestimmung f. posebna določba, — odredba.

Einzelnericht n. posamezno sodišče.

Einzelwesen n. posamezna reč, posamna stvar; pojedinčć, samčć.

einziehen tr. potegniti v —, *impf.* potegovati v —, potezati; d. Faden — vdeti (-denem), *impf.* vdévati; (Vermögen) vzeti (vzamem), pobrati (-bemrem), zarubiti, osvojiti; *impf.* jemati (jemljem), pobirati; (Verbrecher) zapreti, zatvoriti; *impf.* zapirati; (BejOLDUNG) ustaviti, zapreti; *impf.* ustavljati, zapirati; (Kundsschaft) pozvedeti (-zvém), doznati; *impf.* pozvedovati; (Banknoten) razveljaviti, nazaj vzeti, nazaj potegniti; *impf.* — potegovati; der Schwamm zieht das Wasser an goba vodo pije; *intr.* (in d. Wohnung) preseliti se, naseliti se, vseliti se, nastaniti se; *impf.* preseljevati se; (in die Stadt) iti (idem), vhod imeti (imám); priti; *impf.* prihajati; sich — uskočiti, slókniti se.

Einziehung f. vdetje, potega; (d. Vermögen) odvzetje, zarubljenje.

einzig jedin, sam; ein —er jeden sam, samo jeden; — und allein samo to, samo jedino to, zgolj samo to; das ist — in seiner Art tenu ni para, — jednakega; der —e Sohn jedinčć; die —e Tochter jedinka, (Serbokroatisch) jedinica.

Einzigkeit f. jedinstvo. [— širok.

einzöllig jednega palca, palč dolg,

einzuckern s sladkorjem potresti, posladiti; *impf.* s sladkorjem potresati.

Einzug m. vhod, prihod; (feierlicher) sprevod.

einzwängen vtlačiti, vtisniti, zatisniti, stisniti v kaj; *impf.* vtiskati, vtiskovati.

eirund jajčast, okrogěl kakor jajce.

Eis n. led; (d. erste dünne Eis, auch Eischole, Treibeis) srež; mit — bedeckt werden zamrzniti, *impf.* zamrzovati;

zu — gefrieren zamrzniti, *impf.* zmrzovati; Eis= ledeni.

Eisart f. vrsta ledú.

Eisbad n. ledena kopel (-i).

Eisbahn f. drsálnica, drča. [ved.

Eisbär m. beli medved, severni med-

Eisberg m. ledenik, ledena gora.

Eisbok ledena koza, — kobila.

Eisen tr. led prebijati; *intr.* lediti se.

Eisen n. železo; (Fesseln) okovi pl., železje; alteš — železna starina; roheš — grodelj (-na); Eisen= železni.

Eisenader

— 172 —

Eisscholle

Eisenader f. železna žila.

Eisenarbeiter m. železar.

Eisenartig železast.

Eisenauflösung f. železna raztoplina.

Eisenbahn f. železna cesta, želéznica;
Eisenbahn= železnocestni, železniški,
železnični.

Eisenbahnbetrieb m. vožnja železne ceste.

Eisenbahngesellschaft f. železniško (že-
leznocestno) društvo.

Eisenbahnstation f. železniška postaja.
Eisenbahnwächter m. železniški čuváj,
železnični čuváj.

Eisenbahnzug m. železniški vlak, že-
leznični vlak.

Eisenband n. železni okóv.

Eisenbergwerk n. železni rudnik, že-
leznik; železna ruda. [sitěr.

Eisenbledn j. železna ploščevina, ko-

Eisenblüte f. železni cvet.

Eisenerg n. železna ruda, železověc.

Eisenertrag m. izvleček iz železa.

Eisenfabrikat n. izdelěk iz železa, že-
lezna tvorina.

eisensfäbig železast. železne barve.

Eisenfeil, Eisenfeilicht n. železni opilki
pl., železna piljevina.

eisenfest čvrst kakor železo.

Eisenfresser m. hvastáč, ustnež.

Eisengehalt m. količina železovine.

Eisengeräth n. železno orodje.

Eisengewerkshaft f. fužine pl., železar-
sko rudništvo.

Eisengießer m. železolivěc.

Eisengießerei f. železolivnica.

Eisenglanz železni sijajnik.

Eisenglimmer m. luskavi železověc.

Eisenhaltig železnat.

Eisenhammer m. plavěž, fužina.

Eisenhandel m. kupčija z železom, —
z železnino, železninska kupčija.

Eisenhändler m. železninar.

Eisenhut m. (Aconitum) preobjeda,
omej, lisjak, vrajnica, pasja smrt.

Eisenhütte f. j. Eisenhammer.

Eisenkalk m. apnasto železo.

Eisenkies m. železni krščec.

Eisenocker m. železna okra.

Eisenosen m. železna peč (-i).

Eisenornjd m. železni okis.

Eisenplatte f. železna plošča.

Eisenprobe f. poskušanje železa; (Got-
tesurtheil) skušnja z razbeljenim že-
lezom.

Eisenroft m. železna rjá.

Eisenfäure f. železna kislina.

Eisenschimmel m. sirěc, zelenko.

Eisenschlacke f. žlindra, plind.

Eisenschlag m. okujine pl., okovine pl.

Eisenschmied m kováč.

Eisenschmiede f. kováčnica.

Eisenschmiedin f. kovačica.

Eisenschuss m. slepa železna ruda.

Eisenspünne pl. j. Eisenfeilicht.

Eisenspath m. jekleněc.

Eisenstab m. železna šibica.

Eisenstein m. železnják.

Eisenvitriol n. železna galica, železni
vitrijol.

Eisenware f. železnina, železna roba.

Eisenwerk n. železnina; železna to-
varna; j. Eisenhammer.

Eisenzeug n. železno orodje, železno
posodje, železnina.

eisern železěn; fig. trd kakor železo;
(Herz) neusmiljen, okrutěn; —er Fleiß
neumorna marljivost.

Eisfabrik f. Eiswerk n. ledarnica.

Eisfahrt f. vožnja po ledu. [polje.

Eisfeld n. ledišče, ledovišče, ledeno
eisförmig ledovit, ledast.

Eisgang m. splav ledú, lomljenje ledú.

Eisgebirge n. ledniki pl., ledeno por-
gorje.

Eisgefildc n. ledeno polje, ledovišče.

Eisgrube f. ledenica.

Eishändler m. ledár.

Eishauer m. ledosék.

eisig ledén.

eiskalt mrzěl kakor led.

Eiskeller m. ledenica.

Eiskluft f. razzeba, razpoka od mraza.

Eiskrufte f. ledena skorja, srež.

Eislager n. ledišče.

Eislauf m. drsanje.

Eismeer n. ledeno morje.

Eismöve f. tanovšica, pijál (-i).

Eisnebel m. mráznica.

Eisperiode f. ledena doba.

Eispol m. j. Nordpol.

Eispunkt m. ledišče.

Eisscholle f. ledena skril (-i), ledena
škrl (-i).

Eissschuh

— 173 —

Elsenbein

Eissschuh m. drčalnice pl.; (z. Gehen) krplje pl.

Eisvogel m. (Alcedo) vodomče.

Eiswind m. mrzli —, ledeni vetěr.

Eiszapsen m. ledena sveča, kruncělj, sklénica.

eitel prazěn, praznotěn, ničevěn; (vergänglich) ničemurěn, puhěl, minljiv, nestanovitěn; — nennen po nemarnem —, po nevrednem imenovati.

Eitelkeit f. praznost, ničevnost; ničemurnost, minljivost, puhlost.

Eiter m. gnoj; mit Blut gemischter — sokrvica; (in den Augen) krmělj, krmežělj.

Eiterauge n. krmežljivo oko.

Eiteräugig krmežljiv, krmežlav.

Eiterbeule f. tur (tvor), gnojavica, vred.

eitericht gnojast, turast.

eitern gnojiti se; ognojiti se.

eiternd gnojěn.

Eiterstelle f. ognojěk.

Eiterstoch m. stržěn.

Eiterung f. gnojenje; in — übergehen ognojiti se.

Eiterungsmittel n. gnojilo.

Eiweiß n. belják.

eiweißhältig beljakovnat.

Eiweißstoff m. beljakovina, beljakověc.

Ekel m. gnus, stud, grust (-i), grušča, mrzenje; ich habe — f. ekeln; ich bekam — pristudilo se mi je, priskutilo se mi je, omrzelo mi je, ogadilo se mi je.

ekelerregend, ekelhaft ostuděn, gnusěn, nagnusěn, ogaděn (ogaběn), oskutěn, mrzěk.

Ekelhaftigkeit f. ostudnost, gnusoba, nagnusnost, gadnost.

ekeln, es ekelt mich gnusi se mi, studi se mi, gadi se mi, preseda mi, grusti se mi, mrzi mi (me).

Eklipse f. mrk, omrknenje.

Ekliptik f. ekliptika, solnčna (dозdevna) pot.

Ekloge f. seljanka, pastirska pesěm (-i), ekloga.

Ekstase f. zamaknenost, vzhít; nezmerna radost (-i).

Elaborat n. izdelěk.

Elasticität f. prožnost, prožljivost.

elastisch prožljiv, prožěn, elastičěn.

Elefant, Elephant m. slon; Elefanten=slonov.

elegant ličěn, nakičen, sijajěn, bliščoběn.

Eleganz f. ličnost, nakičenost, sijajnost, bliščoba.

Elegie f. žalostinka, elegija.

elegisch elegičěn, milotožěn.

Elektricität f. elektrika.

Elektricitätsleiter m. elektrovód.

elektrisch električěn; —er Stoff elektrina, elektrika; —er Strom elektrotók.

elektrisieren elektrizovati, elektrizirati; fig. vneti (vnamem), impf. vnemati.

Elektrifisermaschine f. električni kolvrat, — stroj.

elektromagnetisch elektromagnetičěn.

Elektrometer m. elektromér.

Elektromotor m. elektrobudnik.

Elektrophor m. elektrofór.

Elektroskop m elektroskóp.

Element n. živělj, element; (Urstoff) prvina, prvěk; (Anfang) začetěk, osnutěk.

Elementarbuch n. začetna knjiga, početne bukve.

Elementarereignis n. prirodni —, natorni dogoděk. [těn.

elementarisch natorěn; početěn, provo-
Elementarlehre f. početni nauk.

Elementarlehrer m. početni učitelj.

Elementarschaden m. ujma.

Elementarschule f. početna šola.

Elementarshüler m. početnik. [ča.

Elementarunfall m. vremenska nesre-

Elementarunterricht m. početni nauk.

Elen, —thier n. los; —kuß f. losica.

Elen d. reva, nadloga, stiska, beda, revščina, siroščina.

Elen revěn, beděn, jaděn; —es Haus
koča, beznica.

Elende m. reva, revež, trpín, revše, ubožěc, siromak; — f. reva, revica, ubozica. [žalostno.

elendiglich adv. revno, bedno, jadno,
Eleve m. učeněc, pitoměc, gojeněc.

Elevenprüfung f. skušnja za gojence.
elf f. eilf.

Elf m., Elfe f. gorski duh, vilin sluga.

Elsenbein n. slonova kost, slonokost, (serb.) belokost.

elfenbeinen

— 174 —

Empfehlung

elfenbeinen (—ern) slonokostén.

eliminieren iztrebiti.

Elision f. izpáh, zamolkljej, elizija.

Elite f. izbor, cvet, jedro; die — des
Adels najvišja gospoda, cvet pleme-
nitašev.

Elirir n. lek, uvarěk (od rastlin in
raznih pridelkov). [vatěl.

Elle f. vatěl, lakět; nach der — na
Ellenbogen, Ellbogen m. lakět, lehět,
komolěc; Ellbogen- komolčni.

Ellbogenbein n. podlahtnica.

Ellbogenhöhle f. pazduha, pazha.

Ellbogenspíke f. kljukica.

ellenbreit vatěl —, lakět širok.

Ellenmaß n. laketna mera, mera na
vatěl.

ellenlang lakět od. vatěl dolg.

ellenweise po vatlu, na vatle, na lakět.

Ellipse f. (gramm.) izpust; (geometr.)
pakrog, elipsa.

elliptisch pakrožen, eliptičen.

Else f., —nbaum m. (Prunus padus)
čremsa, čemž, sremša, sramsa.

Elsenbeersbaum m. brenkověc, brekulja.

Elster f. sraka; dem. sračica; Elster-
sračji.

elterlich starišev, roditeljev (gen. pl.),
očetov in materin, roditeljski, domač;
im —en Hause v domači hiši, v oče-
tovi hiši.

Eltern pl. stariši, roditelji, oče in mati.

Elternliebe f. ljubezén (-i) starišev.

elternlos brez starišev, sirotěn, sirota
(Waise).

Elysium n. raj, elizij.

Email n. sklenina, steklenina.

emaillieren postekliti.

Emanation f. iztók, izhód.

Emancipation f. osvoboditěv, osamo-
svojitěv.

emancipieren osvoboditi se, osamo-
svojiti se.

Emballage f. zavój, zavojnina.

emballieren zaviti, zamotati.

Embargo n. zadržba —, zaustava ladij.

Emblem n. známenje, znak.

Embrano m. plod, zaroděk, spočetěk.

emeritiert doslužen, odslužen.

Emeute f. s. Aufstand.

Emigrant m. izselnik, uskok.

Emigration f. izselitěv.

emigrieren s. auswandern.

eminent izvrstěn, izborěn; (v. d. Ma-
jorität) znamenit, očitěn.

Eminenz f. prevzvišenost, eminencija;
(Fortg.) odlika.

eminieren s. hervorragen.

Emissär m. poslaněc.

Emission f. poslanje, pošiljatěv; (der
Banknoten) izdavanje, izdanje, izda-
jatěv.

emittieren izdati, impf. izdajati.

Emmerling m. strnád; (Weibchen) str-
nádka; dem. strnáděk.

Emolument u. korist (-i), dohoděk,
pridobitěk, dobičěk.

Empfang m. prejém, prejeměk, pre-
jetje, prejetěv; in — nehmen prejeti
(prejmem), dobiti, prevzeti (-vzamem);
impf. prejemati, dobivati, prevzemati;
annehmen vzeti, impf. jemati (jemljem).

empfangen prejeti (prejmem), pre-
vzeti (-vzamem), dobiti; impf. pre-
jemati, dobivati; (jemanden) sprejeti,
impf. sprejemati; (v. weibl. Geschlechte)
spočeti, impf. spočenjati, auch znositi.

Empfänger m. prejemnik, prejemalěc;
—in f. prejemnica, prejemalka.

émpfänglich sprejemljiv, navzetljiv,
spreten, občutljiv; spočetěn, spočetljiv.

Empfänglichkeit f. sprejemljivost,
spretnost, občutljivost.

Empfangnahme f. prejém, prejetje.

Empfängnis f. spočetje, spočetěv; un-
beslechte — brezmadežno spočetje.

Empfangsbestätigung f., —recepisse n.,
—schein m. prejemnica, prejemni list.

Empfangsrubrik f. predelěk za pre-
jemke.

empfehlen priporočiti, impf. pripo-
ročati, priporočevati; sich jemandem —
priporočiti se, izročiti se; impf. pri-
poročati se, izročevati se; (Abschied
nehmen) posloviti se, slovo vzeti (vza-
mem); impf. slovo jemati (jemljem);
ich empfehle mich z Bogom, srečno,
klanjam se.

empfehlend prijetěn, prikupljiv.

Empfehler m. priporočevalěc, pripo-
ročnik; —in f. priporočevalka.

Empfehlung f. priporočilo, priporočba,
priporočitěv; richte meine — aus pri-
poroči me.

Empfehlungsschreiben

— 175 —

Ende

Empfehlungsschreiben n. priporočilni
list.

empfindbar čutljiv, občutljiv.

Empfindende! f. prenapeta občutljivost.

empfinden čutiti; občutiti; Freude —
veseliti se, veselje obhaja (koga); Dursf
— žejën biti (sem), žeja me.

Empfinden n. občutěk, čut.

Empfindler m. občutljivěc.

empfindlich občutljiv, čutljiv, občutěn; (schuell zornig) zaměrljiv, nagle jeze; (groß) velik, znamenit; hud.

Empfindlichkeit f. občutljivost, občutnost; zamerljivost.

empfindsam občutljiv, rahločutěn,
mehěk.

Empfindsamkeit f. občutljivost, rahločutnost.

Empfindung f. občut, počutěk, čut,
čuvstvo.

Empfindungskraft f., —vermögen n.
moč občutka, občutnost. [ljiv.

empfindungslos brezčutěn, neobčutěk.

Empfindungsloſigkeit f. brezčutnost.

Empfindungsnerf m. čutnica, živěc.

Empfindungsorgan n. občutilo.

Empfindungswort n. medmet.

Emphase f. posebni poudarěk (posa-
meznih izrazov v govoru), krepkota.

emphatisch krepěk, s poudarkom.

Empirie f. izkustvo, izkušenost, izkušnja.

empirisch izkusën, empiričën.

empor kvišku, kviškoma, navzgor,
gor, v viš, po koncu.

empören vzdigniti, povzdigniti, pobuniti; *impf.* povzdigovati; (unwillig machen) razsrditi, razjeziti, razkačiti, razljútiti, razjariti; *sich* — puntati se, spuntati se, pobuniti se, vzdigniti se.

empörend grozën, strašën, strahovit,
grozovit.

emporfahren kvišku planiti, — skočiti.

emporheben vzdigniti, povzdigniti;
*impf.* povzdigovati.

emporhelfen na noge —, kvišku pomoči (-morem), pomagati; f. aufhelfen.

emporkeimen vznikniti.

Emporkirche f. kor, pevališče.

emporkommen kvišku priti, *impf.*
prihajati; povzdigniti se, opomoči
(-morem) se; *impf.* povzdigovati se.

Emporkömmling m. novi povzdignen-
ëc, novinëc v časti.

emporlodern vzplameneti, plasniti,
švigniti (plamen).

emporragen kvišku moleti, štrleti,
strčati (strčim). [se.

emporranken *sich* ovijati se, spenjati
emporschleudern zagnati (-ženem), za-
lučati kvišku; brúhniti, vreči (vržem);
*impf.* brúhati, metati (mečem).

emporschweben vzdigniti se, vzplávati;
*impf.* vzdigovati se.

emporschwingen *sich* vzleteti, vzdigniti
se, vzpeti (-pnem) se; *impf.* vzdigo-
vati se.

emporstehen kvišku stati (stojim),
moléti, štrleti, strčati (-ím); (v. Haaren)
sršiti se, ščetiniti se.

emporsteigen vzdigniti se, *impf.* vzdigovati se.

emporsträuben *sich* ježiti se, ščetiniti
se, sršiti se.

Empörung f. upor, punt, vstaja, buna.

emporwachsen vzrasti (-rastem), vzrastěći. [botati.

empormuchern hobotno rasti; vzho-
emfig marën, marljiv, prizadevën.

Emfigkeit f. marnost, marljivost, pri-
zadevnost.

En chef, Befehlshaber m. najvišji
poveljnik.

Enclave f. osreděk.

Encyklopädie f. jedro znanstva, enciklopedija.

encyklopädisch vséučën, enciklopedičën; (oberflächlich) površën.

End= končni, zadnji.

Endabsicht f. glavni namen, končni
cilj, cilj in končec.

Endbescheid m. končni odlok.

Ende n. končec, kraj; am — d. Dorfes
končec vasí; von einem — zum andern
od konca do konca, od konca do kraja,
od kraja do kraja; (Ausgang) izid; zu
— bringen dokončati, dovršiti, do-
gnati (-ženem); zu — gehen poíti (po-
idem), poteči (-tečem), nestati (-sta-
nem) česa; *impf.* pohajati, potekati;
ein — nehmen poginiti, končati, končec
biti (sem) česa, končec vzeti (vzamem);
bis zu — do konca, do cela; (d. Lebenš)
smrt (-i); (Zacke am Hirschgeweich) raz-

endeln

— 176 —

Entäußerung

rastěk, parog, rožič; zu — führen do-
delati; zu — kommen mit Bauen,
Säen, Dreschen dozidati, dosejati (-se-
jem), domlatiti.

endeln čez prst šivati.

enden intr. končati se, zvršiti se,
iziti (izidem), miniti, koněc vzeti (vza-
mem); *impf.* končevati se, zvrševati
se, minevati; *tr.* končati, dokončati,
dovršiti; *impf.* dokončevati, dovrševati;
(außören) néhati, prenéhati; *impf.*
prenehovati.

Endentscheidung f. končna razsodba.

Endergebnis n. končni nasleděk.

Endesgeferigte m. podpisani (zdolej).

endgiltig končno veljavěn.

endigen s. enden.

Endigung f. dokončanje, dovršitěv.

Endivie f. endivija, rezva (in Steierm.)

Endlaut m. končnik.

endlich adi. končni, zadnji, poslednji;
(vergänglich) umrljiv, minljiv; adv.
končno, skonca, napokon, naposled,
slednjič.

endlos brezkončen, neskončen, brez-
krajën. [nost.

Endlosigkeit f. brezkončnost, neskonč-
Endpunkt m. krajišče.

Endreim m. končna rima, končni stik.

Endresultat n. s. Endergebnis.

Endschaft f. koněc.

Endsilbe f. končnica.

Endung f. končnica; (Casuš) sklon,
padež.

Endursache f. končni vzrok.

Endurtheil n. končni razsoděk, končna
razsodba.

Endzeile f. poslednja vrsta.

Endzweck m. poglavitni namen, zadnji
namen, cilj in konče.

Energie f. krepkost, krepkoba.

energisch krepěk, krepostěn.

Engagement n. najetje —, vzetje v
službo; (Dienst) služba; (Verpflichtung)
zavěza.

engagieren v službo vzeti (vzamem),
*impf.* jemati (jemljem); (verpflichten)
zavezati (-vežem); sich — službo pre-
vzeti, v službo stopiti; zavezati se, ob-
ljubiti se.

engbrüstig ozkoprsěn; (med.) naduš-
ljiv, sipljiv.

Engbrüstigkeit f. nadúha, sipljivost.

enge tesën, tesnobën, ozěk; —r Weg
soteska, klaněc, tesnee; — schreiben
drobno pisati (pišem); —r Kamm gost
glavnik; es wird mir — ums Herz
sre mi stiska, tišči me na sreu.

Enge f. tesnoba, tesnost, tesnoča; (ein
enger Ort) soteska, klaněc, ožina; in
die — treiben v zadrego spraviti, v
kozji rog ugnati (-ženem).

Engel m. angelj, krilatěc; Engel-
angeljski.

Engelbrot n. angeljski kruh.

Engelchen n. angeljčěk.

engelgleich kakor angelj.

engelrein čist kakor angelj.

Engelreinheit f. angeljska čistost.

Engelschar f. truma angeljev. [vost.

Engelsgeduld f. angeljska potrpežlji-

Engelsgruß m. angeljsko češčenje.

Engelsstimme f. angeljski glas.

engen stisniti, zžiti; *impf.* stiskati.

Engerling m. podjed; (unter d. Haut)

ôgre.

Engflügler m. ozkokrilěc.

engherzig malosrčën, malodušën.

Engherzigkeit f. malosrčnost, malo-
dušnost.

englisch angeljski, angeljev; der —e
Gruß angeljsko češčenje, angeljevo po-
zdravljenje; (v. England) angleški.

Engpaſs m. soteska, klaněc.

Enkel m. vnuk; dem. vnučěk, vnučič.

Enkelin f. vnuka, vnukinja.

enorm nezmerěn, ogroměn.

enrollieren vpisati (-pišem), zapisati;
*impf.* zapisovati.

Ensemble n. skupnost, skladnost (po-
sameznih delov v celoto); celota.

ent- (in Zusammensetzung) raz-, s-, u-, od-.

entadeln plemenistiť vzeti (vzamem),
*impf.* jemati (jemljem).

entarten izvreči (-vržem) se, spre-
vreči se, spriditi se.

Entartung f. izroděk, sprevržěk; iz-
vrženje.

entäußern oprostiti, oteti (otmem),
rešiti koga česa; sich — iznebiti se
česa, odreči se, (u)tvegati se, oddati;
*impf.* oddajati.

Entäußerung f. iznebitěv, oddaja.

entbehren

— 177 —

Enterhaken

entbehren biti (sem) brez česa, ne iméti (nimam) česa; (den Mangel leicht ertragen) utrpéti (-trpím), prebiti (-bóm) brez česa, prestati (-stojím) brez česa; *impf.* utrpevati; (vermiffen) pogrešiti, *impf.* pogrešati; d. Nahrung — stradati, glad trpéti.

entbehrlich utrpěn, pogrešljí; das ist mir — to lahko utrpim, brez tega sem lahko, brez tega lahko shajam, to mi je odveč. [ljivost.

Entbehrlichkeit f. utřpnost. pogrešs.

Entbehrung f. potreba, pomájkanje; stradanje.

entbieten poróčiti, sporóčiti, na znanje dati (dam); *impf.* poróčati, sporóčati, na znanje dajati; jemanden zu sich — poslati (posljem) po koga, koga k sebi poklicati (-kličem), ukazati (-kažem) komu, naj pride; *impf.* posiljati po koga, koga k sebi klicati, ukazovati komu, naj pride; einen Gruß — pozdráviti, *impf.* pozdrávljati (koga).

Entbildung f. poročilo, sporočilo; — eines Grußes pozdrav.

entbinden odvézati (-vežem), razvézati, razrešiti, oprostiti, osvoboditi; *impf.* odvezovati, razvezovati, razreševati, oproščevati; (v. Frauen) roditi; poroditi, poviti (-vijem).

Entbindung f. odveza, razveza, oprostitěv; (v. Frauen) porod. [porodišće.

Entbindungsanstalt f. porodnišnica,

Entbindungswissenschaft f. porodoslovje, porodoznanstvo.

entblättern listje obrati (-berem), osmúkati, ógóliti; *impf.* listje obirati, osmukávati; sich — osuti (-spem und -sujem) se, *impf.* osipati (-sipljem) se.

entflöden sich drzniti se, predrzniti se.

entblößen d. Haupt odkriti (-krijem) se, vzeti (vzamem) pokrivalo z glave; *impf.* odkrivati se, jemati (jemljem) pokrivalo z glave; d. Körper — (während d. Schlaes) razodéti (-denem) se, *impf.* razodévati se; (gegen d. Scham) gáliti (gariti) se; razgáliti se; *impf.* razgáljati se; eine Festung — vzeti (vzamem) vojake iz trdnjave, opustiti jo.

entblößt gol, nag; —en Hauptes odkrit, razogláv, gologláv; aller Güter — brez vsega premoženja, gol in suh.

entbrennen užgati (užgem) se, vneti (vnamem) se, razvneti se; *impf.* užigati se, vnemati se; für etwas entbraunt sein za kaj živéti (živím), goréti (görím), vnet biti (sem).

entbürden razpriti, breme sneti (snanem), razbremeniti; *impf.* razprtati, breme snémati; (ein Thier) raztovoriti.

entdecken odkriti (-krijem), najti (najdem); *impf.* odkrívati, nahájati; (erfinden) iznajti (-najdem); (verrathen) izdáti, ovaditi, naznaniti; *impf.* izdajati, ovajati, naznanjati; (bemerkten) zapáziti, zagledati; sich — razoděti (-denem) se, odkriti (-krijem) se, pokazati (-kažem) se; *impf.* razodevati se, odkrivati se, kazati se.

Entdecker m. najdnik, iznajdnik; izdajalěc, ovadnik, naznanilěc.

Entdeckung f. odkritje, najdba, iznajdba; ovadba; razodetje; eine — machen zapaziti, najti; *impf.* zapazovati, nahájati.

Ente f. raca; dem. račica.

entehren sramotiti, grditi, nečast delati; osramotiti, ogrditi, onečastiti, ob čast pripraviti, poštenje vzeti (vzamem); *impf.* onečastovati, ob čast priprávljati; (schänden) skruniti; oskruniti, onečastiti; *impf.* oskrunjevati.

entehrend sramotilën, skrunilën, oskrunjevalën. [lěc.

Entehrer m. sramotilěc, oskrunjeva-

Entehrung f. sramočenje, osranočenje, skrumba, oskrumba, oskrunjatěv.

enteilen ubežati (-bežím), uiti (-ídem); *impf.* uhájati, bežati (bežím), hitéti (hitim).

Enten- račji.

Entenadler m. račar, sivi orěl.

entenartig racast.

Entenbeize f. račji lov s sokolom.

Entenbrut f. mlade race, račice.

Entenruf m. gaganje.

Entenstall m. račjak.

Enterbeil n. ladijarska sekira.

enterben razdediniti, izdediniti, zavreči (-vržem), izključiti od dedine.

Enterbung f. razdedinjenje, izdedinjenje, izključenje od dedine. [kami.

Enterbrücke f. zapadni most s kopie.

Enterhaken m. mačěk, kopika, kljuka.

12

Enterich

— 178 —

entgegensehen

Enterich m. racman, racák.

entern z mačkom (s kopikami, s kljukami) pritegniti, *impf.* pritegovati.

entfädeln nit potegniti iz šivanke.

entfahren úti (-ídem), ubéžati (-bežím), izmakniti se, izmúzniti se; *impf.* uhájati, izmikati se.

entfallen pasti (padem), *impf.* padati iz —, z —; (aus dem Gedächtnis) pozábiti, *impf.* pozábljati; (v. Muth) upasti (-padem), *impf.* upádati; (auf hören) néhati, miniti, prestati (-stagnem); (v. Thränen) utrniti se, pocéditi se; *impf.* utrinjati se, pocéjati se; die auf jemanden —de Summe znesěk, ki pride na koga, ki komu pripada.

entfalten razviti (-vijem), razprostreti, razvihati (-viham u. -višem); *impf.* razvijati, razprostirati, razvihavati; (v. Blüten) razevesti (-evetem) se, razevetéti, razviti se; *impf.* razcvétati se, razevetévati, razvijati se; (v. Hülsen) prezati se; razprezati se, sprezati se; (d. Stirne) razvédriti, razjásniti, zjásniti.

Entsaltung f. razvoj, razvitje, razvitěk; razevet, razevetěk.

entfärben sich barvo spremeniti, *impf.* spreminjati; (vor Schrecken) prepasti (-padem), prebledeti; *impf.* prepádati, prebledévati, bled prihájati; (v. Scham) zarudéti, *impf.* zarudevati.

entfasern (e. Kleid) guliti, trgati; zguliti, strgati; (Bohnen) luščiti; zluščiti.

entfernen (wegrücken) odmakniti, oddáljiti; *impf.* odmikati, oddaljevati; (aus einer Gesellschaft) odpráviti, odgnati (-ženem), odstrániti; *impf.* odprávljati, odgánjati, odstranjevati; sich — oditi (-idem), oddáljiti se; *impf.* odhájati, oddaljevati se; (v. d. Wahrheit) odstópiti, *impf.* odstópati; von der Zugend sich — ločiti se od kreposti, spriditi se.

entfernt oddaljen, odležen; adv. weit — daleč proč; weit — mir zu helfen, ... ne da le mi ni pomagal, še ..., ne da bi mi pomagal, še ...

Entfernung f. odstránjenje, oddáljenje, odprava; (Weite) daljava, dalja, daljina, razdalja, oddaljenost; (v. d. Wahrheit) odstóp; die heimliche — skrivni pobég.

entfesseln razkleniti, oprostiti, osvo boditi; *impf.* razklépati; (Leidenschaf- ten) razbrzdati.

entflammen razplameniti, razvneti (-vnamem), užáriti; *impf.* razvnémati, užárjati; intr. užgati (-žgem) se, vneti (vnamem) se; *impf.* užigati se, vnémáti se.

[odletávati.

entfliegen odletéti, odfrkniti; *impf.*

entfliehen úti (-ídem), uteči (-tečem), ubéžati (-bežím), pobégniti, unesti jo, zmakniti se; *impf.* uhájati, utékati, zmikati se; (v. d. Zeit) hitéti, potékati.

entfließen priteči (-tečem) iz —, uliti (-lijem) se iz —, iziti (-idem) iz —; *impf.* pritékati iz —, ulijati se iz —, izhájati iz —; (v. d. Thränen) pocediti se, zarositi; kein Wort entsloß seinen Lippen ne spregovori, ne izreče besedice.

entfrachten iztovoriti, raztovoriti.

entfremden potújiti, otújiti; (entziehen) vzeti (vzamem), zmekniti; *impf.* jemati (jemljem), zmikati; sich jemanden — ostrášiti koga, od sebe odgnati (-ženem) od. odbiti (-bijem) koga.

entführen odpeljati (-peljem), odgnati (-ženem); *impf.* odpeljevati, odganjati; (rauben) ugrábiti, uhítati.

Entführer m. odpeljevaléc, odganja- léc; ugrabež, ugrabnik.

Entführerte f. odpeljanka; ugrabljenka.

Entführung f. odpeljanje; ugrabljenje.

Entgang m. izguba, škoda.

entgegen praep. proti, zoper; adv. nasproti, naproti.

entgegensehen iti (grem) komu nasproti; dem Tode — iti v smrt.

entgegengesetzt nasprotěn, protivěn; im —en Falle sicer, inače, drugače.

entgegenkommen priti (pridem) nasproti, *impf.* prihájati nasproti; einer Bitte — prošnjo uslišati (-slišim).

Entgegennahme f. sprejetje, sprejema.

entgegennehmen sprejeti (sprejmem), *impf.* sprejémati.

entgegensehen nadéjati se česa, přičakovati kaj.

entgegen sein zoper kaj biti (sem), upirati se čemu.

entgegensehen nasproti postáviti, *impf.* — postávljati; sich — ustavljati se, upirati se, protiviti se.

entgegenstehen

— 179 —

entlassen

entgegenstehen biti (sem) proti čemu,
upirati se, ustávljati se, brániti.

entgegenstellen po robu postáviti, na-
sproti postáviti, *impf.* — postávljati.

entgegenziehen iti (grem) zoper koga,
na koga, proti komu.

entgegnen odgovoriti, odvrniti; *impf.*
odgovarjati, odvračati.

Entgegnung f. odgovor.

entgehen uiti (-idem), umakniti se,
uteči (-tečem), ubežati (-bežim), ogniti
se. unesti jo; *impf.* uhájati, umikati
se, ogibati (-gibljem) se; es soll dir
nicht — ob to ne prideš, tega ne izgu-
biš; entgangener Gewinn izgubljen do-
biček, dobiček ki je usel.

Entgelt *n.* vračilo, povračilo, povr-
nilo; ohne — brez povračila, zastónj.

entgelten vrniti, povrniti; *impf.* vrá-
čati, povráčati; etwas — müssen trpëti
za kaj; das wird er — to ga bode še
bolelo; einem etwas — lassen mašče-
vati se nad kom, znesti od. znositi se
nad kom.

entgeltlich povrnilēn, plačilēn.

entgleiten zdrčati (zdrčím), zdrkniti,
spolzniti se, spodrsniti se; *impf.* drčati
iz —, izpodrsovati se.

entglimmen zažaréti, užariti se, raz-
nétiti se, vneti (vnamem) se, zatléti
(zatlím).

enthalten obseči (-sežem), zapopasti
(-padem); *impf.* obségati, zapopádati,
držáti (držím); sich — zdržati se, *impf.*
zdrževati se, ogibati (-gibljem) se; —
sein nahájati se.

Enthaltensein *n.* nahajanje.

enthaltsam zdržen, vzdržen, zdržljív,
vzdržljív, zmérén.

Enthaltsamkeit f. zdržnost, zdržlji-
vost, zmérnost.

enthaupten ob glavo dejáti (dém od.
denem), obgláviti, glavo (komu) od-
sekati; *impf.* ob glavo dévati.

Enthaltung *f.* obglávljenje, glavosék.

entheben oprostiti (koga česa); des
Dienstes — ob službo dejáti (dém od.
denem), iz službe odpustiti od. od-
stáviti. [stava, odpust.

Enthebung *f.* oprostitëv, oprostilo; od-

Enthebungsgefühl *n.* oprostilna proš-
nja; odpustilna prošnja.

Enthebungskarte *f.* oprostilni list,
oprostilnica; odpustilni list, odpu-
stilnica.

entheiligen oskrúniti, onečastiti, ne
svetiti; *impf.* oskrúnjati, ne posve-
čevati. [lěc.

Entheiliger *m.* skrunilče, oskrunjeva-

Entheiligung *f.* oskrunjevanje, oskru-
njatěv, skrumba, oskrumba.

enthüllen odkriti (-krijem), razkriti,
razgrniti; *impf.* razkrivati, razgrinjati;
(den Leib) razgaliti; (offenbaren) raz-
odeti (-denem), *impf.* razodevati; ob-
javiti.

Enthüllung *f.* odkrivanje; odkritje,
razodeva, razodetje, objava.

enthüpfen odskakljati.

enthusiasmieren *s.* begeistern.

enthusiastisch *s.* begeistert.

entjungfern oskruniti, pokvariti, spe-
čati; *impf.* oskrunjati; devištvo vzeti
(vzamen) komu, zapeljati.

entkleiden sleči (slečem), razpraviti;
*impf.* slačiti, razpravljati.

entkommen uiti (-idem), uteči (-te-
čem), uphrniti; *impf.* uhajati, utekati,
prhati.

Entkommen *n.* ubég, pobég, uték.

entkräften *tr.* oslabiti, ob moč pri-
praviti; *impf.* oslabljevati, ob moč pri-
pravljati; den Beweis — pobiti (-bi-
jem); pobijati; den Acker — izmolzti,
izpiti (-pijem); *intr.* sich — obnemoči
(-morem), obnemagati, omagati, ope-
šati; *impf.* omagovati, pešati.

entkräftet obnemogěl, onemogěl, sla-
botěn, nevečěn; entkräftend slabeč, po-
bijajoč.

Entkräftigung *f.* slabost, nemoč (-i),
onemoglost.

entladen izložiti, odložiti, razložiti,
raztovoriti, razbasati (-bašem); *impf.*
izkladati, razkladati; sich — razpriti
se, zdeti si breme; *impf.* zdevati si
breme; (v. Gewehr) sprožiti se; (v.
Wolken) izprazniti se, izpraznovati se.

Entladung *f.* razkladanje, raztovoritěv.

entlang *adv.* poleg, ob, kraj, (in Un-
terfr. u. serb.) uz.

entlassen odpustiti, razpustiti, spu-
stiti; *impf.* odpuščati, razpuščati; (a.
d. Dienste) iz službe dejati (denem), iz

12*

Entlassene

— 180 —

entsagen

službe pustiti koga, slovo dati komu;
imf. iz službe devati, puščati; (vom
Militär) spustiti od vojaščine.

Entlassene m. izpuščenče; f. izpu-
ščenka.

Entlassung f. odpust, razpust, raz-
puščanje.

Entlassungsgesuch n. prošnja za odpust
(izpust).

entlasten razprtiti, zdeti (zdenem)
komu breme; impf. zdevati komu
breme; (d. Grund) razbremeniti, od-
vezati (-vežem), oprostiti; impf. raz-
bremenjati, odvezovati, oproščevati;
eines Verdachtes — opravičiti; impf.
opravičevati.

Entlastung f. razprtitěv; (d. Grundsches)
razbremenitěv, odveza; opravičevanje:
Entlastungs- razbremenilni, odvezni,
opravičevalni.

Entlastungszense m. opravičevalna
priča, opravičevalni svedók.

entlauben osmukati, impf. smukati;
sich — osuti (-sujem u. -spem) se, ob-
leteti; impf. osipati (-sipljem) se, ob-
letovati.

entlaufen uteči, uskočiti, ubegniti,
pobegniti, uiti (-idem); impf. uhajati,
utekati.

entledigen sich iznebiti se, rešiti se,
osvojiti se, odkrižati se; impf. izne-
bavljati se, osvojevati se; d. Auftrages
— naročilo opraviti, opravljati; der
Schulden — izdolžiti se.

entleeren izprazniti, impf. prazniti;
iztrebiti.

entlegen odležen, odlegel, odročen,
daljen, oddaljen, zakrajen, stranski;
adv. daleč, v stran.

Entlegenheit f. dalja, daljina, odlež-
nost, odročnost.

entlehnen na posodo vzeti (vzamem),
izposoditi si, v zajem vzeti, pozajmiti;
impf. izposojati si, v zajem jemati
(jemljem); entlehnte Wörter tujke, po-
zajmljenke.

entleiben usmrtiti; življenje vzeti
(vzamem) komu; ubiti (-bijem) koga;
impf. ubijati.

Entleibung f. uboj, ubojstvo, usmrti-
entleihen j. entlehnen.

entloken izvabiti; izmamiti.

entlohnen plačilo dati, mezdo pla-
čati; impf. plačevati. [čilo.

Entlohnung f. plačilo, mezda, povra-
entmannen skopiti, moštvo vzeti (vza-
mem), impf. kopiti, rezati (režem).

entmuthigen pobiti (-bijem), popa-
riti, srčnost vzeti (vzamem); impf.
pobijati, srčnost jemati (jemljem).

entmuthigt pobit, poparjen, malosrčen.

entnationalisieren tujiti; potujiti.

entnehmen vzeti (vzamem), odvzeti,
povzeti, pozajeti, sneti (snamem); impf.
jemati (jemljem), snemati; (ersehen)
razvideti, sprevideti, uvideti, spoznati,
razumeti kaj iz česa; impf. spoznavati,
razumevati.

entnerven tr. oslabiti, pohabiti, zmèd-
liti; entnerbt werden oslabéti.

entnerut oslabel.

entquellen izvirati iz —, pritekati iz
—, curljati iz —.

enträthseln uganiti, odgonetati; impf.
uganjati, ugibati (-gibljem).

Enträthselung f. uganka. [nina.

Entree n. vstop, vhod; (Geld) vstop-
entreissen utrgati, iztrgati, izdreti
(-derem), izpuliti; impf. utrgavati, iz-
dirati, puliti; etwas — ugrabiti, po-
brati (-berem); der Gefahr — oteti
(-tmem), rešiti; impf. otevati, otimati,
reševati.

entrichten opraviti, impf. opravljati;
eine Gebür — plačati, poplačati, po-
vrniti; impf. plačevati, povračati;
etwas — izročiti, izročati, izročevati;
Dank — zahvaliti se.

Entrichtung f. oprava, plačilo, plača,
izročilo; gegen — e. Gebür za plačilo.

entringen j. entreißen.

enttrinnen uteči (-tečem), uskočiti,
ubegniti, popihniti jo, uphrniti; impf.
utekati, ubegati; (v. d. Zeit) teči, hiteti.

entrollen j. aufrollen.

entrücken odmakniti, umakniti; impf.
umikati.

entrüsten tr. razsrditi, razkačiti, raz-
togotiti, razdražiti, razljutiti.

entrüsset togoten, razkačen, jaděn, jar.

Entrüstung f. srd, jeza, jad, neugodje,
gneu.

entsagen odreči (-rečem) se česa, od-
povedati (-vém) se čemu, utvegati se;

Entsagung

— 181 —

entfsinnen

impf. odrekati se, tvegati se; (ab-
treten) odstopiti, impf. odstopati.

Entsagung f. odpoved (-i), odrek, od-
stop.

Entsak m. rešitěv, otetba.

entschädigen povrniti, odškoditi, od-
škodovati, škodo poravnati; impf. po-
vračati, poravnavati.

[čalče.

Entschädiger m. odškodovalěc, povra-
Entschädigte m. odškodovaněc.

Entschädigung f. odškodba, povračba,
povračilo, poravnava škode; Entschä-
digungss- odškodni.

Entschädigungsanspruch m. terjava od-
škodovanja.

Entschädigungsbetrag m. odškodnina.

Entschädigungscapital n. odškodna
glavnica, odškodni kapital. [škodbo.

Entschädigungsklage f. tožba za od-
entschieden razsoditi, presoditi, od-
ločiti; impf. razsojati, presojevati; (einen Zweifel, Kampf) razločiti, re-
šiti, razpoznati; impf. razločevati; sich — skleniti, odločiti se; impf. skle-
pati; —d odločilën, razsodën, odločën,
razločën.

Entscheider m. razsodnik, razsojevalěc.

Entscheidung f. razloka, razsoděk, od-
loka, sklep; Entscheidungss- razsodni,
odločni.

entschieden določën, odločën, trdën,
gotov, odrešit.

Entschiedenheit f. določnost, krepkost,
odrešitost.

entschloßen zaspati (-spím), impf. za-
spavati; fig. umreti (-mrjem u. -mrem),
preminiti; impf. umirati.

entschlagen izbiti (-bijem), odbiti, od-
trupiti; impf. izbijati, odbijati, odtru-
pati; sich — otresti se, odkrižati se,
iznebiti se, oprostiti se, okaniti se,
izbaviti se česa.

entschleiern razkriti (-krijem), raz-
grniti, odgrniti; impf. razkrivati, raz-
grinjati.

entschließen sich skleniti, nakaniti,
odločiti se, nameniti se; impf. skle-
pati, namenjati se.

Entschließung f. sklep, nakan, odloka.

entschlossen srčen, odločen, poguměn,
stanovitěn. [odločnost.

Entschlossenheit f. srčnost, pogumnost,

entschlummern zadremati (-mljem),
zaspati (-spím).

entschlüpfen izmuzniti se komu, prh-
niti, uprhniti, umakniti se; impf.
prhati, umikati se.

Entschlußs m. sklep, odloka, namen,
nakan; einen — fassen skleniti, na-
misliti se, odločiti se; nakaniti; den
— ändern premisliti se, impf. pre-
mišljevati se.

entschuldigen izgovoriti, opravičiti;
impf. izgovarjati, opravičevati; — Sie
ne zamerite, brez zamere; sich — iz-
govarjati se, opravičevati se.

Entschuldigung f. izgovor, opraviče-
vanje; Entschuldigungss- opravičevalni,
izgovorni.

entschweben vzdigniti se, vzleteti,
splavati; impf. vzdigovati se.

entschwinden izginiti, miniti, zibniti;
impf. izginjati, zibovati; (v. d. Zeit)
hiteti, teči (tečem).

entseelt mrtěv, umrl; (Leichnam)
mrtvec, mrlíč. [odrivati.

entsfegehn odjadrati, odriniti; impf.

entschbar odstavěn, odstavljiv.

entschlagen odstaviti, iz službe dejati
(-dem u. -denem); impf. odstavljati,
iz službe devati; (e. Ort) oteti (-tmem),
oprostiti, osvoboditi; impf. otevati,
otimati; sich — osupniti, ostrmeti,
presenetiti se, zdrzniti se, uprepasti
(-padem) se, lekniti se, vzgroziti se
(nad čim); impf. ostrmevati, uprepa-
dati se, lekati.

Entschehen n. osup, groza, strmenje,
prepast (-i).

entschělisch grozěn, strašěn, strahovit,
grozovit, grozovitěn.

Entsehlichkeit f. strahovitost, grozo-
vitnost.

Entsehung f. odstava, odprava.

entsiegen razpečatiti, odpečatiti, od-
preti; impf. razpečatovati.

entsinken izmakniti se, izmuzniti se,
izdrskniti, iz roke pasti (padem); impf.
izmikati se, iz rok padati; f. ent-
schwinden.

entfsinnen spomniti se, domisliti se,
dosetiti se; impf. spominjati se, do-
mišljevati se; so viel ich mich zu —
weiß za moje pámeti.

entſpinnen

— 182 —

entwerten

entſpinnen izplesti (-pletem), izmo-
tati; ſich — začeti (-čnem) se, nastati
(-stanem), izcimiti se, vneti (vnamem)
se; *impf.* začenjati se, nastajati, vne-
mati se.

entſprechen prileči (-ležem) se, pri-
lično biti (sem); *impf.* prilegati se,
odgovarjati, ujemati se, zlagati se;
(d. Wunsche) ustreči (-strežem), ugoditi,
zadostiti, po godi —, po volji storiti;
*impf.* ustrezati, ugajati, zadostovati;
er hat *entſprochen* dobro je opravil,
odgovoril (odgovarjal).

entſprechend primerën, priličën, pri-
stojën, priležën, pripravën.

entſprichten izcimiti se, pognati (-žem), iznikniti, prikliti (-klijem), iza-rasti; *impf.* poganjati, izraščati; fig. iziti (-idem), postati (-stanem); *impf.* izhajati, postajati, izvirati; auß königl. Blute — kraljevega rodu biti (sem); *entſproffen* rojen.

entſpringen izvirati, pritekati; (ent-
meichen) uskočiti, uphrniti, uiti (-idem),
pobegniti; (hervorkommen) izhajati, pri-
hajati; (entſtehen) začeti (-čnem) se,
izleči (-ležem) se; *impf.* začenjati se;
f. *entſprießen*.

entſtehen postati (-stanem), nastati,
začeti (-čnem) se, zaroditi se, vznik-
niti, zakotiti se, priti (pridem); *impf.*
postajati, začenjati se, izhajati, pri-
hajati; (v. Wolken) delati se, vstajati,
zbirati se; (eintreten) nastopiti; es ent-
stand eine Hüngersnoth lakota je pri-
tisnila; der entſtandene Schade storjena
—, napravljena škoda; *impf.* nastopati,
pritiskati; es entſteht die Frage vpraša
se, vprašanje je; was wird daraus —
kaj bode iz tega?

Entſtehen n. postajanje, nastajanje,
začetěk, nastaněk, postaněk; f. Ur-
sprung.

entſtellen grditi, pačiti, kaziti; ogr-
diti, popačiti, onespodobiti, pokaziti;
(d. Thatſache) prevreči (-vržem), izpre-
vreči, napak zviti (zvijem) kaj, po-
pačiti; *impf.* izprevračati, zvijati.

entſkellt spačen, skažen, nespodoběn,
grdoběn.

entſtrömen iztekati, teči (tečem) iz —.

entſtürzen (v. Thränen) udreti (-de-
rem) se, uliti (-lijem) se; *impf.* udirati
se, ulivati se; solze so ga obile.

entſumpſen izsušiti.

Entſumpſen n. izsušenje.

enttäuschen razjasniti, odvarati; komu
oči odpreti, resnico pokazati (-kažem),
razmamiti; *impf.* oči odpirati; ent-
täuscht werden spregledati; zmoto spo-
znati; *impf.* spoznavati.

Enttäuschung f. spregled, spoznanje.

enttraßen odnesti, *impf.* odnašati.

entthronen s prestola pahniti, — vreči
(vržem), ob prestol pripraviti koga,
komu krono vzeti (vzamem), odstaviti.

Entthronung f. odstava vladarja, od-
vzetje prestola.

entvölkern opustošiti, upustotiti;
*impf.* opustoševati; (durch Auswande-
rung) razseliti.

entvölkert pustotën, brezljudën.

entwachsen odrasti, *impf.* odraščati;
*adi.* odrasël.

entwaffnen razorožiti, orožje komu
pobrati (-berem), orožje komu vzeti
(vzamem); *impf.* razoroževati, orožje
komu pobirati.

Entwaffnung f. razorožba.

entwässern odpeljati vodo iz česa,
posušiti (travnik), izsušiti; na suho
dejati (denem), *impf.* — devati.

Entwäßerungscanal m. odvod vode,
vodoodvod, vodotok.

entweder coni. ali. — oder ali — ali.

entweichen uskočiti, ubegniti, pobeg-
niti, uiti (-idem), umakniti se; *impf.*
umikati se, uhajati; (v. Gasen) odhla-
peti, *impf.* hlapeti.

Entweichung f. pobeg, ubeg.

entweihen oskruniti, onečistiti; *impf.*
skruniti, oskrunjati.

Entweihung f. skrunjenje, oskrumba,
oskrunitěv.

entwenden izmakniti, unesti, ukrasti
(-kradem); *impf.* zmikati, unašati,
krasti.

Entwender m. izmikalěc. [kraja.

Entwendung f. zmik, zmikanje, unos,
entwerfen načrtati, očrtati, narisati,
načrt napraviti; *impf.* — napravljati.

entwerten vrednost —, veljavo zmanj-
šati, vzeti (vzamem); ceno čemu zni-

Entwichene

— 183 —

Epik

žati, *impf.* — zniževati; razveljaviti, *impf.* razveljavljati; razvrediti.

Entwichene m. ubežnik, begun.

entwickeln razviti (-vijem), razmotati, razgrniti; *impf.* razvijati, razmotavati 2c.; sich — razviti se, razsnuti (-snujem) se, razsnovati, razpasti (-pasem) se, razplesti (-pletem) se, razcevesti (-evetem) se; *impf.* razvijati se, razpasovati se, razpletati se, razevetati se; (gedcischen) uspevati, napredovati; (der Reise nähern) dozorevati.

Entwickelang f. razvoj, razvitěk, razsnova, razevet, razpletěk, napreděk.

Entwickelungsvermögen n. razvojitost.

entwinden izviti (-vijem), izmakniti, iztrgati; *impf.* izvijati, izmikati.

entwischen j. entweichen.

entwöhnen odvaditi, *impf.* odvajati; (Kinder) odstaviti, odstavljati; entwöhnt sein odvajen biti (sem).

Entwöhnung f. odvada, odstava.

entwürdigen vzeti (vzamem) komu čast, dostojnost, veljavo, vrednost; ponizižati koga, v nič dejati (dém und denem), oskruniti; *impf.* jemati (jemljem) čast 2c., poniževati, v nič devati, oskrunjati. [těk.

Entwurf m. načrt, naris. črtež, osnutezwürzeln izkoreniti, s korenom izdreti (-derem), izpuliti; *impf.* izkorenjevati, s korenom izdirati.

entzaubern odčarati, oddelati; *impf.* odčarovati, razčarovati.

entzäumen razbrzdati, razuzdati; *impf.* razbrzdovati.

entziehen (jemd. etwas) odvzeti (-vzamem), odtegniti; (heimlich) izmakniti; ukratiti; *impf.* odjemati (-jemljem), odtegovati, izmikati, ukračevati; sich — umakniti se, ogniti se, odtegniti se; *impf.* umikati se, ogibati (-bljem) se; das Wort — ustaviti komu govorjenje, — besedo.

Entziehung f. vzetje, odteza, zmikanje.

entziefern razložiti, razjasniti, uganiti; *impf.* razlagati, ugibati (-gibljem), uganjevati.

entzücken zamakniti, razveseliti; *impf.* zamikati; entzücht zamaknen, vnet.

Entziehung f. zamaknenost, zanos, nezmerno veselje.

entzündbar vnetljiv, vnamljiv, upaljiv. entzünden užgati (-žgem), zažgati, zapaliti, zanetiti; *impf.* užigati, zapaljevati; sich — vneti (vnamem) se, užgati se, razpaliti se; *impf.* vnemati se, užigati se, razpaljevati se; (von Wunden) vneti se, *impf.* vnemati se.

Entzünden n. užiganje, vnemanje.

Entzündung f. vnetje, vnetica; (Krankheit) prisad.

Entzündungsgeschwulst f. prisadna oteklina.

entzwei adv. na dvoje, narazen, vsaksebi.

entzweiberßen pregrízniti, razgrizniti; *impf.* pregrizovati.

entzweibersten razpokniti, razpočiti se.

entzweien razdvojiti, razmiriti, razsvaditi, razpreti, razdružiti; *impf.* razmirjati, razpirati; sich — spreti se, skregati se; *impf.* spirati se.

entzweigen narazen iti (grem); pokniti, razpasti (-padem), razleteti, razlomiti se, raztrgati se; *impf.* pokati, razpadati.

entweissen raztrgati, pretrgati, razčesniti, razdreti (-derem).

entwechseln razbiti (-bijem), prebiti, raztolči (-tolčem), raztrupiti; *impf.* razbijati, prebijati.

entwechseln den prerezati (-režem), *impf.* prerezovati.

entwechselten razklati (-koljem), precepiti, razcepiti; *impf.* razcepльevati.

Entziehung f. razpor, razprtija, svaja.

Enumeration f. naštětěv, naštevanje.

Entzieh m. (Gentiana) svišć, zaspanček, svedrec.

Eparchie f. eparhija.

Epaulette f. naramnica.

ephemer kratkodoběn, kratkovečen, jednodnevěn; fig. nestanovitěn, minljiv, ničev.

Epheu f. bršljan.

Ephorat n. duhovno nadzorništvo.

Epidemie f. kuga, podeželna bolezně.

epidemisch kužen, kužljiv, nalezljiv.

Epidermis f. vnanja koža, površna koža. [epigram.

Epigramm n. napis, napisnica, pušica,

Epik f. epika, epično —, junaško pesništvo.

Epiker

— 184 —

Erbfürstenthum

Epiker m. epik, junaški pesnik.

Epikuräer m. epikurejěc, samopašnik, lahkoživěc.

Epilepsie f. božjast (-i), božje, padavica, padeča beležěn (-i).

epileptisch božjastěn.

Epilog m. sklep, končni govor.

Epiphora f. epifora, povzema zadnje besede.

episch epičěn, junaški.

Episcopal= škofji, škofovski.

Episropat n. škofijstvo, vladistvo.

Episode f. epizoda, zastranica.

Epistel f. poslanica, list, pismo. [pis.

Epitaph n. nagrobnica, nagrobni nagepiteton n. pridevěk, epitet.

Epoche f. epoha, doba, razdobje.

epochemachend preslavěn, kar se šteje kot epoha.

Epopöe f. epopeja, junaška pesěm.

Equipage f. kočija, ekvipaža.

equipieren obleči, *impf.* oblačiti.

er pron. on, sie ona, es ono; das ist ein Er und nicht Sie to je saměc, pa ne samica.

erachten meniti, misliti, soditi; ich erachte es für notwendig meni se potrebno zdi, — vidi.

Erachten n. mnenje, misel (-i); nach meinem — po mojih mislih, kakor se mi zdi, kakor jaz sodim.

erarbeiten pridelati, pridobiti; *impf.* pridelovati.

Erb= dedni.

Erbadel m. dedno plemstvo.

Erbamt n. dedna čast, dedni urad.

Erbanfall m. pripad dedine.

erbarmen sich militi se koga, militi se koga, — nad kom, žal biti (sem) komu česa; usmiliti se, *impf.* usmilo-vati se; erbarme dich unser usmili se nas, pomiluj nas; es erbarmt mich smili se mi, milo se mi stori.

Erbarmen n. smiljenje, usmiljenje, milovanje, pomilovanje, milost (-i).

erbarmenswürdig smiljenja —, milovanja —, milosti vreděn. [milostnik.

Erbärmer m. milosrčnik, pomilovalěc, erbärmlich revěn, ubog, borěn, siromaški; kukav; smiljenja vreděn.

Erbärmlichkeit f. revščina, ubožnost, bornost, siromašnost.

Erbarmung f. s. Erbarmen.

erbarmungslos brez smiljenja, brez milosti, neusmiljen, nemil.

erbarmungsvoll usmiljen, milostljiv, milosrčěn.

erbauen zidati, staviti, delati; sezidati, postaviti, narediti; *impf.* postavljati, narejati; (gewinnen) pridelati, pridelovati; fig. boljšati, blažiti; pf. poboljšati, vzpodbuditi, lep zgled komu dati; *impf.* vzpodbujati.

Erbauer m. zidar, zidalče, stavitelj. erbaulich vzpodbuděn, podučěn, boljševalěn. [nost.

Erbaulichkeit f. vzpodbudnost, podučě.

Erbauung f. stavba, zidatěv, sezidenje; fig. vzpodbuja pobožnosti.

Erbauungsbuch n. podučne bukve, vzpodbudna knjiga.

Erbbegräbnis n. rodovinsko pokopališče, rodovinski grob.

Erbbeizt m. dedna posest (-i).

Erbe m. dedič, dednik, dedni naslednik; zum —n einseßen za dediča (dedičem) koga postaviti.

Erbe n. dedina, dedovina; das väterliche — očinstvo; das mütterliche — materinstvo.

erbeben stresti se, potresti se, zmajati se, zgibati (-giblem) se, zganiti se.

erbeigen dedičěn, dednolastěn.

Erbeigenthum n. dedna —, dedinska lastnina.

erben dedovati kaj po kom; podélovati, dobiti kaj (po očetu, po materi).

erberklären sich oglasiti se za dediča (dedičem), — za nasledstvo.

erbetteln priberáčiti, naberáčiti, izprositi, primolédovati; *impf.* priberačevati.

erbeuten upleniti, zapleniti, uropati, ugrabiti.

erbfähig zmožěn dedovati, sposoběn za dedovanje, — nasledstvo.

Erbfehler m. dedna napaka.

Erbfeind m. stari sovražnik.

Erbfolge f. dedno nasledje oder nasledstvo.

Erbfolger m. dedni naslednik.

Erbfürst m. dedni knez; —in f. dedna kneginja.

Erbfürstenthum n. dedna knežija.

Erbgenoss

— 185 —

Erbjenstroh

Erbgenoss m. sodedić; —in f. sotednica.

Erbgenuss m. užitěk dedine.

Erbgerichtsbarkeit f. dedna (nasledna) sodna oblast (-i).

Erbgraf m. dedni grof; —gräfin f. dedna gróinja.

Erbgrund m. dedina, dedno zemljiše.

Erbgut n. dedina, dedna lastnina.

Erbherr m. dedni lastnik, dedni go-
spodar.

Erbhold m. grajščinski podložnik.

Erbhuldigung f. poklon dednemu vladarju.

erbieten sich ponuditi se, *impf.* ponujati se; j. erbötig.

Erbin f. dédnica, dédična.

erbitten izprositi, pripresiti; erbetener
Zeuge naprosena priča; durch Bitten
erweichen preprositi.

erbittern razkačiti, razsrditi, razjeziti,
razdražiti, raztogotiti; erbittert sein
jeziti se na koga, hudovati se nad kom.

Erbitterung f. srd, jeza, razdražba,
zdražba.

Erbkaiser m. dedni cesar; —könig m.
dedni kralj.

Erbkrankheit f. prirojena —, podedovana bolezn (-i).

Erbland n. dedna dežela.

erbländisch dednodeželēn.

erblassen obledeti, prebledeti; *impf.*
bledeti, obledevati; fig. umreti, končati.

Erblässer m. zapustnik; —in f. zápústnica.

Erblehen n. dedni fevd.

Erblehensherr m. dedni fevdni gospod.

Erblehensmann m. dedni fevdnik.

erbleichen j. erblassen.

erblich deděn, dedinski, dedičěn.

Erblichkeit f. dednost.

erblicken zagledati, ugledati, zazreti.

erblinden oslepeti, oslepniti, vid izgubiti; *impf.* oslepevati.

erblöden sich j. entblöden.

erblos brez dedine; (ohne Erben)
brez dedičev, brezdedičen.

Erblosigkeit f. brezdedičnost.

erblühen razevesti (-evetem) se, razeveteti; *impf.* razevetati se, razevetevati se.

Erbmarschall m. dedni maršal.

Erbmonarchie f. dedna monarchija.

Erbmondschenk m. dedni točaj.

erborgen na up (upanje) vzeti (vza-
mem), izposoditi si; *impf.* na up je-
mati (jemljem), izposojevati si; er-
borqt izposojen, na up vzet; fig. tuj,
lažljiv, lažnjiv, ničev.

erbosen j. erbittern.

erbötig pripravljen, voljén, volján.

Erbpacht f. dedni zakup.

Erbpächter m. dedni zakupnik.

Erbpachtgeld n. dedna zakupščina.

Erbpachtvertrag m. dednozakupna pozodoba.

Erbprim m. kraljević, cesarjević, car-
jević, prestolonaslednik; —prinzeffin f.
kraljičina, cesaričina, cesarjevna.

erbrausen zatuliti, zabučati (-čím),
zašumeti.

erbrechen ulomiti, polomastiti, razbiti (-bijem), streti (sterem); *impf.* ulamljati, razbijati; (den Brief) razpečatiti, odpečatiti; *impf.* razpečatovati; sich — bljevati (bljujem), bljuvati, kozlati; *pf.* izbljevati, pokozlati.

Erbrechen n. ulom, lomast (-i), prebitje; bljuvanje, kozlanje, bruhanje.

Erbrecht n. dedna pravica, dedinska
pravica.

erbrechtlich dednopravěn.

Erbreich n. dedna država. [ščina.

Erbschaft f. dedina, dedovina, ded-

Erbchaftsantritt m. nastop dedovine.

Erbschaftseinantwortung f. prísodba
dedovine.

Erbschaftsgläubiger m. upnik dedovine.

Erbschaftsklage f. tožba zastran de-
dine.

Erbschaftsmaße f. dedovina, dedinska
imovina.

Erbschaftssache f. dedinska reč (-í).

Erbschaftsschuldner m. dolžnik dedine,
dedinski dolžnik.

Erbschleicher m. izpodlezovaléc (pri
dedščini), dedinolověc.

Erbschuld f. dedinski dolg.

Erbschutz m. dedno varstvo.

Erbse f. grah; dem. grahěk; Erbsen-
grahov.

Erbsenacker m. grahovišče.

Erbsenstein m. graševēc.

Erbjenstroh n. grahovica, grahovina.

Erbſenſuppe

— 186 —

erdienen

Erbſenſuppe f. grahovka.

Erbſenwicke f. grahor, grahorica,
graſica.

Erbſteuer f. davěk od dedščine.

Erbstück n. dedna reč (-í) od. stvar (-í).

Erbsünde f. izvirni greh, prvi greh,
prirojeni greh.

Erbtheil n. del, delež, delščina; (v.
Vater) očinstvo; (v. d. Mutter) mate-
rinstvo.

Erbtruchſess m. dedni stolnik.

erbverbrüdert dednozavezěn.

Erbverbrüderung f. dedinska zaveza.

Erbvergleich m. dedinska nagodba.

Erbverhandlung f. dedinska obravnava.

Erbvertrag m. dedinska pogodba.

Erbzins m. dedni davěk, dedna dav-
šěina.

Erbzinsgut n. dedno obrestno posestvo.

Erd= zemeljski, zemski, pozemeljski,
pozemski; (unter d. Erde) podzemelj-
ski, podzemni.

Erdabrußſchung f. vsád, vdór; (Sand-
lehne) plaz (-a u. -ú).

Erdachſe f. zemeljska os (-í).

Erdapſel m. krompir, korun, pod-
zemljice pl.

Erdäpſelacker m. krompirišče, koru-
nišče.

Erdäpſelblätter pl. krompirjevica.

Erdäpſelbrantwrein m. krompirjevěc.

Erdart f. zemljina, prst (-í).

Erdbahn f. zémljina pot, zémeljska
draga.

Erdbull m. zemeljsko oblo.

Erdbeben n. potres, potres zemlje.

Erdbeerapſel m. jagodičar.

Erdbere f. jagoda, jagodica, jagod-
njek, smukavica.

Erdbeerköcher m. (Körbchen aus Baum-
rinde) kozol (kozov), kozúlj, kozlěc,
skorěc. [perje.

Erdbeerkraut n. jagodičevje, jagodovo
erdbeschreibend zemljepisën.

Erdbeschreibung f. zemljepis.

Erdbewohner m. zemlján, prebivalěc
zemlje.

Erdboden m. zemlja, svet, tla (gen.
tal) pl.

Erdbrand m. podzemeljski ogěnj.

Erdbürger m. zemlján.

Erddurchmesser m. zemeljski premér.

Erde f. zemlja; dem. zemljica; Damm=
erde prst (-í), brnja (brna), črna zemlja;
(Oberfläche) površje, površina; d. łoczere
— ráhlica; d. unfruchtbare — puhlica,
mrtvica; záhe — slinovka; Staub—
prhlica; (Festland) celina; zur — be-
statten pokopati (-kopljem), impf. po-
kopavati; zur — fallen na tla pasti
(padem), impf. padati; zu ebener —
pri tleh; zu — werden sprsteneti,
strohneti.

Erdeleben n. pozemeljsko življenje,
življenje na svetu.

Erden= in Zusßgn. f. Erd=.

erdenkbar izmišljiv, mogoč.

erdenken izmisliti, umisliti; impf.
izmišljevati.

erdenklid j. erdenkbar.

Erdenkloß m. gruda, gruša; fig. hrust.

Erdenleiden n. trpljenje na svetu.

Erdensohn m. zemlján.

Erdentand m. posvetna reč (-í).

erdenwärts adv. k tlem, na tla, pod se.

Erdenwonne f. posvetno veselje.

Erdepheu m. popeněc, pritlični brš-
lján, — bršljín.

Erderhöhung f. griva.

Erderschütterung f. potres, zemljetres.

erdsahl prstenast.

Erdfall m. vdrtina, podsád, vdór.

erdfarbig prstene barve, prstenast.

Erdfeuer n. podzemeljski ogěnj.

Erdfinſternis f. solněni mrk.

Erdfläche f. površje, površina.

Erdſloh m. bolháč. [rojen.

erdgeboren pozemeljski, na zemlji

Erdgeschoss n. pritličje, prizemlje.

Erdgrille f. murěn, murčěk.

Erdgrube f. jama.

Erdgürtel m. zemeljski pas, pojas.

erdhaltig zemeljnat, prstén.

Erdharz n. zemeljska smola. [kopača.

Erdhaue f. motika; (schmale) róvnica,

Erdhaufen m. kup, gomila.

Erdhöhle f. rupa, lokva, kotanja.

Erdhütte f. beznica.

erdichten j. erdenken.

Erdichtung f. izmišljava; das ist eine
— ta je bosa, — prazna.

erdienen prislužiti, impf. prisluže-
vati; (als Knecht) prihlapčevati; (als
Hirt) pripastiriti.

crdig

— 187 —

Erfahrung

erdig prstén, zemeljnat.

Erdkarte f. zemljevid.

Erdkluft f. predór, razsedlina, tokava, razpoka, prepad.

Erdklumpen m. gruča, kepa.

Erdkreis m. zemljekrog, vesoljni svet, zemljski krog.

Erdkugel f. zemeljsko oblo.

Erdkunde f. zemljeznanstvo.

erdkundig zemljeznanstven.

Erdkundige m. zemljeznaněc.

Erdlage f. plast (-í), vrsta, lega prsti; leža zemlje.

Erdloch n. f. Erdkluft.

Erdmännchen n. škrat. škratelj.

Erdmaus f. poljska miš (-i). [rěc.

Erdmesser m. zemljemér, zemljemé-

Erdmeškunft f. zemljemerstvo, merjenje zemlje, meritěv zemlje.

Erdmittelpunkt m. sredisče zemlje.

Erdnähe f. prizemje, perigej.

Erdobersläche f. površje, površina zemlje.

Erdöl n. kameno olje, kamnověc.

erdolchen zaklati (-koljem), prebosti (-bodem); *impf.* prebadati. [vati.

erdonnern zagrmeti, *impf.* zagrme-

Erdpech n. zemeljska smola, klej, peklina.

Erdpol m. tečaj (zemeljski).

Erdpunkt m. mesto.

Erdreich n. zemlja, zemljina; Reich auf Erden zemeljsko kraljestvo.

erdreisten drzniti se, predrzniti se, zdrzniti se, osmeliti se; *impf.* predrzovati se.

Erdrinde f. zemeljska skorja.

erdrühnen zadoneti, zahrumeti, zaboboneti; *impf.* zadonevati, zahrumevati.

erdrosseln zadaviti, zadušiti, zadrgniti; *impf.* zadavljati, zaduševati, zadrgovati.

erdrücken zmečkati, utlačiti, zdruščiti; das Kind — zadušiti.

Erdrücken m. brdo, hrbět, sleme, rt; dem. rtič.

Erdsalz n. zemeljska sol (-í), podzemeljska sol.

Erscheibe f. (Cyclamen) kokorik, krvavi lisěc, (soldatki).

Erschildkröte f. želva, črepaha.

Erschlund m. predór, prepád, razpór.

Erdscholle f. gruda, grudovina, gruča.

Erdsenke f. vsad.

Erdspalte f. razpoka, razpoklina.

Erdstoß m. potres.

Erdstrich m. zemeljski pas, podnebje.

Erdtheil m. del zemlje.

erdulden pretrpeti, prebiti (-bijem), prestati (-stanem), prenesti; *impf.* prestajati, prenašati, trpeti.

Erdumsegler m. f. Weltumsegler.

Erdursprung m. začetěk zemlje, postaněk zemlje.

Erdwoll m. nasip, osip.

Erdwärme f. toplota (zemeljska).

erdwärts adv. k zemlji, proti zemlji, k tlem.

Erdwurm m. glista, črv.

Erdzirkel m. zemeljski krog.

Erdzone f. zemeljski pas, podnebje.

Erdzunge f. zemeljsko stegno, kos zemlje, zemeljska ožina; (zwišchen zwei Meeren) medmorje.

ereisern sich vneti (vnamem) se, razvneti se, ugreti (-grejem) se; *impf.* vnemati se, ugrevati se.

ereignen sich zgoditi se, prigoditi se, dogoditi se, pripetiti se, primeriti se; *impf.* goditi se, primerjati se, pripetovati se.

Erignis n. dogoděk, prigoděk, primerěk, primerljaj, slučaj, pripetljaj; zufalligeš — naključba.

ereilen dohiteti, prehiteti, doiti (dotidem), dotegniti, dostigniti; *impf.* dohitevati, dohajati; (betreffen) zadeti (-denem), *impf.* zadevati.

Eremit m. puščavnik, samotar, samotarěc.

Eremitage f. J. Einsiedelei.

ererben podédovati, pridédovati.

erfahren zvedeti (zvem), izvedeti, ovedeti, seznaniti; *impf.* izvedati, slisati (-šim); (prob.) izkusiti, poskusiti, *impf.* izkušati.

erfahren zveden, veděn, vešč, izkušen, preskušen, znajden, vajen.

Erfahrenheit f. izkušenost, vajenost, zvedenost.

Erfahrung f. izkušnja, preskušnja, izkustvo; in — bringen zvedeti (zvem), pozvedeti; *impf.* zvedávati, pozvedávati.

Erfahrungsbeweis

188

ergänzen

Erfahrungsbeweis m. izkustveni dokaz.
erfahrungsmäßig izkustven, izkušen; adv. po izkušnji.

erfahrungsreich jako izkušen, celo izkustven. [ba.

Erfahrungsviheil n. izkustvena sod-Erfahrungswissenschaft f. izkustveno znanstvo.

erfassbar douměn, postižěn.

erfassen prijeti (primem), popasti (-padem), zgrabiti; *impf.* prijemati, popadati; (begreifen) razumeti, doumeti, pojmiti, z umom doseči (-sežem), razbrati (-berem), dosoditi, zvedeti se v kaj, postigniti; *impf.* razumevati, doumevati, dosegati (z umom).

ersechten priboriti, pribojevati, z mečem dobiti; *impf.* dobivati; fig. priberačiti, priprositi, priprosjačiti.

ersfindbar iznajděn, izuměn, iznajdljiv.

ersfinden iznajti (-najdem), izumeti, izmisliti; *impf.* iznajdovati, izmišljevati; (erkennen) spoznati, *impf.* spoznavati.

Erfinder m. izumnik; iznajdnik; —in f. izumnica; iznajdnica.

erfinderisch iznajdljiv, izumljiv, izmišljiv, bistrouměn.

Erfindsamkeit f. iznajdljivost, izumljivost, bistroumnost.

Erfindung f. iznajdenje, iznajdba, izuměk, izumetje; (Unwahrheit) izmišljotina; das ist eine — ta je bosa.

Erfindungskraft f. iznajdljivost, izumljivost, izmišljivost.

erslehen izprositi, primolédovati.

ersließen iziti (-idem), *impf.* izhajati.

Erfolg m. f. Folge; (Ausgang) izid, uspeh, učiněk; mit gutem — uspešno; guten — haben uspevati, ročiti se.

erfolgen zgoditi se, nastopiti, nastati (-stanem); *impf.* goditi se, nastajati, slediti, nasledovati; f. ausfolgen.

Erfolgslaugung f. izročitěv, izplačilo.

erfolglos brezuspešěn; adv. brez uspeha.

erfolgreich uspešěn, z uspehom.

erforderlich potreběn; — sein treba biti (je). [treba bilo.

erforderenfalls adv. ako je treba, ko bi
erfordern tr. zahtevati, potrebovati;
treba biti (je) (denarjev); meine Pflicht

erfordert es moja dolžnost zahteva, —
veleva; wie es die Umlstände — kakor
okolščine nanesó.

Erfordernis n. potreba, potrebščina,
zahtev(ěk).

erforschen poiskati (-iščem) kaj, izedlediti, iztražiti; *impf.* iskati, poiskavati, zasledovati, pozvedovati, izpraševati, popraševati; (prüfen) preiskovati, pozvedati, pozvedávati.

Erforscher m. preiskovalčc, pozvedovalčc, iskalčc.

Erforschung f. preiskava, preiskování,
pozvedovanje, popraševanje.

erfragen izprašati, *impf.* izpraševati.

erfrechen sich predrzniti se, drzniti
se; *impf.* predrzovati se.

erfreuen tr. veseliti, radovati, razveseliti; *impf.* razveseljevati; *intr. veseliti* se, radovati se; razveseliti se; *impf.* razveseljevati se *zc.*

erfreulich vesel, radostěn, prijetěn.

erfrieren zmrzniti, obumreti od
mraza; *impf.* zmrzovati; (Pflanzen)
pozebsti, *impf.* pozebati.

Erfrieren n. pozeba, zmrznenje.

erfrischen krepčati, krepiti; okrepčati, okrepiti, očvrstiti, oživiti; *impf.* okrepčevati, oživljati; (mit Süßig.) sladiti; posladiti; (füßl machen) hladiti; ohladiti, razhladiti; *impf.* ohlajati.

erfrischend krepčevalen, krepilēn, hladilēn.

Erfrischung f. okrepčava, poživljava,
ohlaja.

erfroren zmrzěl, zmrznen; (v. Pflanzen) ozeběl, pozeběl.

Erfrone m. zmrznenčc.

erfüllen izpolniti, dopolniti, storiti;
*impf.* izpolnjevati, dopolnjevati; (mit
etwas) napolniti, navdati; *impf.* na-
polnjevati, navdajati; sich — dopolniti
se, izpolniti se, zvršiti se; *impf.* do-
polnjevati se, zvrševati se.

Erfüllung f. izpolnitěv, dopolnitěv,
dopolnjevanje; in — gehen zgoditi se,
dogoditi se, uresničiti se, iziti (iz-
idem) se.

Erfüllungseid m. dopolnilna prisega.

ergänzen dopolniti, dostaviti; *impf.*
dopolnjevati, dostavljati; ergänzend
dopolnjujoč, dopolnilěn.

Ergänzung

— 189 —

erhalten

Ergänzung f. dopolnitëv, dopolnilo, dopolnilo, dostava; (gramm.) dopolnilo, predmet; Ergänzungss- dopolnilni, dopolnjujoči, dopolnitveni.

Ergänzungsbezirkscommando f. dopol-
nitveno okrajno poveljstvo.

ergeben podati, *impf.* podajati; *sich* — podati se. udati se, podvreći (-vřžem) se; *impf.* podajati se. udajati se; ergib dich udaj se; ergib dich nicht ne udaj se; (sich) zutragen) primeriti se, prigoditi se, pripetiti se; *impf.* premierjati se; (hervorgehen) izhajati; nasledovati, razodevati se, kazati (kazem) se iz česa.

ergeben udan, podan, privajen (komu);
—er Diener ponižni služabnik, — sluga;
ich danke —st lepa hvala.

Ergebenheit f. udanost.

Ergebnis n. izhod, izid; (Rezultat) posleděk; (Folge) posledica; f. Ergebnis.

Ergebung f. udanost, podaja, udaja
izročitěv; mit — udan.

ergehen iziti (-idem), priti (pridem), na dan; *impf.* izhajati; ein Urtheil — lassen izreći (-rečem) sodbo; einen Be- fehl — lassen zapovedati (-vém), zaukazati (-kažem), povelje izdati; *impf.* zapovedovati, zaukazovati; (geschehen) goditi se; es wird dir übel — huda bo s teboj. huda ti bo predla; sich — sprehajati se, prehajati se, šetati (šetam u. šečem) se. [lišče.

Ergehungsplatz m. sprehajališče, šeta-

ergiebig plenjav, ploděn, zdatěn,
nosěn, obilěn; das Getreide ist —
žito plenja.

Ergiebigkeit f. plenjavost, obilnost,
obilica, obilje.

ergießen f. ausgießen; sich — (vom
Flusse) izlivati se, stekati se, vtekati
se, teči (tečem) v —; razliti (-lijem)
se, *impf.* razlivati se.

erglänzen zabliščati (-ím), zasvetiti
se, zalesketati (-kečem u. -ketam).

erglühen zažareti, zagoreti, razbeliti
se, vneti (vnamem) se, razžariti se,
razvneti se; *impf.* zažarévati, zagore-
vati, vnémati se.

ergöhen veseliti, radovati; razveseliti,
*impf.* razveseljevati; sich — veseliti se,

radovati se; razveseliti se, osladiti se
s čim; *impf.* razveseljevati se, osla-
jevati se.

ergößlich veselilěn, ugoděn, prijetěn.

Ergößlichkeit f. ugodnost, prijetnost.

Ergötzung f. veselica, radost, razveseljevanje, veselje.

ergrauen osiveti, zbeliti, postarati se.

ergreifen prijeti (primem), popasti
(-padem); *impf.* prijemati, popadati;
(d. Verbrecher) zasačiti, uloviti, ujeti
(-jamem), uhvatiti; (auf frischer That)
zalezti, zateči (-tečem); (d. Gemüth)
ganiti, presuniti, pretresniti, v srce
seći (sežem), dojmiti se; *impf.* segati;
(den Recurs) pritožiti se; *impf.* pri-
toževati se; ein Mittel — lotiti se,
poprijeti (-primem) se česa; *impf.*
lotevati se, poprijemati (-jemljem) se;
d. Wort — besedo povzeti (-vzamem);
die Flucht — ubegniti, uskočiti, uprh-
niti; die Waffen — za orožje zgrabiti,
za orožje prijeti; *impf.* — prijemati;
(von der Furcht) obiti (-idem), opasti
(-padem); *impf.* obhajati, prehajati,
opadati; Befist — posesti (-sedem),
polastiti se česa.

ergreifend ganljiv, ginljiv, mil, v
sree segajoč.

Ergreifung f. prijetje, vzetje.

ergrimmen raztogotiti, razzlobiti,
razsrditi, razkačiti, razgneviti, razja-
riti; er ist ganz ergrimmt togota ga
lomi, vse vre po njem, jeze škriplje.

ergrimmert razkačen, jar.

ergründen čemu do dna priti (pri-
dem), na kraj priti, do dna seči (se-
žem), doseči, preseči; f. erforschen; (d.
Wesen Gottes) zapopasti (-padem), do-
umeti, z umom preseči; *impf.* zapo-
padati, dounevati, z umom presegati.

Erguts m. izliv, razliv, iztok.

erhaben vzvišen, vznosit, povzdignen,
visok, veličastěn; (v. Arbeiten) izbo-
čen, izboknen, zvišan.

Erhabenheit f. vzvišenost, vznositost,
veličava, veličastnost; (hervorragende
Stelle) vrh, brdo, hrbět; f. Relief. [jém.

Erhalt m. sprejetje, sprejema, spre-
erhalten dobiti, prejeti (prejmem),
doseči (-sežem), obdržati (-im); *impf.*
dobivati, prejemati, dosegati, obdrže-

Erhalter

— 190 —

Erinnerungszeichen

vati; (ernähren) rediti, živiti, hraniti, vzdržávati; prerediti, preživiti; *impf.* preživljati; (einhalten) ustaviti, zadržati (-im); *impf.* ustavljati, zadrževati; (im guten Stande) ohraniti, izdržati, obdržati; *impf.* ohranjevati, izdržavati; sich — hraniti se, živiti se, preživljati se.

Erhalter m. ohranjevalěc, vzdrževalěc, (o)hranitelj.

Erhaltung f. ohranitěv, ohramba; prejetje, vzdrževanje.

pl

Erhaltungskosten pl. vzdržni stroški erhandeln prikupčevati, prikupiti.

erhängen sich obesiti se, *impf.* obesati se.

erharten strditi se, okreniti, zakrkniti, odreveneti.

erhärten dotrditi, utrditi, dokazati (-kažem), doistiniti; *impf.* dotrjevati, utrjevati, dokazovati.

erhafchen uloviti, usačiti, uhvatiti.

erheben vzdigniti, povzdigniti; (einwenig) privzdigniti, dvigniti, vzvišati, povišati, povznesti; *impf.* vzdigovati, vzdigávati, dvigati, vzviševati, povznashati; (rühmen) slaviti, hvaliti, veličati; poveličati, povzdigniti; *impf.* poveličevati, povzdigovati; (Steuern) pobrati (-berem), *impf.* pobirati; (ermitteIn) pozvedeti (-zvém), *impf.* pozvedati, pozvedovati, opraševati, preiskovati; (eine Abschrift) vzeti (vzamem), *impf.* jemati (jemljem); eine Klage — potožiti se zoper —, zatožiti koga, tožbo podati zoper koga; die Stimme — spregovoriti, oglasiti se; den Ton — povzdigniti glas, *impf.* oglašati se; Geschrei — hrup zagnati (-ženem), zakričati (-čím); Gelächter — zakrohottati se, smeh zagnati; sich — vzdigniti se, vstati (vstanem); *impf.* vzdigovati se, vstajati; (über andere) veličati se, povzdigovati se, prevzetovati se; (anfangen) začeti (-čnem) se, navstati (-stanem); vneti (vnamem) se; *impf.* začenjati se, navstajati, vnemati se.

erheblich znamenit, znamenitën, powenljiv; — beschädigen precej oškoditi.

Erhebung f. povzdiga, povzdigovanje, poviševanje; (amtl.) poizvedba, zvedba, preiskava, preiskovanje.

erheischen s. erfordern.

erheitern zjasniti, razjasniti, zvedriti, razvedriti, razveseliti; *impf.* vedriti, razjasnovati, razveseljevati.

Erheiterung f. razjasnitěv, razjasnovanje, razveselitěv; razvedrilo.

erhellen (aus etwaß) videti se, kazati (kažem) se, razodevati se.

erhenken sich obesiti se, *impf.* obesati se.

erheucheln prihliniti, prihinavčiti.

erhißen razpaliti, razgreti (-grejem); *impf.* razgrevati; (Eisen) beliti; razbeliti; sich — ugreti (-grejem) se, pregreti se; *impf.* pregrevati se; erhißt razvnet, upret, pregret, gorak, razbeljen.

Erhißung f. razgretje, razpal.

erhöhen povišati, vzvišati, povikšati, povzdigniti; *impf.* poviševati, povikševati; (bermehren) množiti; pomnožiti; *impf.* pomnoževati. [višek.

Erhöhung f. povišba, poviševanje, poverhöhungsfähig povišen.

erholen sich odahniti (se), opočiti (-čjem) se, odpočiti se, ukrepiti se, opomoči (-morem) si, okrevati, popraviti se; Ratheß — za svet poprašati, *impf.* popraševati.

Erholung f. oddih, opočitěk, počitěk.

Erholungstunde f. počitna ura.

erhören uslišati (-slišim), *impf.* uslischevati.

erinnerlich, es ist mir — pomnim, pametim, spominjam se.

erinnern trans. spomniti, opomniti; *impf.* spominjati, opominjati; (ermähnen) omeniti, v misel vzeti (vzamem); *impf.* omenjati, v misel jemati (jemlein); sich — kaj pomniti, pametovati; spomniti se, opomniti se, v misel priti (pridem) komu, domisliti se; *impf.* spominjati se česa, na misel prihajati, domisljevati se.

Erinnerung f. spomin, pomnjenje; (Ermahnung) opomin, opominěk, opazka.

Erinnerungsbuch n. spominska knjiga, spomenica.

Erinnerungsfähigkeit f. spomenljivost. erinnerungslos brez spomina.

Erinnerungsvermögen n. spomnjivost.

Erinnerungszeichen n. spominěk.

erjagen

— 191 —

erlämmen

erjagen ujeti (-jamem), uloviti; f. einholen.

erkalten omrzniti, *impf.* omrzovati; ohladiti se.

erkälten zmraziti, premraziti; *impf.* premrazovati; sich — premraziti se, prehladiti se, prezebsti; *impf.* prezebati.

Erkältung f. premraza, prehlada, ohlada, prehlajenje, prezeba.

erkämpfen priboriti, pribojevati, pridobiti; *impf.* pridobivati.

erkaufen kupiti, *impf.* kupovati; (bestehen) podkupiti, podmititi; *impf.* podkupovati; (loškaufen) odkupiti, odkupovati.

erhäuflich podkupën, podkupljiv.

Erkaufte m. podkupljenëc; (Loßkaufte) odkupljenëc.

erkennbar vidën, razločljiv, razločën, poznatën.

erkennen poznati, spoznati, razpoznati; *impf.* spoznavati; (über etwas) razsoditi, odločiti; *impf.* razsojati, razsojevati, odločevati; auf Gefängnisstrafe — obsoditi v ječo; (unterscheiden) razločiti, *impf.* razločevati.

Erkenner m. spoznovalëc.

erkenntlich f. erkennbar; (dankbar) hvaležen.

Erkenntlichkeit f. hvaležnost.

Erkenntnis f. spoznavanje, spoznava; zur — kommen spametiti se, spámettovati se; gerichtl. — razsodba, odlok.

Erkenntnisgericht n. razsodna sodnija.

Erkenntnisvermögen n. spoznovalnost.

Erker m. lina, pomoli pl.

erkiesen izvoliti, izbrati (-berem), odbrati; *impf.* izbirati 2c.

erklärbar razložljiv, razločljiv.

erklären razložiti, razjasniti, raztolmačiti, pojasniti; *impf.* razlagati, razkladati, razjasnovati, pojasnovati; (d. Willen) izreči (-rečem), izustiti, razodeti (-dénem); *impf.* izrekovati, razodevati; f. beleuchten; (zu etwas) postaviti, izvoliti, proglasiti, razglasiti (naslednikom); *impf.* postavljati, proglasati; den Krieg — vojsko napovedati (-vém), *impf.* napovedovati; für unschuldig — za nedolžnega (nedolžnim) spoznati, izreči, da je nedolžen;

sich — svoje misli razodeti (-denem), svojo misel na znanje dati; *impf.* razodevati 2c.; f. sich äußern; erklärter Feind očitën sovražnik.

Erklärer m. razlagalëc, razkladalëc, tolmač.

erklärlich f. erklärbar.

Erklärung f. razlaganje, razložba, razlaga; (Declaration) izrecilo, izustilo, izrek; (Beleuchtung) pojasnilo, razjasnilo, objasnilo.

erklechen zadosta biti (sem), zadosstovati, zaleči (-ležem).

erklecklich zadostěn, dovoljěn; adv. dovelj, zadosta, dosta, precej.

erklettern priplezati, doplezati vrh.

erklingen zadoneti, zazveneti, zazvoniti, zglasiti se.

erknarren zaškripati (-škripljem), zarušeti.

erkoren izvoljen, izbran.

erkranken zboleti, razboleti, oboleti; *impf.* obolevati 2c.

Erkrankte m. bolnik, betežnik; f. bolnica, betežnica.

Erkrankung f. obolenje; seit seiner — kar je obolei.

erkühnen sich drzniti se, predrzniti se, podstopiti se; *impf.* predrzovati se, podstopati se.

erkundigen sich pozvedati, pozvedovati, opraševati, popraševati; (bei jemanden) poprašati —, vprašati koga po čem; *impf.* popraševati.

Erkundigung f. poizvedba, poizvedovanje, popraševanje.

erkundigungsweise adv. poizvedovaje, popraševaje.

erkundenschaften izvedeti (-vém), dozvedeti.

erkünfteln hliniti; delati se, kazati (kažem) se; erkünftelt narejen, nepridën, goljufiv.

Erlag m. uloga, uložba, uložitěv, polog; nach — uloživši.

Erlagsgebür f. uložnina. [be.

Erlagsgesuch n. prošnja zastran ulož-

Erlagsfchein m. uložni list.

erlämmen ohrometi, *impf.* ohromevati; fig. onemoči (-morem), obnemoči, obnemagati, omrtveti; *impf.* obnemagovati.

erlangen

— 192 —

Erlösungsfunde

erlangen doseči (-sežem), zadoseči, dobiti, zadobiti, obdržati (-im), steči (stečem); *impf.* dosegati, dobivati; (durch Bitten) izprositi.

Erlangung f. dosega, dosežba, dobitěv.

Erlaſſ m. ukaz; (die Nachlaſſung) odpust, odpustěk, popust, spregled.

erlaſſen (nachlaſſen) odpustiti, spregledati, prizanesti; *impf.* odpušćati, spregledovati, prizanašati; (Befehl, Schreiben) izdati, razglasiti; *impf.* izdajati, razglašati; in Gemäßheit des —en Befehl's po danem povelji.

Erlaſſjahr n. sveto —, odpustno leto.

erläſſlich odpustēn, odpustljiv.

Erlaſſrecht n. pravica odpušćanja.

Erlaſſung f. odpust, odpušćanje, prizanašba; (des Gefetes) izdava.

erlauben dovoliti, dopustiti, pripustiti; *impf.* dovoljevati, dopušćati; es ist erlaubt dopušćeno je, sme se.

Erlaubnis f. dovoliſev, dovoljenje, dopust, dopušćanje; ich habe — smem; bitte um — prosim, dovolite mi; mit — dopustite, dovolite, naj smem.

Erlaubnisschein m. dopustni list, dovolilni list.

erlaubt dovoljen, pripuščen.

erlaubt svetěl, presvetěl.

Erlaucht f. svetlost.

erlaubten ubrati (-berem), upaziti, spasti (-pasem); *impf.* ubirati.

erläutern j. erklären.

Erle f. jelša, olša; dem. jelšica; coll. olšje, jelševje.

erleben doživeti, učakati, dočakati.

Erlebnis n. prigoděk, pripetěk, naključba.

erledigen osvoboditi, oprostiti; rešiti; *impf.* reševati, v čisto dejati (denem), devati; (abthun) odpraviti, *impf.* odpravljati; (Geſuch) rešiti, reševati; erledigte Stelle izpraznjena služba; die Sache ist erledigt reč je dognana, — razsojena.

Erledigung f. rešitěv, rešenje, rešilo; odprava; in — des Auftrages po nalogu: in — kommen izprazniti se.

erlegen uložiti, položiti; *impf.* ulagati, polagati; (Wild) ustreliti, ubiti (-bijem).

Erleger m. uložnik, uložitelj.

erleichtern lajšati, lehčati; polajšati, olajšati, zlajšati, polehčati, izlahkotiti, olahkotiti; *impf.* polajševati, polehčevati.

Erleichterung f. polajšava, olajšava, polajšěk, olajšěk, (p)olakšica.

erleiden prestati (-stojim), pretrpeti, prenesti; *impf.* prenašati; (Schaden) škodo imeti (imam).

Erlen- olšev, jelšev.

Erlenbaum m. j. Erle.

Erlenholz n. jelševina, olševina.

Erlenwald m. jelševje, olšje, olšina.

erlernen naučiti se, priučiti se.

erlesen izbrati (-berem), odbrati, izvoliti; *impf.* izbirati, odbirati.

erleuchten razsvetiti, razsvetliti, osvetiti, razsijati (-sijem); *impf.* razsvečevati, razsevati; j. auſſlären, beleuchten.

Erleuchtung f. razsvečava, razsvetljenje.

erliegen ležati (-im), biti (sem); unter der Last — onemoči (-morem), iznemoči, obnemagati; er wird d. Krankheit — ne bo prebolel, — shodil; die bei Gericht —den Gelder denarji pri sodniji shranjeni. [gan.

erlogen izmišljen, lažljiv, lažnjiv, zla-

Erlös m. skupilo, skupiček.

erlöschen intr. gasniti; ugasniti, pogasniti; *impf.* ugašati; (aufhören) nehati, prestati (-stanem), miniti; *impf.* nehavati, prestavati, minjevati; (aussterben) pomreti (-mrjem), odmreti; *impf.* pomirati; (v. Termin) steči (-tečem), poteči; *impf.* potekati; tr. gasiti, pogasiti, ugasiti; *impf.* pogašati; erlöschen ugasěl, minul, umrl, mrtěv.

Erlöschen n. ugasnenje, prestaněk, umrtje; (des Feuers) gasitěv; (eines Termins) iztek, potek.

Erlöschung f. j. Erlöschen.

erlösen rešiti, odrešiti, oteti (-tmem), osvoboditi, odkupiti; *impf.* reševati, otevati, odkupovati.

Erlöser m. odrešitelj, odrešnik, odkupnik.

Erlöste m. odrešeněc, rešeněc, odkupljeněc; f. rešenka, odkupljenka.

Erlösung f. rešitěv, odrešitěv, odrešenje, rešilo, otetba; odkupljenje.

Erlösungsfunde f. ura rešitve.

erlügen

— 193 —

ernsthaft

erlügen izmisliti, zlagati (zlažem) se;
erlogen izmišljen, lažujiv.

ermächtigen pooblastiti, oblast komu
dati; *impf.* pooblastovati, oblast komu
dajati.

Ermächtigte m. pooblaščenče. [stilo.

Ermächtigung f. pooblastitëv, poobla-

ermahnen opomniti, opomeniti; posvariti: *impf.* opominjati, opominjevati, svariti.

Ermahner m. opominjalče, svarilče.

Ermahnung f. opominjanje, opomin,
svaritëv, posvaritëv, posvarilo.

ermangeln manjkati; pomanjkati,
zmanjkati, primanjkati; *impf.* zmanj-
kovati; das Gericht wird nicht — sod-
nija bode gotovo storila; ich werde
nicht — zu kommen gotovo pridem.

Ermangelung f. pomanjkanje; in —
eines Besseren ker nimam boljšega.

ermannen sich ohrabriti se, ujunačiti
se, srce si vzeti (vzamem); *impf.* srce
si jemati (jemljem).

ermäßigten znižati, zmanjšati; *impf.*
zniževati, zmanjševati.

Ermäßigung f. znižanje, zniževanje,
znižava, zmanjšava.

ermatten tr. upehati, utruditi, osla-
biti; *intr.* oslabeti, onemoči (-morem),
upehati se, opešati.

Ermattung f. opešanje, utrudba, one-
moglost.

ermessen primeriti, izmeriti; *impf.*
premerjati, izmerjati; (schäben) ceniti,
preceniti, presoditi, preudariti; *impf.*
presojati, preudarjati.

Ermessen n. razsod, sprevid, preuda-
rëk; nach dem — des Richters kakor
bode sodnik razsodil.

ermesslich izmerën.

ermitteln izvedeti (-vém), dozvedeti,
izslediti, izpasti (-pasem), uganiti, iz-
najti (-najdem); *impf.* izvedati.

Ermittelung f. izvedba, dozvedba, iz-
najdëk.

ermöglichen mogoče storiti, *impf.*
— delati.

ermorden umoriti, usmrtiti; (erschla-
gen) ubiti (-bijem), *impf.* ubijati.

Ermordete m. umorjenče.

Ermordung f. umór, moritëv; (Todt-
schlag) uboj.

ermüden tr. pehati, truditi, slabiti;
pf. upehati, izpehati, utruditi, zdelati;
intr. utruditi se, upehati se; (v. Gehen)
shoditi se; (durch Arbeit) zdelati se,
prevrediti se.

ermüdend utrudljiv, trudapoln.

ermüdet utrujen, zdelan, spehan,
shojen.

Ermüdung f. trud, upeh, opešanje.

ermuntern buditi, dramiti; pf. zbu-
diti, izbuditi, zdramiti; *impf.* zbujati;
fig. vzpodbuditi, spodbosti (-bodem);
*impf.* vzpodbujati, spodbadati.

Ermunterung f. spodbuda, vzpod-
budba, vzpodbujanje; spodbadanje,
bodrenje, bodrilo.

ermuthigen osrčiti, ohrabriti, pod-
buditi; *impf.* podbujati, srce delati,
osrčevati, bodriti.

Ermuthigung f. podbuda, vzpodbudba,
osrčevanje.

ernähren rediti, živiti, hraniti, ko-
jiti; pf. prerediti, preživiti, izkojiti;
*impf.* prerejati, preživljati, živež komu
dajati; — sich rediti se, živiti se 2c.

Ernährer m. rednik, reditelj, hrani-
telj; —in f. rednica, rediteljica, hra-
niteljica.

Ernährung f. reja, reditëv; hranitba;
živež, hrana.

Ernährungsorgan n. hranilo.

ernennen izvoliti, postaviti, imenovati
koga za kaj, koga čim (učiteljem).

Ernennung f/imenovanje, postavljanje.

Ernennungsdecret n. imenovalni list,
— odlok.

erneuern ponoviti, obnoviti, preno-
viti; *impf.* ponavljati 2c.

Erneuerung f. oponova, ponovitëv,
obnova, obnavljanje.

erniedrigen ponižati, znižati; *impf.*
poniževati, zniževati, v nič devati; sich
— ponižati se, *impf.* poniževati se.

erniedrigend poniževalën.

Erniedrigung f. poniževanje, ponižba.
ernst resën, resnobën, ozbiljën, važën;
(fstreng) ostër, osorën; (Wille) resnična
—, trdna volja.

Ernst m. resnost, resnota, zbilja; im
— za res, v resnici, brez šale; mit —
arbeiten s trdno voljo delati.

ernsthaft resën, resnobën; f. ernst.

13

Ernstigkeit

— 194 —

erröthen

Ernstigkeit f. resnost, resnobnost.

ernstlich resën, resničën, zaresën; das ist mein —er Wille to je moja oder resnična volja.

Ernte f. žetěv; (Drudhtertrag) letina.

ernten žeti (žanjem); požeti; (v. Heu) spraviti; (v. Dشت) brati (berem); pobrati.

Erbarer m. zmagalče, premagalče, osvojevalče.

erbern dobiti, zmagati, osvojiti, prisvojiti; *impf.* dobivati, zmagovati, osvajati; (durch *Kampf*) pribojevati.

Erbrrung f. osvojitěv, zmaga, premaga; fig. nakloniti si sree; prikupiti se komu; *impf.* prikupovati se.

Erberungsfuchs f. pohlep po zmagi, — osvojitvi.

eröffnen tr. odpreti, otvoriti; *impf.* odpirati; (Brief) razpečatiti, odpečatiti; *impf.* razpečatovati; (eine Zisung) začeti (-énem), *impf.* začenjati; (mittheilen) razodeti (-denem), odkriti (-krijem), naznaniti; *impf.* razodevati, odkrivati, naznanjati; (Concurš) natečaj razglasiti, kant napovedati (-vém), konkurs razpisati (-pišem); *impf.* razglašati; *intr.* odpreti se, *impf.* odpirati se, razodevati se.

Eröffnung f. odprtje; (Mitttheilung) naznanilo, razodetje; (des Concurseš) razpis, razglas; (einer Versammlung) začetěk.

Eröffnungsrede f. začetni govor.

erörtern preudariti, presoditi, pretresti. v pretres vzeti (vzamem), pretehtati; *impf.* preudarjati, presojati, pretresati, pretehtovati; ſ. auſklären.

Erörterung f. pretresovanje, pretres, presoja.

Erosion f. izmiljanje, izpiranje.

erotisch erotičen, ljubavěn.

erpicht sein drhteti po čem, drt (drht) biti (sem) na kaj, hlepeti po čem.

erpressen prisiliti, izsiliti; *impf.* prissiljevati.

erproben izkusiti, preskusiti, poskusiti; *impf.* preskušati.

erprobte skušen, preskušen, doskušen.

Erprobtheit f. skušenost, preskušenost.

erquicken okrepčati, okrepiti, očvrstiti, poživiti, povlažiti; *impf.* okrepčevati, poživljati.

erquicken krepčalěn, krepilěn, pozivljalen.

Erquickung f. okrepčava, okrepa, pozivěk.

errathen uganiti, zadeti (-denem); *impf.* uganjevati, ugibati (-gibljem), zadevati.

erregbar vzbúděn, dražljiv, razdrážěn.

Erregbarkeit f. vzbudnost, dražljivost, razdražnost.

erregen vzbuditi, ganiti, zdražiti, razdražiti; *impf.* vzbujati, razdraževati; (aufstiften) napraviti, vneti (vnamem); *impf.* napravljati, vnemati; ſ. aufregen. [jenje.

Erregung f. vzbuda; razdražba, bu-

Erregungsstand m. vzbujenost, stanje vzbujenosti.

erreichbar doséžen, dostižen; d. Ange — dogleděn; (zugänglich) dostópěn, pristopěn.

Erreichbarkeit f. dosežnost, dostižnost, pristopnost.

erreichen doseči (-sežem), *impf.* dosegati, dosegovati; (im Gehen) doiti (-idem), doteči, dohiteti; *impf.* dohajati, dotekati; (ein Alter) doživeti, učakati, v leta priti (pridem); (das Ziel) dognati (-ženem), doseči (-sežem); *impf.* dosegati.

Erreichung f. dosega.

erretten oteti (otmem), rešiti, osvoboditi, oprostiti, spasiti; *impf.* otevati, reševati.

Erratter m. rešnik, rešitelj.

Errettung f. otetba, otetje, rešitěv, osvoboditěv.

errichten (eine Senkrechte) postaviti, *impf.* postavljati; (ein Dreied) sestaviti; (eine Anstalt) ustanoviti, utemeljiti, osnovati (-snujem), napraviti, vpeljati; *impf.* ustanávljati, naprávljati, vpeljevati; (ein Bündnis) skleiniti, zvezo storiti; *impf.* sklepati.

Errichtung f. postavljenje, ustanoviřtěv, naprava, osnova.

Errichtungsurkunde f. ustanovitna listina

erringen dobiti, pridobiti, pritruditi (si kaj); *impf.* dobivati.

erröthen zarudeti, zardeti, zagoreti; *impf.* rudeti, rdeti se, zarudevati, za-

errufen

— 195 —

erschreien

gorevati; rudečica ga prehaja; erröthe
vor dir selbst sram te bodi.

errufen priklicati (-kličem), doklicati, dozvati (-zovem). [bitěk.

Errungenſchaft f. pridobitěv, pridoversättigen nasititi, nakrmiti, nadovoliti; *impf.* nasitovati.

erſättlich nasitljiv, nasitěn.

Erſättlichkeit f. nasitljivost, nasitnost.

Ersatz m. vračilo, povračilo; die er-
ſetzte Sache nadomestilo, namestilo,
povraček; (Schadenerſatz) zamena za
kvaro, povračilo škode; (Surrogat)
namestěk; — leisten povrniti, nado-
mestiti, odškodovati; *impf.* povračati,
nadomestovati. [čila].

Ersatzanspruch m. pravica do povra-
čerhleistung f. povračilo, povrnitěv,
povračba; nadomestitěv.

Ersatzmann m. namestnik.

erſaufen utoniti, utopiti se; *impf.*
utapljati se.

erſaufen utopiti, potopiti; *impf.*
utapljati.

erſchaffen stvariti, ustvariti, storiti;
*impf.* stvarjati.

Erschaffer m. stvarnik, stvaritelj.

Erschaffung f. stvarjenje, stvaritěv;
(das Erſchaffene) stvarstvo.

erſchallen zadoneti, zglasiti se, raz-
legniti se; *impf.* doneti, razlegati se.

erſchaudern zgroziti se, zadrhtati,
srhniti; *impf.* sršati (-im), lasje mu
sršé, groza ga obide, strah ga spreleti.

erſchauen ugledati, zagledati.

erſcheinen prikazati (-kažem) se, po-
kazati se, objaviti se; *impf.* prikazo-
vati se, pokazovati se; (irgendwo) priti
(pridem) kam, znajti (-najdem) se kje;
(v. Buche) iziti (-idem), na svitlo (na
dan) priti; *impf.* izhajati, na svitlo
prihajati; (erleuchten) zasijati (-sijem),
zasvetiti se, zalesketati (-leskečem) se;
(vorkommen) zdeti se, dozdevati se,
kazati (kažem) se.

Erscheinen n. prikaz; (irgendwo) pri-
hod; (v. Gesetze) izdava.

Erscheinung f. prikaz, prikazanje, po-
jav; (Gesicht) prikazēn (-i); (d. Herrn)
prikazanje, razglašenje.

erſchießen ustreſtiti; (nach und nach)
postreſtiti, postreſljati.

erſchlaſſen intr. onemoči (-morem),
obnemoči, oslabeti, omlahniti, om-
gati; *impf.* omagovati, oslabevati,
omlahávati.

Erschlaſſung f. obnemoč (-i), oslabljenje, mlahavost, slabost.

erſchlagen ubiti (-bijem), pobiti; *impf.*
ubijati; v. Bliß — treščen človek (od
strele).

erſchleichen prihinavčiti, pritihop-
piti, izviti, po zvijačnosti dobiti, pri-
sladkati, izpodlesti (-lezem); *impf.*
izpodlezovati.

erſchließen f auſchließen; ſich — od-
preti se, razmakniti se, regniti; *impf.*
odpirati se; prezati se.

erſchmeicheln j. erſchleichen.

erſchnappen uhlastniti, popasti (-padem), ušapniti.

erſchöpfen izčrpati (izčrepati) (-am
u. -ljem), počrpati, pozajeti (-zajmem);
*impf.* izčrpovati, pozajemati; (ernū-
den) oslabiti, upehati, zdelati, moč
vzeti (vzamem) komu; (aušiceren) iz-
prazniti; die Caffe ist erſchöpft denar-
nica je prazna, denar je pošěl; (den
Boden) izmolzti, izmlezti (-molzem);
(das Vermögen) potrositi, zapraviti;
*impf.* zapravljati; meine Geduld ist er-
ſchöpft moja potrpežljivost je pri kraji;
ſich — opešati, obnemoči (-morem),
oslabeti.

erſchöpfend popoln, dovoljěn, nadro-
běn, jedernat; adv. popolnoma, dovelj,
dodobra, do jedra.

erſchöpft spehan, truděn, onemogěl,
nevečěn. [večnost.

Erſchöpfttheit f. onemoglost, trud, ne-
erſchrecken intr. ustrašiti se, prestra-
šiti se, zgroziti se, zdrzniti se, stres-
niti se, prepasti (-padem), strah koga
obide; *impf.* prestraševati se, strah
koga obhaja, prepadati; tr. ostrašiti,
prestrašiti, splašiti, oplašiti, v strah
pripraviti; *impf.* strašiti, plašiti, v
strah pripravljati.

Erschrecken n. strah, prepast (-i), groza.

erſchreckend, erſchredlich strašěn, stra-
hovit, strahovitěn, strašanski, straši-
lěn, grozěn; adv. strašno, grozno.

Erschrecknis f. Erschrecken.

erschreien priklicati (-čem), doklicati.

13*

erschrocken

— 196 —

erstens

erschrocken prestrašen, ostrašen, pre-
paden.

Erschrockenheit f. prestrašenost.

erschüttern stresti, pretresti, zdrmati;
*impf.* pretresati; (das Herz) omečiti,
ganiti; *impf.* omečevati; (den Credit)
omajati, izpodkopati (-pljem); *impf.*
izpodkopovati.

Erschütterung f. stres, pretres, trepet.

erschweren težiti; obtežiti, otežiti;
*impf.* obteževati.

erschwerend težilën; —er Umstand
obtežilo.

Erschwernis f. obtežba, zadržek.

erschwingen zmoči (-morem), pre-
moči, dotegniti; sich — vzdigniti se,
vzleteti; *impf.* vzdigovati se.

erschwinglich dosežen, dosegljiv.

ersehen ugledati, zagledati, zapaziti,
ubrati (-berem); *impf.* ugledovati, ubi-
rati 2c.; (ermäßlen) izvoliti, izbrati
(-berem); *impf.* izbirati; (erkennen)
sprevideti, razvideti, razumeti; es ist
zu — razvidno je, previdno je, kaže
se, pokazuje se, razvidi se iz —.

erseßbar nadomestën, namestljiv;
povračljiv.

ersehen namestiti, nadomestiti, za-
meniti; *impf.* nameščevati, nadomesto-
vati, zamenjevati; (Kosten) povrniti,
*impf.* povračati.

erseßlich §. erseßbar.

Erseßung f. zamena, nadomestitěv,
povračba, povračilo.

erſichtlich viděn, razviděn, očitěn; —
machen poočiti, pojasniti, razložiti;
*impf.* pojasnovati, razlagati; (in Bü-
chern) zaznamenovati, vpisati (-pišem),
*impf.* vpisovati.

Ersichtlichkeit f. razvidnost, vidljivost.

ersinnen izmisliti, izumiti, izkovati,
izpresti (-predem), naklepati (-pljem);
*impf.* izmišljevati, naklepovati.

ersinnlich izmišljiv, izuměn.

ersonnen izmišljen, bos; ta je bosa.

erspähen zaslediti, zapaziti, ubrati
(-berem); *impf.* zasledovati, zapazo-
vati, ubirati.

ersparen prihraniti, privarovati, pri-
ščediti, založiti; *impf.* prihranjevati.

Ersparnis n. prihranilo, prihranitěv,
založěk, pričuvěk.

erſprieſen prikliti (-klijem), kal (-i)
pognati (-ženem).

erſprießlich tečën, tekovit, koristën,
dobrodejën, spešën, prospešën.

Erſprießlichkeit f. spešnost, tečnost,
koristnost.

erſpüren zaslediti, zavohati.

erſt adv. še le, stoprv; (früßer) prej,
poprej, popred; (zuerſt) vprvo, najprej,
najpred, izprva.

erſtarken ukrepiti se, ojačiti se, uja-
čiti se, moči dobiti, opomoči (-mo-
rem) si.

erſtarren *intr.* okreniti (okrepniti),
skrepeniti, okrkniti, otrpniti, odreve-
neti, okrepeneti, strniti se, steti (stmem)
se, ostekleti; (v. Külte) premreti, *impf.*
premirati; (v. Gliedern) odreveneti; (v.
Erlaunen) ostrmeti.

erſtarrt okrenen, otrpnen, premrl,
premrt, odrevenel.

Erſtarrung f. otrpnenost, okrenenost,
premrlost, odrevenelost.

erſtatten povrniti, vrniti; *impf.* po-
vračati, vračati, vračevati; Bericht —
poročiti, naznaniti, dati (od sebe) po-
ročilo; *impf.* poročati, naznanjati.

Erstattung f. povračba, povračitěv,
povračilo, povrnitěv; (Bericht) poroči-
těv, poročilo.

erſtaunen ostrmeti, osupniti, začuditi
se, zavzeti (-vzamem) se, presenetiti
se; *impf.* ostrmevati, zavzemati se.

Erſtaunen n. strmenje, osup, zavzetje.

erſtaunlich prečuděn; adv. silno,
strašno, neizrečeno.

erſte prvi; (ursprünglich) prvotěn;
fürs — vprvo, prvič; das — mal prvi-
krat, prvič; der Erſte prvák.

erſtehen prebosti (-bodem), presuniti,
prepahniti; *impf.* prebadati 2c.

erſtehen tr. kupiti na dražbi, dostati
(-stanem); *impf.* kupovati, dostajati;
intr. vstati (vstanem).

Erſteher m. kupěc.

Erſtehung f. kupitěv, nakup.

Erſtehungspreis m. dražbina cena.

erſteigen priti (pridem) na kaj, zlezti
na kaj, popeti (-pnem) se (na zid);
*impf.* prihajati, popenjati se.

erſtens adv. prvič, vprvo, najprvo,
najprej.

erstere

— 197 —

erwachsen

erstere prvi, poprejšnji; óni — ta.
erstgebärende f. prvésnica.
erstgeboren prvorojen, najstarši.
erstgeborene m. prvorojenče, prvenče;f. prvorojenka. [ren.

Erstgeburt f. prvorodstvo; f. erstgebo-
erstgenannt najprej imenovani, prvi.
ersticken intr. zadušiti se, zadehniti
se, zaduhniti se, zahlpuniti, zahlip-
niti; (an etwas) zadaviti se (nad čim);
(v. Nässe) zamokniti; (v. Teig 2c.) za-
duhniti; tr. dušiti: zadušiti, zadaviti;
(v. Unkraut) zatopiti.

ersticikend zaduščen. zadušljiv.

Erstikung f. zadušenje, zadava.

erstillen utoliti (jezo); (v. Blut) usta-
viti; impf. ustavljati.

erstlich adv. prvič, vprvo, najprvo,
najpred. pred vsem drugim.

Erstling m. prvenče, prvorojenče; —c
prvina, prvenščina, prvotina, novina.

Erstllings- prvotni; —verſuch prva
poskušnja.

erstreben doseči (-sežem), zadoseči;
impf. dosegati.

erstrecken f. ausſtrecken; (verlängern)
podáljšati, raztegniti, zdaljšati; impf.
podaljševati, raztezati; (eine Tägſaßg.)
preložiti, odložiti, predejati (-denem);
ſich — raztegati se, seči (sežem), se-
gati, širiti se, razprostirati se; seine
Gewalt erstreft ſich njegova oblast sega,
— gre, — se razteza 2c.

Erſtreckung f. razteza, razsir, pre-
ložitěv; odlog.

Erſtreckungsbescheid m. preložni odlok.

Erſtreckungsgesuch n. prošnja za odlog.

erstreiten pribojevati, priboriti, z orož-
jem si pridobiti; impf. pridobivati si.

erſtrichterlich prvosodni; —es Urtheil
razsodba prve sodnije (prvega sodišća).

erſtürmen z naskokom vzeti (vzamem),
v naskoku dobiti; impf. jemati (jem-
ljem), dobivati.

Erſtürmung f. vzetje z naskokom,
osvojitev.

erſuchen prositi (koga česa), popro-
siti, naprositi, nagovoriti; impf. na-
proševati, nagovarjati.

Ersuchen n. prošnja.

Erſuchſchreiben n. prosilno pismo,
prositěv.

ertappen otipati (-tipljem), ošlatati;
(auf frischer That) prestreči (-strežem),
zateči, zalezti; (festnehmen) zasačiti,
zgrabiti.

ertheilen podeliti, udeliti, dodeliti;
impf. podeljevati 2c.; Beſchl — veleti,
povelje dati: Ratß — svetovati; Un-
ferricht — učiti, podučevari.

Ertheilung f. podelitěv, dodelitěv.

ertönen zadoneti, zazveneti, zazvo-
niti; impf. zadonevati, razlegati se,
doneti.

Ertrag m. prinos, donesěk; dohoděk,
dobiček; pridelěk, obroděk; auf die
Hälſte des — na spolovino; — d. Jagd
lovščina.

ertragen prenesti (-nesem), pretrpeti,
strpeti, prestati (-stojim), prebiti (-bi-
jem); impf. prenašati, prestajati.

erträglich znosën, pretrpen.

Erträglichkeit f. prenosnost, pretrp-
nost.

Erträgnis n. dohoděk, dobičěk, pri-
delěk, obroděk.

ertragsam ploděn, roděn, plodovit,
plenjav. [kov.

Ertragsanschlag m. preudarěk dohod-

Ertragsfähigkeit f. plodovitost, rod-
nost.

Ertragsweig m. vrsta dohodkov.

ertränken utopiti, potopiti; impf.
utapljati.

ertrinken topiti se; utopiti se, utoniti,
potoniti; impf. utapljati se.

Ertrinken n. utop, utonitěv.

ertrohen prikljubovati.

Ertrunkene m. utopljeněc, utopnik;
f. utopljenka.

erübrigen prihraniti, privarovati;
impf. prihranjevati; es erübrigt noch
treba je še.

ermachen vzbuditi se, zdramiti se,
prebuditi se, predramiti se; impf.
vzbujati se, dramiti se.

Erwachen n. vzbuja, prebujenje.

ermachsen zrasti (-rastem u. -rasem),
vzrasti, do vrha zrasti; impf. zraščati,
doraščati, doraščevati; (hervorgehen)
izhajati, izvirati; in Redtěkraft —
pravno (postavno) moč zadobiti; impf.
zadobivati; fig. razmnožiti se, razrasti
se; impf. razraščati, razmnoževati se.

erwachsen

— 198 —

Erwerbssteuer

erwachsen dorasēl, odrasēl, odrastēl; —e Schade komu storjena oder pri-
zadeta škoda.

Erwachsene m. odrasli človek, odrasla
oseba.

erwägen premisliti, preudariti, pre-
tehtati, presoditi; *impf.* premišljati
(-ljevati), preudarjati, presojati, raz-
misljati.

Erwägung f. razmišljanje, pretehto-
vanje, premišljava, presoja; nach —
der Umstände premislivsi vse okolsčine;
in — ziehen na um vzeti (vzamem);
in — dessen, dass glede na to, z ozi-
rom na to.

erwählen izvoliti, izbrati (-berem);
*impf.* voliti, izvoljevati, izbirati.

Erwähler m. volilēc, volitelj, izbira-
lēc, izbornik.

Erwählte m. izvoljeněc, izbraněc.

Erwählung f. izvolitěv, izbor.

Erwähnen omeniti, spomeniti se česa,
v misel vzeti (vzamem); spomniti o
čem; *impf.* omenjati (-njevati), spo-
minjati se, v misel jemati (-mljem).

erwähnt omenjen, v misel vzet, ime-
novan.

Erwähnung f. omen, omeněk, omemba,
spominěk.

ermürmen segreti (-grejem), pogreti,
razgreti; *impf.* segrevati; sich — ogreti
se, razgreti se; *impf.* ogrevati se.

erwarten čakati (na) koga, pričako-
vati koga; počakati, pričakati, doča-
kati; (etwas) pričakovati, nadejati se
česa; upati od koga; einander — sča-
kovati se.

Erwartung f. pričakovanje, nada, up,
upanje, nadeja.

erwartungsvoll adv. težko —, željno
čakaje.

erwecken vzbuditi, zdramiti; *impf.*
buditi, dramiti, vzbujati, zbujati; den
Schlaf unterbrechen prebuditi, *impf.*
prebujati; (Mitleid) obuditi; *impf.*
obujati.

Erwecker m. buditelj. [ditěv.

Erweckung f. vzbujanje; obuda; obu-
erwehren sich braniti se, ubraniti
česa od. čemu; (los werden) iznebiti
se, otresti se, odkrižati se.

erweichbar omečljiv, omečen.

erweichen tr. mečiti, mehčati; ome-
čiti, omehčati; (im Wasser) razmočiti,
*impf.* razmakati; (rühren) ganiti, ome-
čiti; *intr.* meščati (-im); omehčati se,
omečiti se, odmekniti (se).

erweitend mečilēn, meščalēn.

Erweichung f. mehčanje, mečitěv,
omehčava.

Erweichungsmittel n. mečilo.

Erweis m. dokaz, izkaz.

erweisen dokazati (-kažem), izkazati,
izpričati; *impf.* dokazovati, izkazovati,
izpričevati; (Gutes) skazati, storiti;
*impf.* skazovati; Erhe — počastiti koga,
čast komu skazati; *impf.* skazovati;
sich — skazati se, pokazati se; *impf.*
skazovati se.

erweislich dokázěn, kar se more do-
kazati.

erweitern širiti; razširiti, porazširiti,
razprostreti; *impf.* razširjati, razpro-
stirati; (ausdehnen) raztegniti, raz-
makniti; *impf.* raztezati, razmikati.

Erweiterung f. razširjanje, razteg.

Erwerb m. delo, posěl (s kterim se
kdo živi); (das Erworbene) pridobitěk,
prislužek, pridelěk; (Gewinn) dobičěk;
(Gewerbe) obrt, obrtnija.

erwerben pridobiti kaj, pridelati;
*impf.* pridobivati, pridelovati; als
Landwirt — prikmetovati; als Haus-
wirt — prigospodariti; als Gastwirt
— prikrčmariti; als Fuhrmann — pri-
vozariti; durchs Heiraten — priženiti
2c.; (erreichen) doseći, *impf.* dosegati.

Erwerber m. pridobivalěc, prisluže-
valěč.

erwerbsam delavěn, marljiv, pridob-
jiv, prislužljiv.

Erwerbsamkeit f. delavnost, prisluž-
ljivost.

Erwerbsbeschäftigung f. prislužno (za-
služno) opravilo.

erwerbsfähig zmožen kaj pridobiti,
*impf.* pridobivati; prislužen.

Erwerbsfähigkeit f. prislužnost. [nost.

Erwerbsleiß m. pridnost, prizadev-
erwerbslos brez zaslužka.

Erwerbsmittel n. pridobilo, zaslužilo.

Erwerbsquelle f. vir zaslužka, iz česa
si kdo kruh služi, od kod se hrani.

Erwerbssteuer f. dobitkovina.

Erwerbssteuerrclasse

— 199 —

Erzhaus

Erwerbssteuerrclasse f. razred dobitkova-
vine.

Erwerbstitel m. pridobitno ime (-na);
ime pridobitka, — zaslužka.

Erwerbszweig m. vrsta pridobitkov,
— zaslužka.

Erwerbung f. pridobitěv, prislužba,
dosega.

Erwerbungsart f. pridobitni način.

ermidern odgovoriti, odvrniti; *impf.*
odgovarjati; (schriftlich) odvračati, od-
pisati (-pišem); *impf.* odpisovati; Grüß
— odzdraviti, *impf.* odzdravljati.

Erwiderung f. odgovor, odpis, odzdrav,
odvrnitěv.

ermiedern ponoviti, *impf.* ponavljati,
opetovati; (wiedervergeffen) vrniti, po-
vrniti; *impf.* vračati, povračati.

Ermiederung f. ponavljanje, ponovi-
těv, opetovanje, povračba, vrnitěv, po-
vrnitěv.

erwirken izprositi, pridobiti si; *impf.*
pridobivati si.

erwirtschaften prigospodariti; als Frau
prigospodinjiti.

erwischen zasačiti, uhvatiti, zgrabiti,
uloviti.

erwuchern priskopariti, po odrtiji za-
dobiti.

erwünschen poželeti, zaželeti; *impf.*
zaželevati.

erwünscht zaželen, všeč, prijetěn; —e
Gelegenheit prav lepa prilika.

erwürgen zadaviti, zadušiti; *impf.*
daviti, dušiti, zadavljati 2c.; (durch Zu-
schnüren) zadrgniti, zagrčiti; *impf.* za-
drgovati.

Erz. n. ruda; (Gold—) zlatica; (Sil-
ber—) srebrnica; (Glockenspeise—) bron,
zvonovina, medovina.

Erz- rudni; pre-, nad-; višji.

Erzader f. rudna žila.

erzählten praviti, pripovedovati, dopo-
vedovati, povedovati; povedati (-vém);
—d pripoveděn. [nik.

Erzählter m. pripovedovalěc, pripoved-
Erzählung f. povest (-i), pripovest,
pripovedka.

Erzart f. ruda, rudovina.

Erzaufbereitung f. pripravljanje rude.

Erzbetrüger m. goljuf goljufov, nad-
goljuf.

Erzbischof m. nadškof, nadvladika.

Erzbischoflich nadškofji, nadškofijski.

Erzbisthum n. nadškofija.

erböse prehudoběn.

Erzbösewicht m. največji hudobnež,
sama hudobija.

Erzdieb m. znikavt, prezviti tat, da
mu ga ni jednakega.

erzdumm preneuměn, bedast.

erzeigen § erweisen.

erzen ruděn, rudnat, bronast, medén.

Erzengel m. arhangelj.

erzeugen roditi, ploditi; poroditi, za-
roditi, obroditi, zaploditi; *impf.* za-
rajati; (von menschl. Hand) narediti,
napraviti, izdelati, proizvesti (-vedem);
*impf.* narejati, delati, izdelovati, pro-
izvajati; (v. Boden) roditi, dajati (da-
jem); obroditi, donesti; *impf.* dona-
sati; (v. Krankheiten) zarediti, zaplo-
diti; selbst erzeugte Wölle domača volna;
Selbsterzeugtes domač izdelěk, rokotvor;
—d roděn, rodilěn; (Boden) ploděn;
(v. Menschen) plodovit.

Erzeuger m. roditelj, rodnik; —in f.
roditeljica, rodnica; (v. Naturprod.)
pridelovalěc; (v. Kunstprod.) izdelova-
lěc; f. Producent.

Erzeugnis n. (Natur—) prirodni pro-
izvod, pridelěk, zaroděk, plod, plodina;
(Kunst—) izdelěk, rokotvor; f. Product.

Erzeugte m. rojeněc, zarojeněc, zarod.

Erzeugung f. izdelovanje, izdeláva;
pridelovanje, prideláva; Dl—oljarija.

Erzeugungskosten pl. stroški izdelova-
nja (pridelovanja).

Erzeugungspreis m. izdelna cena,
tvorna cena.

erzfaul prelen, ves len, sama lenoba.

Erzfaulenzer m. lenuh vseb lenuhov.

Erzseind m. poglavni sovražnik, za-
kleti sovražnik [slepar.

Erzauner m. slepar sleparjev, pravi
Erzgräber m. rudar.

erzgrob jako zarobljen, neotesan,
zagoveděn, robát. [než.

Erzgrobian m. zarobljeněc, zagoved-

Erzgrube f. rudnik, rudna jama.

erhältig ruděn, rudnat, rudovit.

Erhaltigkeit f. rudnost, rudovitost.

Erzhaus n. vladarska rodovina; vla-
dajoča hiša; (Schmelze) plavež.

eisbar

— 201 —

Eventualität

eisbar jeděn, užitěn.

Erfreust e. n. nož in vilice, jedala pl.
Esse f. ognjišće, vigěnj (-gnja), ješa,
pec (-i).

Es sen jesti (jem); snesti (snem), po-
jesti; zu Mittag — obédovati, kóšiti,
južinati; zu Abend — večerjati; (Kern-
früchte) zobati (-bljem); pozobati;
(gierig) žreti, goltati: sich satt — na-
jesti se; (stückweise) mrnikati, mrvičiti;
wenig essend malojeděn.

Essen n. jed (-i). jelo, jedilo, jestvina,
hrana, piča; (Mahlzeit) obed, obédo,
kosilo, obrok.

Essenz f. evet, jedro, esencija; (Wesen-
heit) bistvo, bitnost.

Esser m. jeděc, jedež; (ein schwacher)
malojeděc, malojedež; (starfer) požeruh,
neték; — in f. jedica.

Esgabel f. vilice pl.; dem. viličice pl.

Esgelage n. pojedina, gostina, gostija.

Esgeschirr n. mizno posodje. [nost.

Esgier f. požrešnost, jedičnost, ješč-
essgierig požrešěn, ješć, jedičěn, la-
kotěn.

Essig m. ocět, kis, jesih, vrisk; Essig-
ocetni, kisovski, jesihov.

essigartig kisast, jesihast.

Essigbrannter m. octar, kisovar.

Essigfabrik f. octarnica.

Essiggeist m. ocetni —, jesihov evet.

Essiggurke f. kumara.

Essighandel m. kupčija z octom oder
jesihom.

essigfauer kisěl kakor ocět.

Essigsäuere f. ocetna kislina.

Essigzucker m. ocetni, kisli sladkor.

Esslöffel m. žlica; dem. žličica.

Essluft f. ješčnost, jedičnost, sla.

essluftig ješčěn, jedičěn.

Esssaal m. obednica.

Essware f. jestvina, jestivo, jelo.

Esszeit f. čas k jedi; zur — ob jedi,
med jedjo.

Estrich n. tlak; (Zimmerdecke) strop,
ostropje.

etablieren ustanoviti, osnovati, ure-
diti; *impf.* ustanávljati; sich — naseliti
se, nastaniti se; (v. Kaufleuten) kup-
čijo začeti od. odpreti.

Etablissemment u. započetje; prodajal-
nica; zavod.

Etage f. nadstropje.

Etat m. stan; preudarěk, proračun.
etatmäßig adv. po preudarku.

Ethik f. nravoslovje, nravstveni nauk,
nauk o nravstvenosti.

Ethnographie f. narodopis, etnografija.

ethnographisch narodopisēn, etnogra-
fičēn.

Etikette f. dvorska šega, dvorski obi-
čaj, etiketa; napisni listěk.

etliche pron. nekteri, nekateri, jedni;
nekoliko, nekaj.

etlichemal adv. nekolikrat.

Etui n. tok.

etwa adv. kakikrat, včasi; (beiläufig)
okoli, blizo, pri.

etwaig kak (-a, -o), znabitěn; der
—e Uberschuss ako morebiti kaj pre-
ostane.

etwas pron. kaj, nekaj; — schwarz
čunkast; — blond rumenkast 2c.

etwelsche f. einige.

Etymolog m. etimolog.

Etymologie f. etimologija, slovotvorje,
izvajanje od. izsledovanje besed.

etymologisch etimologičěn.

etymologisieren etimologizovati, be-
sedo izvajati.

euer pron. vaš; reflex. svoj; euret-
willen zavoljo vas, zariadi vas.

Eule f. sova, vjér (-i), skovir; dem.
sovica; (Falter) sovka; Eulen- sovin,
sovji.

Eulenspiegel m. pavliha, pavliščec.

Eunuch m. skopljeněc, kopljeněc.

Euphemismus m. evfemizěm, blago-
rečnost, polepšica.

euphemisch blagorečěn.

Euphonie f. evfonija, blagoglasje.

euphonisch blagoglasěn.

Eurhythmie f. blagomerje, skladnost.

eurhythmisch blagomerěn, skladěn.

eurig f. euer.

[vimice.

Euter f. vime (-na); dem. vimčěk,
eutern pripustiti, *impf.* pripuščati,
vimljati.

evangelisch evangeljski.

Evangelische m. evangelěc.

Evangelist m. evangelist, blagovestnik.

Evangelium n. evangelij, blagovest (-i).

Eventualität f. eventuvalnost, slučaj-
nost.

eventuell

— 202 —

Expansion

eventuell eventuvalěn, slučajěn.

evident očividěn, očitěn, razviděn.

Evidenz f. očividnost, očitnost; milit.
razpregled, razvidnost; in — halten
na razpregledu imeti (imam) (občane).

Evidenzhaltung f. razpregled, razvid-
nost. [jěn.

evidenzuständig razpregledno-pristo-

Evolution f. razvoj, razvitěk. [jati.

evolvieren odviti (-vijem), *impf.* odvi-

ewig večen, vekovečen, brezkončen;

adv. večno, vekomaj, na veke, na vse
veke; es ist doch — Schade pač velika
škoda.

Ewigkeit f. večnost, brezkončnost;
bon — od vekomaj; in — na veke;
bon — zu — od vekomaj do vekomaj,
na veke vekov.

eigentlich s. eigw.

Er- bivši, nekdanji; Erfürst bivši
knez, razknez.

eract s. genau, pünftlich, präciš.

Erhaltung f. s. Begeisterung. [pit.

Eramen n. skušnja, izpraševanje, iz-

Eraminand m. izpraševanč.

Examinerator m. izpraševalēc.

Erecedent m. izgrednik, prestopnik.

ercellent izvrstěn, izborěn.

Excellenz f. vzvišenost, ekscelencija.

Excellieren odlikovati se, nadkriliti;
*impf.* nadkrilovati.

excentrisch izsreděn, odsředěn; fig.
prenapét.

Errentricität f. izsrednost, ekscentrič-
nost; nastranost.

erceptiv iziměn, izjeměn.

Exception f. iziměk, izjema.

exercpieren izpisati (-pišem) iz —,
posneti (-snamem); *impf.* izpisovati,
posnemati.

Exerpte pl izpiski pl.

Excess m. izgred, prestopěk.

ercessiv izgredljiv; nezmerěn.

eritativ podbuděn, vzpodbudljiv.

eritieren podbuditi, vzpodbuditi;
*impf.* podbujati.

ercludieren izključiti, izkleniti, iz-
ločiti.

Exclusion f. izključenje, izklenitěv.

erclusiv izločěn, izklenilěn; —e adv.
razun, izključljivo. [těv.

Ercommunication f. izobčenje, izobči-

ercommunizieren izobčiti, izdružiti;
*impf.* izobčevati.

Erreamente pl. otrebki, iztrebki pl.;
f. Stuhlgang.

Excurs m. izlet.

Excufation f. opravičevanje, opravi-
čenje, izgovor.

Eregese f. eksegeza, razlaga.

Ereget m. razlagalec, razkladatelj.

Execution f. izvrsba, izvrševanje; ru-
bilo, rubež, rubežěn (-i).

Executionsausweis m. rubilna izkaz-
nica, rubilno izkazilo.

Executionsgesuch m. rubilna prošnja,
prošnja za eksekucijo.

executiv izvršilěn; —e Feilbietung
izvršilna dražba.

Ereutor m. izvrševalēc.

Erempel n. zgled, vzgled, primer;
zum — na primer, postavim; ein —
nehmen zgledovati se nad kom.

Ereemplar n. eksemplar, primerěk;
iztis.

eremplarisch zgleděn, v zgled in
strah, ostěr.

eremplificieren s primerom razjasniti.

Erequien pl. bile, bilije pl., zaduš-
nice pl.

erequieren iztirati, potirati; *impf.*
iztirjevati; (vollstrecken) izvršiti, *impf.*
izvrševati. [vežbati se.

ererrieren vaditi se (v orožji), uriti se,
Exercieren n. vaja, vadba, vežbanje
vojsčakov.

Ererierplak m. vadišče, vežbališče.

Erercierreglement n. eksercirski pra-
vilnik; vežbovnik.

Exercitium n. vaja, vadba.

erhibieren izročiti, vložiti, podati;
*impf.* izročati, vlagati, podajati.

Exhibitenprotokoli n. vložni zapisnik.

Exhibitium n. vloga.

Erhortation f. s. Predigt.

Eril n. prognanstvo. [obstaněk.

Eristenz f. bivanje, bitje; življenje,
Eristenzberechtigung f. pravica ob-
stanka; seine — beweisen dokazati pra-

vico svojega obstanka.

eristieren s. bestehen, sein.

ex off(ici)o adv. uradno.

erotisch inostranski; tuj.

Expansion f. s. Ausdehnung.

Fabriksinhaber

— 204 —

fahnenflüchtig

Fabriksinhaber m. lastnik tovarne.
fabrismäßig fabriški.

Fabrikspris m. fabriška cena.

Fabriksware f. fabriško blago. [tvo.

Fabrikswesen n. tovarništvo, fabriš-
Façade f. lice, čelo (poslopja), pro-
čelje, ospredje.

Fach n. predal; dem. predalēc, pre-
dalčēk; (Geschäft) stroka, opravilo,
opravěk; das ist nicht mein — to ne
spada v moje opravilo, to ni moj posěl;
(Lehrfach) nauk, učni predmet; učitelj-
stvo, učiteljski stan; Fach= predmetni.

fächeln tr. pahljati, hladiti; intr.
pihljati, veti (vejem).

fachen pahati, mahati, opahati; (ein-
reihen) rediti; razrediti, *impf*. raz-
redovati.

Fächer m. páhalica, pahljača; dem.
páhalce. [čast.

fächerförmig pahljačast; bot. predal-
fächerig pregrajen.

fächern f. fächeln.

Fächerpalme f. mahálasta palma.

Fachgebür f. predalnina.

Fachgelehrte m. strokovnjak, veščak.

fachgemäß reči primerěn.

Fachlehrer m. strokovni učitelj, učitelj posebnega predmeta.

Fachmann m. f. Fachgelehrte.

Fachstudium n. strokovno učenje,
učenje posebnega predmeta.

Facit n. znesěk, vsōta; koněc.

Fakel f. bakla, plamenica.

Fackelmann m. baklar.

Fackelmusik f. godba pri baklah. [se.

fackeln trpoleti, migati; obotávljati

Fackelträger m. baklar, baklonosēc.

Fackelzeug m. bakláda, sprevod z baklami.

Facon f. oblika, kroj; nach der neue-
sten — po najnovejšem kroji. [pisa].

Facsimile n. sniměk, posnetěk (roko-
facsimilieren posnéti (posnamem),
*impf*. posnémati.

factisch dejanski, resničen; adv. v
dejanji, v resnici.

Factor m. upravitelj, činitelj, faktor;
(arithm.) množnik.

Factoreif. upravilnica, upraviteljstvo.

Factotum n. er ist sein — desna roka
mu je.

Factum n. dogoděk, dejanje, fakt; es
ist ein — res je; f. Thatfache.

Factur f. faktura, kupčijski račun (za
poslano blago).

Facturbuch n. računska knjiga. [lišča.
Facultät f. fakulteta, oddelěk vseuči-
fade pust, plehěk, neslastěn, neslan,
zopern; ein —r Mensch sitnež, neslan
človek.

fädeln vdéti (-denem), *impf*. vdévati
(nit); sich — puliti se.

Faden m. nit (-i), koněc; dem. nitka,
konček; (gedreht) sukaněc; (ungeſpon-
nen) vlakno; (eines Seiles) stremén,
plemén; (Maß) seženj; leitender —
nit vodnica; (Bindf.) motvóz; Faden-
nitni.

fadenartig nitkast.

füdenig nitěn, v niti; z. B. zwei—
dvonitěn, v dve niti.

fadenmacht golonag, gol in nag.

fadenſcheinig ogoljen, odrgnen, pre-
slegast, lozěn. [nitke.

Fadensilber n. predeno srebro, srebrne

fadenweise adv. po niti.

Fadenwurm m. živa nit (-i), lasnica,
trihina; podkožnjak, živa struna.

Fadheit f. plehkost, neslanost, sitnost.

Fagott m. u. n. fagót.

Fagottift m. fagotist.

fähig zmožěn, sposoběn, pripravěn,
prikladěn; (geschickt) sposoběn, vešć,
iznajden, prinareděn, ročěn; ein —er
Kopf bistra glava; in Bissg. f. bar.

Fähigkeit f. zmožnost, sposobnost,
ročnost. [sobnosti.

Fähigkeitszeugnis n. spričevalo o spo-
fahl rumenkast, plavkast; (v. Mensch.)
bled, obleděn; (welt) osuhěl, vel.

fahlgelb bledorumen, plavkast.

fahlgraun sivkast, sinji.

fahlroth bledor(u)dèć. [(koga).

fahnden iskati (iščem), zasledovati

Fahne f. zastáva, prápor, bandéro;
Kirchen—karógla; dem. zastávica, ban-
dérce, práporce; die — aufpflanzen
zastavo razviti (-vijem); Fahnen= za-
stavni, banderni.

Fahneneid m. priséga pri zastavi.

fahnenflüchtig ubéžen; — werden za-
stavo zapustiti, ubéžati (-bežim); *impf*.
ubégati.

fahnenförmig

— 205 —

fallen

fahnenförmig bandérast. [vo.

Fahnenfchwingen n. mahanje z zasta-

Fahnenflange f. bandérisče. [ve.

Fahnenweihe f. blagoslovljenje zastat-

Fähnrich m. zastavonosěc.

Fahr- vožnji.

fahrbar vozěn, vožnji.

Fahrbarkeit f. voznost.

Fahre f. rázor, brazda.

Fähre f. ladija; brod (-ú u. -a), pré-
voz (prevóza).

fahren tr. peljati, voziti; (über etw.) prepeljati, prevesti (-vedem); *impf.* prepeljávati, prevájati, prevážati; *intr.* peljati se. voziti se; (über etw.) pre- peljati se; *impf.* prepeljávati se, pre- vážati se; fahrend ankommen pripeljati se; sich satt — navoziti se, navelićati se vožnje; ich werde — popéljem se; spazieren — sprevoziti se, *impf.* spre- vážati se; (im Schlitten) sánkati se; in den Himmel — v nebesa iti (idem u. grem); (aus d. Bette) skočiti, pla- niti; (aus d. Hand) izmakniti (-mak- nem) se, *impf.* izmikati se; (mit der Hand hin u. her) máhati; (in d. Tasche) seči (sežem), poseči, posegniti (-nem); *impf.* ségati, poségati; (in d. Haare) spopasti (-padem) se, *impf.* spopádati se; etw. — lassen v nemar pustiti, opu- stiti; *impf.* v nemar puščati, opuščati; (durch d. Kopf) prešiniti (-nem), spre- letéti; *impf.* sprelétati; fahre wohl z Bogom! srečno! fahre ab poberi se.

Fahren n. vožnja; durch — verdienen, verlieren privozáriti, zavozariti.

fahrend vozěn, popotěn. [nina.

Fahrgeld n. brodnina, brodarina, voz-
Fahrgелеgenheit f. prilika voziti se,
voz.

Fahrgeleise n. kolovoz, kolovóznica.

Fahrgut n. vožnje blago, premakljivo
blago.

Fahrkarte f. vozovnica.

fahrlässig zanikarěn, nemarěn, malo-
marěn, neroděn, neskrběn.

Fahrlässige m. zanikarnež, nemarnež;

f. zanikarnica, nemarnica. [nost.

Fahrlässigkeit f. zanikarnost, nemar-

Fahrleise f. f. Fahrgeleise.

fahrlos f. gefahrlos.

Fahrnis n. f. Fahrgut.

Fahrpost f. vožnja pošta.

Fahrpreis m. voznina. [pošti.

Fahrsendung f. posiljatěv po vožnji

Fährslange f. drog.

Fahrt f. vožnja; (Wagen) voz; (Reise)

pot (-a u. -i).

Führte f. sled (-ú, -a, -í).

Fahrweg m. kolovòz, kolnik, kolo-
vozni pot, vozníca.

Fahrzeug n. vozilo, plovilo, ladija.

falb bled, obléděn, rumen, žolt.

Falbe m. plavěc; f. plavka.

falben bledéti, rumenéti; obledéti,
orumenéti; *impf.* obledévati.

Fälber m. (salix alba) bela vrba,
rakita. [tovje.

Fälberwald m. vrbje, vrbovje, rakir-
Falke m. sokol; (Weibch.) sokolica;
dem. sokolič; Falken- sokolov, sokolji,
sokolski. [oko.

Falkenauge n. sokolje oko; bistro

Falkenbeize f. lov s sokoli.

Falkenblick m. sokolov pogled; bistěr pogled.

Falkenhof m. sokolnják.

Falkenier m. (auch Falkonier) sokolar.

Fall m. pad, paděc; (d. Fallen) pad,
pádanje; (d. Wassers) slap, sopot, skok;
(Vertrodkn.) pádanje, usihanje; (Um-
stand) okólischina, slučaj, reč; (Creignis)
prigóděk, dogóděk, primérljaj, slučaj;
(in der Gramm.) sklon; im —, dass,
falls ko bi; erforderlichenfalls ako je
treba; auf jeden — vsakáko, po vsaki
ceni; auf keinen — nikakor, kratko in
malo ne, po nobeni céni; sezen wir
den — mislimo si, recimo; nöthigen-
falls f. erforderlichenfalls; von — zu —
za vsak slučaj od. primerljaj posébej;
im entgegensehnen — nasproti, sicer,
drugače, inače.

fällbar séčěn, posekljiv, kar se sme sékati.

Fallbewegung f. padanje (phys.).

Fallbrücke f. dvigljiv most.

Falle f. past (-í); (Mäuſe—) míšnica;
(mit Bogen versehen) samostrel; (für
die kleinen Vögel) kloněk; fig. mreža,
zanka, nastava.

Falleisen n. skopěc.

fallen pasti (padem), *impf.* pádati;
(ungeſchidt) telébiti, telébniti; (ins

fällen

— 206 —

Faltenzahn

Wasser) štrbónkniti, pljusniti (v vodo); (v. Wasser) utéči se, upasti (-padem), uplahniti, usahniti; *impf.* utékati se, upádati, uplahovati, usihati; (zu Boden —) usédati se (chem.); (sich ergießen) teći, iztekati se, izlívati se; (umkommen) giniti, poginiti, cepniti; *impf.* cépati, pádati; (nieder—) zgruditi se, sčeniti se; (in d. Augen) (v oči) bíti (bijem); ins Wort — v besedo seči (sežem), besedo presékati; *impf.* — ségati, — presekávati; — lassen izpustiti: *impf.* izpuščati, kápati; er ließ den Muth — sree nu je upadlo; er ließ die Hoffnung — nádejo je izgubil; sich zu Tode — pasti in ubiti (padem in ubijem) se; d. Schnee, Regen u. s. w. — sneg —, dež naletuje; sneg —, dež gre.

fällen posékati, podreti (-derem u. -drem); *impf.* sékati, podirati; ein Urtheil — razsoditi, sodbo izreči; *impf.* razsojevati; (eine Senfrechte) spustiti, *impf.* spuščati (math.).

Fällen *n.* sékanje; seč (-i).

Fallendung *f.* sklon.

[(phys.).

Fallgeschwindigkeit *f.* hitrost pada Fallgesetz *n.* zakon pádanja (phys.).

Fallholz *n.* suhljád (-i), dračje, pábrki *pl.*

fallibel zmotljiv, zmoti podvržen, prevarljiv.

[vost.]

Fallibilität *f.* zmotljivost, prevarljifällig plačljiv, izpláčen, zapadel; (abgefahren) dotekel, potekel, pretekel; d. Wechsel ist — menica je dotekla od potekla.

Fälligkeit *f.* plačljivost, izpláčnost, preteklost.

Falliment *n.* propast (-i), kant.

fallieren propasti (-padem), na boben priti (pridem).

Fallkraft *f.* pádnost.

Fallmaschine *f.* pádalo, pádalnica.

Fallraum *m.* prostor padanja (phys.), padališče.

falls ako, če.

Fallschloß *n.* samopádna ključánica.

Fallstrick *m.* zanka, zádrga, nastava, locenj.

Fallsucht *f.* božjast (-i), pádavica, pádava bolezén (-i).

fallsfühig božjastěn, pádav. [pl.]
Fallthür *f.* lésa, samozaklopna vrata
Fallszeit *f.* čas od. trajanje pada (phys.).
falsch lažnjív, goljufěn; lokav; kriv, nápačen; —er Freund hinavski oder licemérski prijatelj; —e Lehre kriv náuk; —es Spiel goljufna igra; —es Glück nestanovitna od. lažnjiva sreča; —er Schliissel ponarejen ključ; —es Geld ponarejen denar; —er Weg kriva od. nápačna pot (-i); —er Name izmišljeno ime (-na); fig. podvržen, nepristěn; nezvest, nestanovitěn.

fälschen pačiti, kaziti, kvariti, priditi; popačiti, pokaziti, pokvariti, izpriditi; ponarediti, *impf.* ponaréjati; gefälschter Wein ponarejeno od. krščeno vino.

Fälscher *m.* kazilče; ponarejevalče.

falschgesinnt hinavski, zvit, licemérski.

Falschgläubig krivovérěn, krivovérski.

Falschgläubige *m.* krivovérěc; *f.* krivovérka.

Falschgläubigkeit *f.* krivovérstvo.

Falschheit *f.* lažnjivost, neresničnost; hinavstvo, licemérstvo, zvijačnost, nezvestoba, lokavost.

falschherzig zavidljiv, hinavski, licemérski.

falschlich *f.* falsch; *adv.* po krivem, krivo, nápačno.

[ja.]

Falschmünzer *m.* ponarejevalče denar.
Falschmünzerei *f.* ponaréjanje denarja.

Falsettimme *f.* *f.* Fistelstimme.

Falte *f.* guba, giba, zgiba; dem. gubica, gubka; (in d. Haut) grba, guba.

Fältel *m.* zgiběk.

fälteln zgíbati, gúbati, nagúbati; v gube nabrati (-berem), *impf.* nabirati.
falten *f.* fälteln; (Stirn) grbánčiti, zgrbánčiti; d. Hände — roke skleniti, *impf.* sklepati; gefaltet nabrán, zgrbánčen.

faltenfärmig gubast, nabrán.

faltenlos brezguběn, brez gub oder grb, gladěk.

Faltenmagen *m.* devetogub, devetogubnik.

Faltenpilz *m.* lisícica.

faltenreich gosto nabrán, gubàt.

faltenweise *adv.* gúboma.

Faltenzahn *m.* (zob) gubáč.

Falter

— 207 —

Färbung

Falter m. metúlj.

faltig nabrán, gubát, nagubánčen.

Falz m. zgib, pregib; (Einschnitt) zareza, vklad; (d. abgestoßene Ecke) zleb, bověc.

Falzbein n. gladílo.

Falzbrett n. viňálnica.

Falzeisen n. trebínik.

falzen zgibati, pregibati, v gúbe zlágati; zganiti, preganiti, v gúbe zložiti; (Haut) trébiti, mezdriti.

Falzer m. pregibalč, zlagáč.

Familiarität f. s. Vertraulichkeit.

Familie f. družina, obitelj (-i), posli m. pl.; (Eltern und Kinder) rodovina, rodbina; (Stamm) rod (-ú u. -a), pleme (-na); die — des Lehrers, d. Nachbars u. s. w. učiteljevi, sosédovi; Familien-družinski, obiteljski, domač, hišni.

Familienbegräbnis n. rodbinska oder obiteljska raka.

Familienglied n. rodovíněc, domač človek.

Familienglück n. domača sreča.

Familiengruft f. obiteljska raka.

Familienhaupt n. gospodár.

Familienkreis m. domači krog, obitelj (-i).

Familienleben n. domače življenje.

familienlos brez zaróda, brez obitelji.

Familienstolz m., er besitzt einen großen — ponaša se s svojim rodom, veliko si domisljuje zavoljo svojega rodú.

Familienvater m. | Familienhaupt.

Familienverband m. rodovinska zveza.

Familienzwist m. domači prepir.

famos s. berüchtigt.

Famulus m. | Diener.

[vek.

Fanatiker m. fanatik, prenapét člo-fanatisch prenapét, fanatičen. [zěm.

Fanatismus m. prenapétost, fanatik.

Fang m. lov (-í), lovljenje, lovítěv; auf den — ausgehen iti (grem) lovít; (das Gefangene) lov (-a u. -í), ulověk.

Fangarm m. lovka.

Fangeisen n. lisica, progla; (mit zwei Federn) skopěc.

Fangemesser n. lovski nož.

fangen loviti, sačiti; ujeti (-jamem), uloviti, zasáčiti, uhvátiti; (schnell ergreifen) popasti (-padem), zagrabiti; *impf.* popádati; (alles) poloviti; Feuer —

vneti (vnamem) se, užgati (-žgem) se; *impf.* vnemati se, užigati se; gefangen halten v ječi imeti (imam); sich — loviti se u. s. w.; zaplesti (-pletem) se, *impf.* zaplétati se.

Fänger m. lověc.

Fängerei f. lov (-í), lovitěv.

Fanggeld n. lovnina.

[ka.

Fangheutschrecke f. hinavka, bogomól-Fani m. dečák, fantastín.

Fantasie f. u. ä. s. Phantasie u. s. w.

Fantom n. s. Phantom.

Farbe f. barva, boja, šarota, vap; dem. barvica, bojica; — bekommen písati (pišem) se.

Färbegeräth n. barvarsko orodje.

Färbehans n. barvarnica.

Färbeholz n. barvarski les, prežílika (Brafilienholz).

Färbekraut n. (Waid.) oblajst (-a).

Färbekunst f. bárvarstvo.

Färbemittel n. barvílo.

färben barvati, pobárvati; sich — barvati se; roth, grün, gelb u. s. w. r(u)dečiti se, zelenéti, rumenéti u. s. w.; (v. Obst) dozorévati.

Farben- barvni; bárvarski.

Farbendruck m. barvotisk.

Farbenhandel m. kupčija z barvami.

Farbenmaterial n. barvílo.

Farbenmuschel f. školjka od. lupína za barve.

farbenreich pisan, šarěn.

Farbenspiel n. menjávanje od. prelívanje barv.

Farbensioff m. barvílo, šarílo.

Farbenwechsel m. spremínjanje barv.

Farbenzerstreuung f. razsípanje barv.

Farbenzeug n. bárvana tkanína oder prtenína.

Färber m. bárvar; Färber- barvarski.

Färberbaum m. rujevina, ruj.

Farberde f. rudarska barva, bárvina prst (-í).

Färberei f. barvarija.

Färberhandwerk n. bárvarstvo.

Färberresede f. kotáněc.

Färberröthe f. brošč.

farbig pisan, pobárvan.

farblos brezbarvěn, nepisan.

Färbung f. barvanje, barva; s. a. Anstrich.

Farce

— 208 —

Fatsche

Farce f. norčija; (in d. Küche) sékanica; s a. Posse.

Farn m. praprot (-i).

Farnkraut n. f. Farn; coll. práprotje; Farnkraut- práprotni. [(-na).

Farnkrautsame m. práprotno seme

Färse f. telica, júnica. [zánov.

Fasan m. fazan, tetrév; Fasan= fa-

Fasanenhenne f. fazánka. [nov.

Fasanenzucht f. fazanoréja, reja fazan-

Fasanerei (u. Fasanerie) f. fazanják.

Faschine f. protje, bútara.

Faschinenwerk n. protje, véjevje.

Fasching m. pust, predpust; Faschings-pustni, predpustni.

Faschingsnarr m. pustna šema.

Faschingszeit f. s. Fasching.

Fasikel m. zveženj, zvezek.

Fasel m. u. f. pleme (-na), plod (-ú. u. -a); zum — za pleme; zum — gehen po plemenu iti (grem).

Faselei f. čenče pl.

faselhaft čenčast, bédast, ábotěn.

Faselhaus m. čenča, bedák.

faseln bédasto govoríti, govoríčiti, besedičiti, čenčati.

Faselschwein n. plemenica, prasica za pleme.

Faselvieh n. živina za pleme (-na).

Fasen m. vlakno, nit (-i); dem. vlakence.

Faseole f. fižol.

Faseolenstroh n. fižolovka.

Faser m. s. Fasen.

Fasergebilde n. vlaknovina.

Fasergewächs n. vláknata rastlina.

Fasergewebe n. vlaknena tkanina, vlakneno pletivo.

Faserhaut f. (Fascie) povojnica.

Faserig vlaknat, vlaknast, nitkast, žilast. [ner.]

Faserkalk m. vlaknasti vapnenče (mi-

Faserstoff m. vlaknina, fibrin.

Faserzellen pl. vlaknene stanice.

Fas s. sod, bačev, bačva, betáč, bèč, beděnj; dem. soděc, soděk; (mit einem Boden) kàd (-í), brenta; — von zehn Eimern štrtín; — von fünf Eimern polovnjak; — von einem Eimer orna.

Fasrbinder m. sodár.

fassen prijéti (primem), zagrabiti, popasti (-padem); impf. prijemati, po-

padati; (begreifen) uméti (umejem), razuméti; (enthalten) držati (držím), obseči (-sežem); impf. obségati; einen Beschluss — skleniti, impf. sklépati; den Vorsatz — skleniti, namériti, namákiti; impf. sklepati, namérjati; Muth — ohrábriti se, usrčiti se; impf. usrčevati se; bei d. Hand — za roko prijeti (primem), impf. prijemati; in d. Arme — objeti (-jamem); impf. objemati; Wurzel — prijéti (primem) se; (einen Edelstein) okovati; sich — zavědeti (zavem) se, umiriti se, upokojiti se.

Fassholz n. sodárski les.

Fassion f. napóved (-i), fasíja.

fasslich umevěn, umljiv, razločen.

Fasslichkeit f. umevnost, umljivost, razločnost.

Fasspund m. veha; dem. věhica.

Fassung f. (des Steines) okov; (des Gemüthes) zavest, mirnost; aus d. — bringen zbégati, zmešati, presenétiti; aus der — kommen zbégati se, zmešati se, zavest izgubiti, ob zavest priti (pridem); in der gegenwärtigen — v sedanji obliki.

Fassungsgabe f. razumnost.

Fassungskraft f. doumljivost.

fass skoro, skoraj, blizo, malo ne.

Faste f., gew. Fasten pl. post; — brechen post prelomiti, omrsiti se; impf. mrsiti se; Fasten= postni.

fassen postiti se. [pust.

Fastenabend m. pustni večer, meso-

Fastenkost f. postna jed (-i).

Fastenzeit f. post, postni čas, postna dôba.

Faster m. postilče.

Faternacht f. pust, pustni večer; Fa-fernachts=pustni.

Faternachtsnarr m. pustni norče, pustna šema.

Fastertag m. postni dan.

fatal usóděn; (zuwider) zopern, nadeležen, pust; (Unglück bringend) nesřečen.

Fatalismus m. usóda, vera v usodo, fatalizěm. [jetnost.

Fatalität f. nezgoda, nesreča, neprifatieren izpovědati (-povém) (se).

Fatsche f. povoj.

fatschen

— 209 —

Federkissen

fatschen poviti (-vijem), *impf.* povijati.

Fatum n. usóda.

faul gníl, gniloběn; (morsch) trohnél, trohljív, preperél, prhěl, oprhěl; (träge) lén, tožljív, zanikarěn; —er Geruch zaduhlína; —čs Wasser smrdljíva voda; — werden poléniti se, uléniti se; (ver-faulen) zgníti, strohnéti; *impf.* gniti, trohnéti; —es Holz gnilád (-i), trohljád (-i), prhljád (-i).

Faulbaum m. krhljíka, krhljíkověc.

Faulbrand m. smrdljivi snet, snet (-í).

Faulbrut f. gníla zaléga, smrad (-ú, -a).

faulbrütig gniloplóděn.

Fäule f. J. Fäulnis.

faulen gniti (gníjem); (modern) troh-néti, prhnéti, peréti.

faulenzen lenóbo pasti (pasem), brez dela pohájati.

Faulenzer m. lenúh, zanikarnež.

Faulenzerei f. lenóba, zanikarnost.

Faulenzerin f. lenóbnica, lenívka.

Faulsieber n. mačúh, gníla vročica.

faulslečig nagníl, ogníl, ognít

Faulsleisch n. hudo od. divje meso.

Faulheit f. lenóba, zanikarnost.

faulig gnílast, nagnít.

Fäulnis f. gnilóba, gnilóta, gnilost, trohnoba, trohnóta; (d. FauLEN) gnítje.

Faulthier n. lenívěc.

Faum m. péna.

säumen J. absäumen, schäumen.

Fauna f. živalstvo, favna.

Fauſt f. pest (-í), pestnica; dem. pesséica; eine — voll períšče, peščica; auf eigene — na svojo roko; Fauſt pestni.

Fauſtbirn f. pestnica, funtnica.

fauſtdidk pest debel.

fauſten pestiti.

Fauſthobel m. pestnik.

Fauſtkampf m. rokobór, boj s pestmí.

Fauſtkämpſer m. rokoborče.

Fauſtkolben m. gorjača.

Fauſtrecht n. pravica močnejšega, volčja pravica.

Fauſtrohr n. kratka puška.

Fauſtschlag m. udarěc s pestjo.

Favorit m. J. Günſtling.

Fare f., gew. Faxen pl. norčije pl.; — machen norce briti (brijem), šale zbíjati, burke uganjati.

Farenmacher m. šalívěc, norčav človek.

Fayence f. poluporcelan, fajenčina.

Februar m. februvarij, svečán.

fechsen posnéti (-snámem); f. a. ernten.

Fechsung f. J. Ernte.

Fechtboden m. boríšče.

fechten boriti se, z mečem se bíti (bijem); (kämpfen) bojevati se, biti (bijem) se, tolči (tolčem) se; (mit Worten) právdati se, prepírati se, besedovati; (betteń) beračiti; was sicht dich an ali te luna trka?

Fechter m. borěc, borílěc; gladijator; Fechter- borski, borilski.

Fechterstreich m. borilska zvijača, zvijača pri borjenji.

Fechthandschuh m. borilska rokavica, rokavica za borjenje.

Fechtkunst f. borilska umetnost, umetnost borjenja.

Fechtmeister m. učitelj borjenja.

Feder f. peró (-ésa), perot (-í); dem. perésce, pérce; coll. perje, perjiče; (am Schloſſe) vzmet (-í), pero (-esa); (am Hute) kopa, pérjanica; (am Spinnrade) perotnica, repetnica; Spiral—zavíta vzmet (-í); —n bekommen zgoditi se, opériti se, obrasti (obrastem) se; *impf.* goditi se, périti se, obraščati se; —n schleißen perje prebirati oder můžiti; —n ändern (fichmaußen) misati se, músati se; in die — dictieren narékovati; Feder- pérni, perésni.

federartig pérnast.

Federbesen m. pérnata metlica.

Federbett n. pérnica.

Federbüchſe f. perésnica.

Federbusch m. čop, šop; dem. šopěk (am Hut).

Federgras n. kovílje.

Federhändler m. perésar, kupčevalěc s perési.

federhart trd ko pero.

Federhaus n. vzmetnica (phys.).

Federheld m. junák s perésom, junak v pisanji.

Federhut m. klobuk s šopkom.

federig pérnat.

Federkampf m. boj s perésom, pismén prepir.

Federkiel m. cev (-í). [je.

Federkissen n. pérnica, pérnato vzglav-

14

Federkraft

— 210 —

Fehmgericht

Federkraft f. prožnost, gibčnost; f. a. Elasticität; — habend prožěn, giběk.

Federlaus f. tekút (-i).

federleicht lahěk ko pero.

Federlesen n. prebíranje perja; obo-
tavljanje.

Federling m. kúrjica, kurja uš (-í).

federlos gol. brez perja.

Federmesser n. perésni nožěk.

Federmotte f. pérjasti molj, pernjak;
die weiße — petoprsti pernjak.

federn sich goliti se, trebiti se, mu-
ziti se. [som].

Federstrich m. potéz, potéza (s pere-
Federventil n. prožna zaklopnica.

Federwieh n. perotnina, kúretina.

Federwiehhändler m. kokośar.

Federwage f. prožna tehtnica.

Federwild n. divja perotnina, pérnata
divjačina.

Federwolke f. mreža, mrenasti oblák.

Federzeichnung f. pisan načrt, črtanje
s peresom.

Federzirkel m. prožno šestilo.

Federzug m. f. Federstrich.

Fee f. rojenica, bela žena, vila.

feenhaft čaroběn.

Fege f. trebež; sito, rešeto.

Fegefeuer n. vice pl.

fegen trébiti, čéditi, čistiti, snažiti;
potrebiti, počediti, očistiti, osnažiti;
(Getreide) presejáti (-sejem), *impf.* pre-
sévati; (Zimmer) pomesti (-métem),
*impf.* pométati; (Bienen) izpodrézati
(-režem), *impf.* izpodrezovati.

Fehde f. razpor, prepir.

Fehdebrief m. pozív na boj.

Fehdehandschuh m., den — hinwerfen
pozvati (-zovem) koga na boj.

feydelos mirěn, brez prepira.

feyden bojevati se, vojskovati se.

feyl adv. naopak, naróbe; (vergebens)
zastonj; (vorbei) zraven, mimo.

Fehl m. pogrešek, híba.

feyhlbar zmotljiv.

Fehlbarkeit f. zmotljivost. [prošnja].

Fehlbitte f. prazna oder neuslišana
feylen (unmoralisch handeln) grešiti,
pregrešiti se; (irren) motiti se, zmotiti
se; den Weg — zaíti (-idem), zabló-
diti, pravo pot zgrešiti; (mangeln)
manjkati, nedostajati, ne imeti (imám)

česa, biti (sem) brez česa; (nicht treffen)
ne zadeti (-denem), ne pogoditi, zgre-
šiti; (feylschlagen) izpodletéti; er fehlt
ni ga tů; maš fehlt dir kaj ti je? ge-
fehlt naopak, naróbe; es fehlte nicht
viel, so... malo da ne, toliko da ne...

Fehler m. (moralisch) greh, pregrešěk,
napaka; (Arrtthum) zmóta, pomóta,
hiba, pogrešěk; (Mangel) nedostatěk,
pomanjkljej; (Abweichung von d. Voll-
kommenheit) kvar, pregrešěk; Vergeffen-
heits- pozaběk; Unterlassungs- opu-
stěk; Verspätungs- zamuděk.

fehlerfrei, fehlerlos brez pogreška,
brez hibe.

fehlerhaft nápačen, pogrěšěn. [nost.

Fehlerhaftigkeit f. pogrešnost, nápač-
fehlfahren zavoziti.

fehlführen zapeljati, zavoditi.

Fehlgang m. nápačna pot.

fehlgebären f. abortieren.

Fehlgeburt f. spláv, spovítje.

feylgehen zaíti (-idem), zabloditi,
zagáziti, zabrésti (-bredem), v stran
mahniti.

feylgreifen nápak prijeti (primem),
*impf.* prijemati. [hiba]

Fehlgriff m. pomota, zmota, pogrešěk,

feylkaufen okúpiti se.

feyllos brezmadežen, brez pomote,
brez hibe.

feyhreiten zajézditi.

feyhrennen zaletéti se.

feylfschießen mimo ustrełiti, ne zadeti
(-denem); *impf.* mimo streljati, ne
zadévati.

Fehlschlag m. nápačen od. prazěn uda-
rěc, prémah.

feylfschlagen izpodletéti, unesti (-ne-
sem); *impf.* izpodlétovati, unášati.

Fehlshlußs m. nápačen, kriv od. ne-
pravilén sklép.

Fehlshlußs m. nápačen od. prazěn strel.
fehltreten prestopiti se, izpotakniti
se, izpodrsniti; *impf.* prestopati se,
izpotikati se, izpodrsovati.

Fehltritt m. spotikljej, spodrsljej, ná-
pacňa stópinja; pregrešěk.

Fehm m kopa, kopica, stog; — f.
(Maſt) žir, bůkvica.

Fehmgeld n. žirovina.

Fehmgericht n. skrivno sodišče.

Feier

— 211 —

Feine

Feier f. praznik, praznovanje; (Festlichkeit) slavnost, slovesnost, svečanost; (Ruhe) pokoj, počitěk, odmor.

Feierabend m. délopust, večerni počitěk; Feierabends= delopustěn.

Feierkleid n. pražnja oder praznična obleka.

feierlich pražnji, prazničěn, slovesěn, svečán; (von der Stimme) resěn, resnóběn; — begehen praznovati, (slovesno) obhajati.

Feierlichkeit f. praznovánje, slovésnost, slavnost, svečanost.

Friermahl n. gosti f. pl., gostje.

feiern praznovati, obhájati; (ruhen) praznovati, počivati; geſeiert slavěn, sloveč: (erheben) poslaviti, poveličati; impf. slaviti, poveličevati.

Feierkunde f. slovésna ura; ura počitka, délopust.

Feiertag m. praznik, světěk; gebotener — zapovědan praznik; ein nicht gebotener — sópraznik.

feiertäglich pražnji, prazničěn.

Feiertagskleid n. pražnja obléka.

Feierton m. slovésén glas.

ſeig strahopezljiv, strahopet, strahopétěn, bojazljiv, boječ, ustrašljiv, malodušěn; — e Memme strahopezljivěc, strahopetnež, bojazljivěc.

Feige f. smokva, figa.

Feigel m., gelber — šebenik, rumene vijolice; blauer — polétni šeboj; rother — zimski šeboj (bot.).

Feigenbaum m. smokva, figovo drevo (-ésa), figověc. [nópal.

Feigendistel f. kakt, turška smokva,

Feigendrossel f. grmúša.

ſeigenförmig smokvast, smokvi poběn. [nják.

Feigengarten m. smokovnik, smokov-

Feigenlaub n. smokvino oder figovo listje.

Feigenwald m. smokvišče, smokvin od. figov gozd.

Feigheit f. strahopezljivost, strahopetnost, bojazljivost, malodušnost.

ſeigherzig f. ſeig.

Feigling m. strahopezljivěc, strahopétěc, plašljivěc.

ſeil na pródaji; — sein h kupu od. v cenó biti (sem); — haben na pródaji

iméti (imam), prodájati; (bestechlich) podkupěn, podmítěn, podkupljiv.

ſeilbar piljiv, kar se dá píliti.

Feilbieter m. prodajalěc.

Feilbietung f. prodaja; (öffentliche) dražba, licitacija; Feilbietungs= dražbeni, prodajni.

Feilbietungsgefuch n. prošnja za prodájo od. dražbo.

Feildirne f. vlačúga.

Feile f. pila; dem. pílica; fig. gladkost, uglajenost, olíka, omíka.

ſeilen píliti, brusiti; gladiti, likati.

Feilenhauer m. pilár; — sein piláriti.

Feilheit f. podkupnost, podkupljivost, podmitnost.

Feilicht n. piljava, opilki pl.

Feilschaft f. blago za na pródaj.

ſeilschen tržiti, kupčevati.

Feilscher m. trgověc, kupěc.

Feilspäne pl. f. Feilicht.

sein taněk, teněk, droběn; (zart) nežěn; (nett) ličěn; (von Sitten) priljuděn, uljuděn, omíkan, olíkan; (v. Tuch) taněk, pražnji, lep; (geläutert) čist, preseján; (verjchmißt) prebrisan, pretkán, prekanjen, zvit, premeděn; —er Sieb gosto sito; —er Wind teněk vetěr; wie — kako modro oder premedeno; —es Gold čisto oder suho zlato; —e Arbeit umétalno delo.

ſeinaderig gostoletěn.

Feind m. sovražnik, neprijatelj; (Gegener) nasprotnik, protivnik, zopernik; der böje — vrag, hudóba, zlódej, hudi duh; er ist sein eigener — sam sebi hudo déla; er ist ein — des Weines vina ne mara.

ſeind sóvraž indecl., sovražěn, nasprotěn, protivěn.

Feindin f. sovražnica, neprijateljica, zopernica, nasprotnica.

ſeindlich sovražěn, sovražljiv, nasprótěn, protivěn, neprijateljski.

Feindlichkeit f. s. Feindseligkeit.

Feindschaft f. sovraštvo, neprijateljstvo, črt, zavist (-i).

ſeindselig s. ſeindlich.

Feindseligkeit f. sovražnost, sovražljivost, nasprotnost, neprijateljstvo, protivje.

Feine f. s. Feinheit.

14 *

feinfühlend

— 212 —

feldwärts

feinfühlend f. feinfühlig.

feinfühlig rahločutěn, občutljiv.

Feingehalt m. čista vrednost, čistina.

Feingold n. čisto od. suho zlato.

feinhaarig tenkolás.

feinhäutig tenkokožěn.

Feinheit f. tankost, drobnost; než-
nost; ličnost, čistost; prekanjenost;
— der Sitten olíka, olikanost.

feinkörnig drobnozrn, droběn.

Feinschmecker m. sladkosnédež.

feinsinnig nežnočutěn, rahločutěn.

feist tolst, debel, mastěn, rejěn, pi-
tan; — im Geficht debeloličěn, polno-
ličěn; — machen debeliti, pitati, rediti;
odebeliti, opítati, obrediti.

Feisle f. tolšča, tolščoba, maščoba,
debelost.

Feld n. polje; dem. poljice; (Ader)
njiva; auf freiem — pod milim Bogom,
pod milim nebom, na planem, na jas-
nem; zu — ziehen na vojsko od. na
boj iti (idem u. grem); aus dem —c
schlagen sovražnika pobiti (-bijem), z
bojišča izgnati (-ženem) od. spókati;
daš — räumen umakniti se, *impf*.
umíkati se, premagan biti (sem); (ein
eingefriedetes Stück) ógrada; Feld= polj-
ski; (milit.) vojaški, bojěn.

Feldahorn m. maklén, klén. [kárna.

Feldapotheke f. vojaška od. bojna le-

Feldarbeit f. poljsko delo, kmetovanje,
delo na polji; Pſerde für die — konji
za kmetovanje.

Feldartillerie f. poljsko topništvo.

Feldart m. vojaški zdravnik.

Feldbanner n. bojna zastava, bojni
prapor.

Feldbau m. poljedelstvo, kmetovanje,
poljsko delo.

Feldbauer m. kmetovalěc, poljedelěc.

Feldbewohner m. poljánec.

Feldbinde f. poljski od. vojaški pas
(-ú, -a).

Felddienst m. bojna služba.

feldein čerez polje, po polji.

Felderzeugnis n. poljski pridělěk, poljski sadež.

Feldfrevel m. poljska kvara.

Feldfrucht f. poljščina; f. a. Felder-
zeugnis; (Getreide) žito.

Feldgarbe f. rmán.

Feldgeistlicher m. vojaški duhověn.

Feldgeräth n. poljsko orodje; (milit.)
bojno orodje, bojna opráva.

Feldgerechtigkeit f. poljska pravica;
(milit.) vojaška pravica.

Feldgeschrei n. bojni krik.

Feldgewächs n. poljska rastlina; coll.
poljsko bilje.

Feldgrille f. poljski murin, murěn,
božji volěk, krikověc.

Feldherr m. vojskovodja, vojaški poveljnik.

feldherrlich vojvodski.

Feldherrnwürde f. vojskovodstvo, čast
(-í) vojskovodje.

Feldhüter m. polják, poljski čuvaj.

Feldkaplan m. vojaški kaplan oder
duhověn.

Feldlager n. tabor, ostrog.

Feldlerehe f. škrjaněc, škrlec, lévica,
škrljič, škrljica, šěrljúk.

Feldmarschall m. maršál. [rica.

Feldmaus f. poljska miš (-i), volúha-

Feldmefs= zemljemérski.

Feldmesser m. zemljemérěc.

Feldmefskunft f. zemljemérstvo.

Feldmusik f. vojaška godba.

Feldnachbar m. mejáć, mejáš.

Feldordnung f. poljski zakon, poljski
réd (-ú, -a).

Feldpater m. vojaški duhověn.

Feldpoſt f. vojaška od. bojna pošta.

Feldrapunzel f. motovílěc.

Feldrequisiten pl. bojno orodje.

Feldrüstung f. bojna opráva.

Feldsalat m. motovílec.

Feldschaden m. ujma, poljska škoda.

Feldscherer m. vojaški ranocélnik.

Feldschnepfe f. kozíca.

Feldschule f. vojaška šola.

Feldschuž m. poljska obrámba.

Feldpat m. živěc.

Feldspital n. vojaška bólnica, bólnica
v vojski, vojaška bolnišnica.

Feldsteher m. poljsko kukálo, dvozor.

Feldstein m. mejník.

Feldstück n. kos polja; (milit.) top.

Feldthymian m. máterna dušica.

Feldulme f. brest.

Feldung f. poljina. [vojski.

Feldwache f. bojna straža, straža v
feldwärts čerez polje, proti polju.

Feldwebel

— 213 —

ferner

Feldwebel m. naddesétnik, narednik,
feldvebelj (-na).

Feldweg m. poljski kolovoznik, pot
med njivami.

Feldweide f. vrba. [stvo.

Feldwirtschaft f. kmetijstvo, poljedél-

Feldwundarzt m. vojaški ranocélnik.

Feldzeichen n. bojno znamenje.

Feldzug m. vojska.

Felge f. platišče; (die — eines Acker)
novina.

fegen (einen Acker) na novo orati
(orjem); (ein Rad) platiti; oplatiti.

Fell n. koža; dem. kožica; (im Kör-
per) mrena.

Felleisen n. torba (od usnja ali kože),
(aus Kalbſell) telečjak.

Fellhändler m. kožár, krznár.

Fellwerk n. kožúhovina.

Fels m. skala, pečina; dem. skálica;
coll. skalovje, pečévje.

felsab sè skale.

Felsart f. hribina, skalovína.

Felsbank f. skalovina.

Felsen- skalën, skálnat.

Felsenbein n. skálnica.

Felsenbewohner m. pečník, pečevník.

felsenfest trdën ko skala.

Felsenfeste f. trdnjava na skali.

Felsengegend f. skalovina, skalovje,
pečévje.

Felsengeklüft n. skalne razpokline.

Felsengrund m. skalnata tla (tal).

Felsengruppe f. skalovje.

Felsenhang m. podvész (-i), viséča od.
strma skala.

felsenhart trd ko skala.

Felsenhöhle f. skálnica, pečina, vot-
lina v skalovji.

Felsenkette f. skalovje, oskalje.

Felsenklippe f. kleč (-i), čer (-í), skal-
nat grebén.

Felsenkluft f. skalna razpóka.

Felsenmasse f. skalovje, pečevje.

Felsenriff m. ſ. Felsenklippe.

Felsenribe f. skalna razpoka.

Felsenrüßen m. skalni rob od. hrbët.

Felsenschacht m. skalni preduh, vot-
lina v skalovji.

Felsenschnecke f. bodíc; die feindornige
— trnjevi bodic.

Felsenspalt m. skvažnja, skvožnja.

Felsenspitze f. rt, ost (-i).

Felsenstück n. peč (-í), pečína, skalína.

Felsenvorprung m. podvész (-i).

Felsenwand f. skalna oder kamenita
stěna; (mit Echó) žíva stena.

fesern skalën, skalnat.

Felsgegend f. ſ. Felsengegend.

felsicht skalast, pečinast.

felsig skalnat, skalovít, pečévën, pe-
čévnat, kamenít.

Felsmasse f. skalína, skalovína.

Fench m. ber, bar; (Panicum crus
galli) srakonôga; (Vorstenhirse) ko-
stréba.

Fenchfrei m. béravěc.

Fenchel m. komarček, koprěc, komo-
rač, sladki janež; Fenchel= kopričev.

Fenchelöl n. kopričevo olje.

Fenster n. okno; dem. okence; (im
Thurme, Dache) lina; blindes — slepo
okno; (Ort unter dem Fenster) pod-
okna pl.

Fensterbank f. podóknica.

Fensterbeschlag m. okov na okna.

Fensterbrüstung f. okenják, zid pod
oknom.

Fenstereinfassung f. oboj.

Fensterslügel m. óknica.

Fenstergitter n. omréžje, križ (v oknu).

Fensterladen m. óknica, obóknica, ve-
ternica; gew. óknice pl.

fensterlos brez oken.

Fensterrahme f. okvír.

Fensterscheibe f. šipa.

Ferialtag m. praznik.

Ferien pl. počítnice pl., šolski praz-
niki pl.

Ferkel m. prasé (-ta), prasěc, pra-
šíček, ščéne (-ta), kocěk, kóce (-ta).

Ferkelsfleisch n. prasétina.

ferkeln prasiti se, oprasiti se, mlade
imeti (imam) od. storiti.

Ferment n. kvas (-ů); snovatelj; fer-
ment (chem.); ſ. a. Gährſtoff.

fern adi. daljën, dalěk; adv. daleč;
von — od daleč, iz daleč.

Fernambukholz n. brazilíka.

Ferne f. dalja, daljava, daljina; aus
der — od daleč, iz daljine; fig. pri-
hodnost, bodočnost.

Ferner m. ledenik; ſ. a. Gletscher.

ferner adv. dalje, na dalje.

Feuerhaken

— 216 —

fieberfrostig

Feuerhaken m. mačěk, ključ.
Feuerherd m. ognjišče, koměn.
Feuerhols n. drva pl., kurjava, netivo.
Feuerkröte f. pubič, urh, skok.
Feuerkrücke f. krévlja, gréblja; dem. grébljica.

Feuerkugel f. ognjena kepa od. krogla.

Feuerkunst f. ognjarstvo, pirotehnika.

Feuerlärm m. požárni hrup; — schlagen plat zvoná biti (bijem).

Feuerlilie f. r(u)deča lilija.

Feuerloch n. žrelo, isteje pl., istje, mesteje. [ognju.

Feuermauer f. paž, opáž, zid proti

Feuermesser m. ognjemér.

feuern streliti, ustreliti, streljati; (glühen) žareti, svetlikati.

Feuerosen m. peč (-í).

Feuerordnung f. gasílni red (-a u. -ú).

Feuerpfanne f. poněv (ponve) za žrjavico, žrjávnica.

Feuerpolizei f. požárna policija, požarno redarstvo.

feuerroth žarěč, plameněč, razbéljen; — werden zažaréti; (erröthen) zar(u)déti, *impf*. zar(u)dévati.

Feuersbrunst f. požár, ogěnj.

Feuerschaden m. požarna škoda, škoda po ognji.

Feuerschirm m. ognjebrán.

feuerschnell adv. po blískovo, kakor blísek.

Feuerschröter m. j. Hirschkäfer. [žvág.

Feuerschwamm m. kresílna goba, trod,

feuersicher varěn proti ognju.

Feuersnoth f. nadloga po požaru.

feuerspeiend ognjemetěn, ognjebljuvěn; —er Berg ognjebljuvna gora, sopka.

Feuerpriße f. brizgalnica, gasílnica.

Feuerstahl m. kresílo, kresálo, kresálnik; (Kiesel) kremen. [šče.

Feuerstätte f. pogorišče; (Herd) ognji.

Feuerstein m. kresílnik, kresálnik, kresílni kaměn, kremen.

Feuerung f. (Nahrungsmittel d. Feuers) kurivo, netivo, kurjava, drva pl.

Feuerunke f. plútarica, smúkalica.

Feuerversicherung f. zavarovanje proti ognju.

Feuerversicherungsanstalt f. zavarovalnica proti ognju.

Feuerwächter m. požarni čuváj.

Feuerwehr f. požarna bramba, gasílna straža, gasílna družba.

Feuerwehrmann m. gasílěc, gasítelj.

Feuerwerk n. umetni oder umetalni ogěnj.

Feuerwerker m. ognjár.

Feuerwerkkunst f. umetno ognjárstvo.

Feuerzeug n. užigalo, kresalo, kresílo; (Zündhölzchen) užígalica, žvepleníca, užigalni klinčěk.

Feuerzunder m. netílo, užigalo, trod. feurig ognjén; fig. vnet, goreč, iskrén; (b. Pferde) iskěr, skočěn, čil, živ; —e Kohlen žrjávica; —er Ofen razbéljena peč (-í).

Feurigkeit f. vročina; vnetost, go-
rečnost; čilost, živahnost.

Finker m. prevoščěk, izvoščěk.

Fiasko n. propad, propast (-i); er hat — gemacht propaděl je.

Fibel f. abecédnik, abecédnica.

Fiber f. (Faser) vlakno, mesna nitka.

Fibrin n. vlaknec, vlaknina.

Fichte f. smreka, brina; dem. smré-
kica, smréčica; coll. smrečje; Fichten-
smrekov.

Fichtenborkenkäfer m. smrékov kukěc, smrékova grázlica, pisár, zalúbnik, lubádar.

Fichtenholz n. smrekovína, smrékov les; smrečje.

Fichtenpinner m. smrekov prélěc.

Fichtenstamm m. rkèlj (-à), krcèlj, hlod.

Fichtenwald m. smréčje, smrékovje, smrékov gozd.

Fichtenzapfen m. smrékov češárěk, smrékov storž.

Fiction f. domišljíja, izmišljotina.

Fideïcommiss n. fldejkomís, povéra;
Fideïcommiss= fidejkomísěn.

Fidel vesél, dobre od židane volje.

Fidibus m. užígalica, prižígalica.

Fieber n. mrzlica, tréslica, tréšljika, tresavica, zímnica; (das hižige —) vročica, vročnica; ich habe das (kalte) — mrzlica me trese, (das hižige) vročica me kuha; Fieber= mrzlični.

Fieberanfall m. napàd oder nastop
mrzlice od vročice.

Fieberfrost m. mrazenje, mraz. [čav.
fieberfrostig mrazěn, mrzličav, trešlji-

Fingerhandschuh

— 218 —

Fischäugethier

Fingerhandschuh m. rokavica s prsti.
Fingerhut m. naprstěk, naprstnik;
naprstěc (bot.).

fingerig prstěn, prstnat.

Fingerkraut n. petoprstnik. [palčnik.

Fingerling m. oprstnik; (d. Dauntens)

Fingerring m. prstan.

Fingerwurm m. črv na prstu.

Fingerzeig m. migljaj, migljej, na-
migljaj.

Fink m. ščinkověc, ščinkovka, zeba;
dem. ščinkovčěk; Finken= ščinkovski,
ščinkovčev.

Finkenhabicht m. skoběc.

Finkenherd m. ptíčnica od. kletka za
ščinkovce.

Finkenschlag m. ščinkovčevo petje,
ščinkanje, ščink.

Finkmeise f. vélika seníca.

Finne f. (im Gesichte) ogrěc; (d. Fische)
plavúta; (Krankheit d. Schweine) ikra,
stroge pl.

finnig ogrčav, ogrčast, mozoljčast,
ikrav, pšeniv, ikrast, strogast, strogav.

finster teměn, temótěn, mračěn, obla-
děn; (v. Gesicht) grdoglěd, čméren,
čmerikav; — werden temnéti, otem-
néti, mračiti se, tema se dela; —
schauen hudo od. grdo od. čmerno gle-
dati, izpod čela od. potmúrjeno gledati.

Finsterling m. mračnják.

Finsternis f. tema, temóta, temína;
(Sonnen—) mrk, mrknenje; partielle
— delěn mrk; totale — poln mrk;
ringförmige — obročast mrk.

Finte f. zvijača, lest (-í).

Fioringras n. kihěc.

Fipps m. brsk, cebljaj; jemandem
einen — geben v nos brsniti koga.

Firlefanz m. norčija, otročarija.

Firma f. tvrdka, firma.

Firmament n. obnebje, nebo (nebesa),
nebes, nebesni strop.

firmen birmati.

Firmling m. birmaněc; (der weibliche
—) birmanka.

Firmpathe m. birmski od. birmanski
botěr, kum.

Firmpathin f. birmska od. birmanska
botra, kumica.

Firmung f. birma.

Firn m. srén, zeléni sneg.

Firnis m. pókost, povlak; Firnis-
pókostni.

firnissen pokostiti, s pokostom pre-
vleči (-vlečem).

Firnschnee m. zeleni sneg.

Firnwein m. staro vino, starina.

Firste f. vrh, vrhúněc; (im Bergbau)
teme (-na); (Dach—) sleme (-na).

Fiscal m. fiškal; Fiscal= fiškalni.

Fisch m. riba; dem. ribica; Fisch= ríbji.

Fischaar m. ríbja kanja, jezérska po-
stójna.

Fischangel f. trněk, ódica.

Fischbein n. ribja kost (-í).

Fischbrut f. ribja zaléga, ribji plod
(-a u. -ú).

fischen ribariti, ribe loviti; (mit dem
Handneß) sáčiti; fig. lovíti, zasledovati,
iskati (iščem).

Fischer m. ríbič, ribár.

Fischerei f. ríbstvo, ribarstvo, ribji
lov, ribja lov (-i).

Fischereiberechtigte m. ribolovni opravíčeněc.

Fischereikarte f. ribolovni listěk.

Fischerhütte f. ríbičeva oder ribiška
koča, — koliba. [rica.

Fischerin f. ribičinja, ribičevka, riba-
Fischfang m. ríbja lov (-í).

Fischfänger m. f. Fischer.

(-í).

Fischflosse f. plavúta, plavút (-í), splav

Fischgabel f. ostve (ostev) pl., osti pl. f.

Fischgräte f. ríbja kost (-í) od. koščica.

Fischhälter m. ribnik, ribnjak.

Fischhamen m. sak.

[bami.

Fischhandel m. kupčija od. trštvo z ri-
Fischhändler m. ribár, ribji trgověc.

Fischköder m. ribja váda.

Fischkorb m. f. Fischreuse.

Fischlake f. razsol (-í), solomorja.

Fischleer brezriběn, brez rib.

Fischlein n. ribica.

Fischlurche pl. paríbe.

Fischmarkt m. ribji trg, ribišče.

Fischotter f. vidra.

Fischrecht n. ríbiška pravica, ribolovna
pravica. [rib.

fischreich ribàt, ribnat, ribovit, poln
Fischreiher m. síva čaplja.

Fischreuse f. vrša.

Fischrogen m. ikra, ribja jajca pl.

Fischäugethier n. ribák.

Fischsuppe

— 219 —

Flachsteller

Fischsuppe f. luska, luskina.

Fischteich m. ribnik, ribnják.

Fischthran m. ribja mast (-í).

Fischverkäufer m. ribár.

Fischversteinerung f. okamenéla riba,
ribja okamenina.

Fischweib n. ribarica, ribičevka.

Fischzoll m. ribnina.

Fischzucht f. ribstvo, ribarstvo.

Fischzug m. ribji vlak od. ulověk.

Fiscus m. državni zaklad, fiškus.

Fisole f. fižol, fržol; (Erbſe) grah.

ſispern šepetati (-ám u. šepečem).

Kist m. pezdec.

Fistel f. cev (-í), cevka; pijávka (med.).

Fistelkraut n. ušivěc.

ſisteln pezdéti.

Fistelstimme f. (Falſetstimme) falset,
prevrženi glas.

ſistulós cevkast: pijavkast.

Fittich m. perót (-í). perotnica, kre-
ljút, krilo.

Fike f. motvóz, prevéza; (Gebünde)
povesmo; (Falte) grba.

ſiken vezati (vežem), prevézati; *impf.*
prevezovati.

ſir stalěn, stanovitěn, ugánen, ne-
podaljšljiv, neprelóžen; — und fertig
popolnoma od. do cela pripravljen.

ſtieren ſ. festſeßen; einen — z očmi
koga mériti.

Firsfern m. zvezda nepremičnica od.
stalnica.

Fírum n stanovitěn od. stalěn oder
ugánen dohoděk

Fjord m. zanóžina.

flach (jeicht) plitěv, plitěk; (platt)
ploščát, ploščnat, ploščast; (eben) ra-
věn, plan, plosk; die — e Hand dlan
(-i), šaka; auf dem —en Lande po
kmetih; —er Kopf puhla glava.

Fläche f. plan (-i), planjava, planóta,
poljana, ravnina, raván (ravní); (tieſe)
dníka; (öde) golína, goljáva, golíca,
goličáva: (Oberfl.) površje, površina;
plošča, ploskěv, ploščad (-i).

flächen planiti, ravniti, ploščati.

Flächeninhalt m. ploščina, površje,
površina, oplošje.

Flächenmaß n. površna od. ploskovna
mera, ploščina.

Flächenwinkel m. ploskovni kot.

Flachfeld n. poljana, ravnica, ravno
polje.

Flachsuß m. ploščenog, ploščenóžěc,
ravnodilěc.

flachfüßig ploščenóg, ravnodíl.

Flachgelehrsamkeit f. plitva učenost.

Flachheit f. ravnota, ploščota; plit-
vost, plitvina; puhlost, puhlóta.

Flachkopf m. prazna od. puhla oder
plitva glava, površnjak.

flachköpfig praznogláv, puhlogláv,
plitkoglav, kratke pameti.

Flachküste f. ravno obrežje.

Flachland n. planota, raván (ravní),
planjava, poljana.

Flachländer m. poljaněc, dolínar.

flachnasig ploščenós.

Flachs m. lan (-a u. -ú); (Winter—)
oziměc, turěk; (Sommer—) jarěc, jari
lan: (Herbſt—) jesenščěk, ajdovščěk;
(Baſt des Leines) predívo; Flachs-
lanéni.

Flachsabfall m. pezdír; coll. pezdírje.

Flachsacker m. laníše.

flachsartig predívast.

Flachsbau m. sejánje lanú.

Flachsbleuel m. tolkáč za lan.

Flachsbreche f. trlica; (Ort) teriše.

Flachsbrechen n. terílo, trenje.

Flachsbrecher m. teričnik, terilěc, teráč;
—in f. terica, terilja.

Flachsbündel n. kosěm oder povesmo
predíva.

Flachsdörre f. sušílnica, sušilna jama.

flächsen lanén, konópěn, prtén. [(-ú).

Flachshaar n. vlakno; predívnast las

Flachshandel m. kupčija od. trgovina
s predivom.

Flachshedel m. mikálnica, mikálnik,
grebén.

Flachsraufe f. (die Handlung des Rau-
fens) smúkanje, drzanje; (d. Werkzeug)
smukálnica, drzej, drzálnica. [díva.

Flachsreiste f. pest (-í) od. ročáj pre-
Flachsriffel m. f. Flachsraufe.

Flachsröste f. gojenje —, močenje lanú;
(Ort) godiše, rosiše.

Flachsfame m. lanéno seme.

Flachschwinge f. tréslica.

Flachsseide f. predenica.

Flachswerg n. predívo, kodelja. [čec.

Flachteller m. plitvi pladěnj od. ploš-

Flachziegel

— 220 —

Fledermaus

Flachziegel m. ploščata opéka, ploščati strešnik.

flačern švigati, migljati, trpoléti, bakláti, gomoléti (gomoléjem).

Fladen m. mlinče, gibanica; (Honig- fladen) sat, satovje; (Kuhfl.) kravjek.

Fladenbrot n. mlinici m. pl., mlinčnik.

Flagge f. bandero, zastáva, prapor; die — auſſtecken zastávo razviti (-vijem), *impf.* razvijati; Flaggen- bandérski, praporni.

Flamingo m. plamenják, rudeča gos (-i), flamingo.

Flamme f. plamen, zubělj; dem. plameněc, plaménček; fig. žar, ogěnj; Flammen- ognjén, plaménast.

flammen plamenéti, s plamenom gořéti, bakláti; die Sonne flammt solnce pripeka.

Flammendurst m. pekoča žeja.

Flammenofen m. peč (-i), plamenica.

Flammensäule f. ognjén steběr.

Flammentod m. smrt v ognji.

Flanell m. flanela; Flanellen- flanělast, flanélěn.

Flanke f. bok, stran (-i); (b. Thieren) lákotnica.

Flankenbrett n. boenica, stranica, skrajnik.

flankieren klátiti se, potépati se, vláčugati se; (milit.) ob strani zajeti.

Flasche f. steklenica, sklenica, lagěv (lagve); dem. skleničica, lagvica; Flaschen- sklenični.

Flaschenjug m. sestavljeni škripěc, koloturnik; Potenzen— vzmožni škripěc od. koloturnik.

Flaschinett n. piščál (-i), piščalka.

Flaser f. žila.

flaserig žilav, žilat.

flatterblütig dolgopécljat.

Flattergeift m. lahkoživěc, veternják, vihrávěc.

flatterhaft vihráv, lahkožív, sikav, zlétav, lahkomiseln, nestanovitěn.

Flatterhaftigkeit f. vihravost, lahkomiselnost, nestanovitnost.

flattern frfoléti, frfráti, fofotáti, mahljáti (s perutmi); (b. Fahnen) vihráti, véti (vejem).

Flattersinn m. f. Flatterhaftigkeit.

Flatterthier n. prhútar, pirhopogáčica.

flau méděl, slab.

flauen oplakniti, sprati (sperem); *impf.* oplakovati, spirati.

Flauigkeit f. medlost, slabost, onemóglost.

Flaum m. puh, dlaka; perje.

Flaumbart m. golograděc.

flaumbärtig golobrád.

Flaumfeder f. f. Flaum.

flaumig púhast, dlákast.

Flaumhaar n. pódlanka.

Flause f. burka, norčija, prazěn izgóvor; —n treiben šale zbijati, norce briti (brijem).

Flausenmacher m. šalívec.

Flechse f. kita, suha od. bela žila; dem. kitica, suha žilica.

flechsig kitav, žilav, žilast.

Flechte f. pleteníca, pletér, canja, locanja; (Körbchen) pleteníca, pletérka; (Haar—) kíta; (zum Trocknen) lésa, pletér; (Krankh. u. Pflanze) lišáj.

flechten plesti (pletem), viti (vijem); splesti, zaplesti, preplesti, vziti, oviti; *impf.* spletati, zvijati 2c.; *sich d. Haare* — splesti se, *impf.* spletati se.

flechtenartig lišajast.

Flechter m. spletalěc; —in f. spletálka, pletílja.

Flechtruthe f. vitra.

Flechtstück n. pletěk.

Flechtweide f. béka.

Flechtwerk n. pletenína, pletenje; lesa.

Fleck m. krpa, záplata; (am Schuß) župàn, župáněc, náda, vstáva; (Tin- ten—) madež; (Stücf) kos (-a u. -ú), del; vom — gehen odsédati se, od rok od. izpod rok iti (idem u. grem).

flecken f. flicken; (bejudeln) mazati, skvrniti, marógati, madeževati; omazati, oskvrniti, omadeževati.

Flecken m. (Markt—) trg; dem. tržič; (Fett—) maróga, madež, skvrna; (Farb- flecken) lísá; (Schmutz—) zamazěk; (im Gesichte) péga; (Kinder—) ošpice pl., opahki pl.

fleckenlos brezmadežěn, čist.

fleckig lisast, marógast, šar; (Schmutz) zamázan, umázan.

flectieren pregibati; —d pregibalěn.
Fledermaus f. netopír, pomračnik, prhútar, mižkut, pirhopogačica, polmiš.

Flederwisch

— 221 —

Fliegenneß

Flederwisch m. ométalo, omelo.

Flegel m. cep, cepěc, cepí f. pl. (sammt dem Stiele); grober — cepěc, tepěc, zarobljeněc, telebàn, zagovédnež, neotesáněc.

flegelhaft neotesán, suróv, zarobljen.

Flegeljahre pl. nora od. neumna leta.

Flegelstiel m. ročnik.

flehen prosíti, milo prositi, moliti, moledovati.

Flehen n. prošnja, mila prošnja, moledév, moledovanje.

[prosèč. flehentlich milo od. živo od. ponížno Fleher m. molilěc, prosilěc.

Fleisch n. meso; dem. mesce; (der Früchte) sredíca, mehčína; (Wild—) hudína, hudo od. divje meso; geräußertes — prekajéno od. povójeno od. suho meso; (Rind—) govédina; (Kalbfleisch) telétina 2c.; — werden učlovečiti se, utelésiti se; impf. učlovečevati se; aus — mesén; — zum Ausschrotten prodalno meso; Fleisch= mesni.

Fleischbank f. mesnica.

Fleischbeil n. messarica.

Fleischbeschau f. ógled mesá.

Fleischbeschauer m. mesóvni ogledník.

Fleischer m. mesár, klavěc; Fleischer=mesárski.

Fleischergewerbe n. messaríja, mesárstvo; — betreiben mesáriti.

Fleischerin f. messarica.

Fleischern mesén, od mesa.

Fleischessend mesojed, mesojédén; —es Thier mesojéděc, mesojédka.

Fleischesser m. mesojéděc.

Fleischfarben poltnast, poltne barve.

Fleischfaser f. mesno vlakno, mesna nit (-i) od. lika.

Fleischsliege f. zapljúnkarica, zaplívka.

Fleischfressend mesojed, mesojédén.

Fleischfresser m. mesojeděc, mesojed, mesožerěc.

Fleischhaut f. mezdra.

Fleischig mesnàt, mesén, mesóvén.

Fleischkoßt f. mesna jed (-i), mesna hrana.

Fleischlich mesén, poltén, telésén.

Fleischlichkeit f. mesénost, polténost.

Fleischlos mršav, brezmésén.

Fleischmangel m. pomanjkanje od. nedostaja mesá.

Fleischmarkt m. mesarski od. mésni trg.

Fleischmasse f. mesovje, meso.

Fleischmilfsäure f. mesomlečna kisлина (chem.).

Fleischspeise f. mesna od. mesnata jed (-i) od. hrana.

Fleischsteuer f. messarína, mesni davěk.

Fleichtare f. mesna cena.

Fleischware f. mesenina, meso.

Fleischwerdung f. učlovečenje. [nica.

Fleischwurst f. meséna klobasa, mastfleisch m. pridnost, marljivost; mit — nalašč; zu — h kljubu, nalašč, hoté. fleißig priděn, marljiv, marěn, prizadévěn.

flennen krémžiti se, čmériti se, cmériti se, kísati se.

Flenner m. cméra, kíslica.

Fletschen škripati (-am u. škripljem); Zähne — zobé kazati (kažem), režati (režim).

flerionslos nepregiběn, nepregibalěn.

Flibustier m. morski razbojnik.

Flickarbeit f. krpanje, krparíja.

flichen krpati, zakrpati, zašiti, popraviti; impf. poprávljati.

Flichen m. j. Fleck.

Flicker m. krpár, krpáč.

Flickerei f. krpanje, krparíja.

Flickerin f. krparíca.

Flicklappen m. krpa, záplata; (am Schuh) županěc.

Flickwerk n. krparíja, záplate pl.; berástvo.

Flieder m. (—baum) lipovka, španski bezěg, bezgověc; Flieder= bezgov.

Fliege f. múha; dem. mušíca; Fliegen= mušji.

fliegen letéti, létati; in Stücke — razletéti se, raznesti se.

fliegend letéč; mit —en Haaren prostolàs, razpletèn, z razpleténimi lasmí; —e Zähne razvíta zastáva.

Fliegendreck m. mušjek.

Fliegenfalle f. muholóvka (bot.).

Fliegenfänger m. muhar, muhěc, laška pénica.

Fliegengeschmeiß n. zapúljék, zapljuněk, mušja zaléga.

Fliegengift n. múšnica.

Fliegenklatsche f. pókalnik.

Fliegenneß n. síttnica, mreža.

Fliegenschwamm

— 222 —

flott

Fliegenschwamm m. múšnica.

Fliegenmedel m. muhavnik, muhávnica; mit d. — die Fliegen abwehren múhati.

fliehen béžati (bežím), bégati; ubégniti, pobégniti, uteči (-tečem), ubéžati; f. a. entfliehen; (v. d. Zeit) hitéti, béžati; jemanden — umakniti od. ogniti se komu; *impf.* ogibati od. izogibati se koga, umíkati se komu; etwas — čuvati se od. varovati se česa; zu jemandem — pribežati (-bežím) od. priteči (-tečem). h komu.

Fliehkraft f. sredobéžnost.

fliehen teči (tečem); (tröpfeind) kappenjati, curljati, cediti se, solzéti; (v. d. Zeit) hitéti, potékati: — machen topiti, raztopiti, tajati, raztajati, taliti; (von Thränen) liti (lijem), cediti se; Thränen floffen über seine Wangen solzé so ga oblile, solze so se mu pocedile; das Licht fließt sveča se occja, sveča se kida.

fliehend tekoč; — gemacht raztopljen, raztajan, razpuščen: (von der Rede) gladěk; — werden tájati se, raztájati se, taliti se.

Fließpapier n. pívnik.

slimmern migljati, igrati; (schwach brennen) mrléti, brléti.

Flimmerzelle f. migetalka. [těr.

slink urěn, ročěn, gibčěn, skočěn, hí.

Flinkheit f. urnost, ročnost 2c.

Flinte f. puška; Flinten- puškin.

Flintenkolben m. bàt, kopito.

Flintenkugel f. svinčenka, svinčnica.

Flintenschloßs n. celin.

Flintenschuss m. strel. [kresálnik.

Flintenstein m. puškin kremen oder Flitter m. bleščica, migljenka.

Flittergelehrsamkeit f. puhla od. plitva učenost.

Flitterglanz m. nepravi lesk.

Flittergold n. zlata péna, loš.

flittergolden lošast.

Flitterjahr n. medéno leto.

Flitterstilber n. sreberna pena.

Flitterstant m. bliščoba; nečimurnost.

Flitterwerk n. f. Flitterstaat.

Flitterwoche f. medéni teděn.

Flocke f. kosěm, koděr, kocělj; dem. kosmič, kosmiček; (Schnee—) kocěnj, kosmulja.

Flocken kosmati, skosmati; intr. komsmato snežiti, kocnjati.

Flockenblume f. plavica, modrica.

Flockengewölk n. mrénasti oblaki pl., janči pl.

Flockenstäubling m. navadna krvnica, bovist (-a).

flockicht kodrast, kocnjast.

Flotteide f. kosmata svila.

Floh m. bolha; dem. bolšica.

flohen bolhe loviti.

flohig bolhav.

Flohkraut n. dresěn, dresělj, bolšník.

Flohneft n. bolšinják.

Flohstich m. bolšji pik.

Flor m. cvet, cvetje, razevít; fig. sreča, blaginja, blagostan, blagovitost; (gewebtes Zeug) pajčelan, tančica.

Flora f. cvetána, flora.

Florband n. pajčelanast trak, pajčelanasta prevéza.

Florsliege f. tančičarica.

florieren evesti (cvetem), slovéti.

Florseide f. súkana svila.

Flortuch n. tančica.

Floskel f. prazno lepotičje.

Floh n. plav (-i). plutva, plitva.

flößbar plavěn, splavěn.

Flößbrüde f. plavni most (-ú).

Flöhe f. plavitěv, plavba, plavljenje.

Flasse f. plavúta, plavút (-i).

flößen pláviti oder goniti (drva po vodi); (Wäsche) oplákniti, izplahniti, izprati (-perem); *impf.* oplakovati, izplahovati, izpirati.

Flossenfüher m. plitvonožee.

Flossenthier n. plavútar.

Flößer m. plavičar.

Flöhfeder f. plavúta, plavút (-i).

Flöhgebür f. plavnina.

Flöhgerechtigkeit f. plavna pravica.

Flösholz n. plavni les, plavščina, splavljena drva.

flossig plavútěn.

Flöte f. piščál (-i), piščalka, žvegla.

flöten piskati, na piščal svirati.

Flötenspieler m. piskač, flavtist.

Flötenwerk n. piščali pl. f.

Flotille f. malo brodovje, flotilja.

flott lahkoživ, razuzdan, vesel; — leben razuzdano od. zapravljivo od. veselo živéti; ein —er Mensch lahkoživěc.

Flotte

— 223 —

Flussarm

Flotte f. brodovje, ladijevje.

Flöß *n.* tla (tal) *pl.*; sloj, sklad, vrsta.

Flöhgebirge *n.* vrstno od. slojevito od. skladovito gorovje.

Fluch *m.* kletěv, kletvina, proklétstvo; (Schwur) zaklétěv, rot, zarótba.

fluchbeladen proklét, zaklét.

fluchen kleti (kolnem), rotiti, preklínjati, hudičevati, zlodejevati, šentovati.

Flucher *m.* preklinjalěc, rotilěc; —in f. preklinjalka, rotilka.

Flucht f. bég, ubég, uték, uskók; die — ergreifen pobégniti, v beg spustiti se, pocediti jo, ubrisati (-brišem) jo; in die — schlagen zapoditi, razgnati (-ženem), razkropiti, v beg zapoditi; auf der — bežé, bežěč.

Fluchtbau *m.* ubežišče.

Flüchten sich pobégniti, ubégniti, ubéžati (-bežim), peté odnesti (-nesem), utéći (-tečem); sich zu jemandem — pribežati (-bežim) h komu, zateći (-tečem) se h komu.

flüchtig běžěn, uběžěn, ubegljiv, begotěn; — werden j. Flucht ergreifen; (eitel) minljiv, nestanovitěn; (schnell) urěn, nagěl, hitěr; (in der Chemie) hlapěn, izhlapljiv; (leichtsinnig) vnemaren, lahkomiseln, nestanovitěn; (oberfläch.) površěn, hitěr; adv. naglo, površno, mimogredé.

Flüchtigkeit f. bežnost, minljivost, nestanovitnost *zc.*

Flüchtling *m.* begún, begúněc, ubéžnik. uskók.

Fluchwort *n.* klétvica.

Fluder *n.* žleb, splav; rake *pl.*; zajéza.

Flug *m.* lět, polět, vzlět; (v. Bienen) roj; (v. Vögeln) vlák, kita; (v. d. Zeit) hitrost.

Flugbrand *m.* prašnati snet (bot).

Flugbrett *n.* letálnica.

Flügel *m.* perotnica, perót (-i), krilo, kreljút (-i); (an d. Windmühle) véternica; (bei ber Thür) dúrnica, plat (-í); (bei der Armee) krilo; (Seite) bok; (musikal. Instrument) klavír; (bei der Uhrspindel) perótka; (am Webeſtuhl) polica; Flügel- krilni.

Flügelfrucht f. perótka.

Flügelfrüchtler *m.* perótkarica.

Flügelfuß *m.* krilonožěc.

Flügelig krilát, okriljen, s perótmi.

Flügellos brezperótěn, brezkril, brezkrilěn, brez perotníče.

Flügelmann *m.* krilnik, krajnik.

flügeln operótiti; einen Vogel — ptiču peróti ostreliti; geſlügelt krilát, s perotnicami.

Flügelneß *n.* perotnják.

Flügelpferd *n.* krilati konj, pegaz.

Flügelschlag *m.* fofót, flafót, fofotanje, máhanje s perótmi.

Flügelschnecke f. perotar.

Flügelthor *n.* dvokrilna vrata *pl.*

Flügelvieh *n.* perjád (-i), perotnina, kúretina, kurjád (-i), letavina.

Flugſisch *m.* poletaš.

ſüüge goděn; — werden goditi se, zgoditi se.

Flughahn *m.* morski petelin.

Flugloch *n.* žrelo, žrlo, žoltno, letenica; vratica *pl.*, okence.

Flugnebel *n.* políska.

Flugs *adv.* v tem hipu, ko bi trenil od. mignil.

Flugsand *m.* svižěc, svišć, sipa, var.

Flühvogel *m.* (Alpenſänger) gorník.

Fluor *m.* fluvór.

Fluorescenz f. fluvorovanje.

Fluorid *m.* fluvoríd, fluvorěc.

Fluorkiesel *m.* kremencev fluvorěc (chem.).

Fluorwasserſtoff *m.* vodenčev od. vodíkov fluvorěc (chem.).

Fluorwasserſtoffsäure f. fluvorovodenčeva kislina (chem.).

Flur f. trata, loka, livada, njiva, polje; (Weide) ledína, pašnjak, pašnik; — *m.* (Vorhaus) veža; (Hofraum) dvořišče.

Flurenpolizei f. poljska policija.

Flurstein *m.* mejnik.

Fluss *m.* reka; dem. réčica, potok; (flüffiger Zustand) ték, tok; (von Metallen) raztop, taljenje, topljenje; talilo, topilo; (Rheuma, Gicht) kosteníca; Fluss= rečni, reški, vodni.

Flussaal *m.* ógor, navadna jegulja.

Flussadler *m.* ribji orěl.

Flussanwohner *m.* poréčnik, potočnik, potókar.

Flussarm *m.* panoga od. rokáv reke.

Flussbad

— 224 —

folgen

Flussbad *n.* kópel (-i) v reki.

Flussbarsch *m.* ostríž, okún.

Flussbett *n.* struga, vodotok, vodotoč, vodotóčina, žleb.

Flussbinnenland *n.* medrečje, medvodje.

Flussentwickelung *f.* razvoj reke.

Flussfahrzeug *n.* čoln, ladija, vozilo.

Flussfall *m.* slap.

Flussfischadler *m.* ribji orěl, ljun.

Flussgebiet *n.* porečje.

Flussgesälle *n.* strměc, pad reke.

Flussgroppe *f.* kapělj.

Flüssig tekóč; (geschmolzen) raztopljen, raztaljen, razpuščen; (tropsfbar —) kapljív; —er Körper tekočina; — machen topiti, taliti; raztopiti, raztaliti; (Mettalle) plaviti.

Flüssigkeit *f.* kapljívost; (d. Flüssige) tekočina, moča; (Krankh.) tok; tropfbare — kapljína; gebrannte — žganína, žganje.

Flussinfel *f.* osréděk, otok.

Flusskrabbe *f.* potočna rakúlja, réčna rakovica.

Flusskrebs *m.* potočni rak.

Flussmittel *n.* topílo.

Flussmuschel *f.* skržěk.

Flussneß *n.* omréžje rek.

Flussnire *f.* povodna od. morska déklica, povodna vila.

Flussosen *m.* plavěž, talílnica.

Flussotter *f.* vídra.

Flussperlmuschel *f.* potočna bísernica.

Flusspferd *n.* povódni od. nilski konj.

Flusspolizeiordnung *f.* ustav povodnega reda.

Flusspridke *f.* piškúr, kačéla.

Flussregulierung *f.* urédba od. uravnanje rek.

Flussland *m.* pesěk, svižěc.

Flusschiffahrt *f.* vožnja po reki, rečno brodárstvo.

Flusssee *m.* rečno jezero. [vodi.

Flussseite *f.* vodna stran, stran proti

Flusspat *m.* plavík, jédavěc.

Flusssystem *n.* rečje.

Flusswasser *n.* tekoča od. živa voda, potóčnica.

Flussüberfuhr *f.* brod.

flüsternd šepetáti (-am u. šepečem), šešljati; šepniti, pošepetáti, zašepetáti;

(von Thieren) ščebljáti; (vom Winde) šumljati, žuboriti.

Flüsterern *n.* šepět, šepetanje; ščebljanje; šumljanje.

flüsternd šepetáv, šepetajoč, ščebljáv, ščebljajoč.

Flüsterer *m.* šepetálěc, šepetáč.

Flut *f.* povóděnj (-i), potóp; (das Wachsen des Wassers) pritok, nastop, plíma; (Woge) val; Ebbe u. — oséka in plima, odtok in pritok, odliv in prliv; (v. Schriften) kùp, gromáda; eine — von Thränen potók solzá.

flutbewegt burěn, vzbúrkan.

fluten nastópati, naraščati, plimováti, plívkati; fig. vreti (vrem), kipéti.

Flutmündung *f.* plimujoće ustje.

Flutstrom *m.* plimotok.

Flutzeit *f.* plíma, doba pritóka.

Focus *m.* f. Brennpunkt.

Föderalist *m.* federalist.

föderativ federativěn, zvézěn.

Föderierte *m.* zavéznik.

Fogasch *m.* smúč.

Föhre *f.* bor, boróvěc; Föhren- borov.

Föhrenblattwespe *f.* borova ósa.

Föhreneule *f.* borova sóva od. sovka.

Föhrenholz *n.* borovína.

Föhrenwald *m.* boróvje.

Folge *f.* nasléděk, poslédica, učíněk, nastópěk; (Reihenfolge) réd (-í), vrsta, vzpored, zaporednost, čreda; (die — in der Herrschaft) naslédovanje, nasledba, nastop; infolge vsled (c. gen.), po (c. loc.), poleg (c. gen.), za (c. instr.), z. B. infolge höherer Bewilligung po visjem dovoljenji, infolge der Gerichtsordnung po sodnjem redu, poleg sodnjega reda, infolge der Geburt za porodom; (Lauf) ték; — leisten poslúšati, ubógati, izpolniti; die — davon ist iz tega sledí oder izvira, iz tega sklepamo; von übler — sein slabe naslédke imeti (imám); slabo zaleči (-léžem); dem zufolge po tem takem; in der — der Zeit s časom; in der — v prihodnje, za naprej, pozneje, potém.

Folgeleistung *f.* pokórnost, poslušnost, ubógljivost, izpolnítěv ukaza.

folgen einem sledíti komu od. koga, naslédovati koga, iti (idem u. grem) od. stopinje pobirati za kom; rach auf

folgend

— 225 —

formen

einander — lovíti se, podíti se; auf jemanden — nastopiti, *impf.* nastópati; (der Zeit nach) priti (pridem), *impf.* prihajati za kom, z. B. auf den Meister folgt der Schüler za učiteljem oder po učitelji pride učeněc; (nachahmen) posnémati, ravnati se od. délati po kom; der Leiche — mrliča sprémiti, *impf.* sprémljati; (Folge leisten) slušati, poslušati, ubógaj; folge mir poslušaj me, ubógaj me; nicht folgen ne márati za kaj; Fortseßung folgt dalje prihodnjič, nadaljevanje prihodnjič, dalje od. nadaljevanje pride.

folgend sledéč, naslednji, nastópěn; zapóreděn.

folgends adv. v prihodnje, za naprej; (hernach) pozneje, potém, pótlej. na to.

folgenlos brez naslédkov.

folgenreich poln velikih naslédkov.

Folger m. naslednik, nastopnik, nasledoválěc.

folgerecht dosléděn.

folgerichtig f. folgerecht.

Folgerichtigkeit f. doslédnost.

folgern sklépati, soditi, izvájati, povzemati; skleniti, izvesti (-vedem), povzeti (-vzaměm).

Folgerung f. sklep, izvod; sklepanje, izvajanje.

Folgesatz m. poslédični stavěk; posleděk, izvoděk (arithm.).

folgewidrig nedosléděn.

Folgewidrigkeit f. nedoslédnost.

Folgezeit f. prihodnost, pozneji oder prihodnji čas.

folglied adv. torej, zatorej, zato, tedaj, po tem takem, zategadelj.

folgsam poslušěn, ubogljiv, pokorěn.

Folgsamkeit f. poslušnost, ubogljivost, pokornost.

Foliant m. folijant.

Folie f. pena; podlóga, podlóžek.

Folioformat n. céla pola.

Folter f. tezálnica, natezálnica, trlica, mučilo; (Marter) muka; jemanden auf die — spannen koga na tezálnico deti (dénem), koga mučiti.

Folterbank f. tezálnica, raztezálnica.

Folterer m. mučitelj, trinog, rabelj.

Folterkammer f. mučilnica, raztezálnica.

foltern múčiti, trpinčiti; (vom Gezwissen) peči (pečem), grizti.

Fond m. matica, zaloga, základ; die — s državni papirji pl.

Fontäne f. vodomět.

Fontanell n. mehko teme (teména), mečava; (Geschwür) pijavka.

foppn norčevati se s kom, koga za norca imeti (imam), dražiti koga, nagajati komu.

Force f. moč; sila.

Forchgras n. Marjini lasci, solzice od. lasjé devíce Marije.

Förderer m. pospešitelj, podpornik; f. a. Beförderer.

förderlich koristěn, hasnív, pospešljiv.

fördern tr. pospešiti, pomoči (-morem), povišati; *impf.* pospeševati, pomagati, poviševati, podpirati; (Erze) na dan správiti, *impf.* správljati; *intr.* odsédati se, od rok od. izpod rok iti (idem u. grem).

fordern terjati, zahtévati, iskati (iščem), hotéti (hočem); (vorladen, herausfordern) zvati (zóvem), klicati (kličem); pozvati, poklicati; *impf.* pozivati.

Förderung f. pospešitěv, pospešěk; f. a. Beförderung.

Forderung f. terjátěv, zahtéva; (Heraus—) pozív, pozov.

Förderungsmittel n. pospešilo; f. a. Beförderungsmittel.

Forderungsredt n. zahtévna pravica.

Forderungsfaß m. zahtévěk, postulat.

Forelle f. postrv (-i), postrva; dem. postrvica; Forellen- postrvji.

Forellenteich m. postrvnják.

Form f. podoba, oblika, lice, obraz; (Modell) kalúp, tvorilo; (in d. Gramm.) oblika; (Muſter) vzorěc, vzorěk, obrazěc.

formal f. formell.

Format n. oblika, podoba, velikost, formát; (Octab—) osmérka; (Duodez—) dvanajstérka.

Formation f. tvorba, sostava.

Formel f. besede pl., izraz, obrazěc, formula.

formell pravílěn, formalěn, navídezěn; adv. na videz.

formen podóbiti, obraziti, tvóriti, délati; upodobiti, izobraziti, stvoriti,

15

Formenlehre

— 226 —

fortarbeiten

izdelati; *impf.* upodobovati, izobrazovati, izdelovati; (durch Guß) liti (lijem); ulíti.

Formenlehre f. oblikoslovje, oblikovje.

Formenschneider m. kalupar, kaluporezěc, pismorézěc, lesorézěc.

Formfehler m. pogrěšek od. hiba v obliki.

förmig in Zítgn. mittels der Endung -ast od. durch podoben zu überseßen, z. B. eiförmig jajčast, jajcu podoben. förmlich pravilën, obličën, pristójën, prave podobe od. oblike; adv. rédno, rédoma, pravilno, praviloma.

Förmlichkeit f. pravilnost, obličnost, pristojnost.

formlos brezličën, neličën, brez podobe od. lica.

Formlosigkeit f. brezličnost, neličnost, brezličje.

Formrahmen m. oklèp, okvír.

Formular n. vzorěc, obrazěc, vzgled, formulár.

Formularienbuch n. vzglédnik, primérnik.

formulieren izraziti.

Forschbegier f. vedoželjnost, izvedljivost.

forschbegierig vedožéljën, izvedljiv, poizvedoválën.

forschen poizvedovati, zasledovati, premišljevati, preiskovati, raziskovati; (befragen) popraševati, opraševati, izpraševati, ovédati; ovédeti (-vem).

Forscher m. poizvedovalěc, preiskoválec, zasledovalěc.

Forschsucht f. izvedavost, radovednost; s. a. Forschbegier.

Forschung f. poizvédba, poizvedání, preiskáva, preiskávanje, zasledování; izpraševáníje.

Forschungsgeist m. poizvedoválnost, preiskoválnost.

Forst m. gozd, les, hosta, zavod, log; Forst= gozdni, gozdárski.

Forstamt n. gozdárski urád (-a u. -ú).

Forstbaumzucht f. gozdárstvo.

Forstbetrieb m. gozdárjenje.

Forstbezirk m. gozdni okraj.

Forskdienst m. gozdárska služba.

Förster m. gozdár, lógar; (Wirtschaftsführer) lésar.

Försterei f. gozdárstvo, logárstvo; gozdarjeva od. gozdárska koča.

Försterin f. gozdarica, logarica.

Forstfrevel m. gozdna kvara.

Forstgebür f. gozdnína.

Forstgerechtigkeit f. gozdna pravica.

Forstgericht n. gozdno sodíšče.

Forstgesetz n. gozdni zákon, gozdna postáva. [hiša].

Forthaus n. gozdárjeva od. gozdárska

Forsthüter m. gozdni čuváj.

Forstinspector m. gozdni nadzórnik.

Forstkunde f. gozdoznanstvo, lesoznanstvo.

Forstkundige m. gozdoznaněc, lesoznaněc.

Forstlehranstalt f. gozdársko učilišče, gozdárska šola.

forstlich gozděn, gozdarski.

Forstmeister m. nadgozdar, nadlogar.

Forstproducte pl. gozdni pridelki pl.

Forstrath m. gozdni svétnik od. svetoválec; gozdno svétništvo oder svetoválstvo.

Forstrecht n. gozdno pravo, gozdni zakon; drváščina.

Forstrevier n. gozdni okraj.

Forstrevierleiter m. vodnik gozdnega okraja. [ljiv.

forstischädlich gozdu kvarën od. škod-

Forfschule f. gozdárska šola.

Forfschutz m. gozdno varstvo.

Forfschutzdienst m. logarska od. gozdárska služba. [pl.

Forfschuhpersonale n. gozdni čuvaji.

Forststreitigkeit f. prepir zaradi gozda.

Forsttechniker m. gozdni tehnik.

Forstverwalter m. gozdni oskrbnik.

Forstwesen n. gozdárstvo.

Forstwirtschaft f. gozdárstvo, gozdarjenje.

Forstzins m. gozdnina, lesnina.

fort adv. dalje, napréj; (vom Orte weg) proč, s poti, v kraj; (in Zítgn.) od-, u-, dalje, naprej; — und — v jedno mér, ven in ven, skozi in skozi; sofort takój, precej, mahoma; — mit dir pobéri se; fortan odsihdob, odslej; (künft.) posihdob, poslej, za naprej, v prihodnje.

Fort n. trdnjavica.

fortarbeiten dalje od. naprej delati.

fortbannen

— 227 —

fortseßen

fortbannen pregnati (-ženem), pro-
gnati; *impf.* pregánjati.

fortbauen dalje staviti od. zidati; (im
Bergbau) dalje kopati (kopljem).

fortbegeben sich odpraviti se, oditi
(-idem), odriniti; *impf.* odpravljati se,
odhajati.

Fortbestand m. obstaněk, obstoj.

fortbringen odpraviti, z mesta spra-
viti, odnesti; *impf.* odpravljati, odna-
šati; sich — preriti (-rinem od. -rijem),
preživiti se; *impf.* preživljati se.

Fortdauer f. trajnost, trpež, obstaněk.

fortdauern trajati, trpéti, obstati
(-stojim u. -stanem); *impf.* obstájati.

fortdauernd trajën, stanovítën, ne-
prenehljiv.

forteilen proč od. dalje hitéti, pod-
vízati se.

Fortepiano n. klavir.

forterben sich preüti (-idem), *impf.*
prehájati.

fortfahren nadaljevati; (m. d. Wagen)
odvesti (-vedem) se, odpeljati se; *impf.*
odpeljávati se.

fortfliegen odletéti, *impf.* odletávati.

fortfliehen ubégniti, uteči (-tečem);
*impf.* ubégati, utékati.

fortführen odvesti (-vedem), odpeljati;
*impf.* odvájati, odpeljávati; (v. Winde
od. Wasser) odnésti, *impf.* odnášati;
die Wirtschaft — dalje gospodáriti.

Fortgang m. uspeh, prospeh, napré-
děk; einen guten — nehmen odsédati
se, srečno od rok od. izpod rok iti
(grem), dobro napredovati.

Fortgangsclasse f. red (-a u. -ú).

Fortgangszeugnis n. spričevalo o na-
predku.

fortgehen oditi (-idem), odriniti;
*impf.* odhájati.

forthin za naprej, nadalje, v prihod-
nje, posihdob.

Fortification f. utrdba.

fortjagen odgnati (-ženem), odpoditi,
spoditi, odtírati, stírati; *impf.* od-
gánjati; *intr.* (zu Pferde) odjáhati, od-
dirjati.

fortkommen oditi (-idem), *impf.* od-
hájati; (sich fortbringen) preživiti se,
kruh si služiti; (von Gewächsen und
Thieren) rasti (rastem), obstájati, dé-

lati, obnášati se; zrasti, obstati (-sta-
nem), storiti, obnesti se.

Fortkommen n. odhod; napréděk,
uspeh; ein besseres — boljši kruh,
boljše življenje; (v. Pflanzen) rast (-í);
(Lebensmittel) kruh, živež, hrana.

Fortlauf m. ték.

fortlaufend zapóreděn, nepretrgan,
tekoč; adv. zdržema.

Fortleben n. življenje.

fortleiten razvoditi; *impf.* razvajati,
prenašati (*phys.*).

Fortleitung f. prenos; — d. Bewegung
prenos gibanja (*phys.*).

Fortleitungswelle f. prenosno vratílo
(phys.).

fortmachen sich správiti se, pobrati
(-berem) se, pocediti jo; *impf.* správ-
ljati se, pobírati se.

fortpflanzen prenesti, presaditi; *impf.*
prenašati, presajati; (vermehren, er-
zeugen) rediti, množiti, ploditi, saditi;
zarediti, pomnožiti, razmnožiti, zaplo-
diti, razploditi, zasaditi; *impf.* raz-
množevati, razplodovati, zasajati; (die
Wärme) razšírjati, raznašati (*phys.*);
sich — razploditi se, zarediti se, raz-
rasti (-rastem) se; *impf.* razplodovati
se, zaréjati se.

Fortpflanzung f. zaredba, zareja, raz-
plodba; (d. Menschen) zárod.

Fortpflanzungsgeschwindigkeit f. brzina
od. hitrost širjenja.

Fortpflanzungsorgan n. plodilo.

fortrennen oddirjati.

fortrollen tr. valjati, váljati, tákati;
zavaliti; intr. tákati se, takljati se.

fortschaffen odpraviti, spraviti, s poti
spraviti; *impf.* odpravljati, spravljati.

Fortschaffung f. odprava.

fortschleichen zmúzati se, zmuzniti se,
ukrasti (-kradem) se.

fortschreiten pomakniti se, *impf.* po-
míkati se, dalje stopati od. koračiti;
(in Kenntnissen) naprédovati, uspevati.

fortschreitend postopën; —e Bewegung
pomikanje.

Fortschritt m. napréděk, uspěh, pro-
speh; — machen naprédovati.

fortschrittlich napréděn.

Fortschrittsmann m. naprednják.

fortseßen nadaljeváti, podaljševati.

15 *

Fortsetzung

— 228 —

Fraß

Fortsetzung f. nadaljevánje, podaljšek; — folgt dalje prihodnjič.

fortwährend *adi*. veděn, neprenehljiv;
*adv.* neprenéhoma, vedno, zdržema, v
jedno mér.

fortziehen odriniti, oditi (-idem), preseliti se; *impf.* odhajati, preseljevati se.

Fortzug m. odhod, selitěv, preselitěv.

Forum n. sodišče.

fossil okamenél; kopan.

[pl.

Fossilien pl. okamenine pl., izkopki

Fötus m. spočétěk, zaróděk.

Fourage f. klaja, krma, piča.

fouragieren klajo 2c. preskrbéti, *impf.*
preskrbovati.

Fourier m. vojaški pisár, furír.

Fournier n. obkláda, opłatica.

fournieren obložiti, oplatiti; *impf.*
oblágati, obkládati.

Fracht f. tovor; vozivo, vozno blago;
Fracht= vozni.

frachtbar vozěn.

Frachtbrief m. vozni list.

Frachttempfänger m. prejemnik blagá.

frachten za plačilo voziti.

Frachtführer m. vozník.

Frachtgeld n. voznína.

Frachtgut n. vozno blago.

Frachtkosten pl. vozni stroški pl.

Frachtschiff n. tovorna od. prevozna
ládija.

Frachtstück n. vozívo, vozno blago.

Frachtversender m. pošiljatelj od. raz-
pošiljalěc voznega blaga.

Frachtwagen m. tovorni voz, težki voz.

Frakt m. frak.

Fraction f. stranka, frakcija.

Fractur f. (Fracturschrift) nemško od.
gotiško od. frakturno pismo, lomno
pismo.

Frage f. vprašanje; eine — stellen
vprašati, poprašati; *impf.* vpraševati,
popraševati.

fragen prašati, vprašati, poprašati,
pítati, bárati, pobarati; *impf.* vpraše-
vati, popraševati 2c.; (herum—) opra-
šati, *impf.* opraševati.

fragend prašajoč, prašaje, poprašu-
jóč, sprašujóč 2c.

Fragepunkt m. vprašanje.

Fragesteller m. vprašalěc, vpraševálěc.

Fragestellung f. vprašanje.

frageweise adv. v vprašanjih, s vprašanji, vprašujóč. [šalnica.

Fragewort n. vprašalna beseda, vpra-

Fragezeichen n. vprašáj.

fraglich zadévěn, dotičěn, omenjen;
(ungewiß) negotov.

Fragment n. odlóměk, kos (-a u. -ú).

fragmentarisch v odlomkih.

Fragner m. krušnar.

Fraisen pl. božjást; f. a. Epilepsie.

Franciscaner m. frančiškán, frančiškaněc, franjevěc. [samostán.

Franciscanerkloster n. frančiškanski

Franciscanerorden m. frančiškanski
réd (-a u. -ú), réd sv. Frančiška.

franco adv. plačano, poštníne prosto.

frank svobóděn, prost; — und frei
ves svoj, prost kakor ptica pod nebom.

frankieren poštnino plačati, pismo
poštnine oprostiti, frankovati; *impf.*
poštnino plačevati, pismo poštnine
oproščevati.

frankiert *adi*. plačan, poštnine prost;
*adv.* f. franco.

Franse f. pram, prem, cembi m. pl.

fransen pramati.

Franzband m. francosko vezanje od.
vezilo, vezanje z usnjatim hrbtom.

Franzbaum m. pritlíkověc.

Franzbrantwein m. francosko žganje.

Franjen pl. (Krankheit) nesramna
boléžen (-i), francozi pl.

Franzperle f. francoski od. ponarejěni
od. nepravi biser.

Franzwein m. francosko vino.

frappant presenétljiv, čuděn; f. a.
überrachend.

frappieren prevzeti (-vzamem); das
hat mich frappiert zavzel sem se nad
tem, začudil sem se temu; f. a. über-
raschen.

Fraß m. žretje, žrtje, žrenje; (Futter)
živež, piča, krma; (Fressgier) požreš-
nost, samogoltnost, goltnost.

Fraßtrog m. korito.

Frater m. brat, fratěr.

fraternisieren brátiti se, družiti se.

Fraternität f. brátovščina.

fratscheln govorícíti, izpraševati, po-
praševati; krušnariti.

Fraß m. smrkověc, smrkolín, otročáj,
paglověc.

Fraße

— 229 —

freigeben

Fraße f. spaka; —n machen páčiti se;
spačiti se.

Frahenbild n. spaka, grda oder pre-
tirana podoba.

Frahengestalt f. pošást, grdoba.

frahenhaft grd, nagnúsën, smešën,
pretíran.

Frau f. gospá; (Ehefrau) sopróga,
žena, zaročnica, pridrúga; (Hausfrau)
gospodinja, gospodarica; eine — nehm
ženiti se; oženiti se; die — Meden
gospá Medénka, gospa Medénova.

Frauchen n. ženka, ženica.

Frauen- ženski.

Frauenbild n. ženska; (ein Bildnis d.
Jungfrau Maria) podoba device Marije.

Fraueneis n. Marjino steklo.

Frauenfeind m. sovražnik ženstva;
f. a. Weiberseind. [kožušček.

Frauenfingerkraut n. device Marije
Frauenfisch m. platníca.

Frauenhaar n. ženski lasjé pl.;
(Pflanze) device Marije lasci, prédéniка.

Frauenhemd n. ženska srajca.

Frauenkäfer m. polónica, božji volěk.

Frauenkirche f. cerkěv matere božje.

Frauenkloster n. nunski samostan.

Frauenorden m. ženski réd (-a u. -ú),
réd za ženske.

Frauenschuh m. ženski črevělj; (Pflanze)
ceptec, čreveljc.

Frauensperson f. ženska.

Frauenstand m. ženstvo; (in d. Kirche)
ženska stran (-í).

Frauentag m. šmarěn, šmárijni dan,
gospójnica; Groß— véliki šmarěn, vé-
lika maša, vélika gospójnica; Klein—
mali šmarěn, mala maša, mala go-
spójnica.

Frauenunterkleid n. gózěc.

Frauenvolk n. ženstvo, ženske pl.

Frauenzeit f. ženska dôba, žensko
čiščenje.

Frauenzimmer n. ženska stanica; (Per-
son) ženska.

Fräulein n. gospica, gospodična.

Fräuleinstift n. odgojišče od. odgoje-
vališče za gospodične.

frech držěn, predržěn, smél; (ausge-
lassen) razuzdán, nesraměn; ein —er
Mensch predrznež, nesramnik; die —
Person nesramnica.

Frechheit f. drznost, predrznost, smé-
lost.

Fregatte f. fregáta.

Fregattenvogel m. črna búrjevka od.
búrnica.

frei svoboděn, prost, svoj; (ohne\etušs) brez c. gen., prost, čist; (un-
gefreit) svoboděn; — werden osvoditi
se, oprostiti se, osvojiti se, oteti (ot-
mem) se; *impf.* osvobojati se, oprošče-
vati se, osvojevati se; (in der Chemie)
razvezati (-vežem) se, *impf.* razvezo-
vati se; — von Schulden brez dolgóv;
im Freien na planem, na jasnem, pod
milim nebom; ein —er Plaž odprt
prostor; im —en Felde f. Feld; auf
—en Fuß sezen izpustiti koga iz uječe
od. iz zapóra; der Baum steht — drevo
stoji na samem; er ist nicht — ni sam
svoj; aus —en Stücken sam od sebe,
radovoljno; es steht ihm — na izvolji
mu je, na izběr mu je dano; —e
Wohnung brezplačno stanovanje; —er
Gegenstand nezapovedani oder prosti
predmet; ich bin so — drznem se; —e
Wärme razvezana toplota; — heraus
narávnost, odkritosrčno, z očij v oči.

Freibataillon n. bataljón radovolj-
nikov.

Freibauer m. svobodnik.

Freibeuter m. pomorski ropar od. to-
lováj, gusár.

Freibeuterei f. pomorsko roparstvo,
gusárstvo.

Freibrief m. svobodnica.

Freibürger m. svobodni državlján.

Freitorps n. krdélo radovoljnikov.

freidenkend svobodomiseln.

Freie f. plan (-i), planota.

freieigen prostolastěn.

freien snubiti; zasnůbiti; — gehen
na ógledi od. na rázgledi iti (grem).

Freien n. snubitěv.

Freier m. snubáč, snuběc, snobok;
auf —s Füßen stehen ženiti se.

Freiersmann m. f. Freier.

Freifrau f. barónica, barónka, ba-
rónovka.

freigeben osvoboditi, izpustiti; *impf.*
osvobojati, izpuščati; (erlauben) dopu-
stiti, *impf.* dopuščati; den Handel —
svobodno kupčijo dopustiti.

freigebig

— 230 —

Fremde

freigebig darežljiv, radodarěn, do-
brotljiv. [nost.

Freigebigkeit f. darežljivost, radodar-
freigeboren svobodno rojen, svobod-
nega rodú.

Freigeist m. svobodomiselnik; malo-
vérèc. [vérën.

freigeisterisch svobodomiseln; malo-
Freigelassene m. osvobojeněc.

Freigeld n. mrtvaščina.

freigesinnt svobodomiseln.

Freiglaube m. prostovérstvo, svoje-
vérstvo.

Freihafen m. svobodno pristanišče,
svobodna luka.

freihalten živež od. hrano komu za-
stonj dajati.

Freihandel m. svobodna kupčija, —
trgovina.

Freiheit f. svoboda, prostost; (Kühn-
heit) drznost, predrznost; —en pl. svo-
boščine; in — sezen osvoboditi, iz-
pustiti koga iz uječe od. iz zapóra,
dati (dam) komu svobodo; impf. iz-
puščati 2c., dajati 2c.; ich nehme mir
die — bodi mi dovoljeno, drznem se.

Freiheitsbrief m. svoboščinska listina.

Freiheitsdrang m. svobodoželjnost,
hrpenenje po svobodi.

freiheitsliebend svobodoljuben.

Freiherr m. barón.

freiherrlich barónov, barónski.

Freihufe f. svobodno zemljišče.

Freiknecht m. krvnik, rabelj.

freilassen f. freigeben.

Freilehen n. svobodni fevd.

freilich kaj pa da, se vé da, kako
pa, res; (zwar) sicer.

freimachen osvoboditi, osvojiti, opro-
stiti; impf. osvobojati, osvojevati,
oproščevati.

[zidár.

Freimaurer m. svobodnják, prosto-
Freimaurerei f. svobodnjaštvo, prosto-
zidárstvo.

[dušnost.

Freimuth m. odkritosrčnost, prosto-
freimüthig odkritosrčen, prostodušen.

Freimüthigkeit f. j. Freimuth.

Freifaß m. svobodnik, svobodnják.

Freischüler m. neplačujoči učeněc,
učeněc prost učníne.

Freistinn m. svobodomiselnost, svo-
bodna misěl (-i).

freisinnig svobodomiseln.

Freisinnigkeit f. s. Freisinn.

freisprechen oprostiti, nedolžnega (ne-
dolžnim) spoznati; impf. oproščevati,
nedolžnega spoznavati; v. Sünden —
grehov odvezati (-vežem), impf. od-
vezovati; (v. Lehrjungen) iz učenja pu-
stiti, učenja oprostiti; impf. iz učenja
puščati, učenja oproščevati.

freisprechend, ein —es Urtheil oprostna
od. odvezna razsodba.

Freispredjung f. osvoboja, oprostitěv;
odvéza.

Freistadt f. svobodno mesto.

Freistätte f. zavétje, pribežališče.

freistehen, es steht ihm frei na izvólji
mu je, na izbèr mu je dano.

Freistelle f. brezplačno mesto.

freistellen, jemandem etwas — na iz-
voljo od. na izbèr komu kaj dáti (dam),
impf. dajati.

Freistunde f. ura praznovanja.

Freitag m. petěk; am — v petěk;
an —en ob petkih.

Freitisch m. brezplačna hrana.

Freiwerber m. snubáč, snuběc; —in
f. snubačica.

Freiwerbung f. snubítěv.

freimwillig adi. radovoljën, dobrovo-
ljën, samovoljën; adv. sam od sebe,
iz svoje volje, zdobra.

Freiwillige m. radovoljnik, dobrovolj-
nik; f. radovoljka, dobrovoljka; Ein-
jährig — jednoletni radovoljnik, prosto-
voljnik.

[voljnost.

Freiwilligkeit f. radovoljnost, dobro-
Freizügigkeit f. svobodna selitěv.

fremd tuj; vnanji, ljudski, inostrán;
(unbekannt) neznan, nepoznan; (selt-
jam) čuděn.

fremdartig tuj; drugovrstěn, drugo-
roděn, inoroděn.

Fremdartigkeit f. raznoródnost, ino-
rodnost, inovrstnost.

fremdbežirkig sosédnjega okraja.

Fremde f. tujina; tuja zemlja oder
dežela, neznana dežela; in die — gehen
po svetu od. na tuje iti (idem, grem),
z doma iti; er war in der — z dóma
je bil, po svetu je bil.

Fremde m. tujěc, vnanji človek; f.
tujka.

Fremdenbuch

— 231 —

freundlos

Fremdenbuch *n.* tujska knjiga, knjiga za tujce.

Fremdengesetz *n.* zakon o tujcih.

Fremdenpolizei *f.* policija za tujce.

Fremdenwesen *n.* tujstvo, inostranstvo; tujska opravila.

fremdgeboren tujeróden, tujega oder vnanjega rodú.

Fremdheit *f.* tujstvo; (Unkenntnis) nevednost, neznanje.

Fremdling *m.* tujčec, inostrančec, vnanji človek, priseljenčec; — werden tújčiti se, potujčiti se; *impf.* potujčevati se; Fremdlingen tujski.

Fremdsucht *f.* tujčevalnost, pretírano posnemanje tujih šeg.

fremdfüchtig tujčevalčen.

Freudwort *n.* tujka, tuja beseda.

fremdzüngig inojezičen, tujega jezika.

frequent ljudnat, obiskovan.

Frequentativum *n.* (Verbum —) ponavljálnik, ponavljalni glagol.

Frequentation *f.* obiskovanje.

Frequentationszeugnis *n.* spričevalo o obiskovanji šole.

frequentieren obiskovati.

Frescomalerei *f.* slikanje na mokro od. na vapno.

Fressbegierde *f.* požrešnost, samogoltnost, snédenost.

fressbegierig požrešen, samogólten, snéden, hlastežen.

Fresse *f.* žrelo; gobče, rilče.

fressen žreti (žrem), požreti, jesti (jem), pojesti, snesti; *impf.* požirati, pojedati; (Körner) zobati (zobljem); pozobati; (Gras) můliti; pomuliti; (gierig —) hlastáti; pohlastati; (um sich —) razjedati; razširjati se.

Fressen *n.* žrtje, žrenje; (Speife) piča, krma, jed (-i); fig. slabo jelo.

fressend goltáv; razjedljiv.

Fresser *m.* žerče, snedež, snéda, požeruh, požrešnik; —in *f.* požrešnica.

Fressgier *f.* *f.* Fressbegierde.

fressgierig *f.* fressbegierig.

fressig in Biszn. jéd, jedén, žrtén.

Fressloch *n.* (im Schweinstall) jáderna n. pl. [vost.

Fressluß *f.* lakot (-i), lakota, požrlji.

Fressucht *f.* *f.* Fressbegierde.

Freststrog *m.* korito.

Fresswerkzeug *n.* požiralo, žrelo.

Fretchen *n.* bela podlásica.

Frettwiesel *n.* *f.* Fretchen.

Freude *f.* veselje, radost; — haben veseliti se, radovati se; ein Tag der — veseli dan, dan veselja; mit —n z veseljem, prav rad; Freuden- veseli, radostni.

Freudenbescher *m.* kupa veselja oder radosti.

Freudenbotschaft *f.* veselo oznaniло, veseli glas (-a u. -ú).

Freudenfest *n.* veselica, veseli god (-a u. -ú) od. praznik.

Freudenseuer *n.* kres.

Freudengeschrei *n.* vrisk, veseli krik, veseli hrup; ein — erheben vrisk zagnati (-ženem), zavriskati, zaúkati.

Freudenhaus *n.* dom veselja.

Freudenkleid *n.* pražnja od. semánja obleka.

Freudenleben *n.* veselo od. prijetno življenje.

freudenlos nevesel, brez veselja od. radosti.

Freudenmahl *n.* veselica, veséla pojédina, gosti (gostij) *pl.*

freudenreich poln veselja od. radosti, prevesel, preradostën.

Freudenruf *m.* veseli klic, vrisk.

Freudentag *m.* veseli dan, dan veselja.

Freudentaumel *m.*, im — veselja pijan.

Freudenthräne *f.* solza veselja oder radosti.

freudenvoll veselja od. radosti poln.

freudetrunken veselja pijan.

freudig vesel, rádostën.

Freudigkeit *f.* veselje, radost.

freuen veseliti, radovati, razveseliti; sich — veseliti se, radovati se, vesel biti (sem); razveseliti se, vzradovati se; *impf.* razveseljevati se.

Freund *m.* prijatelj; er ist ein — vom Spielen, Trinken *z.* rad igrá, pije *zc.*

Freundchen *n.* ljubi prijatelj.

Freundin *f.* prijáteljica.

freundlich prijazën, mil; — thun prikupovati se, dobríkati se, prilizovati se, sladkati se; (hübsch) lep, ugodën.

Freundlichkeit *f.* prijaznost.

freundlos brez prijatelja oder prijateljev.

Freundsgaſt

— 232 —

Frische

Freundsgaſt f. prijateljstvo; pobratimstvo; — schließen sprijazniti se, pobrátiti se.

freundsgaſtlich prijateljski, prijazën; adv. prijateljsko.

Freundschafts- prijateljski.

Freundschaftsbund m. prijáteljska zveza od. véz (-i).

Frevel m. zlobnost, zloba, hudobija, pregreha; (Verbrechen) hudodelstvo, zločinstvo, zlodejstvo; (Beschädigung) škoda, kvar; (Entheiligung) oskrunitěv, oskrumba.

frevelhaft zlobën, hudobën, hudodelën, zločinski; (verwegen) predrzën, drzovit.

Frevelmuth m. zlobnost; (Verwegenheit) predrznost, drzovitost.

freveln grešiti, hudo délati, zlobën biti (sem).

Frevelthat f. hudodelstvo, zločin, zločinstvo, hudobija; zlobno od. brezbožno dejanje.

freventlich predrzën; f. a. frevelhaft.

Frevler m. hudobnež, zlobnež, brezbožnik; hudodelëc, hudodelnik, zločinëc; predrznež.

Frevlerin f. hudobnica, brezbožnica; hudodelnica; predrznica.

Friede m. mir (-a u. -ú); (Ruhe) pokoj; —n schließen mir skleniti, pomiriti se; — sei mit euch mir vam bodi! mir z vami! —n stiften miriti; pomiriti; in —n leben mirovati, v miru živeti; den —n stören mir rušiti, razrušiti, mir kaliti, mir prelomiti; — feiner Asche Bog mu daj večni mir in pokoj; Friedens- mirovni, mirni.

Friedensabschlusſ m. pomírje, sklep mirú.

Friedensbedingung f. pogoj oder uvet mirú, mirovni pogoj od. uvet.

Friedensbotschaft f. oznanilo mirú.

Friedensbruch m. prelomljenje mirú, mirolom, mirolomstvo.

Friedensbund m. zaveza mirú.

Friedenscongreſſ m. zbor za mir od. zaradi mirú.

Friedensengel m. angelj mirú.

Friedensgage f. plača ob miru; vojaška mirovna plača.

Friedensgericht n. mirovno sodišče.

Friedensgöttin f. boginja mirú. [sodnik. Friedensrichter m. mirovni sodnik, raz-Friedensschluß m. pomírje, sklep mirú. Friedensſtifter m. mirílěc, posredovalěc mirú. [nik.

Friedensſtörer m. kalilěc mirú, zdraž-Friedensunterhändler m. pogajalěc za mir od. zaradi mirú. [mirú.

Friedensvermittler m. posredovalěc
Friedenszeit f. čas od. dôba mirú, mi-
rovanje; zur — ob miru, v miru, v
mirnem času.

friedfertig miroljubën, miroljubiv,
mirën, mirljiv. [ljubnost.

Friedfertigkeit f. miroljubje, miro-
Friedhof m. pokopaliseče, grobišeče,
mrtvišeče, grobje. [mirno.

friedlich mirën, krotëk; adv. zlepa,
friedliebend miroljubën, miroljubiv.
friedlos nemirën, nepokojën, brez
mirú.

friedsam mirën, tih, krotëk.

Friedsamkeit f. mirnost, krotkost.

Frierbeule f. ozeblina, ozeba.

frieren prezébati, mraz trpeti; ich
friere zebe me, mraz mi je; (zu Eiſ
werden) zmrzniti, zamrzniti; *impf.*
zmrzovati, zamrzovati.

Frieren n. mraz, zmrzlina, zmrzál (-i).

Fries m. friz, nakitje.

Friesel m. opahki pl., spahki pl.,
spuščaj, prhljaј, pršáj, prišě.

frisch suróv, présën, svež; (kühl) hladën, studen; (neu) nov, mlad; (munter) živ, živahën, čvrst, čil, iskër; (eben gebracht) tódinji, z. B. tódinja voda, d. i. otódi (sveben) prinesena voda; —es Holz suróv les; —es Blatt zelen list; —e Ware novo blago; —er Baum mladikavo od. omladno drevo (-esa); —e Farbe živa barva; —es Brot kruh po péki; —es Pferd spočit oder čil konj; — gemokene Milch príčno mleko; — gewagt srčnost veljá; auf —er That na samem dejanji; — zur Arbeit urno na delo! etwas —es novina; —e Wäsche belo perilo; auf die —e Luft pod milo nebo.

Frische f. čvrstost, čvrstota, svežost (svežest); mrzlota, studenost; hlad (-a u. -ú), hladnost; živost, živahnost, čilost.

frischen

— 233 —

Froſt

frischen (Eisen) prekovati, pretopiti,
prečistiti, prepustiti; *impf.* pretapljati,
prečišćati, prepušćati; f. erfrischen.

Frischſette f. pretapljálnica, čistílnica.

Frischherd m. ognjišče.

Frischling m. (junge Schwein) pre-
šičk, mladičk, spomladáněc. [ca.

Frischofen m. pretapljálnica, topílni-

Frischung f. f. Erfrischung.

Friseur m. lasničar, frizér.

frisieren razčesati (-češem), oplesti
(-pletem); *impf.* razčesávati, opletati;
(d. Haare kräuſeln) kodrati, svédriti.

Frisierkamm m. češěl, redki glavnik.

Fritſt f. rok. obrok, dôba; (Auffchub)
odlog, odlásék, odlástlék (odlastelka);
binnen Monats— črez mesec dnij; zu
jeder — vsak čas; große — prostrán
rok; lezte — končni rok.

fristen odlog od. odlástlěk dati (dam),
*impf.* dajati; odložiti, *impf.* odlágati;
daš Leben — ubijati se, borno živeti,
životariti, komáriti.

Friskenprotokoll n. rokóvni zapisnik.

Fristtag m. določeni dan (dneva).

Fristverlängerung f. odlog, podaljša-
nje obroka.

fristweise adv. po obrokih, obrókoma.

Frisur f. oplét, opletílo.

frivol j. außgelassen.

Frivolität f. objest (-i), preširnost.

froh vesel, radostěn, rad. zadovoljěn;
ič bin — veselim se, po všeči mi je.
fröhlich vesel, radostěn, dobrovoljěn;
— sein veseliti se, radovati se, dobre
od. židane volje biti (sem).

Fröhlichkeit f. radost, veselost; (als
Handlung) veselje, radovanje, veselica,
frohloken radovati se, veselja po-
sakovati, veselja vriskati od. ukati.

Frohloken n. radovanje, vriskanje od.
ukanje (od veselja).

Frohn- tlačanski, tlaški, robotni.

Frohnarbeit f. tlaka, robota.

Frohnarbeiter m. tlačan, robotnik.

Frohndienst m. tlaka, robota; —e ver-
richten tlačaniti, robotati, tlako delati
od. opravljati.

fröhnen tlačaniti, robotati, tlako de-
lati od. opravljati; (den Lüſten) streči
(strežem), služiti.

Frohnaſten pl. kvatre (kvater) pl.

Frohnuſhußre f. tlaka z vozom, vožnja
za tlako.

Frohngeld n. tláščina, robotnína.

Frohnherr m. gospodar tlake oder
robote.

Frohneichnamsfeſt n. telovo (-ega),
dan od. praznik sv. rešnjega telesa.

frohnpſlichtig tlaki oder roboti pod-
vržen, dolžen tlako delati, robotěn.

Frohsinn m. veselost, dobrovoljnost,
dobra od. židana volja, veselo sree.

frohſinnig dobrovoljěn, vesel, radostěn,
dobre od. židane volje, veselega srea.

fromm pobožěn, bogoljuběn, boga-
boječ, bogoslužěn, bogomil; (ſanſt)
krotěk, tih, pohlevěn; (gütig) dobrot-
ljiv, blag, usmiljen, milostiv, milo-
sřěn; eine — e Stiftung blagoverna
ustanova, zadúšbina, zadúšnica; ein
—es Legat blagověrna oporoka.

Fromme m. pobožnik; f. pobožnica.

Frömmlei f. svetohlinstvo, sveto-
hlimba, licemerstvo, kriva pobožnost.

frömmeln svetohliniti se, pobožnost
hliniti, svetega se delati.

frommen streči (strežem), koristiti,
hasniti, v prid od. v hasek od. na korist
biti (sem).

Frommen n. hašěn (-i), hasěk, korist
(-i), prid.

frommherzig pobožěn, pobožnega srea.

Frömmigkeit f. pobožnost, bogoljub-
nost, bogaboječnost; krotkost, pohlev-
nost; dobrotljivost 2c.

Frömmler m. svetohlinč, licemér,
licemérč; —in f. svetohlinka, lice-
mérka.

Fronte f. čelo, lice, pročelje, ospredje,
prednja stran (-í).

Frosch m. žaba; dem. žábica; (Laub-
frosch) rega, rákověc, vega; (d. eſſbare)
urh, rujht, rujhtáč; ein abscheulicher
—
žabúra; Frosch= žabji.

Froschader f. podjezična žila, žila
podjezičnica.

Froschſang m. žabja lov (-í).

Froschſiſch m. morska žaba, žabovka.

Froschſuſ m. krak.

Froschgeſuake n. regljanje.

Froschlache f. žabja mlaka od. mlakuža.

Froschlach m. žabnjak, žabnik. [sren.

Froſt m. mraz, zmrzál (-i), mrzlina,

Frostbeule

— 234 —

Frühgetreide

Frostbeule f. ozeblína, ozéba.

frösteln, es fröstelt mich mrazi me,
mraza drgetam od. drgéčem, mraza se
tresem, mraz me trese.

Frösteln n. mrzálica.

frostig mrzěl, zmrzěl, mrazěn, ledén,
ziměn; ozeběl, prezeběl.

Fröstler m. zmrzlež, zmrzlják, zmrzljivěc, zmrzli človek.

Frostsalbe f. mazílo za ozeblino.

Frostschmetterling m. zimski pedic.

Frostwetter n. mrzlo vreme (vremena),
ostra od. huda zima.

Frucht f. sad (-a u. -ú), plod; obroděk, pridelěk; dem. saděk, ploděk; coll. sadje, sadovje; die Früchte pridelki, plodovi; fig. nasleděk, nastopěk; — ansehen zaroditi, zarod zastaviti; impf zaréjati, zarod zastavljati; Frucht-sadni; zarodni.

Fruchtauge n. popěk, brst.

fruchtbar rodovitěn, rodovít, ploděn,
plodovít, plodovitěn, plodonosěn, plěnjav; (v. Bäumen) sadonósěn, sadovít;
— sein rodit, nesti (nesem), plénjati.

Fruchtbarkeit f. rodovitnost, plodnost,
plodovítost 2c.

Fruchtbarmachung f. porodovitěv.

Fruchtbaum m. sadno od. sadonosno
drevo (-esa).

Fruchtbaumzucht f. sadjárstvo.

Fruchtboden m. žitnica, kašča, kašta;
plodišče (bot.).

fruchtbringend sadonosěn, plodonosěn,
ploděn, roděn; koristěn.

fruchten rodit, sad nositi od. prinašati; koristiti, hasniti; zaleči (-lezem), impf. zalégati; pomoči (-morem), impf. pomagati.

[tina.

Fruchtertrag m. pridelěk, obroděk, lé-

Fruchtfeld n. žitno polje.

Fruchtfolge f. poljsko kolobárjenje.

Fruchtgarten m. sadovnják, sadonosnik, sadni vrt.

Fruchtgehäuse n. oplodje.

Fruchtgenuss m. užitěk.

Fruchthandel m. žitna kupčija, kupčija z žitom; den — betreiben žitáriti, z žitom kupčevati.

Fruchthändler m. žitni kupěc.

Fruchthaut f. mrena, lupina, koža,
luščina.

Fruchthorn n. rog obílnosti.

Fruchthülle f. oplodje.

Fruchtülfe f. strok.

[róděk.

Fruchtkeim m. kal, klica, zarod, za-
Fruchtknospe f. brst, popěk.

Fruchtknoten m. plodnica (bot.).

fruchtlos adi. brezploděn, neploděn,
jalov, brez sadú; (vergeblich) prazěn,
nekoristěn, nehasnovit, brez prida;
adv. zastonj.

[korist (-i).]

Fruchtlosigkeit f. brezplodnost 2c.; ne-
Fruchtmangel m. slaba létina, pomanj-
kanje, stradež.

Fruchtmarkt m. sadni trg; (Getreide-
markt) žitni trg.

Fruchtnießung f. uživanje.

[lina.

Fruchtpflanze f. sadíka, semenska rast-

Fruchtpreis m. žitna cena; sadna cena.

Fruchtschaden m. újma, škoda na polji.

Fruchtspeicher m. f. Fruchtbodeu.

Fruchtskel m. pecělj, recělj.

Fruchttrieb m. mladíka, zaroděk.

Fruchtwechselwirtschaft f. menjáva
setve, poljsko kolobárjenje, poljski
kolobár.

Fruchtwein m. jábolčnik, hrúševěc,
hruškověc.

Fruchtweig m. mladíka; klíca. [vit.
frugal maloješč, zmérěn; tečěn, teko-
frieh adi. ran, zgodnji, prigodnji,
jutranji; adv. za rana, rano, zgodaj;
jehr — na vse zgodaj, prav zgodaj;
heute — davi, adi. dávišnji; — mor-
gens na vse zgodaj, za belega dné, za
ranega jutra, s svitom od. z vidom
vred; zu — prezgodaj, prerano; vom
—en Morgen bis . . . od ranega jutra
do . . .

Früharbeit f. jutranje delo.

Frühbirn f. zgodnja hruška.

Frühe f. jutro; in der — zjutraj,
zgodaj, za rana; in aller — na vse
zgodaj.

früher adi. prejšnji, poprejšnji; adv.
prej, poprej, pred, popred.

frühestens najprej, najpoprej, naj-
pred, najpopred.

Frühgebet n. jutranja molitěv.

Frühgeburt f. negodni plod; pórod
pred časom, negodni pórod.

Frühgetreide n. jaro od. zgodnje žito,
jarina.

Frühgottesdienst

— 235 —

fühlen

Frühgottesdienst m. zgodnja od. rana maša, zgódnjica, prva maša; (in der Adventzeit) zorna maša, zornica.

Frühhenne f. járica. járčica.

Frühjahr n. f. Frühling.

Frühkirsche f. zgodnja od. rana črešnja, črešnja zgódnjica.

Frühkost f. kosílo, zájutrek.

Frühling m. pomlad (-i), spomlad (-i), vigred (-i), mlado leto, mladoletje, mladolétěk; im — spomladi; Frühlings- pomladánji, pomládnji, pomladanski, mladoletni, vigredni; (von Früchten) jar.

Frühlingsäquinoctium n. pomladánsko jednakonočje.

Frühlingsenzian m. svedrěc.

Frühlingsfliege f. mladolétnica.

Frühlingsflur f. pomladanska od. cve-toča livada od. trata. [mladi.

Frühlingsgöttin f. Vesna, boginja pom Frühlingshungerblümchen n. kurje zdravje.

Frühlingspflanze f. pomladanska oder jára rastlina.

Frühlingspunkt m. vspomladišče (Astron.).

Frühlingszeit f. pomladanski čas.

frühmorgig davišnji.

Frühnebel m. jutranja meglà.

frühreif prezgodaj od. prerano razvit, prigodnji.

Frühreise f. prerán razvítěk.

Frühroth n. zárija, zora, jutranji žar.

Frühsaat f. rana od. jara setěv.

Frühstück n. kosílo, kosilce, zajutrek.

frühstücken kósiti, kosílčati, zajutrkovati.

frühzeitig adi. zgodnji, prigodnji, ran; adv. zgodaj, rano; allzu— adi. prezgodnji, preran; adv. prezgodaj, prerano, prevred.

Fuchs m. lisica; dem. lisičica; (Männchen) lisják; (Pserd) rjav konj, rižan; (Mensch) prekánjeněc; (Dufat) rmenjak; Fuchs- lisičji. [lisičevina.

Fuchsbalg m. lisičja koža, lisíčina,

Fuchsbau m. lisičja luknja, lisíčina.

Fuchseisen n. lisice pl., železni skopěc za lisice.

fuchsen lisičji.

Fuchsfell n. f. Fuchsbalg.

Füchsin f. lisica.

Fuchsjagd f. lov na lisice. [kožuh.

Fudhsperl m. lisičina, lisíčevina, lisičji fuchsroth rjáv ko lisica.

Fuchsschrott m. lisičnjak.

Fuchsschwanz m. lisičji rep, metálica; rother — sčěr (bot.).

fuchsschwänzen lizati (ližem) se; prilizovati se, dobrikati se.

Fuchsschwänzer m. prilizovalěc.

Fuchtel f. ploščnati měč.

fuchsteln s ploščnatim mečem biti (bijem), z golo sabljo mahati, s ploskom od. ploskoma biti (bijem); udariti.

Fuder n. voz, peljáj, tovor.

Fuq m. pravica, oblast (-i); mit — und Recht po vsej pravici.

Fugef. sklep, sklad, spah, stik, sklada; (mušík.) sklad, fuga.

Fügebank f. stružnik, spahoválnik, spahovnik.

Fügebok m. kobíla (kolárska).

fügen skleniti, spahniti, stakniti, strniti, spójiti, zložiti; impf. skepati, spahovati, stikati, strinjati, spájati, zlagati; (lenken) obrniti, uravnati, urediti; impf. obračati, ravnati, uravnavati, urějati; sích — ujemati se, strinjati se, stikati se; sích in etwaš — udati se v kaj, impf. udájati se; sích dem Gesetze — podvreči (-vržem) se zakonu, pokoriti se zakonu; (geschehen) primeriti se, naključiti se, pripetiti se, prigoditi se; impf. primerjati se, pripetovati se, prigajati se.

Fügemort n. veznik.

füglich primérěn, pristojěn, prikladěn, priličěn; adv. primerno ćc.; dobro, zložno; tíkoma; (mit Recht) po pravici, po potrebi.

Fügung f. zvéza; (Lenkung) uravnava; — Gottes božja volja od. naredba od. previdnost, usoda.

fühlbar občutěn, občutljiv, čutěn.

Fühlbarkeit f. občutnost, občutljivost.

fühlen čutiti, občutiti; (durch Berühnung) típati, otípati, potípati; ich fühle Luft hoče se mi, želim, želja me obhaja; sich — čutiti se, počutiti se, imeti (imam) se; svojo vrednost spoznati; wie fühlst du dich kako ti je? kako se čutiš? kako se ti godi?

Fünfer

— 237 —

furchtsam

Fünfer m. petka, petérka, petika;
(Geldstücf) peták.

fünferlei petéri, peterovrstën.

fünffach petérën, petérnat.

fünffältig f. fünffach.

fünffügig peteronog, peteronožën.

fünsgliederig peteroud, peteroúdën,
peteročlen.

fünfhundert pet sto.

fünfhundertmal petstokrat.

fünfhundertste petstoti.

fünsführig petlétën.

fünfinal petkrat.

fünsmalig petkratën, peterokratën.

fünsmonatig petmésečën.

fünsmonatlich vsak peti mesec.

fünsperscentig petodstotën.

fünspfüändig petfuntën.

fünsfleitig peterostrán.

fünsfilbig peterozložën.

fünfstimmig peteroglasën.

fünfstöckig s petimi nadstropji.

fünftägig petdnévën, peterodnévën,
peterodanski.

fünfte péti.

Fünftel n. petína.

fünftens petič, v peto.

fünfhalb polupéti.

fünfsackig peterozobát.

fünfzehn petnajst.

Fünfzehner m. petnajstka, petnaj-
stérka; (Geldstücf) petnajstica, petica.

fünfzehnerlei petnajstérën, petnajstér-
nat.

fünfzehnhundert petnajst sto.

fünfzehnmal petnajstkrat.

Fünfzehntel n. petnajstina.

fünfzehntens petnajstič, v petnajsto.

fünfzig petdeset.

Fünfziger m. petdeseták, petdesétnik.

fünfzigerlei petdesetéri. [nat.

fünfzigfältig petdesetérën, petdesetér-
fünfzignal petdesetkrat.

Fünfzigstel n. petdesetína.

fünfzigstens petdesétič, v petdeseto.

fungieren službo oprávljati, službo-
vati.

Fünkchen n. iskrica; fig. troha, tro-
hica, betva, bétvica.

Fünke m. iskra.

funkeln lesketáti (-tám u. -kéčem) se,
plamíkati, iskriti se, žaréti, migljati.

funkelnagelneu čisto nov, ves nov.

funken iskriti se, iskre metati (me-
čem) od. sipati (sipljem).

funkenzieher m. iskrovaběc, izvájáč.

für za; (anstatt) namesto; waš —
ein kakov, kakšen; Mann — Mann
mož za možem; an und — sich sam
ob sebi; Tag — Tag dan na dan, vsak
dan; (wider, gegen) zoper c. acc., proti
c. dat.; (zu) do.

fürbaß s. weiterfort, vorüber.

Fürbitte f. prošnja, priprošnja; eine
— einlegen prositi za koga.

Fürbitter m. prošnjik, priprošnjik;
priprosnik; (vor Gericht) zagovornik,
odvetnik.

Fürbitterin f. prosilka, priprošnjica,
zagovornica, besednica.

Furche f. brazda, rázor; dem. brazdica,
razorěk; (Runzel) guba, gúbanica;
(zum Ableiten des Wassers) řleb (-a u.
-ú), draga.

furchen brazditi, brazdati, brazde od.
razóre delati, razorávati; (runzeln)
grbiti, grbančiti, gubančiti, nabirati.

Furcht f. bojazën (-i), strah (-a und
-ú); — Gotteš strah božji, bogaboječ-
nost; — haben bati (bojím) se, strah
biti koga (strah me je); in — gerathen
zbati (zbojím) se, ustrašiti se, pre-
plašiti se; in — halten strahovati; in
— sezen ustrašiti, prestrašiti, prepla-
šiti, v strah pripraviti.

furchtbar strašën, strahotën, straho-
vít, strahovítën, strašanski, grozën,
srepinski; ein —er Mensch srépež.

Furchtbarkeit f. strašnost, strahovi-
tost, groza.

fürchten, auch sich — bati (bojím) se,
strašiti se, plašiti se, v strahu biti
(sem); ich fürchte mich bojím se, strah
me je; fürchte dich vor Sünde boj se
od. čuvaj se greha.

fürchterlid) strašën, strahovit, grozo-
vit, grozën, strašanski.

furchtlos neboječ, nebojazljiv, ne
strašljiv, neprestrašën, neplašljiv.

Furchtlosigkeit f. neustrašenost, ne-
prestrašenost, nebojazljivost.

furchtsam boječ, plah, plašen, bojaz-
ljiv, plašljiv; ein —er Hase bojazljivěc,
plašljivěc, plašljiv kakor zajěc.

Furchtsamkeit

— 2:38 —

Fußweg

Furchtsamkeit f. plašnost, plašljivost, bojazljivost, boječnost.

Furie f. zlobnica, peklenica, furija; (Wutß) besnost, razjarjenost.

furiös divji, besěn, zloběn.

Fürkäufer m. prekupěc, prekupovalěc.

fürlieb s. vorlieb.

Fürsorge f. skrb (-í), oskrbovanje; s. a. Vorsorge.

Fürsprachje f. priprošnja, zagovor; — einlegen prositi za koga, zagovárjati koga.

Fürsprecher m. priprošnjik, zagovornik; (Anwalt) odvetnik.

Fürsprecherin f. priprošnjica, zagovornica, besednica.

Fürst m. knez; (Herrscher) vladár; zum —en machen poknežiti, *impf.* po-kneževati. [dika.

Fürstbischof m. knezoškof, knez - vla-

 Fürsten- knežji.

fürstenmäßig knežji; adv. po knežje, kneški.

Fürstensohn m. knezovič, kneževič.

Fürstenstand m. kneštvo, kneževstvo.

Fürstenthum n. kneževina, knezovina.

Fürstin f. kneginja.

fürstlich knežji, kneževski.

Furt f. brod (-a u. -ú), prégaz.

Fürtrag m. s. Übertrag.

fürwahr adv. rés, zarés, resnično, istiníto; — halten za resnico iméti (imám), verjeti (verjamem).

Fürwiß m. s. Vorwiß.

fürwitzig objéstěn; s. a. vorwitzig.

Fürwort n. zaimé (-na), zaiměk.

Furz m. prděc.

Fusel m. patoka.

fuselieren ustreliti, *impf.* streljati.

Fuselöl n. patoka.

Fuß m. noga; dem. nogica, nožica; (— d. Bergeš) vznožje, podnožje, korén; (als Längenmaß) črevělj; (in d. Dichtkunst) stopa, stopica; (am Webebestuhł) kôza; zu — peš, pešice; zu — dienen za pešca od. pri pešci služiti; mit bloßen Füßen bos, bosonog; gut zu — sein doběr pešč biti (sem); sich jemanden zu Füßen werfen na kolena pasti (padem); mit Füßen treten z nogama teptati; Fuß- nožni.

Fußbad n. kopel (-i) za noge.

Fußbank f. podnožje, podnožnica.

Fußbekleidung f. obútalo, obuvalo, obutal (-i).

Fußbeuge f. petni pregib.

Fußblatt n. pódplat.

Fußboden m. tla (tál) pl., pod, tlak.

Fußeisen n. okovi pl., železje, spona za noge; (zum Besteigen der Berge) deréze pl.

füßen opréti (oprem) se, nasloniti se; *impf.* opírati se, slonéti; (sich verlassen) zanesti se, *impf.* zanašati se.

Fußfall m. priklon; einen — thun prikloniti se, poklekniti, na kolena pasti (padem); *impf.* priklanjati se, poklekovati.

fußfüllig klečeč, na kolenih; ponižen; adv. kleče.

Fußfehen m. obójek, krpa.

Fußgang m. steza; (im Schnee) gaz (-i), tir (-a u. -ú).

Fußgänger m. pešč, pešák; —in f. pešica, peška.

Fußgegend f. vznožje.

Fußgestell n. podnožje, podstavěk, sto-jalo, stalo.

Fußkußs m. poljub na nogo.

Fußlappen m. s. Fußfezen.

Fußmaß n. čreveljska méra.

Fußpfad m. steza.

Fußreise f. peš potovanje, hoja.

Fußschemel m. podnožnik, podnožnica, podnožje. [nogi.

Fußschmerz m. bol (-i) od. bolečina v

Fußsokke f. kratka nogavica.

Fußsohle f. pódplat; (d. vordere Theil) stopálo, stopa.

Fußstapfe f. stopinja; in jemandes — n treten hoditi za kom, v vzgled si vzeti (vzamem) koga, posnemati koga, ravnati se po kom. [zica.

Fußsteig m. steza, hódnik; dem. ste-Fußtoß m. brca, cebljaj, cebáda, ceběc, vritnik; einen — geben breniti, cebniti; *impf.* cebáti.

Fußstrick m. zadrga, zanka.

Fußflück n. nožje.

Fußtritt m. stopinja; (Schritt) korák, stopáj; (Spur) sled (-ú und -í); s. a. Fußstoß.

Fußvolk n. pehota, peštvo, pešci pl.

Fußweg m. steza, peš pot.

Galanterie

— 240 —

Garbe

Galanterie f. uljudnost, priljudnost; (Liebeshändel) zaljubljenost; (Puz) lišp, kinč, gizdavost; galanterija, lepotićje.

Galanteriehändler m. prodajalěc lepotićja, lepotninar.

Galanterieware f. lepotija, lepotičje, lišp, roba za lišpanje.

Galeere f. galeja.

Galeerensklave m. sužnik na galeji, galijaš, galijót.

Galgen m. vislice pl., vešala pl.

Galgenfrist f. kratěk odlog.

Galgenstrich m. (obešeněc), malopridnež, malovrednež.

Galimathias m. kolobocija, kloboštranje, neumnost.

Hallapfel m. šiška, galka, doblica.

Halle f. žolč; (Zorn) jeza, srd, zloba; Gallen= žolčni. [niti.

gällen žolčiti, greniti; ožolčiti, ogregallenartig žolčast.

gallenbitter gorjup, greněk kakor žolč.

Hallenblase f. žolčnik, žolčnica, žolčni mehúr.

Hallengang m. žolčevod.

Hallenstein m. žolčno kamence.

Hallerie f. mostovž, hodišče; (im Theater) pristropje, galerija.

Hallerte f. žolica, zdriz.

gallicht žolčast.

gallig žolčën; fig. čěmerěn.

Galloische f. krevsa, cokla, nabotnica.

Hallsucht f. žolčnica, zlatenica.

gallfüchtig zlateničën; čěmerěn.

Hallwespe f. šiškarica.

Halmei m. kalamina.

Halopp m. skok, dir; im — skokoma, v skok, v dir.

galoppieren v dir od. v skok jezditi, dirjati, drčati, drviti.

galvanisch galvanski.

galvanisieren galvanizovati.

Galvanismus m. galvanizěm.

Galvanoplastik f. galvanoplastika.

Hamaschde f. dokolenica, kamašna.

Gang m. hod, prohod, pohaj, hoja; (Curs) tek; (Gallerie) prehodi pl., mostovž; (in der Mühle) kamen, tečáj, koló (-ésa); (Weg) pot, steza; (ein unterirdischer —) prekòp, predòr; (in der Geologie) greda.

gang und gäbe v navadi, navadën, običajën.

gangbar hodën, izhojen, uhojen, utrt; (im Curse) tekóč, veljavën, dobër, navadën.

Hängelband n. povodče, vajet, vojka. gängeln voditi, hoditi učiti, hoditi vaditi.

Hängelwagen m. hodulja.

Hans f. gos (-i), gosa; dem. goska; fig. avša, beba, goska; Gänse= gosji.

Hänseblume f. (Bellis perennis) marjetica.

Hänsebraten m. pečena gos. [čěk.

Hänsediel f. (Sonchus oleraceus) mle-Hänsegang m. koracanje.

Hänsegesnatter n. gaganje, gogot.

Hänsehändler m. gosar; —in f. gosarica. [nica.

Hänsehaut f. kurja polt (-i), omráz-Hänserich m. gosjak.

Hänsestall m. gosinjak.

Hant f. dražba, stečáj.

ganz (totus) ves, vsa, vse; (integer) cel; (vollständig) popoln; adv. celo, po vsem, popolnoma, čisto, zgolj, prav; — und gar do cela, do čista, do dobra, do kraja, sovsema, sčinoma; — und gar nicht nikakor ne, celo ne, po nobeni ceni; — allein prav sam; — gewiß prav zares od. gotovo.

Hanze n. celota, celina; vse, celo; im ganzen v vsem, po vsem, sploh.

Hanzhübler m. celozemnik, zemljak.

ganzjährig celoletën, za celo leto.

gänzlich adv. celo, po vsem, do čista, do dobra, do konca, čez in čez, popolnoma; adi. popolën, vseobsežën.

ganjrandig celorob.

gar adi. gotov, dogotovljen, pripravljen, prirejen, dovršen; (von Speisen) skuhan; adv. celo, prav, kaj, pač; — viel prav mnogo, kaj mnogo, dokaj.

Garantie f. poroštvo, sigurnost, zagotovilo, jamstvo.

garantieren biti (sem) porok, dati (dam) sigurnost od. zagotovilo, jamčiti.

Garaus m. kraj in konče; — mačen konče storiti, ukončati, pogubiti, ubiti (-bijem), ugonobiti.

Garbe f. snop; dem. snopěk, snopič; coll. snopje.

Garbenband

— 241 —

Gassenbube

Garbenband *n.* povreslo.

Garbenbinder *m.* vezač. [rázstava.

Garbenhausen *m.* kopica, razstavka,
Garbenschichte *f.* nasad.

Garbenzehent *m.* snopovina.

Garde *f.* straža.

Garderobe *f.* oprava, obleka, oblačila
*pl.*; (Kleiderkammer) oblačilnica.

Gardine *f.* zagrinjalo, zastor, zavesa.

Gardist *m.* stražar, stražnik.

Gare *f.* gotovost, godnost, dodelanost;
(der Häute) ustroj; (v. Kupfer) čistost.

Garez *n.* čista od. prečiščena ruda.

Garherd *m.* prečiščevalnica.

Garkoch *m.* barilče, krčmar.

Garküche *f.* barilnica, krčma.

Garkupfer *n.* čisti bakēr.

Garleder *n.* irhovina.

Harmachung *f.* strojítěv, strójenje;
(deš Kupfers) čistitěv, čiščenje, pre-
čiščevanje.

Harn *n.* preja; (Reß) mreža; (zu-
sammengedrehtes, verwickeltes —) kro-
tovica, presuklěc.

Harnele *f.* rak brez klešč, garnela.

Harnhandel *m.* kupčija s prejo, pre-
jarija.

Harnhaupt *m.* motovilo. [panje.

Harnichtsthun *n.* brezdelnost, posto-

Harnison *f.* posadka, posada, garni-
zija; Garnisons- posadni.

garnisonieren biti (sem) v posadki.

Harnisonsmannschaft *f.* vojaštvo v po-
sadki, posadka.

Harnitur *f.* obroběk, obšiv; (Verzie-
rung) kinč, lišp, olepšava, okit.

Harnknäuel *m.* kloběk, klobko, klopčič.

Harnleute *pl.* dragarji.

Harnsack *m.* sàk, mreža, vrša.

Harnspule *f.* cevka.

Harnwinde *f.* motovilo.

Harsen *m.* prečiščevalnica, čistilnica.

Harsalz *n.* čista uvarjena sol (-í).

Harschlacke *f.* žlindra.

garstig grd, gnusěn, nagnusěn, ne-
snažen, umazan. [snažnost.

Harstigkeit *f.* grdost, nagnusnost, ne-
Härtchen *n.* vrtěc, vrtič, vrtičěk.

Harten *m.* vrt, ograd; Wein—vino-
grad; Baum—sadovnjak; Blumen—
cvetnjak; Kräuter—zelinjak, zelnik;
Garten—vrtni, povrtni.

Hartenbau *m.* vrtnarija, obdelovanje
vrta.

Hartenbeet *n.* greda, leha; dem. gre-
dica, lehica.

Hartenbuch *n.* vrtnarske bukve *pl.*

Hartenebereiche *f.* oskoruša, skurš.

Hartenerde *f.* (črna) prst (-í).

Hartenfenchel *m.* sladki kopěr.

Hartenfrucht *f.* povrtnina, vrtni sad.

Hartengemüse *n.* zelenjava, povrtna
zelenina.

Hartengeräth *n.* vrtnarsko orodje.

Hartengewächs *n.* vrtna rastlina, po-
vrtnina.

Hartenkunst *f.* vrtnarstvo.

Hartenlaube *f.* hladnica.

Hartenleiter *f.* vrtnarska lestva.

Hartenmesser *n.* krivěc, vinjak, kosír,
rezník, srpica.

Hartenpflanze *f.* povrtna rastlina.
gartenreich vrtnat.

Hartenrose *f.* vrtnica, goščavka, šipěk.

Hartenschere *f.* vrtnarske škarje *pl.*

Hartenschierling *m.* trobelika (mala).

Hartenschwarzkehlchen *n.* pogorelček.

Hartenfenf *m.* bela górečica od. gorušica.

Hartenwesen *n.* vrtnarstvo, vrtnarija.

Hartenjaun *m.* vrtni plot, vrtna ograja.

Hartenjins *m.* vrtnina.

Härtner *m.* vrtnar, vrtnik; Gärtner-
vrtnarski.

Härtnerbursche *m.* vrtnarski učenčě.

Gärtnerei *f.* vrtnarija, vrtnarstvo; —
betreiben vrtnariti; mit der — erwer-
ben privrtnariti; mit der — verthun
zavrtnariti.

Härtnerin *f.* vrtnarica.

gärtnern vrtnariti.

Hartrose *f.* j. Gartenrose.

Has *n.* plin, gaz.

Hasbeleuchtung *f.* plinova razsvetlava
od. svečava.

Häscht *m.* pene *pl.*, kipenje.

gäschten peniti se, kipéti (-ím), šu-
meti, vreti.

gasförmig plinast.

Gasometer *m.* plinomer, gazometěr.

Häspe *f.* perišče, pregršče.

Gasse *f.* ulice *pl.*, ulica; enge — za-
gata; Gassen= ulični, poulični.

Gassenbube *m.* poulični klatež, potepuh, potepin.

16

Gassenhauer

— 242 —

Gaumenlüstling

Gassenhauer m. poulična popevka, kosmata pesěm, kvanta.

Gassenkehrer m. ulični pometalče od. pometač.

Gassenlaufen n. (Strafe) tek skozi šibe, šibanje.

Gassenmädchen n. poulična od. zanikrna doklina, vlačuga, vlačugarica, cipa.

Gassenpöbel m. poulična druhal (-i).

Gassentreter m. postopač.

Gast m. gost; (geladener —) povabljenče, pozvanče, f. povabljenka, pozvanka; zu —e gehen v gostije iti (grem), v goste iti; zu —e jein v gostijah biti (sem), v gostih biti, povabljen biti, na kosilu biti, gostovati se; Gast= za gosta, za goste.

Gastbitter m. vabič, vabilče.

Gasterei f. gôsti od. gôstije pl. f., gostarija, gostitěv, pir, pirovanje.

gastfrei pogostljiv, postrežen, postrežljiv, gostoljub.

Gastfreiheit f. pogostljivost, postrežnost, postrežljivost, gostoljubnost.

Gastfreund m. gost, gostoljub.

gastfreundlich gostoljub, gostoljuběn.

Gastfreundlichkeit f. gostoljubnost, postrežljivost.

Gastfreundschaft f. gostoljubje, postrežljivost.

Gastgeber m. gostilnik.

Gastgemach n. soba (izba) za goste.

Gastgeschenk n. pogostinski dar, kolči pl.

Gasthaus n. gostilnica.

Gasthausinhaber m. gostilničar.

gasthöflich gostilničarski, krčmarski.

gastieren gost biti (sem), v gôstijah biti, v gostih biti.

Gastleute pl. gosti. [prijazno.

gastlich gostoljuběn; adv. gostoljubno.

Gastmahl n. gostija, pojedina, obed, pir, gosti pl., gôstije pl., gostovanje.

gastmahlen tr. gostiti, gostovati; gostoviti; intr. gostiti se, gostovati se, biti (sem) v gostih od. v gôstijah.

Gastrecht n. gostno pravo, pravo gostoljubja.

gastrisch želodčen, trebušen, gastričen; —es Fieber želodčna irzlica.

Gastspiel n. igra gostova, igra tujega igralca.

Gaststube f. soba za goste od. za pivec, krčma.

Gastwirt m. gostilničar, krčmar; —in f. gostilničarica, krčmarica.

Gastwirtschaft f. gostilničarstvo, krčmarstvo; — betreiben krčmariti; durch — verthun zakrčmariti, s krčmo zapraviti; mit der — erwerben prikrčmariti, z gostilničarstvom pridobiti.

gäten j. jäten.

Gatte m. (zakonski) mož oder drug, zaročnik, soprog.

gatten sich družiti se, tovaršiti se; ženiti se, možiti se.

Hattenmord m. umor svojega moža od. svoje žene, soprogomor.

Hatter m. mreža, resetka, pletér, omrežje.

gattern omrežiti, zamrežiti, z omrežjem ograditi.

Hatterwerk n. rešetke pl., omrežje.

Hattin f. (zakonska) žena od. družica, zaročnica, soproga.

Hattung f. (genus) pleme (-na), rod (-ů u. -a); (species) vrsta, baža.

Hattungsname m. ime (-na) rodu od. plemena, splošno ime.

Hau m. okraj.

Haudt m. smrkolin, golobradče; prismojenče, prismoda, bedak, štulež.

Haudjbart m. podlasci pl., mah, puh, prva brada.

Haudheil n. (Anagallis) kuroslep, tičje zelišče, kozje zdravje, kurja češnjica.

Haugraß m. okrajni sodnik, župan.

Haukelbild n. mamílo, slepilo, mamljiva podoba.

Haukelei f. sleparija, sleparstvo.

gaukelhaft sleparski, slepilčn, mamljiv.

gaukeln mamiti, slepiti, slepariti.

Haukler m. glumač, glumčc, slepar; —in f. sleparica, slepilka.

Haul m. konj; (verächtl.) kljuse (-ta), kljusa, gura, (gula).

Gaumen m. nebo; Gaumen= nebni.

Gaumenbogen m. nebni obok.

Gaumenknochen m. nebnica, nebna kost (-i).

Gaumenlaut m. nebnik.

Gaumenlüstling m. sladkosnedče, sladkosnedež.

Gauner

— 243 —

gebierisch

Gauner m. slepar, goljuf, eigan.

Gaunerei f. sleparija, ciganstvo, golujija.

Gaunerin f. sleparica, ciganka, goljúinja, goljufica.

gaunerisch sleparski, tatinski, ciganski, goljukën.

gaunern slepariti, pehariti, krasti (kradem), ciganiti, goljufati; oslepariti, opehariti, ociganiti, ogoljufati.

Gaze f. (spr. Gahß') pajčolan, tančica.

Gazelle f. gazela. [obrajtan.

geachtet spoštovan, častit, čislan, Heächtete m. pregnanče, izznanče, izobčenče; f. pregnanka, izobčenka.

Heätzte n. stok, stokanje, ječanje.

Heäder n. žile pl., žilje, žilstvo.

geartet napravljen, uravnan; so — takov, takošen, take narave, take čudi, tak.

Heäste n. veje pl., vejevje.

Hebäck n. pecivo, pekarija.

Hebackene n. kolači pl., pekarija.

Hebälk n. tramovje, gredje.

Hebäranstalt f. porodilnica.

gebaren ravnati, obračati, gospodariti, uravnavati, vladati; sich — obnašati se, nesti se, vesti (vedem) se, vladati se.

gebären rodit; poroditi, poviti (-vijem); iter. rajati; (vom Bieh) storiti, vreči (vržem), skotiti; (v. Kühen) teliti; oteliti se, obraviti se; (von der Stute) žrebiti; ožrebiti se.

Hebärerin f. porodnica.

Hebärhaus n. f. Gebäranstalt.

Hebärmutter f. maternica.

Hebärorgan n. rodilo.

Hebarung f. ravnanje, uravnavanje, uprava imetja, gospodarjenje.

Hebärzeit f. čas od. doba poroda.

Hebäude n. stavba, zgradba, poslopje, zdelovanje, zidanje.

Hebände steuer f. davěk od zgradbe, davěk od poslopja, zgradarina.

Hebein n. kosti pl., okostje. [čanje.

Hebelser n. bevskanje, revsanje, bregebell n. lajanje.

geben dati, podati; impf. dajati, podajati; zum Geschenke — podariti, podeliti, pokloniti; impf. podeljevati, poklanjati; Unterricht — učiti, poduče-

vati; Ärgernis — pohujšati, impf. pohujševati; die Erlaubnis — dovoliti; d. Nachricht — naznaniti; auf etw. nichts — nič se ne zmeniti za kaj; sich Mühе — prizadeti (-denem) si; impf. prizadevati si, truditi se; sich — udati se, podati se, odjenjati; was gibt es kaj je; es gibt viele mnogo jih je; es gibt keinen Menschen ni ga človeka; es wird sich schon — se bode že uravnało.

Geben n. dajanje.

Heber m. dajalëc, darovalëc, delitelj, delilëc; —in f. dajalka.

Heberde f. kretanje, gibanje.

geberden sich nositi se, ob-, ponašati se, vesti (vedem) se, kretati se, delati se, pačiti se, držati (-im) se; (ungebürlich) zvérati se; (wird) udelovati, divjati, robaniti, šáriti, zdelovati; (anmaßend) šopiriti se, prevzetovati, kršiti se, predrzno obnašati se, repenčiti se.

Heberdenausdruck m. izraz na obličji, kazanje občutka s kretanjem.

Heberdenspiel n. kretanje, obnašanje, pantomima.

Hebet n. molitěv; Gebet= molitveni.

Hebetbuch n. molitvene bukve pl., molitvena knjiga, molitvenik.

Hebetläuten n. zvonjenje k molitvi.

Hebetzeit f. čas molitve.

gebeugt upognen, sključen, zgrbljen.

Hebiet n. oblast (-i), okraj, okoliš, okolica, kotar, pokrájina; (Fluss—) porečje; (der Stadt) obmestje, mestna okolica; (der Wissenschaft) področje, polje znanosti.

gebieten ukazati (-kažem), zapovedati (-vem), veleti; impf. ukazovati, zapovedovati, velevati; (erfordern) zahtevati, térjati.

gebietend zapovedovalěn, velevěn, zapovedujoč; —e Art f. velevni naklon, velevnik.

Gebieter m. zapovednik, zapovedovalec, oblastnik, poveljnik, velitelj, ukazovalëc, gospodar; —in f. zapovednica, zapovedovalka, oblastnica, ukazovalka, gospodinja, gospodovalka.

gebierisch ukazljiv, zapovedljiv, oblastěn, gospodljiv; velevěn, zapovedovalěn; —e Notf. silna —, huda —, neogibna potreba.

16 *

Gebietstheil

— 244 —

Gebrauch

Gebietstheil m. del države.

Gebilde n. tvorina, podoba; (geolog.) stvorba.

gebildet olikan, izobražen.

Gebildete m. olikaněc, izobraženěc.

Gebinden vezanje, vez (-í); (b. Spinn.) pasmo, povesmo; (b. Zimmerl.) vezník.

Gebirge n. pogorje, gorovje, gorstvo, brda pl., gore pl.; kahles — goličava.

gebirgig gorat, hribovit, brdovit, bregovit.

Gebirgs- gorski, pogorski, planinski, gorjanski, hribovski.

Gebirgsart f. vrsta kamenja, kakovost gorovja, svet, hribina.

Gebirgsbad) m. gorski potok, bistrica.

Gebirgsbatterie f. gorska baterija.

Gebirgsbeschreibung f. goropisje.

Gebirgsbevölkerung f. hribovsko ljudstvo, gorjani, gorjanci, hribovei, brdarji, pogoreci.

Gebirgsbewohner m. gorjan, gorjaněc, pogorěc, hribověc, brdar.

Gebirgsdorf n. gorska vas (-í), selo v pogorji.

Gebirgsformation f. stvorba gorâ, stěstava gorâ.

Gebirgsgegend f. gorat kraj, pogorje, brda pl., gorski svet.

Gebirgsgrat m. gorsko sleme (-na), grebén.

Gebirgsgruppe f. gorovje, obgorje, gorska skupina.

Gebirgskamm m. pogorsko sleme (-na), grebén.

Gebirgskarte f. goropisni zemljevid.

Gebirgskenner m. goroznalěc.

Gebirgskeffel m. kotlina.

Gebirgskette f. pogorje. [gorje].

Gebirgsknoten m. gorski sklop, raz-

Gebirgskunde f. goroznanstvo.

Gebirgsland n. gorata —, hribovita od. brdovita dežela.

Gebirgsleute pl. gorjanci, hribovei pl.

Gebirgsluft f. gorski oder planinski zrak.

Gebirgsmaße f. gorstvo, gore pl.

Gebirgsmaus f. veliki polh.

Gebirgspaßs m. (pl. —pässe) gorska soteska, klaněc.

Gebirgsregion f. §. Gebirgsgegend.

Gebirgstücken m. pogorski hrbët.

Gebirgschutt m. grušč.

Gebirgssee m. gorsko jezero.

Gebirgspitze f. vrh, vrhuněc, rt (gore).

Gebirgsflock m. gorski koren, gorsko gnezdo, sklop, vozěl.

Gebirgsystem n. gorstvo.

Gebirgstrain m. gorski tren.

Gebirgsvolk n. gorjanci, hribovei pl.

Gebirgsweg m. gorska pot (-i), steza.

Gebirgszug m. pogorje.

Gebirgsgweig m. gorska veja, odraslěk.

Gebiss n. ozobje, zobje pl.; (des Baumes) brzda, uzda, žvala.

Gebläse n. pihanje.

Gebläse n. puhalo, mehovi pl., pihala pl.

Geblöck n. (des Rindviehs) mukanje; (der Schafe) beketanje, blejanje; (der Ziegen) meketanje. [san.

geblümt cvetěn, cvetnat, rožast, pi-Heblüt n. kri (krvi); (Abstammung) rod (-ú), rodovina.

gebogen slok, upognen, zakrivljen, kriv, sključen, upregnen.

geboren rojen; — werden roditi se, poroditi se, rojen biti (sem).

geborgen varěn, shranjen, skrit, zavarovan, v zavetji, na varnem.

Heborgenheit f. varnost, zavetje, skritost, shranjenost, zavarvanost.

Hebot n. zapoved (-i), ukaz, povelje; die zehn — e Gottes deset božjih zapóvedij; zu — e stěhen biti (sem) na službo, na ponudbo, na voljo, na izbiro, pri rokah na razpolaganje.

geboten zapovedan; —er Feiertag zapovedan praznik.

Hebräme n. ošív, obrob, okrajěc, obroběk, okrajevina, rob.

Hebräu n. kuha, var, uvarěk (piva).

Gebrauch m. raba, poraba, upotreba, upotrebovanje, uživanje; von etw. — machen porabiti, upotrebiti, obrniti (v prid); impf. rabiti, upotrebovati, obračati; zum täglichem — za vsakdanjo rabo oder potrebo; (Gepflogenheit) navada, šega, običaj; (Ceremonie) šega, obred; schädlicher — razvada; im — e sein biti (sem) v navadi; davon kann ich keinen — machen to mi ni za nobeno rabo, mi ne rabi, mi ne služi, mi ni za nič, tega ne morem nikamor obrniti.

gebrauchen

— 245 —

Geburtsgrad

gebrauchen rabiti, upotrebovati; porabiti, upotrebiti; (anwenden) obrniti (v kaj), užiti (-žijem); *impf.* obračati (v kaj, v prid) uživati.

gebräuchlich navadën, običajën, rábën; v navadi; (v. Ausdrücken) rekóvën.

Gebräuchlichkeit f. navadnost, rabnost.

Hebrauchsanweisung f. navod od. pouk kako kaj rabiti, navod o porabi.

gebrauchsberechtigt sein imeti (imam) pravico do uporabe.

Hebrauchsberchtigte m. imetnik pravice do rabe, lastnik porabe, kedor ima pravico rabiti ali uživati.

Hebrauchsordnung f. obrednik.

Hebrauchsrecht n. pravica do rabe od. do užitka.

Hebrause n. šum, šumot, vršenje, šumenje.

gebrech lomljiv; š. mürbe; (v. Gestein) drobljiv, rušljiv.

Hebrehe n. trenje, trtje, tretěv; (waidm.) razriti kraj, rilče divjih svinj.

Hebrechen n. pogrešek, hiba, nedostatěk, pomanjkljivost, slabost; (Krankheit) bolehnost, hiranje.

gebreschen manjkati, pri-, po-, zmanjkovati; pf. zmanjkati, poiti (-idem); es gebricht an etw. pomanjkuje česa, česa je potreba.

gebrechlich lomljiv, lóměn, drobljiv, krhěk; (am Leibe) onemogěl, slab, slabotěn, hromotěn, polomljen, bolehěn, nabogljen.

Hebrechlichkeit f. krhkost, lomljivost; onemoglost, nabogljenost, hromota, slabotnost, bolehnost.

Hebreite n. ravan (ravní), širjava, planjava, prostrana dolina.

Hebresten n. š. Gebrechen (körp.).

Hebröckel n. drobiž, mrvljenje.

Hebrüder pl. bratje pl.; brata dual.

Hebrüll n. rjovenje, tuljenje; (der Rinder) mukanje.

Hebund n. zvezěk, povezěk; (Garbe) snop; (Stroh) otep, stepnik, škopnik; (bei Waren) sod, bečěk; (bei Buchbindern) povezica.

gebunden (z)vezan; — e Rede vezana beseda, stihi; — e Wärme utajena toplota, speča gorkota; mit —er Marschroute z odkazanim potom.

Gebürf. pristojbina, pristojnost, spodobnost; (Schuldigkeit) dolžnost; (Abgabe) davščina, plačilo, odrajtovilo, pristojbina, službarina; Schreib—pissnina; Einfchreib—vpisnina; Post—poštnina u. j. w. mittelst der Endstilbe-nina.

gebüren iti (gren) komu, spodobno biti (sem), spodobiti se; es gebürt sich spodobi se, pristoji se, spodobno od. pristojno je.

Gebürenausweis m. izkazěk davščin. gebürend spodoběn, pristojěn, dolžěn; —e Strafe zaslužena kazěn (-i).

gebürendermaßen pristojno, kakor se spodobi.

gebürenfrei davščine od. pristojbine prost, brez davščine od. pristojbine.

Gebürenfreiheit f. prostost davščine, oproščenje od pristojbine.

Gebürennachlass m. odpust davščine, oproščenje od pristojbine.

Gebürenpflicht f. dolžnost davščino plačati.

gebürenpflichtig dolžěn davščino (pristojbino) plačati, pod pristojbino.

Geburt f. porod, rojenje, roditěv, poroditěv; (das Geborenwerden) rojstvo; (die Frucht selbst) zaroděk, spočetěk; unzeitige — spovitěk; (d. Abstammung) rod; ein Edelmann von — rojen žlahtnik, žlahtnega rodu, plemenitega rodu, plemenite krvi, plemenit po rodu; unechlicher — nezakonskega rodu, nezakonske matere, nezakonskih starišev.

gebürtig rojen, doma iz ...; woher — od kod si, kje si rojen?

Geburts- porodni, rodni; rojstveni, rojstni; (abstammend) po rodu, po krvi.

Geburtsact m. porod.

Geburtsadel m. plemstvo po rodu, žlahtnost po krvi.

Geburtsbrief m. rôjstni list, rojstveni list, krstni list.

Geburtsbuch n. bukve rojenih. [(-í).

Geburtsdorf n. rojstvena (rojstna) vas

Geburtsfehler m. prirojena hiba oder pomanjkljivost.

Geburtsfeier f., —fest n. rojstni dan, rojstni god, slavnica, god, slavinja.

Geburtsglied n. rodilo.

Geburtsgrad m. rod, koleno.

Geburtshelfer

— 246 —

Gedeihen

Geburtshelfer m. porodni pomočnik, porodničar; —in f. babica.

Geburtshilfe f. pomoč pri porodu, porodničarstvo, babljenje, babistvo; — leisten pri porodu pomagati, babiti.

Geburtsjahr n. rojstno leto, leto rojstva; welches ist dein — kterega leta si se rodil?

Geburtsland n. rojstna dežela, domačija, domovje, domovina, očetnjava.

Geburtsliſte f. spisek od. imenik rojenih, razpreglednica porojenih.

Geburtsort m. rodišče, rojstni od. domači kraj, dom, domovje, domačija.

Geburtsrecht n. pravo po redu oder po krvi.

Geburtsregistler n. kazalo, zapisnik od. razpreglednica rojenih, rodoslovna matica.

Geburtschein m. rojstni od. krstni list.

Geburtschmerzen pl., —wehen pl. porodne bolečine od. muke od. težave; porodni popadki.

Geburtsstätte f. j. Geburtsort.

Geburtstag m. rojstni dan, dan rojstva, god.

Geburtstagsgeschenk n. vezilo, darilo na rojstni dan, godovnica.

Geburtstheile pl. rodila pl.; (männl.) plodila pl.

Geburtszeit f. čas poroda, porod.

Gebüsch n. grmovje, hosta, gošča, šuma, gošćava. [rasten.

gebüschenreich grmovnat, hostnat, zagek

Gedek m. gizdalin, gizdavěc, šemež, štulež, štulavěc, bedak, norčc, šema, napihneněc. [nen.

gekenhaft gizdav, bedakast, napih-

Gekennhaftigkeit f. gizdavost, napihnenost, prazěn napuh.

gedacht premišljen; (erwähnt) omenjen, v misel vzet.

Gedächtnis n. spomin, pomnež, pamet (-i); (Dentmal) spominěk, spomenik, dem — einprägen v spomin (v glavo) vtisniti, zapomniti si, zapamtiti; im — haben pommiti, pametovati, spominjati se; aus dem — kennen znati (znam) na pamet, vedeti (vem) iz glave; er hat ein schwaches — slabe glave je, slabega spomina je, težko pomni; Gedächtnis= spominski, v (na) spomin.

Gedächtnisbuch n. spomínska knjiga, spomenik, spomenica.

Gedächtnisfeier f. spomínska svečanost, praznovanje v spomin.

Gedächtnismangel m. pomanjkanje spomina, nedostatěk pameti, slab spomin.

Gedächtnismünze f. spominski denar.

Gedächtnisrede f. govor v spomin...

Gedächtnisschwäche f. oslabevanje spomina, slabo pametovanje, slab spomin.

Gedächtnisrag m. spomínski dan; (jahr.) obletnica.

Gedanke m. misel (-i); mišljenje, mnenje, namera; —n haben misliti; auf andere —n kommen premisliti se, prepreči (-prežem), druzega mnenja (druzih mislij) postati (-stanem); um einen —n za spoznanje, za dlako, prav malo; Gedanken= miselni, v mislih.

Gedankenfolge f. zveza míslij.

Gedankengang m. red od. vrsta mislij; tečaj od. snovanje mislij.

gedankenleer brez mislij, brezmiseln; pust, prazěn, puhěl.

Gedankenleere f. brezmiselnost, brezmislije; praznota, puhlost.

gedankenlos brez mislij, brezmiseln, tja v en dan, brez skrbi, brezskrběn, nemisleč, nespremišljen.

Gedankenloſigkeit f. brezmiselnost, brezskrbnost, nespremišljenost.

gedankenreich domiseln.

Gedankenreichtum m. obilje mislij.

Gedankenstrich m. pomišljaj.

gedankenvoll poln mislij, ves v mislih, zamišljen.

Gedankenwelt f. misli pl.

Gedärme n. čreva pl.

Gedärmentjändung f. vnética črev.

Gedeck n. kritje; krov; (Tisch—) namizje; die Tafel besteht aus drei —en za tri je pogrno (pripravljeno).

gedeihen uspeh imeti (imam), spešiti se, uspevati, sponašati se, ravnati se, po sreči vesti (vedem) se, rasti, množiti se, rediti se, napredovati; (von Speißen) tekniti, v slast iti (grem), služiti; (gerathen) obroditi, zdati (-dam), obnesti se, donesti.

Gedeihen n. tek, uspeh, sreča, napredek; Gott gebe sein — Bog blagoslovi, Bog daj srečo (svoj blagoslov).

gedeihlich

— 247 —

gefällig

gedeihlich tečen, ugoděn, spešen, srečen, napreděn, tekötěn, tekovit.

Gedehlchlichkeit f. tečnost, ugodnost, spešnost.

Hedenkbuch n. spomenica.

gedenken (gesonnen sein) misliti, namenjen biti (sem), kaniti, nameravati; nadejati se, upati; (sich erinnern) spominiti se, impf. spominjati se, pómneti, pametovati, v mislih imeti (imam), misliti na; (ermähnen) omeniti, v misel vzeti (vzamem), opómeniti; impf. omenjati, v misel jemati (jemljem).

Hedenken n., seit Menschen — odkar ljudje pomnijo, — pametujejo, od pamtiveka.

Hedenkmann m. pametnik.

Erdicht n. spev, pesěm (-i), pesma, pesěn (-i), poezija; (Erdichtung) izmisljotina, umíslěk, basěn (-i).

gediegen izvrstěn, dovršen, jedrnat, izborěn; (v. Metallen) samoroděn, samočist; čist, suh, gol, sam.

Hediegenheit f. izvrstnost, dovršenost, krepkost; čistost.

Hedinge n. pogajanje, dogovarjanje; pogodba, zmena, dogovor; plača.

Hedonner n. grmenje.

gedrang tesěn, stisnen.

Hedränge n. gneča, tiščanje, pritisěk, prerív, prerivanje; (Verlegenheit) zadega, sfiska.

gedrängt stisnen, tesěn; kratěk; in —er Kürze kratko, ob kratkem, jedrnato; —er Stil jedrnat slog.

Heduld f. potrpljenje, potrpež, potrpežljivost, strpljivost; mit — potrpežljivo, strpljivo.

gedulden sich potrpeti, strpeti, potrpljenje imeti (imam).

geduldig potrpežljiv, strpljiv, potrpěn; —es Schaf krotka ovca.

geduldlos nestrpljiv, nepotrpěn, neučakan, nepotrpežljiv. [učakanost.

Heduldlosigkeit f. nestrpljivost, negeehrt častit.

geeignet sposoběn, pripravěn, prikladěn, doběr, zmožěn, dobělj.

Heest f. visoka ledina od. goljava.

Hefahr f. nevarnost, opasnost, nápast (-i), pogibelj (-i); — laufen v nevarnosti biti (sem).

gefährden v nevarnost pripraviti, impf. — pripravljati; škoditi, škodovati, biti (sem) v škodo.

gefährlich nevarěn, opásěn, pogiběn.

gefahrlos brez nevarnosti, varěn; brez skrbi, brezskrběn.

Hefahrlosigkeit f. varnost.

Heführte n. (Fuhrwerk) vozilo, kola pl.; (Spur) sled.

Heführte m. tovariš, drug, sodrug, pajdaš, sopotnik, spremljevalčě.

Heführtin f. tovaršica, družica, spremljevalka.

gefahrvoll zelo nevarěn od. opasěn.

Hesälle n. padanje, pad, paděče, potčje, strměč, slap, skôk, skočilo; (Abgaben) davki, davščina, odrajtovila, pripadki (državni), prihodki, dohodki.

gefallen dopasti (-padem), dopasti se, ugoditi, ustreči (-strežem), prikupiti se, priljubiti se; impf. dopadati, goditi, ustrezati, prijati, po godi biti (sem), všeč biti, ljubo biti; es gefällt mir godi mi, ljubi mi, všeč mi je, ljubo mi je; wenn es dir gefällt, če se ti poljubi (zljubi), če ti je drago, če ti je prav, če se ti zdi; so lange es Gott gefällt dokler je božja volja.

Hesfallen n. dopadanje, všečnost, ugodnost, povoljnost; mir zu — meni na (za) ljubo, zavoljo mene; ich finde kein — daran to mi ne dopade, to mi ni po godi (všeč), to mi ne godi, to me ne veseli; er handelt nach seinem — ravna po svoji misli, po svoji volji, po svoji glavi, kakor se njemu dobro (prav) zdi; einem ein — erweißen ustreči (-strežem), ugoditi, za (na) ljubo kaj storiti; einem zu — sein ugajati, po godi (po volji, po misli) ravnati, streči njegovim željam.

gefallen adi. paděl, pal; —es Viehcrkovina.

Hesallene m. grešnik, pogubljeněc; f. grešnica, zapeljana.

gefällig prijetěn, ugoděn, všeč, všečěn, prikupěn; (dienstfertig) postrežljiv, poslužen, postrežěn, udvorěn, ljubezniv; ist es Thnen — hočete li? ali Vam je všeč (drago)? es ist mir so — tako se mi ljubi, — rači, — hoče; was ist —? kaj bi radi? kaj želite? kaj Vam

Gefälligkeit

248 —

gefrässig

je ugodno? sich — machen prikupiti se,
priljubiti se; er hat ein —es Außere
je ugodnega obraza, prikupljive vnan-
josti, brhke postave; wollen Sie —st
izvolite, račite

Gefälligkeit f. ugodnost, prijetnost,
všečnost; (Dienstfertigkeit) postrežlji-
vost, ugodljivost, postrežnost, posluž-
nost, udvorljivost, ljubeznivost; aus
— iz dobrote, iz ljubavi; er ist die —
selbst dobra duša je, sama postrežlji-
vost ga je; eine — erweisen ljubav
storiti, ustreči (-strežem), komu na
(za) ljubo kaj storiti, prijaznost ska-
zati (-kažem).

Gefälls- dohodni, pripadni.

Gefällsamt n. dohodnija.

Gefällsgesetz n. dohodarstvena postava,
zakon zaradi državnih pripadkov.

Gefällsstrafgesetzbuch n. kázenski zá-
konik za državne pripadke. [pasti.

Gefallsucht f. spogledljivost, želja do-
gefallsüchtig spogledljiv.

Gefällsverkürzung f. prikrajšanje dr-
žavnih pripadkov (dohodkov).

Gefällsverwaltung f. uprava od. upra-
viteljstvo od. oskrbovanje državnih do-
hodkov (pripadkov).

Gefällsverweser m. upravitelj oder
oskrbnik državnih dohodkov (pripad-
kov).

Gefangen ujet, zajet, ulovljen; —
nehmen ujeti (-jamem), zajeti, uloviti,
prijeti; — halten ujetega imeti (imam)
koga.

Gefangenaufseher m. jetničar, jetniški
nadzornik.

Gefangene m. jetnik, ujetnik; (im
Kriege) suženj, rob, ujetnik; f. jetnica,
ujétnica. [ničar.

Gefangenhüter m. čuvaj jetnikov, jet-

Gefangennehmung f. u-, pri-, zajetje.

Gefangenschaft f. ujetje, jetništvo,
sužnost, robustvo.

Gefangensezung f. zaprtje, zapor.

Gefangenwärter m. jetniški strežnik,
jetničar. [v ječo.

Gefänglich einziehen zapreti, posaditi

Gefängnis n. ječa, voza, temnica;
zaprtje, zaprtija, zapor; (Gebäude) jet-
nišnica, zapornica.

Gefängnisgenoffe m. sojetnik.

Gefängnisstrafe f. kazěn (-i) zapora,
zapor. [čarstvo.

Gefängniswesen n. jetništvo, temni-
Gefäß n. posoda; coll. posodje; (zool.
u. bot.) cev (-í), cevka, žila.

Gefährreich cevnat, žilnat.

Gefährsystem n. ocevje, žilje.

Gefasst pripravljen, mirën, trezën;
— jein pripravljen biti (sem), nadejati
se, pričakovati; sich — machen pripra-
viti se.

Gefasstheit f. mirnost, treznost, pri-
pravljenost.

Gefecht n. boj, bitëv, bitka, praska;
es kam zu einem — sprijeli so se,
udarili so se, zbili so se. [vaja.

Gefechtsübung f. mečevanje; bojna

gefeiert slavën, sloveč, slavljen.

Gefeierte m. slavljenëc, godovnik; f.
slavljenka, godovnica. [ljiv.

gefeit začaran, nepovredljiv, neran-

Gefertigte m. podpisani, podpisanëc;
f. podpisana, podpisanka.

Gefiedel n. škripanje (na gosli).

Gefieder n. perje; dem. perjiče; (Ge-
flügel) perotnina.

gesiedert pernat; (an den Süßen) ko-
cast, kocinast, koconog.

Gesilde n. poljana, polje, planjava;
trata, livada.

Gesflatter n. vihranje, frfranje, trepčt.

Geslecht n. pletenina, pletér (-i).

Geslekt pikast, lisast, pegav, pisan,
marogast.

Geslimmer n. lesket, lesketanje, sij.
gesliffentlich nalasč, hotoma, hote,
hotomice; adi. nakanjen, namišljen.

Gesfluder n. rake pl.

Geslügel n. perotnice pl., peroti pl.,
krila pl.; (Sedervieh) perotnina, kure-
tina, letávina, kurjad (-i), perjad (-i).

gestlügelt krilat, okriljen, perotnat.

Gesflunker n. blistavilo; laganje, laž
(-i). [čebljanje.

Geslüster n. šepet, šepetanje, ščebet,
Gefolgen spremstvo, druščina, sprem-
ljevalci pl., družba, družina.

Gefolgschaft f. spremstvo.

Gefrüß n. žrenje, pića, krma, paša,
hrana; (Maul) goběc, rilěc.

Gefolgschaft f. spremstvo.

gefrässig požrešën, samogoltën, sne-
den, glodív, ješć, hlastežën.

["Gefräßigkeit", "— 249 —", "Gegengeschenk", "Gefräßigkeit f. požrešnost, samogolt-\nnost, ješčnost, hlastěžnost.", "Gefreite m. poddesetnik.", "gefrieren zmrzniti, skrepeneti, za-\nmrzniti; *impf.* zmrzovati; (an den\nGliedern) prezebsti, ozebsti; *impf.*\nprezebati.", "Gefrierpunkt m. ledišče.", "[lina.", "Gefröre n. zmrzal (-i); ozeba, ozeb-\ngefroren zmrzěl, zmrznen; ozeběl.", "Gefrorenes n. sladoled.", "Gefüge n. sestava, stik, sklad.", "gefährig giběk, gibčěn, vločěn, vitěk;\nvoljěn, povoljěn.", [425, 448, 483, 474], "category": "Text", "text": "[nost.", "Gefügigkeit f. gibčnost, vitkost; volj-", "Gefühl n. čut, čutje, čuvstvo; (Tast-\nsinn) opip, tip, otip; (Empfindung)\nobčutěk, čutilo, občutljej; mit — čutno,\nmilo.", "gefährlich občutěn, občutljiv.", "gefährhllos brezčutěn, neobčutěn, top,\nmrtěv, neobčutljiv; fig. nemil, brez-\nsrčěn, trd, brezdušěn, nemilosrděn,\nnemilosrčěn.", "Gefühllosigkeit f. brezčutnost, topost,\nneobčutljivost; fig. brezsrčnost, trdost,\nnemilost, brezdušnost, nemilosrdnost.", "Gefühlsorgan n. čutilo; tipno čutilo,\ntipalo, tipalnica.", [425, 829, 483, 844], "category": "Text", "text": "[vost.", "Gefühlsvermögen n. čutnost, čutljigefühlvoll občutěn, živočutěn, občutljiv, mil, milosrčěn.", "Gefüllsel n. nadev, nadevěk.", "gefüllt napolnjen; (von der Blume)\npoln, polnoevetěn.", "Gefunkel n. lesk, blesk, sij, miglj-\nnje, lesket, lesketanje.", "gefürcht brazdat, brazdovit; fig. zgr-\nbančen, zgrbljen, naguban, nagubančen.", "gefährstet poknežen.", "Hegacker n. kokotanje, kokodajskanje.\ngegen proti, k (h), (erga) do; (feinb.)\nzoper, na; (beim Ausfauß) za, Ware\n— Ware blago za blago; — bare Be-\nzaßlung za gotov denar, za gotovo\nplačilo; (zeitl.) pod, na, okoli; — Abend\npod večer, na večer; — den Herbst\npod jesen, na jesen; — sechs Uhr okoli\nšestih.", "Hegen- nasprotěn, protivěn.", "Hegenabsicht f. nasprotna unisěl (-i),\nnasprotěn namen, protivna namera.", "Hegenanstalt f. nasprotna naredba,\nprotivna naprava, protinaredba, pomoč\n(-i), obramba; —en treffen pripraviti\nse na upor, — na brambo, upirati se,\nnasprotne korake ukreniti.", "Hegenantrag m. nasprotni nasvet.", "Hegenaussage f., —äußerung f. na-\nsprotnikova izpoved (-i), protivnikov\nodgovor.", "Hegenbefehl m. nasprotno povelje, pro-\ntivna zapoved (-i); einen — geben po-\nvelje preklicati (-klićem), — ovreči\n(-vržem), — oporeči.", "Hegenbekenntnis n. nasprotnikova iz-\npovedba, protivna izpoved (-i).", "Hegenbemerkung f. opomba na opom-\nbo, nasprotnikova opomba.", "Hegenbesuch m. vrnitěv obiskanja, na-\nsprotni obisk; einen — abstatten obisk\nvrniti.", "Hegenbeweis m. nasprotni dokaz.", "Hegenbund m. nasprotna zveza, za-\nveza zoper zavezo.", "Hegend f. kraj, krajina, stran (-i);\nokolica; (am Meere) pomorje; (an der\nSave) posavje; (a. d. Drau) podravje;\n(ums Herz) osrěje; in dieser — tod,\ntodi, le-tod; in einer anderen — dru-\ngod, drugej; in irgend einer — nekod;\nin einigen — en po nekod.", "Hegendbeschreibung f. krajepis.", "Hegendienst m. povrnena usluga, na-\nsprotna poslužba, odsluga; einen —\nerweisen prijaznost (uslugo) povrniti,\nnasprotno poslužiti, odslužiti.", "Hegendruck m. nasprotni pritisk,\nprotitlak, odboj, odpor.", "gegeinander jeděn (drug) proti dru-\ngemu, jeděn (drug) zoper druzega, na-\nsprotno, nasproti; — halten primerjati.", "Hegeneinwurf m. ugovor na ugovor,\nprotiugovor.", "Hegenerklärung f. nasprotni izrek,\nnasprotnikova trditěv.", "Hegenforderung f. nasprotna terjatěv,\nprotivnikovo terjanje.", "Hegenführler m. protinožěc.", "Hegengefäligkeit f. povratna ljubav\n(-i), povrnena usluga, nasprotna po-\nslužba.", "Hegengeschenk n. povračilo, vzdarje,\npovrneno darilo."]

Gegengewicht

— 250 —

Gegner

Hegengewicht *n.* nasprotna teža, proti-
težje, protipeza.

Hegengift *n.* lek zoper strup, proti-
strup, raztrov.

Hegengrund *m.* nasprotni vzrok, pro-
tivni razlog.

Hegengruß *m.* odzdrav, odzdravljenje.

Hegenkaiser *m.* (Gegenkönig) proti-
cesar (protikralj).

Hegenkraft *f.* nasprotna moč (-i), na-
sprotna sila, protisila.

Hegenleistung *f.* povratno odpravilo,
vzajemna služba.

Hegenliebe *f.* ljubav za ljubav, vza-
jenina ljubezěn (-i), vrnena ljubezěn.

Hegenlist *f.* nasprotna zvijača; —
brauchen zvijačo z zvijačo odbijati.

Hegenliſte *f.* (Controlſliſte) priglednica.

Hegenpapſt *m.* protipapež, krivi papež.

Hegenpart *m.* zopernik, nasprotnik,
protivnik.

Hegenpartei *f.* nasprotna stranka, na-
sprotniki *pl.*

Hegenrede *f.* nasprotnikov govor, ugo-
vor, odgovor, prigovor.

Hegensatß *m.* nasprotni stavěk, proti-
slovje, protistavěk; (Contraſt) nasprotje,
protivnost, nasprotěk, vprečnost.

Hegenschein *m.* odsvit, odsij, odblišć,
odlesk; (Revers) nasprotni list, proti-
pis, reverz.

Hegenschrift *f.* nasprotni spis, odpis,
nasprotno pismo, ovržni list; Schrift
und — spis in odpis.

Hegenseite *f.* nasprotna stran (-i),
druga stran, narobe stran; (Revers d.
Münze) naličje, rovaš.

gegenseitig nasprotěn; medsebojěn,
medseběn, vzajeměn; *ade.* vzajemno,
drug drugemu.

gegenseits jeděn drugemu, drug dru-
gemu.

Hegensperre *f.* soključ, drugi ključ;
mit der — betrunen drugi ključ iz-
ročiti.

Hegenspieler *m.* nasprotnik v igri.

Hegenspruch *m.* ugovor. [(-i).]

Hegenstand *m.* predmet, reč (-i), stvar
gegenständlich predmetēn, stvarēn,
bistvēn.

Hegenständlichkeit *f.* predmetnost,
stvarnost.

gegenstandslos brezpredmetēn, brez
podlage. [očba.

Hegenstellung *f.* (Confrontation) so-
Hegenstoch *m.* nasprotni udarěc, odbój.

Hegenströmung *f.* nasprotni tok.

Hegenstück *n.* nasprotna podoba, na-
sprotěk.

Hegentheil *m.* nasprotnik, protivnik,
zopernik; *n.* nasprotěk, nasprotje; im
— nasproti, pak. [stranke.

gegentheilig nasprotěn, nasprotne
Hegentreue *f.* vrnena zvestoba, zve-
stoba za zvestobo.

gegenüber nasproti.

Hegenüber *n.* nasprotnost.

gegenüberliegend (-stehend) nasprotěn,
onstranski.

gegenüberstellen (confrontieren) dru-
zega drugemu pred oči postaviti.

Hegenvermächtnis *n.* volilo za volilo,
nasprotno volilo, nasprotni zapis;
(Gegenaussteuer) zaženilo, pripis, na-
sprotnja.

Hegenwart *f.* pričujoćnost, vpričnost,
navzočnost, prisotnost, priča; (Zeit)
sedanjost, zdanjost; (gram.) sedanji
čas, sedanjik; in — vpričo.

gegenwärtig pričujoč, vpričěn, navzo-
čěn, prisotěn; (ježig) sedanji, zdanji,
zdajšěn; —e Zeit sedanji čas, sedanjost;
—es Jahr to leto, letošnje leto, te-
koče leto, letos.

Hegenwehr *f.* bramba, obramba, od-
boj, odpor, upor; sich zur — stellen v
bran se postaviti, upreti se; *impf.*
upirati se.

Hegenwind *m.* nasprotni veter. [kot.

Hegenwinkel *m.* protikot, nasprotni

Hegenwirkung *f.* nasprotni učiněk,
odpor, nasprotno dejanje.

Hegenwohner *m.* protidoměc.

Hegenzeichen *n.* nasprotno znamenje.

gegenzeichnen z drugim vred podpisati
(-pišem), sopodpisati; *impf.* sopod-
pisovati.

Hegenzeichnung *f.* podpisanje z dru-
gim vred, sopodpis. [nikova priča.

Hegenzeuge *m.* nasprotna od. nasprot-
gegliedert členkovit, členast.

Hegner *m.* nasprotnik, zopernik, pro-
tivnik; —in *f.* nasprotnica, zopernica,
protivnica.

gegnerisch

— 251 —

Gehör

gegnerisch nasprotěn, nasprotnikov; protivěn, protivnikov. [čen.

gegründet temeljit, osnovan; opravigen
gehaben sich imeti (imam) se, počutiti se, biti (sem); gehabe dich wohl zdrav bodi, dobro se imej, z Bogom!

Gehaše n. sekanje, seč (-i).

Gehalt m. (Unhalt) obseg, obsežek, prostor; (Bespoldung) plače, plačilo, služba, služnina; (Wort) notranja vrednost, jedro, zrno.

gehalten dolžěn, zavezan, obvezan; ein gut —čs Bild skladna od. primerna slika; (fig. gesetzt) stanovitěn, stalěn, trděn.

gehaltig obséžen, prostorěn; fig. jednat, jedrovit.

gehaltleer (gehaltlos) prazěn, puhěl, votěl, plitěv, jalov, brez vrednosti.

Gehaltlofigkeit f. praznota, puhlost, plitvost, brezvrednost.

Gehaltmesser m. mera obsežnosti.

gehaltreich jednat, jedrovit, zrnat, bogat, bogatega jedra.

Gehaltsabzug m. odbitěk pri plači.

Gehaltsklasse f. razred plače, služni razred.

Gehaltserhöhung f. povišanje plače.

Gehaltszulage f. priboljšek, dodatek k plači, priplatěk.

Gehänge n. obeski pl., venci pl., kite pl.; (Abhang) položnost, navzdolje, strmina, obroněk; (Eingeweide) drob, čreva pl.

gehässig sovražěn, nenavistěn; sich — machen zameriti se. (-i).

Gehässigkeit f. sovražnost, nenavist

Gehau n. seč (-i); (junges) mladje.

gehäuft vrhovat, vrhan, z vrhom.

Gehäuse n. ohišje, okrov; (d. Schnecke) polževa hisica, polževka; (bei Früchten) ježica, lupina, lusk, luščina.

gehbar hoděn, prehoděn.

Hehekt n. leglo, gnezdo.

Hehege n. ograja, plot, ograd, obor; ins — gehen v pravico (tujo) hoditi, v škodo hoditi.

geheim adi. skrivěn, skrit, tajěn; adv. skrivno, skrivaj, na skrivnem, na tihem, skrivši, skrivoma; — halten skrivati, tajiti, v potaji imeti (imam); — thun skrivnosti imeti.

Geheimbund m. skrivna zaveza, zarota.

Geheimnis n. skrivnost, tajnost.

Geheimniskrämer m. skrivnostnež, prikrivalec.

geheimnisvoll skrivnostěn, tajěn.

Geheimrath m. tajni sovetnik, skrivni svetovalěc.

Geheimschreiber m. tajnik, tajni pisar.

Geheimthuerei f. skrivanje, prikrivanje, tajnovanje.

Geheimzeichen n. skrivno znamenje.

Geheiß n. povelje, zapoved (-i), ukaz. gehen iti (grem u. idem), freq. hoditi; ich werde — pojdem; (von der Uhr) zu früh — prehitevati, zu spät — za-, prikasnevati; ans Werk — lotiti se, poprijeti se (dela), pričeti (-čnem) delo; an die Hand — na roko iti, podpirati; irre — zaiti (-idem), pot zgrešiti, zabloditi; sich müde — upehati se, shoditi se; vonstatten — iti izpod rok, odsedati se, spešiti se, sponašati se; zu — anfangen shoditi; (erzehen) goditi se, wie gehts dir kako se ti godi? kako se imaš? kako se počutiš? zugrunde — poginiti, (im Wasser) utoniti; hinkend — krevljati; wankend — opotekati se, loviti se; zur Neige — potékati, iti h koncu, biti (sem) na malem; die Thür geht in d. Garten duri držé na vrt.

Gehen n. hoja; im — gredé.

Geher m. hoděc.

geheuer varěn.

Geheul n. tuljenje, eviljenje; plakanje, vekanje; (Sturm) bučanje, šumenje.

Gehilfe m. pomočnik, pomagalěc, pomagač.

Gehilfin f. pomočnica, pomagalka.

Gehirn n. možjani m. pl. (možgani u. auch možgane f. pl.); (Mark) mozěg; Gehirn= možganski.

gehirnlos brez možganov; fig. ábotěn, bedast, nespámetěn.

Gehüfte n. dvorěc, poslopje, pohištvo.

Gehölz n. grmovje, hosta, les, drevje, gozdić; (Holzwerk) les, lesenina, lesovina.

Gehör n. sluh, posluh; (das Hören) slišanje, poslušanje; ein seines — haben tenka ušesa od. tenak sluh imeti (imam), tenko slišati (-im); er hat kein — nič ne sliši, gluh je; d. — verlieren oglušeti

Geißbohne

— 253 —

geistreich

Geißbohne f. kozjek, kozji bobki pl.
Geißel f. bič, korobač; fig. (Straſe)
šiba, nadloga.

Geißelbruder m. (Geißelmönch) bičar.

Geißelhieb m. udarēc z bičem.

geißeln biti (bijem) od. tepsti (te-
pem) z bičem, bičati, šibati, pretepati,
udrihati.

Geißelruthe f. šiba.

Geißelstiel m. bičevnik, koprivovēc.

Geißelung f. bičanje, tepenje, pre-
tepanje. [čevina.

Geißfell n. kozlovina, kozletina, kozli-

Geißfuſh m. kozja noga.

geißfüßig kozonog.

Geißhaar n. kozja dlaka.

Geißherde f. čreda koz.

Geißhirt m. kozar; — sein kozariti;
—in f. kozarica.

geißledern iz (od) kozje kože.

Geißnrich f. kozje mleko.

Geißstall m. kozják, kozji hlev.

Heißt m. duh; (Seele) duša; (Scharf-
ſinn) um, razum, ostroumje, razum-
nost, bistri duh; der böſe — hudoběc,
hudoba, hudnik, hudir, hudi duh;
(Quinteffenz) cvet (-ú u. -a), jedro; (—
der Sprache) svojstvo, posebnost, last-
nost, duh jezika; (— des Geſetzes) po-
men, duh zakona; (Gespenſt) poſast
(-i), duh, strah, strašilo, prikazěn (-i);
ein Mann von — jako razuměn mož,
duhovit mož.

geistarm slabouměn, topoglav.

geistbegabt bistroglav, bistrouměn.

geistlen (ſpuken) strašiti.

Heisterbann m. zaklinjanje oder iz-
ganjanje duhov.

Heisterbanner m. zaklinjalēc oder iz-
ganjalēc duhov.

Heistererscheinung f. prikazěn (-i), po-
šast (-i), strah.

Heistergeschichte f. pravljica o duhovih
od. o poſastih od. o prikaznih, povest
o strahovih.

geisterthaft strašilu podoběn, kakor
duh, kakor prikazěn.

Heisterlehre f. duhoslovje.

Heisterschar f. truma od. krdelo duhov.

Heisterfeher m. duhovidēc, čudovidēc.

Heisterſtunde f. ura duhov od. strahov.

Heisterwelt f. svet od. dežela duhov.

Heistes= dušni, duhovni.

Heistesabwesenheit f. nezavest (-i), ne-
zavednost, raztresenost.

Heistesanlage f. dar duha, zmožnost.

Heistesarbeit f. delo z glavo, dušni
napor.

Heistesarmut f. slaboumnost, topo-
glavost.

geistesbeschränkt kesne glave, topo-
glav, prievrknen.

Heistesentwicklung f. razvoj duha.

Heistesfrucht f. plod duha, umotvor.

Heistesgegenwart f. zavednost.

Heistesgröße f. velikodušje. [(-i).]

Heisteskraft f. moč duha, dušna moč
geisteskrank bolěn na duhu, — na
umu, dušno bolán, zmešan.

Heistesnahrung f. duhovna od. dušna
hrana.

geisteschwach slabouměn, topoglav.

Heisteschwäche f. slaboumje, topost
duha, topoglavost. [šenje.

Heisteschwung m. vzlet duha, navdu-

Heistesstärke f. krepost duha.

Heistesförung f. otrpnenje duha, dušna
otrplost, otemnenje uma.

Heistesthätigkeit f. dušna delavnost,
dušni napor, delanje z umom (z glavo).

Heistesverkehr m. duševno občenje,
dušna vzajemnost.

geistesverwandt soroděn po duhu.

geistesverwirrt zmeden, zmešan, sla-
bouměn, zmešanega duha.

Heistesverwirrung f. zmešanost, zme-
denost, slaboumje, poluda.

geistig duševěn, duhověn, dušěn, du-
hovit, breztelesěn; (von Getränken)
močěn, pijan, omótěn, upijanljiv.

Geistigkeit f. duhovnost, dušnost.

geistlich duhověn, duhovski; —er
Herr duhovni gospod, duhovnik, du-
hovni oče, svečenik, mašnik; —es Wohl
dušni blagor, dušno zvelićanje.

Geistlichkeit f. (Eigenschaft) duhovnost;
(d. Geistlichen) coll. duhovščina, duhov-
stvo, duhovenstvo, duhovniki pl.

geistlos brez duha, brez uma, brez-
uměn; fig. puhěl, prazěn.

Geistlosigkeit f. brezumnost, brezumje;
fig. puhlost, praznost, praznota.

geistreich duhovit, uměn, bistrouměn,
domišljív, ostrouměn, prebrisane glave.

geisttödtend

— 254 —

Gelberde

geisttödtend duhomorën.

Geiz m. skopost, skoparija, skrljivost,
stisnenost; (Habſucht) lakomnost, sa-
mogoltnost; (Auswuchſ, Seitenchoſs,
Winkeltrieb) divjak, izraslek.

geizen (mit etw.) skopariti, stiskati,
skrljati; nach etw. — (gierig jein) hle-
peti od hrepeneti po čem, lakomën
biti (sem) na kaj, lakomniti se, po-
lakniti se.

Geizhais m. skopuh, stiskalëc, stiskač,
skrljivëc; lakomnik, samogoltnež.

geizig skop, stisnen, skrljiv, skopar-
ski; (habſichtig) lakomën, gladovën,
lačën, lakom.

Geizige m. skopuh; f. skopulja.

Gejaudje n. vrisk, vriskanje, úkanje.
gekerbt narezan.

Geklagte m. zatoženče; f. zatoženka.

Geklatsch n. tlesk, tleskanje, ploskanje.

Geklaubſel n. pobirki pl., poberščina.

Geklimper n. brenkanje.

Geklingel n. žvenkljanje, cingljanje.

Geklippe n. skalovje, pečevje.

Geklirr u. rožljanje, žvenket, žven-
ketanje.

Geknirsch n. škripanje, škrgût.

Geknister n. praskot, prasketanje,
pokljanje.

Geknurr n. renčanje, režanje.

Gekoller u. kruljenje; (d. Truthenne)
kavdër, kavdranje.

Gekoſe n. ljubkanje, poljubovanje.

Gekrabbel n. kobacanje; brbanje.

Gekradh n. lomast (-i), pokanje, hruš.

Gekrächze n. krokot, krokanje. [je.

Gekrähen n. kikirikanje, petelinovo pet-
gekrauſt kodrast, kodrav.

Gekriſchel n. čirečare pl., čečkanje,
čečkarija.

Gekrüſe n. opornjak, mrežica, vrečica,
péčica; (in d. Küche) drobovina, rajžele.

Gekünftelt ponarejen, prisiljen, ne-
naravën.

Gelächter n. smeh, smejanje, krohot,
hahljanje, hohot; ein — erheben za-
krohotati (-am u. -očem) se, zasmejati
se, smeh zagnati (-ženem); zum —
jein biti (sem) v zasmeh; er ist zum
— smejejo se mu, zasmehujejo ga.

Heladene m. povabljenëc; f. povab-
ljenka.

Gelage n. lega, sklad, plast (-i);
(Schmaus) gostija, obed, pojedina.

Gelände n. zemljišče, zemlja.

Geländer n. držaj, ograja, opérnica,
opiralo, obziděk, priroč, ročaj; (beim
Garten) brajda.

geländern ograditi, držaje napraviti.

gelangen priti (pridem), dospeti do
—, doseči (-sežem) kaj, dostigniti kaj;
zur Reiſe — dozoreti (-im); z. Kennt-
nis — zvedeti (zvem); zur Erkenntnis
— spoznati; z. Amte — službo dobiti.

gelappt krpast, capast.

Gelass n. prostor.

gelassen udan, mirën, tih, pohlevën,
potrpežljiv, ravnodušën, hladnokrvën,
krotëk; adv. počasi, polagoma, mirno,
lagano, hladnokrvno.

Gelassenheit f. mirnost, krotkost, po-
trpežljivost, ravnodušje, hladnokrvnost.

geläufig izurjen, vajen, okretën, ročën,
lahëk, spešën; —e Hand hitra oder
lahka oder spretna roka; —e Zunge
zgovorën jezik; er spricht — gladko,
po vrsti, brez spotikljeja govorí; das
ift mir — to dobro znam, tega sem
dobro vajen, to mi gre gladko od rok.

Geläuſigkeit f. ročnost, vajenost, izur-
jenost, lahkost, urnost.

gelaunt voljan, pri volji; gut — dobre
volje, dobrovoljën, židane volje, vesel;
übel — slabe volje, pust, čmerën.

Geläut n. zvonjenje, zvonilo; (m. der
Schelle) zvončkanje, žvenkljanje; (die
Gloſen) zvonovi, zvonilo.

gelb rumen, žolt; — machen rume-
niti, žoltiti; orumeniti, požoltiti; —
werden rumeneti, žolteti, rumeniti se;
o-, po-, zarumeneti, žolteti; orume-
nevati; —er Färbestoff rumenilo, žol-
tilo; —e Rüben korenje.

gelbblättrig žoltolist, rumenoperën.

gelbbraun žoltor(u)jav, rumenkasto-
r(u)jav.

gelbbrüſig rumenoprsnat.

gelbbunt rumenopisan, žoltopisan.

Gelbe f. rumenost, žoltost; rume-
nina, žoltina; rumenilo, žoltilo.

gelben tr. gelb machen, intr. gelb
werden f. b. gelb.

Helberde f. žoltača, zemlja rumenica
od žoltica.

gelbgeslecht

— 255 —

Gelegenheit

gelbgeslecht rumenomarogast, z žol-
timi marogami.

gelbgeleucht rumenokodrast, rumeno-
las, žoltolas.

gelbgestreift rumenoprogast, z žol-
timi progami.

Gelbgießer m. medár (ki iz žolte medi
posode dela).

Gelbgieherei f. medárnia.

gelbgrau žoltosiv.

gelbgrün rumenkastozelen, žoltozelen.

gelbhaarig rumenih las, žoltolas.

Gelbkehlen n. rumena penica.

gelbköpfig žoltoglav.

gelblich rumenkast, rumenkljat.

Gelbnase f. rumenokljunše.

gelbroth rumenor(u)deč, žoltor(u)deč.

gelbschnäbelig rumenokljun, žolto-
kljun.

Gelbstoff m. rumenilo, žoltilo.

Gelbsucht f. žoltenica, zlaténica, žol-
télnica, rumenica.

gelbsüchtig zlateničen, žoltel, žol-
teničen.

Geld n. (Stück) denar, nověc, penez;
coll. denarji pl., denar, penezi pl.;
kleines — drobiž; bares — gotovina;
für sein — zehren ob svojem živeti;
Geld= denarni, nověni.

Heldabgabe f. davěk v denarjih.
Heldangelegenheit f. denarna zadeva,
opravilo z denarjem.

geldarm brez denarja, brezdenarěn,
brezpetičen; triv. suh, gol, brez groša.

Heldauklage f. sklad v denarjih.
Heldausgleich m. novčna izravnava.
Heldauslage f. denarni stroški pl.

Heldbedarf m. potreba denarjev, de-
narna potreba.

gelbbedürftig denarja potreběn.
Heldbeitrag m. sklad, donesěk v de-
narjih.
[na.

Heldbeutel m. mošnja (za denar), moš-
Heldbrief m. pismo z denarji, denarno
pismo.

Heldbuhe f. globa, kazěn (-i) v de-
narjih.
[tek.

Heldcurs m cena denarjev, novčni
Heldeinnahme f. prejetje od. prejema-
nje denarjev; denarni dohoděk, skup-
ljeni denar.
[javka.

Helderpresser m. odrtnik, oderuh, pi-

Helderwerb m. zaslužěk, pridobitěv
denarja.

Heldeswert m. denarna vrednost.
Heldforderung f. terjatěv, dolg, ter-
jalšěina.

Heldgebarung f. ravnanje od. gospo-
darjenje z denarji.
[jev.
Heldgehalt m. prava vrednost denar-
Heldgeschäfte pl. nověni posli pl., de-
narno tržarstvo.
[nost.

Heldgier f. pohlep po denarjih, lakom-
geldgierig lakoměn, pohlepěn.

Heldklang m. evenk, žvenk.
Heldklemme f. stiska od. sila za denar,
zadrega, potreba; huda od. tesna je za
denar.

geldlos brez denarjev.
Heldmäkler m. denarski mešetar, kup-
čevalč z denarji.
[jev.

Heldmangel m. pomanjkanje denar-
Heldmittel pl. denarji pl.

Heldpost f. denarska pošta; —en pl.
denarji pl., denarni zneski.

geldreich denarěn, premožěn, petičěn.
Heldsammlung f. nabiranje denarjev,
sklad.

Heldflolz m. prevzetnija oder napuh
zavoljo bogastva.

Heldstrafe f. globa; eine — verhängen
oglobiti, globo prisoditi.

Heldstück n. nověc, denar, penez.
Heldsumme f. znesěk, denarji pl.

Heldtag m. dan plačila, plačilni dan
(dneva).

Heldumlauf m. obtek denarja (med
ljudmi).

Heldwechsel m. menica; (d. Wechseln)
menja denarjev, menjanje, zamenjava.

Heldwert m. denarna vrednost.
Heldwesen n. denarstvo.
Heldzahlung f. plačilo v denarjih.

Heldzulage f. dodatěk od. doklada od.
priboljšěk v denarjih.

gelegen (liegend) ležeč, stojěč; — sein
ležati (-im), stati (stojím); (bequem)
priročěn, prilóžěn, ugoděn, pripravěn;
es ist mir — pri náredi mi je, na roke
mi je; zur —en Zeit o pravem času,
udobno, ob ugodnem času; du kommst
mir — ravno prav si prišel.

Gelegenheit f. priložnost, prilika; bei
— o priliki; (bequeme Lage) priroč-

gelegentlich

— 256 —

geltend

nost, nared (-i), priličnost, ugodnost; (Lage) lega.

gelegentlich ugoděn, priložěn; adv. o priliki, o priložnosti.

gelehrig účěn, naúčěn, dobre glave, brihtěn, navzetěn.

Gelehrigkeit f. učnost, dobra glava, brihtnost, navzetnost.

Gelehrsfamkeit f. (Gelehrtheit) učenost.
gelehrt učen; —e Sprache knjižni od pismeni od. znanstveni jezik.

Gelehrte m. učenjak, učeni mož.

Heleife n. kolovoz; aus d. — kommen izmakniti se od. uiti (-idem) iz kolo-voza; eine Sache ins rechte — bringen na-, uravnati, na pravo pot od. v pravi red pripraviti.

Heleit n. sprevod, spremstvo, družba; prevoj; sicheres — straža, varstvo, spremljevalci pl., varhi pl.; d. — geben spremiti, spremljati.

geleiten spremiti, spremljati, sprem-ljevati, sprevajati, voditi; Gott geleite sich z Bogom hodi, Bog bodi s teboj.

Heleiter m. spremljevalče, spremnik, sprevodnik; drug, tovariš; —in f. spremljevalka, spremnica, družica, to-varšica.

Heleitsbrief m. spremno od. sprevodno pismo, spremni list, sprémnica.

Heleitschaft f. sprevodstvo, spremstvo, spremljevalstvo, spremljevalci pl.

Heleitsdijiff n. sprevodna od. spremna ladija, ladija sprevodnica. [na.

Heleitsgeld n. sprevodnina, spremni-gelenk gibčěn, giběk, okretěn, živ.

Helenk n. člen, sklep, zglob, zgib; (am Halme) kolence; (a. d. Rette) klep.

Helenkbein n. sklepna kost (-i); zapestna kost, kost zapestnica.

Helenkchen n. členěk; kolenčice.

gelenkig gibčěn, okretěn.

Helenkigkeit f. gibčnost, gibkost, okretnost.

Helenkkapsel f. sklepna gožva.

Helenkkopf m. sklepna jabolčica.

Helenkpfsanne f. sklepna ponvica.

Helenkschmiere f. sklepna maz (-i).

gelfern grdo dreti (derem) se, vriščati.

Helichter n. vrsta, baža, sorta, ploha, škvart; (verächtl.) druhál (-i), klika, sodrga.

geliebt ljubljen, drag, ljub; —ste preljub, predrag.

Heliebte m. ljubimče, ljubčěk, milčěk, ljubovník; f. ljubica, ljuba, milica, ljubovnica.

gelinde mehěk, rahěl, lahěk; krotěk, tih, gladěk; mehkotěn, lahkotěn; (fanšt) rahěl, mil, blag; (v. Regen) pohlevěn; (von d. Haut) voljan, mehak, gladěk; adv. rahlo, na lahko, zlepa.

Helindigkeit f. rahlost, voljnost, meh-kost, mirnost, pohlevnost; mehkota, lahkota.

gelingen po sreči iziti (-idem) se, po-srečiti se, po godi steči (stečem) se, spešiti se, obnesti se; iti (grem) izpod rok, odsedati se, po godi stekati se.

Gelingen n. uspeh, sreča, doběr izid.

Gelispel n. šepet, šepetanje.

gellen zveneti, brneti, doneti; oriti se, razlegati se.

geloben obljubiti, zaobljubiti, obetati, obečati, zareči (-rečem) se, obljubo storiti; das gelobte Land obljubljena dežela.

Gelöbnis n. obljuba, zaobljuba, obet.

Gelse f. komar; dem. komarčěk.

gelt! interi. (= nicht wahr?) jeli; pl. jelite; kaj ne, ali ne, ali ni res? ali ni tako?

gelt (unfruchtbart) jalov, neploděn, strpěl, brez mleka; —e Ruh jalovka, jalovica.

Helte f. golida, kablica, vedrica; (z. Schöpfen) korčě.

gelten veljati, vreděn biti (sem), ceno od. vrednost imeti (imam), stati (stanem); —lassen dopustiti, priznati, odjenjati; was gilt's? kaj velja? kaj staviš? koliko stave? (b. Einfluß sein) veljati, izdati (-dam), veljavo imeti (imam), vpliv imeti, premoči (-morem).

geltend veljavěn; —machen do veljave spraviti, veljavno narediti; sich — veljavo si zadobiti, do veljave priti (pridem); sein Recht — utrditi, do-kazati (-kažem) svojo pravico, jej veljavo zadobiti, se zanjo pognati (-žem); impf. svojo pravico utrjevati, dokazovati, se zanjo poganjati; einen Grund — vzrok postaviti, opreti se nanj; impf. opirati se, staviti za vzrok.

Geltendmachung

— 257 —

Gemeindemittel

Geltendmachung f. dokazovanje.

Geltling m. jalovče.

Geltung f. (Wert, Bedeutung) veljava,
veljavnost, cena, vrednost; zur — kom-
men priti (pridem) do veljave, obve-
ljati, zmoči (zmorem); zur — bringen
do veljave pripraviti; — haben veljati,
veljavo imeti (imam), v veljavi biti
(sem), imeti moč od. veljavnost; außer
— jeßen razveljaviti, ob veljavo deti
(dem u. denem), ovreči (-vržem), veljavo
odvzeti (-vzamem); *impf.* razveljavljati,
ob veljavo devati.

Geltvich n. jalova živina, jalovina.

Gelübde n. obljuba, zaljuba, zaob-
ljuba; ein — machen obljubiti, zaljubiti,
obljubo storiti, zaobljubiti se.

Gelüste n. želja, poželenje, pohöt,
zahteva, želje pl.

gelüsten, es gelüstet mich po-, zaželím,
željo imam, hlepím, hrepenim; mika
me, hoče se mi, rači se mi, volja me
ima do, zahtelo se mi je, ljubi se mi,
rad bi; sich — lassen polakniti se česa,
polakomniti se.

gelüßig poželjív, hotljív.

gemach polagoma, zlagoma, počasi,
z lagostjo, v lag, sčasoma, po malo.

Gemach n. (pl. die Gemächer) predel,
hram, hiša; izba, soba; (Kammer)
umnata; Schlaf—spalnica.

gemächlich adv. j. gemach; adi. zložen,
ročen, udoben, priličen, pripravën, pro-
storën; prijetën, mirën; (langsam) po-
časën.

Gemächlichkeit f. lahkota, lágot (-i),
zložnost, udobnost, priličnost, mirnost.

Gemahl m. soprog, mož, zakonski
drug; —in f. soproga, žena, zakonska
družica.

gemahnen spomniti, opomniti; *impf.*
spominjati, opominjati; es gemahnt
mich zdi se mi, dozdeva se mi, hodi
mi po glavi, — na misel.

Gemälde n. podoba, slika, obraz;
małanje, malarija, slikarija.

Gemäldefammlung f. zbirka slik. [rilo].

Gemäß n. (pl. die Gemäße) mera, me-
gemäß adi. primerjen, primerën, pri-
stojën, priležën; adv. po, z. B.: dem
Besehle — po povelji, dem Gesehje —
po postavi.

Gemäßheit f. primernost, pristojnost;
in — po.

gemäßigt zmerën, zdržën, trezën; (v.
Klima) zmerno-topël, srednje-gorëk.

Gemäuer n. ozidje, zidovje, zidine pl.,
mirje.

gemein navaděn, vsakdanji, vsedenji,
prost, priprost; (allgemein) oběč, občen,
splošen, vkupen; (niedrig, schlecht) malo-
vreděn, nevreděn, malopriděn, poděl;
nizěk, nizkega stanu; ein —er Bruch
navadni uloměk; der —e Mann (milit.)
prosti vojak, prostak; Gemein- splošni,
obči, občni; (der Gemeinde gehörig)
srenjski, občinski.

Gemeinacker m. občinska oder srenj-
ska njiva.

Gemeinbeste n. splošni blagor, občna
korist (-i).

Gemeinde f. (und Gemeine) občina,
srenja, soseska; Gemeinde- občinski,
srenjski, soseskin.

Gemeindeamt n. županski urad, žu-
panstvo.

Gemeindeamtsdiener m. pôdžup, žu-
panski služabnik.

Gemeindeangehörige m. (Gemeinde-
bürger) občán, občinski domovinče,
srenjěc, občiněc, srenjčan, sošeščan; f.
občanka.

Gemeindeangelegenheit f. občinska za-
deva, srenjska reč.

Gemeindeanstalt f. občinska naprava.

Gemeindeauflage f. občinska naklada,
občinski davěk. [okraj.

Gemeindebejirk m. občinski okoliš od.

Gemeindeeigenthum n. občinska last
(-i) od. lastnina.

Gemeindegenoffe m. občinski deležnik
od. družnik.

Gemeindegesetz n. občinski zakon,
srenjska postava.

Gemeindeglied n. občán, ud občine.

Gemeindegut n. občinski užitěk, ob-
činsko posestvo.

Gemeindehaus n. občinska od. srenj-
ska hiša. [darstvo.

Gemeindehaushalt m. občinsko gospo-

Gemeindelaft f. občinsko breme.

Gemeindematrikel f. občinska matica.

Gemeindemittel pl. občinsko od. srenj-
sko premoženje.

17

Gemeindepolizei

— 258 —

Gemsleder

Gemeindepolizei f. občinsko redarstvo,
občinska policija.

Hemeinderath m. (Corporation) občinski svět, občinsko svétništvo, občinsko starejšinstvo, srenjsko svetovalstvo, občinski starejšinci pl., srenjski svetovalei pl.; (Person) občinski svetovalče, srenjski světnik.

gemeindeüblich v občini navaděn.

Hemeindeverband m. občinska zveza.

Hemeindeversaffung f. občinska ustava,
srenjska uredba.

Hemeindevermögen n. občinska imovina, občinsko premoženje, srenjsko imetje.

Hemeindevertretung f. občinski zástop,
občinski oblastniki pl.

Hemeindevoranschlag m. občinski pro-
račun.

Hemeindevorstand m. županstvo, občinsko starejšinstvo; (Person) župan, občinski starejšina, srenjski predstojnik.

gemeinsfasslich lahko umevěn, sploh
razumljiv, domač, priprost.

Hemeinsfasslichkeit f. lahkoumevnost,
splošna razumljivost.

Hemeingeist m. duh jedinstva, skrb
(-i) za občni blagor.

gemeingiltig občnoveljavěn, splošnoveljavěn, povsod od. sploh veljavěn.

Hemeingut n. obče blago, vkupno
blago, občno imetje.

Hemeinheit f. prostota, priprostost,
navadnost, nízkost.

gemeinhin adv. sploh, navadno.

Hemeinhirt m. črednik (občinski),
srenjski pastir.

gemeinliglich večjidel, navadno, večinoma, po navadi.

Hemeininteresse n. obča korist, splošna
korist (-i).

Hemeinname m. splošno ime (-na).

Hemeinnužen m. občni prid, splošna
korist (-i).

gemeinnützig občekoristěn, splošno-
koristěn.

Hemeinnützigkeit f. občna koristnost,
občekoristnost.

Hemeinplatz m. občni prostor, skupno
mesto; (loc. comm. rhetor.) splošno-
veljavěn od. občeveljavěn od. vsakdanji
izrek, znana resnica, obči izrek.

gemeinsam občěn, občě, skupěn.

Hemeinsamkeit f. občnost, vkupnost.
gemeinshädlich občeškodljív, vsem
škodljív (kvarěn).

Hemeinschaft f. vkupnost, splošnost,
sodeležnost; (zwischen zweien) spolo-
vina; (eheliche) zakonska združba od.
zveza; (die Verbindung) občestvo,
družba; — des Eigenthums solast (-i),
soposest (-i), soposestje; in — besižen
vkup imeti (imam), (v. zivcien) v spo-
lovini imeti; — haben družiti se, pe-
čati se, pajdašiti se, imeti s kom opra-
viti, imeti ga za tovariša.

gemeinschaftlich skupěn, vkupěn; adv.
skup, vkup.

Hemeinschatz m. obči zaklad, občevina,
zaklad vsěh.

Hemeinschenke f. obča krčma, pivnica.

Hemeinschreiber m. občinski od. srenjski pisar.

Hemeinsinn m. enomiselnost, enoduš-
nost, složnost.

gemeinsinnig jednega duha, skrběn
za občo korist, vnet za obči blagor.

Hemeintrift f. občinski pašnik, srenjska paša.

gemeinüblich sploh navaděn, povsod
v navadi.

gemeinverständlich j. gemeinsfasslich;
(v. Büchern) prosto pisan.

Hemeinwesen n. občinstvo.

Hemeinwohl n. občni prid, splošni
blagor, občna korist (-i).

Hemenge (Gemengsel) n. zmes (-i),
mešanica; zbroda, sodrga.

Gemengtheil n. zmesnina, zmesěk.

gemessen iz-, premerjen; —er Besehl
odločno povelje, ostěr ukaz.

Hemezel n. klanje, mesarsko klanje,
mesarjenje, krvoprelivanje, krvav poboj.

Gemisch n. zmes (-i), mešanje, me-
šanica; zmešnjava.

gemischtlinig raznočrtěn.

Hemme f. izdelan dragi kaměn, rezan
od. izbrušen dragulj.

Gems (Gemse) f. divja koza, gams.

Gemsbock m. divji kozěl.

Gemsjagd f. lov na divje koze.

Gemsjäger m. lověc od. strelěc div-
jih koz.

Gemsleder n. irhovina divje koze.

Gemünd

— 259 —

General

Gemünd, n. sovoděnj (-i); sovodje, virje, ustje.

Gemunkel n. šepetanje, čebljanje.

Gemurmel n. šumljanje, šum, šumot.

Gemurre n. godrnjanje, mrmranje.

Gemüse n. zelenjava, zelenjad (-i), zelenje, zelenina, zelsčina, povrtnina, poljsčina, zeleničije; prikuha; (Hülfsen- früchte) sočivje; (Kraut) zelje; (Rüben, Möhren) kuha.

Gemüsegarten m. zelinjak, vrt za zelenjavo, zelnik.

Gemüsekohl m. kapus.

gemüssiget primoran, prisiljen.

Gemüth n. sree, čut; (Naturell) narav (-i), čud (-i); (Gefinnung) misel (-i), mišljenje; ein gutes (böses) — haben biti (sem) dobrega (zlega) srea; zu — e führen k sreu vzeti (vzamem) si; — jemati (jemljem) si, skrbeti za kaj; impers. skrbí, peče, boli, žali me, k sreu mi gre.

gemüthlich adi. blagodušen, dobrosrěn, volján, rahločutěn, nežnočutěn, dobrega srea; (heiter) ugoděn, vesel, dobrovoljén; adv. ugodno, po godi, všeč, po všeči, po volji; odkritosrěno, nežno, od srea.

Gemüthlichkeit f. voljnost, blagodušnost, dobrosrěnost, rahločutnost; ugodnost, dobrovoljnost.

gemüthlos brez čustva, brez srea, trd.

Gemüthsart f. čud (-i), narav (-i), natura, sree.

Gemüthsbewegung f. j. Affect.

Gemüthsgabe f. dušni dar, dušna zmožnost.

Gemüthskraft f. dušna moč (-i).

gemüthskrank bolën na sreu od. na duši, otožën, žalostën.

Gemüthskrankheit f. srčna od. dušna bolezën (-i).

Gemüthshuhe f. srčni mir, dušni pokoj.

Gemüthschwäche f. slabodušnost.

gemüthsfunk jakega od. močnega srea, krepkodušen.

Gemüthsfärke f. krepkodušnost.

Gemüthsfindung f. (—verfassung f., —zustand m.) dušni stan (-ú), dušno stanje, srčne zadeve pl.

Gemüthsunruhe f. srčni nemir, nepokoj duše.

gemüthvoll rahlega čustva, poln čustva, rahločutěn.

gen j. gegen.

genannt imenovan, omenjen, rečen.

gênant nepriležen, nepriličen, neprijetěn, neugoděn.

genäschig sladkosned, sladkosneděn, poslastěn, láskrn.

[nost.

Genäschigkeit f. sladkosnedost, láskregenau natančen, nataněk, popoln, nadroběn, točěn; (enganliegend) tesěn, ozěk, napet; (sparsam) varčěn, teněk, trd, skop, triv. skoporit; —es Gewissen tenka vest (-i); —er Freund iskrén prijatelj; mit —er Noth komaj, jedva, toliko da, ravno da; der —este Preis najnižja od. skrajna cena, zadnji kup; — genommen prav za prav; adv. na tanko, natančno, nadrobno, do pike, do zobea, točno, popolnoma; (sorgfältig) pazljivo, zvesto.

Genauigkeit f. natančnost, pazljivost, točnost, popolnost.

[dár, orožnik.

Gendarm m. (pl. die Gendarmen) žand.

Gendarmerie f. žandarmerija, žandarji pl., orožniki pl.

Genealog m. rodoslověc, rodopisěc.

Genealogie f. rodoslovje, rodopis, rodopisje; rodosledje.

généalogisch rodoslověn, rodopisěn.

genehm všeč, všečen, povšečen, povoljén, prijetěn.

Genehmhaltung f. dovolitěv, potrditěv.

genehmigen potrditi, odobriti, za dobro spoznati, dovoliti, pohvaliti; impf. potrjevati, odobravati, hvaliti.

Genehmiger m. potrdnik, odobritelj.

Genehmigung f. odobrilo, potrditěv, odobrenje, dovolitěv.

geneigt naklonjen, nagnen, viseč, položěn; fig. nagnen, naklonjen, udan, blagovoljén, dobrohotěn; zu etwas — jein čemu podvržen biti (sem); ich bin — zu glauben kmalu od. skoraj bi verjel.

Geneigtheit f. nagnenost, položnost; fig. nagnenje, udanost, naklonjenost, nagnenost, dobrohotnost.

General m. (pl. die Generale) vojaški poveljnik, general, (po)glavar, vojvoda, vojskovodja; General= generalski, generalov; glavni, generalni.

17*

Generalcommando

— 260 —

Genuß

Generalcommando n. glavno poveljstvo, general-komanda.

Generalfeldmarschall m. najvišji oder glavni maršal. [ništva.

Generalfeldzeugmeister m. general-top
Genera!inspector m. glavni nadglednik od. nadzornik. [ja.

Generalissimus m. najvišji vojskovo-d
Generalkarte f. glavni od. občni od. splošni zemljevid.

Generalmajor m. generalmajor.

Generalmarsch m. generalmarš.

Generalprobe f. glavna skušnja.

Genera!procurator m. državni nad-
pravdnik. [ništvo.

Genera!stab m. glavni štab, načel-
Generalsuperintendent m. véliki super-
intendant.

Generalswürde f. generalstvo, gene-
raltska čast (-i). [véliki zbor.

Generalfersammlung f. glavni shod,
Generation f. rod, zarod, naraščaj.

generös velikodušen, blagosrčen, bla-
gega srea, blagomiseln, žlahtnodušen.

Gencr-oſität f. velikodušje, velikoduš-
nost, plemenitost srea, blagosrčnost.

geneſen ozdraveti, ozdraviti se, pre-
boleti, okrevati, vstati (vstanem), iz-
lečiti se, zboljšati se; triv. skolehati.

Genefis f. postaněk, početěk, izvir.

Genesung f. ozdravitěv, prebolenje,
zdravje.

Genesungsmittel n. zdravilo.

genetisch postaněk zadevajoč, gene-
tičen, vznikoslověn.

Genetiv m. rodilnik, genetiv.

genial veleuměn, bistrouměn, domi-
seln, genijalěn, duhovit.

Genialität f. veleumje, veleumnost,
bistroumnost, genijalnost, duhovitost.

Genick n. tilnik, zatilnik, pitilěk, za-
tilěk, šínjek, šija.

Genick Schmerz m. bolečina v zatilniku.

Genie n. (pl. die Genies) veleum, vi-
soki duh, bistroum.

Geniecorps n. (vojaški) inženirski od-
delěk, vojaški inženirji pl.

genieren motiti, nadležen biti (sem),
nadlegovati, nepriličen biti; sich —
sram biti (impers.), sramovati se.

genießbar užitěn, použitěn.

Genießbarkeit f. užitnost.

genießen užiti (-žijem), po-, zaužiti;
*impf.* po-, za-, uživati; nüchtern etw.
— oteščati se; (Speise) po-, okusiti;
*impf.* po-, okušati.

Genießer m. uživalče, uživatelj.

Geniestreich m. veleumno od. prebri-
sano dejanje, genijalěn čin.

Geniewesen n. vojaško inženirstvo od.
staviteljstvo, vojaki stavitelji pl.

Genißt n. znes (-i), smetje, smeti (-ij)
pl., stelja.

Genitalien pl. rodila, plodila.

Genius m. genij; duh; (pl. die Ge-
nien) dobri duhovi pl., duhovi varhi pl.

Genoss (Genoffe) m. drug, družnik,
tovariš, deležnik; (pl. die Genossen)
coll. družba, druščina.

Genossenschaft f. družba, tovaršija,
druščina, zádruga.

Genossin f. družica, tovaršica, delež-
nica, druža.

Genre m. u. n. način; (im Schreiben)
pisava; (im Bauen) zidava.

Genrebild n. obraz (slika, podoba) iz
življenja.

Gentleman m. žlahtnik, plemenitaš,
viteški človek. [u. dovelj.

genug dosti, dosta, zadosti, dovolj

Genüge f. dovoljnost, dovolije, za-
dostnost, obilnost; zur — schlafen,
trinken naspati (-spim) se, napiti (-pi-
jem) se 2c. mittelst eines mit dem Prä-
fix na- gebildeten perfectiven reflexiven
Berbums.

genügeleisten zadostiti, zadovoljiti,
navdoljati, nasititi, ugoditi.

Genügeleistung f. zadostitěv, zadostilo,
zadovoljitěv.

genügen dosti biti (sem), zadostovati;
zadostiti.

genügend zadostěn, dovoljěn. [rěn.

genügsam zadovoljěn (z malim), zme-

Genügsamkeit f. zadovoljnost (z ma-
lim), zmernost.

genugthun zadostiti, zadovoljiti, za-
dosti storiti.

Genugthuung f. zadostitěv, zadostilo,
zadosčenje; — leisten f. genügeleisten.

Genus n. (lat.) rod (-a u. -ú), spol.

Genußs m. užitěk, uživanje, za-, po-, uživanje, -užitje; im — e sein uživati; es ist ein — veselje (radost) je.

Genussucht

— 261 —

Gerber

Genussucht f. poželenje po uživanji, poželjivost, pohlep po nasladnostih (po veselji).

genussüchtig poželjív, pohlepěn po nasladnostih (po veselji).

Genziane f. j. Enzian.

Hrodäsie f. zemljemerstvo, deljenje zemlje.

Geognosie f. zemljeznanstvo, geogno-
geognostisch zemljeznanski.

Geograph m. zemljepisěc, geograf.

Geographie f. zemljepis, zemljepisje, geografija.

geographisch zemljepisen, geografičen; —e Breite zemljepisna širina; —e Länge zemljepisna dolžina; —e Lage zemlje-pisna lega.

Geolog m. zemljeslověc, geolog.

Geologie f. zemljeslovje, geologija.

geologisch zemljeslověn, geologičěn.

Geometer m. zemljemerěc, merjevěc, merčin, geometěr. [trija.

Geometrie f. zemljemerstvo, geome-
geometrisch zemljemerski, geometri-
čěn. [torba.

Heepäck n. pratež, prtljaga; roba, cula,

Heepflogenheit f. navada, običaj.

Heplapper n. blebetanje, žlabudranje, blebet, šunděr, gobezdanje.

Heplärr n. vek, vekanje, plakanje, rujovenje, rjovenje.

Hepolter n. ropot, ropotanje.

Hepräge n. kov, kovanje; (Zeichen) vtišěk, oblika, podoba, znamenje, znak, beleg.

Hepränge n. blišč, bliščoba, veliko-
lepje, gizda, veličastnost, krasota, si-
jajnost. [Ijanje.

Heprassel n. praskot, prasketanje, pok-
gequetschtisnen, pritisnen, zmlinčen,
zdruznen, zmůčkan, zmlet, zdrobljen.

gerade ravěn, ravnostěn, prem; (v. d.
Zahl) sod, soděv; (aufrecht) pokončen;
(offenherzig) odkritosrčen, prostodušen;
—n Wegeš na ravnost, naravnoč; adv.
ravno, baš, uprav; (— früher) otodi,
zdajka, zdajkar; (aufwärt's) po konci.

Herade f. prema (sc. črta).

geradeaus adv. naravnost naprej.

geradehin adv. naravnost tje.

geradeweg adv. naravnost, brez ovin-
kov, naravnoč.

geradezu adv. naravnost.

Heradflügler m. ravnokrilěc, premo-
krilěc.

Heradheit f. odkritosrěnost, prosto-
dušnost, iskrenost.

geradlinig ravnočrtěn, premočrtěn.

geradsinnig odkritosrčen, prostodušen,
iskrén.

Heradzähner m. premozob.

Herassel n. rožljanje, romplanje; (v.
Wagen) drdranje, ropotanje.

Heräth n. sprava, o-, priprava, roba;
(Geschirr) posoda, posodje; (Werkzeug)
orodje; Haus— pohišje, pohištvo.

gerathen priti (pridem), dospeti, pasti
(padem), zaiti (-idem); (ungefähr kom-
men) zabresti (-bredem), zaiti, zagaziti,
nameriti se, naleteti; in Streit — spreti
se, skregati se, zbeséditi se; in Born
— raz-, ujeziti se, razsrditi se; in
Schulden — zadolžiti se; in Brand —
vneti (vnamein) se, užgati se; in Ar-
mut — obožati, obubožati; (gelingen)
po sreči iziti (-idem) se, posrečiti se,
sponesti se, obnesti se; nicht — po-
kaziti se; (v. Früchten) roditi, obroditi,
obnesti se; plenjati.

Herathewohl n. auf's — na slepo srečo,
tjevendan, po nameri, navdan.

Heräthenschaft f. j. Geräth. [davěn.

geraum prostorěn, prostran; (v. d. Zeit)

geräumig prostorën, prostran, ob-
širën, razsežën.

Heräumigkeit f. prostornost, prostra-
nost. [rovt.

Heräumte n. krčevina, novina, laz,

Heräusch n. šum, hrum, hrušč, hrup,
vrišč, šumenje, šunděr; (b. Berbrechen
oder Berreißen) rěsk, hrěst; (weidm.)
drob, drobovina.

geräuschlos brez šuma, tih.

geräuschvoll šuměn, šumeč, šumovit,
hruměn.

Heräuſper n. hrk, hrkanje.

Herbebaum m. strojilnik.

Herbeeisen n. strgalo, strgon.

gerben strojiti, udelovati; ustrojiti,
udelati; fig. mazati (mažem), bunkati;
namazati, nabunkati.

Herben n. stroj, strojitěv.

Herber m. strojar, krznar, kožar;
Gerber= strojarski.

Gerberei

— 262 —

Gerichtsweisen

Herberei f. strojarstvo, strojarija.

Herbergrube f. strojarska jama, varnica.

Herberlohe f. čreslo.

Herberlohmühle f. stope (pl.) za čreslo.

Herbestoff m. čreslovina, strojivo.

gerbestoffhältig čreslovit.

gereicht prav, pravičen, praveden, spra-
vedljiv; (angemeffen) primeren; (ge-
wachsen) kos biti (sem) čemu.

Gerechte n. pravdanje, prepiranje.

Gerechtigkeit f. pravica; (Eigenschaft)
pravičnost, pravednost; den Händen der
— überliefern pravici izročiti.

Gerechtsame f. oblast (-i), pravica.

Gerede n. govorjenje, govorica; es
geht das — govoré, pravijo.

gereichen biti (sem) za kaj, služiti;
es gereicht ihm zur Ehre čast mu dela,
na čast mu je, častí ga; es gereicht
zum Vortheil koristno je; zur Schande
— sramotiti, sramoto od. nečast delati.

Gereizt n. trganje; um diese Sache ist
viel — za to reč se trgajo, pulijo, ženó.

Herenne n. letanje, dirjanje.

gereuen kesati se; es gereut mich ke-
sam se, žal mi je, boli me, greva me,
grize me, obžalujem.

Gereut n. laz, novina, krčevina, tre-
bež, rovt.

Herhab m. f. Wormund.

Hericht n. sod, sodišče; (Behörde)
sodnija; (das Richten) sodba; — halten
soditi; vor — erscheinen priti (pridem)
pred sodnika, pred sodbo znajti (znaj-
dem) se.

[nijski.

gerichtlich sodnji, sodni, sodben, sod-

Herichts- sodnji, sodni, sodnijski.

Herichtsacten pl. sodnji (sodni) spisi,
sodnijska pisma.

Herichtsamt n. sodišče, sodništvo.

gerichtsbar sodniji podvržen, pod
sodnijo.
last (-i).

Herichtsbarkeit f. sodnost, sodnja ob-

Herichtsbeamte m. sodnji od. sodnijski

uradnik.

Herichtsbehörde f. sodnja gosposka,
sodnija.

Herichtsbeistifter m. sodnijski prisednik.

Herichtsbescheid m. sodnji odlok, sod-
nijski odgovor.

Herichtsbezirk m. sodnji okraj, sod-
nijski kotor.

Herichtscommission f. sodnji návod,
sodnja komisija. [nost.

Herichtscompetenz f. sodnja pristoj-

Herichtsdiener m. birič, sodnji sluga.

Herichtseid m. sodnja prisega.

Herichtseintheilung f. sodnijska raz-
delitëv.

Herichtsferien pl. sodnji prazniki, sod-
nje počitnice pl.

Herichtsgebür f. sodnja pristojbina,
sodnji davëk, sodnina.

Herichtshaus n. sodilnica, sodišče.

Herichtsherr m. lastnik sodbenosti,
grajščak s sodnjo oblastjo.

Herichtsherrschaft f. grajščina s sodnjo
oblastjo.

Herichtshof m. sodišče, sodnija; ober-
ster — najvišje sodišče.

Herichtskanzlei f. sodnijska pisarnica.

Herichtskosten pl. sodnji stroški.

Herichtslehen n. sodnji fevd.

Herichtsordnung f. sodnji red, sodov-
nik; allgent. — občni sodovnik. [ba.

Herichtsorganisierung f. sodnijska ured.

Herichtsperson f. sodnijska oseba, člo-
vek od sodnije.

Herichtsplak m. sodišče.

Herichtsrath m. sodnji svetovalče, sod-
nijski svétnik. [nica.

Herichtsfaal m. (pl. die —fäle) sodil-

Herichtsiegel m. sodnji pečat.

Herichtspregel m. f. Gerichtsbezirk.

Herichtsstand m. podsódnost. [nija.

Herichtsstelle f. sodnija, sodnja oblast-

Herichtstuhl m. sodnji stol.

Herichtstunde f. sodnja ura.

Herichtstag m. sodnji dan (dneva),
pravdni dan, dan sodnijske obravnave.

Herichtsverfahren n. sodnja ravnava,

sodnijsko postopanje.

Herichtsverfassung f. sodnijska uredba,
uravnava sodnij.

Herichtsverhandlung f. sodnijska ob-
ravnava, sodnja razprava.

Herichtsverwaltung f. pravosodnja
uprava.

Herichtsvogt m. sodnik.

Herichtsvollzieher m. sodnji izvršitelj od. izvrševalč.

Herichtsvorstand m. sodnji predstojnik,
načelnik sodišča.

Herichtsweisen n. sodstvo, sodnijstvo.

Gerichtswundarzt

— 263 —

Gerüft

Gerichtswundarzt *m.* sodnji ranocelnik.
gerichtszuständig pristojën, podsodën.
Gerichtszuständigkeit *f.* podsódnost,
pristojnost.

gerieben (sein, durchtrieben) predelan,
premetën, zvit, pretkan.

gerieren sich nositi se, obnašati se,
vesti (vedem) se, počenjati. [nje.

Heriesel *n.* curljanje, šumot, šumlja-
gering drobën, mal, majhën, lahëk;
(dem Werte nach) ničev, malovredën,
slab; —es Einkommen pičli dohodki
pl.; —er Preis dobër kup, nizka cena,
po ceni; der —ste Preis zaduji kup,
zadnja cena; nicht im —sten kratko
nikar ne, ni malo; —es Erz jalova ruda.

geringachten za malo šteti (štejem),
nizko ceniti, malo čislati.

Heringachtung *f.* nepoštovanje, zani-
čevanje, nečislanje.

geringsfügig majhën, malovažën, malo-
vredën, neznatën, majčken.

Heringsfügigkeit *f.* majčkenost, malo-
važnost, neznatnost.

geringhaltig slab, ubog, malovredën,
lahëk. [kost.

Heringshaltigkeit *f.* malovrednost, lah-
geringschäzen za malo šteti (štejem)
od. imeti (imam), nizko ceniti, ne ce-
niti, ne čislati.

geringschäzig malovažën, male vred-
nosti, malo čislan; malo čislajoć, za-
ničevalën; — von etw. reden zaničljivo,
z zaničevanjem o čem govoriti, kaj v
nič devati.

Heringschäzigkeit *f.* malovažnost; je-
manden mit — behandeln zaničljivo s
kom ravnati.

Heringschäzung *f.* nepoštovanje, zani-
čevanje, nečislanje. [pl.

Herinne *n.* vodotok, žleb, struga, rake
gerinnen strditi se, zgostiti se; po-
hreniti se, zakrkniti, steti (stmem) se;
(b. d. Milch) zasiriti se, skisati se, se-
sesti (-sedem) se, zgristi se.

Herippe *n.* okostje, okostnica, kostjak,
hrodje; fig. sama koža, kost in koža.

Herm *m.* drože pl., droží pl. f.

Hermane *m.* german, germanč.

germanisieren ponemčiti; *impf.* ponemčevati.

Germanismus *m.* germanizëm.

gern rad, -a, -o; lieber rajši, raji; herz-
lich — iz (od) srea rad; — haben rad
imeti (imam), ljubiti.

Heröchel *n.* grgranje, hropenje.

Heröhricht *n.* trstje, trstječje.

Heroll *n.* (des Wagens) drdranje; (d.
Donners) grmenje, gromovina.

Herölle *n.* prod, gruh, grušč, svišč,
gramoz, kršje.

Heröllhalde *f.* láberje. [ječmenji.

Herste *f.* ječmen; Hersten= ječmenov,

Herstenaker *m.* (nach der Ernte) ječ-
ménišče. [jak.

Herstenbrot *n.* ječmenov kruh, ječmen-

Herstengraupe *f.* ječmenova kaša, ob-
delan (phan) ječmen. [zrno.

Herstenkorn *n.* ječmen, ječmenovo

Herstenmehl *n.* ječmenova moka.

Herstentroh *n.* ječménica, ječmenovka.

Herstenjucker *m.* ječmenov sladkor.

Herte *f.* šiba, prot, vitra, vitva; dem.
šibica, vitrica, protěc; coll. šibje, protje.

Heruch *m.* voh, vonj, duh; ein an-
genehmer — prijetën duh, vonjava,
dišava; ein übler — neprijetën duh,
zadah, zatohlost, smrad (-a u. -ú); —
haben dišati.

geruchlos nedišeč, brez duha; brez
vonja, nečutën.

Heruchlosgkeit *f.* nedišečost, pomanj-
kanje duha; pomanjkanje vonja, ne-
čutnost. [čutnica.

Heruhsneru *m.* dišnica, (vonjavna)

Heruhsorgan *n.* vonjalo, vohalo.

Heruhsfinn *m.* vonj, voh.

Herücht *n.* govorica, glas; es geht das
— govoré, govorica je; es verbreitete
sich das — glas so zagnali, glas je
počil, govorica se je raznesla; guteš
— sloves, dobro ime (-na); er wurde
in ein böses — gebracht jeli so ga
opravljati, prišel je ljudem v zobe.

gerüchteweise adv. po govorici, kakor
se govori, kakor (ljudje) pravijo (pri-
povedujejo), baje da, menda.

geruhen račiti, blagovoliti.

Herumpel *n.* ropot, ropotanje.

Herümpel *n.* ropotija, šara, starina.

gerundet zakrožen, zaobljen, okrogěl,
óblast.

Herundium *n.* gerundij, glagolnik.

Herüft *n.* oděr, podmostki pl.

Gerüstbaum

— 264 —

Geschäftsverteilung

Herüstbaum m. odrenica.

Gesäge n. žaganje, piljenje, piljevina.
gesügt napiljen.

Gesäme n. semenje, semena pl.
gesammelt zbran.

gesammt ves, vsa, vse; skupěn, cel,
celotěn, celokupěn, celovit; alle — vsi
skup, kar jih je; adv. skupno.

Gesammtbetrag m. ves znesěk, vsota,
skupni znesěk.

Gesammtertrag m. ves dohoděk, ves
donesěk, cel dobičěk. [vitost.

Gesammttheit f. skupnost, celota, celo-
Gesammtmacht f. vsa (skupna, zje-
dinjena) moč (-í). [ministerstvo.

Gesammtministerium n. celo od. skupno
Gesammturtheil n. sodba vse komisije,
splošna sodba, splošni razsoděk.

Gesammtverband m. celotna od. vkupna
zveza.

Gesammtverbürgung f. soporoštvo, vza-
jemno (nerazdelno) poroštvo.

Gesammtwirkung f. vkupni učiněk.

Gesandte m. poslaněc, sel, posěl.

Gesandtschaft f. poslanstvo, poslanci
pl.; Gesandtschafts- poslanski.

Gesang m. spev, petje, prepevanje;
(Lied) pesěm (-i), popevka; (Melodie)
napév. [knjiga.

Gesangbuch n. pesmarica, pesemска

Gesangliebe f. pevoljubje.

gesangliebend pevoljuben, radopevěn.

gesanglos brez petja, brez glasu,
brezpevěn.

gesangreich spevěn, radopevěn.

Gesangsunterricht m. pouk (poučeva-
nje) v petji.

Gesangsweise f. napév, viža.

Gefähn zadek, zadnjica, goza, sedalo.

Gefähmmuskel m. gozna mišica, mišica
sedača.

Gesaus n. hrušč, šumenje, vršenje.

Gesäuſel n. šumljanje, pihljanje, šumot.

Geschäft n. opravěk, opravilo, delo,
posěl; (Angelegenheit) reč (-í), zadeva;
den —en nachgehen po (svojih) oprav-
kih iti (grem); (Handlung—) kupčija;
(Localität) prodajalnica.

geschäftig delavěn, priděn, obrtěn, pri-
zadevěn, marljiv.

Geschäftigkeit f. delavnost, pridnost,
prizadevnost, marljivost.

geschäftlich) opravilěn; in —er Bezie-
hung kar se tiče opravil, glede na
opravila. [naročilo.

Geschäftsauftrag m. naročeni opravěk,
Geschäftsbesorgung f. oskrbovanje opra-
vil, opravljanje.

Geschäftsbetrieb m. opravljanje.

geschäftsfrei brez opravil, brez dela,
brez opravka, prost.

Geschäftsführer m. opravnik, poslo-
vodja. [ništvo.

Geschäftsführung f. opravilstvo, oprav-
Geschäftsgang m. red v opravkih, opra-
vilni red; (das Gehen) hoja v (po)
opravilih. [bovanje.

Geschäftsgebarung f. opravljanje, oskr-

Geschäftskreis m. področje; das fällt in
meinen — to je mojega opravila (dela), to
spada v moje poslovno področje. [lih.

Geschäftskunde f. zvedenost v opravi-
geschäftskundig znajden od. zveden v
opravilih.

Geschäftsleiter m. obrtni opravitelj,
opravnik, poslovodja.

Geschäftsleitung f. vodstvo od. uredba
od. oskrbovanje opravil. [brezdelěn.

geschäftslos brez dela, brez opravila,

Geschäftsmann m. obrtnik, kupčevalč.

Geschäftsordnung f. opravilni red.

Geschäftspraris f. izurjenost od. roč-
nost v opravilih.

Geschäftsreisende m. potujoči obrtnik
od. kupěc.

Geschäftsrückstand m. zastaněk v opravilich, zastala opravila pl.

Geschäftsache f. opravilo, posěl, služ-
bena reč (-í).

Geschäftsprache f. uradni oder služ-
beni jezik. [spisěk.

Geschäftsführer n. uradni spis, službeni

Geschäftstätigkeit f. poslovanje. [ja.

Geschäftsträger m. opravnik, poslovod-

Geschäftsüberbürdung f. sila opravil,
preobloženost z opravili.

Geschäftsübergabe f. izročitěv opravil,
predaja poslov.

Geschäftsverbindung f. opravilna (po-
slovna) zveza, kupćijska zveza.

Geschäftsvermittlung f. poslovno po-
sredovanje, mešetarstvo.

Geschäftsverteilung f. razdelba poslov,
razdelitěv opravil.

Geschäftszahl

— 265 —

Geschlechtswort

Geschäftszahl f. opravilsko število, poslovni broj; num. exhibit. vložno število.

geschämig sramožljiv.

geschändet oskrunjen; osramočen.

geschäkt eenjen, spoštovan, čislan.

geschlagen goditi se; z-, do-, prigoditi se, storiti se, pripetiti se; zůsäßig — naključiti se, narajmati se; (erfüllt werden) izpolniti se, dopolniti se, iziti (-idem) se; (vollendet werden) dodelati se, dovršiti se; dokončati se.

Geschehnis n. do-, prigoděk, primer-
lijej. pripetljej, slučaj.

gescheidt uměn, razuměn, pametěn,
razsoděn, preudarěn, razborěn, pre-
brisan, razborit; — machen spametiti,
zmodriti, spametovati, zučiti; — wer-
den spametovati, se 2c.

Gescheittheit f. razumnost, pamet (-i),
preudarnost, razsodnost, razboritost.

Geschenk n. dar, darilo, podarěk; (an
Fleisch und Würsten, wenn geschlachtet
wird) koline pl.; ein — machen po-
dariti, v dar dati.

Geschenkannahme f. jemanje darov,
sprejemanje daril.

Geschenkgeber m. darovatelj, darilče,
darovalče; —in f. darovateljica, daro-
valka.

Geschenknehmer m. obdarjeněc, obdarov-
vaněc; —in f. obdarjenka, obdarovanka.

geschenkweise v dar, zastonj.

Geschichten n. povestica, zgodbica,
povedka.

Geschichte f. z-, do-, prigodba, pri-
goděk; (Welt—) zgodovina, povestnica,
zgodopisje; (Erzählung) povest (-i), pri-
povest, pripovedka; die bibl. — zgodbe
sv. pisma, svetopisemske zgodbe pl.

Geschichtenbuch n. pripovedna od zgo-
dovinska knjiga, zgodbe *pl.*

geschichtlich zgodovinski, zgodopisен.

Geschichts= zgodovinski.

Geschichtsbuch n. zgodovinske bukve
pl., zgodovinska knjiga, zgodovina.

Geschichtschreiber m. zgodopisěc, po-
vestničar, zgodovinar.

Geschichtsforscher m. zgodovinar, pre-
iskovalěc zgodovine.

Geschichtsforschung f. preiskavanje zgo-
dovine, povestništvo.

Geschichtskenner m. poznavalěc zgodovine, zgodoznaněc, zgodovinar.

Geschichtskenntnis f. znanje zgodovine,
zgodoznanstvo.

Geschichtsquelle f. zgodovinski vir, iz-
vir zgodovine.

Geschichtsfluff m. zgodovinsko gradivo.

Geschichtswissenschaft f. zgodovinska
veda, povestna znanost, znanstvo zgo-
dovine, zgodoznanstvo, zgodovina.

Geschick n. (Geschicklichkeit) priprav-
nost, sposobnost, urnost, ročnost, spret-
nost; (Schicksal) osoda, usoda.

Geschicklichkeit f. pripravnost, ročnost,
spretnost, urnost, umetalnost, znajde-
nost, okretnost, izurjenost.

geschickt pripravěn, spretěn, izurjen,
ročen, zveden, sposoběn, okretěn.

Geschiebe n. suvanje; (mont.) spljaka,
prod, prodovina, naplavina.

Geschirr n. posoda; dem. posodica;
coll. posodje; (Geräth) oprava, priprava;
(bei Pferden) zaprega, konjska oprava,
jermenje.

Geschirrhändler m. posodar, lončar.

Geschirrhandlung f. lončarija.

Geschlecht n. rod (-a und -ü), pleme
(-na), rodovina; das männliche (weiß-
liche) — moški (ženski) spol; (Art)
razpol, vrsta; (Generation) zarod, na-
raščaj.

geschlechtlich spolěn, po spolu.

geschlechtlos brezspolěn, brez spola.

Geschlechts= po rodu, rodovinski; po
spolu, spolni.

Geschlechtsfolge f. rodosledje, rodovin-
sko nastopstvo.

Geschlechtsforscher m. rodoslověc.

Geschlechtskunde f. rodoslovje.

Geschlechtsname m. rodovinsko ime
(-na), ime rodú; (Buname) priměk
(priiměk).

Geschlechtsorgan n. rodilo, plodilo, ple-
menilo, spolovilo. [nik.

Geschlechtsregister n. rodopis, rodov-
Geschlechtstheile pl. rodila, spolovila,
spočetila, spolni udje.

Geschlechtstrieb m. spolni nagon, poltna
pohotnost.

Geschlechtswappen n. rodovinski grb.

Geschlechtswort n. (Artikel) spolnik,
člen.

geschliffen

— 266 —

Geschwornentliste

geschliffen zbrušen, uglajen; fig. omikan, olikan.

Geschliffenheit f. zbrušenost, uglajenost; omikanost, olikanost.

Geschlinge n. pletenje, pletenina, ovojěk; drob, osrčje, otrôbica, otrôba, notrôba.

Geschmack m. okus, vkus, slad (-ú), slast (-i); — haben nach etw. sladiti od. cikati (po čem); er findet — daran to mu je všeč, to mu je po godi, to mu dopade, godi, ugaja; bittern, füßen — haben (po)greneti, (po)sladeti; feiner — taněk od. doběr okus; den — bilden okus bistriti, cistiti, likati; ein Mann von — mož dobrega vkusa, razsoděn (razborěn) mož, ki umeje, kaj je lepo; (Sitte) šega, navada.

geschmacklos neslastěn, plevěk, omleděn, pust, neslan; fig. brezvkusěn.

Geschmacklofzigkeit f. neskastnost, plevkost, omlednost, neslanost; brezvkusnost.

Geschmacksbildung f. čiščenje od. likanje vkusa. [veda.

Geschmackslehre f. krasoslovje, krasogeschmacksinn m. okus, vkus.

geschmackvoll okusěn.

geschmackwidrig nevkusěn.

Geschmeide n. kovana dragotina od. dragocenost, kinč, lišp; (Gold—) zlatina; (Silber—) srebrnina; nakit, ures.

Geschmeidekästchen n. skrinjica za dragotinje. [dragotinje.

Geschmeidewaren pl. dragotine pl., geschmeidig voljěn, vločěn, giběk, gibčěn, mehěk, prožěn, okretěn; (v. Nörper) šiběk, teněk, vitěk; — machen

omehčati, omečiti.

Geschmeidigkraft f. voljnost, gibčnost, vločnost, mehkost, prožnost; šibkost, vitkost.

Geschmeißn. blato, govno; (v. Bögein) tičjek; (v. Insecten) zapúljěk, zapljuněk, zapljívěk, zaléga, žůžele pl.; (Ungeziefer) mrčes, črvad (-i); (Gesindel) drůhal (-i), žlota, izmet, glota.

Geschmetter n. trobentanje, trobljenje; (v. Donner) grmenje.

Geschnatter n. gaganje; blebetanje.

geschhörkelt izprelepotičěn, s prepletki okrašen.

Geschöpf n. stvar (-i).

Geschöfs n. strela; (an Pflanzen) mladika, mladica, omlad, letorast (-i), poganjěk; (Stockwerk) nadstropje; ein Haus mit drei —en hiša na tri strope, tristropna hiša; (milit.) strel.

Geschrei n. krik, kričanje, vek, vekanje, vpitje, vika; ein — erheben zakričati (-im), zavpiti (-pijem), krik zagnati (-ženem).

Geschreibsel n. pisarjenje, pisarija.

Geschück n. top, kanon, strelba, topovi pl., kanoni pl.

Geschützdonner m. grmenje topov, pokanje kanonov.

Geschützsalve f. strel iz topov.

geschüht zavarovan, v zavetji.

Geschützwesen n. topništvo.

Geschwader n. truma, trop, oddelěk. geschwäntjst repat.

Geschwütz n. blebetanje, žlobudranje, prazno govorjenje, čeljustanje, čvekanje.

geschwäzig blebetav, žlobudrav, jezičen.

Geschwäkigkeit f. blebetavost, žlobudravost, jezičnost.

geschweige adv. nikar, kamo-li, da molčím, da nič ne rečem, da ne omenim.

geschwind hitěr, urěn, brz, nagěl; adv. brž, hitro, urno, naglo, ročno.

Geschwindigkeit f. hitrost, urnost, brzost, brzina, hitrica [brzopis.

Geschwindschreibkunft f. hitropisje,

Geschwirr n. brnenje, zviždanje, sikanje, šum.

Geschwister pl. bratje in sestre.

Geschwisterkind n. bratraněc; bratrana, bratranka; (v. d. Schwester) sestraněc, sestrič, sestrnik; sestrana, sestranka, sestričina; die —er strniči pl. (striniči).

geschwisterlich bratovski, sestrski; adv. po bratovsko, bratovski, po sestrsko, sestrski, kakor bratje in sestre.

Geschwisterliebe f. bratovska (sestrska) ljubéžěn (-i).

Geschworne m. porotnik, priseženěc; — sein porotnikovati; Geschwornenporotniški.

Geschwornengericht n. porotno sodišče, porota, sodnija prisežencev.

Geschwornentliste f. imenik porotnikov, spisěk prisežencev.

Geschwulst

— 267 —

Gesetzvollstreckung

Geschwulst f. otok, oteklina, zateklina, obrencelj; (Aufgedunsenheit) zabuhlost, nadutost.

Geschwür n. uljé (-ésa), tur, tvór (-a u. -ú), vred, prišč, čir, čiraj, mozolj, runje pl. f.; (harteš) trdnica; (durch Quetschen entstanden) otiska; Nagel—zanohtnica, zagnida.

geschwürig čirav, mozóljast, gnójën.

gesegnen ſ. segnen; Gott gesegne es dir Bog ti povrni, plačaj; das Zeitliche — preseliti se (s sveta) v večnost, ta svet zapustiti.

Geselle m. pomagač, pomagalëc, po-
močník, hlapčec; (Gefährte) tovariš,
drug, družnik; ein liederlicher — malo-
pridnež, razuzdanec; ein fauler — le-
nuh, tožljivče.

gesellen družiti; z-, pridružiti; sich —
družiti se, pajdašiti se; pridružiti se,
vriniti se.

Gesellenbuch n. imenik obrtnijskih po-
magačev, spisěk obrtnijskih delavcev.

Gesellenlade f. skládnica obrtnijskih
delavcev (rokodelskih pomagačev).

Gesellenordnung f. pomočniški zakon,
postava za obrtnijske pomočnike.

Gesellenverein m. društvo rokodelskih
pomagačev, — obrtnijskih pomočnikov.

gesellig družën, družljív; priljudën.

Geselligkeit f. družnost, družljivost;
priljudnost.

Gesellin f. druža, drugarica, družica,
tovaršica.

Gesellschaft f. družba, društvo; dru-
ščina, tovaršija.

Gesellschafter m. drug, tovariš, druž-
nik, družbenik; —in f. družica, tovar-
šica, druga, drugarica, druža.

gesellschaftlich družben, društven, vza-
jemën; (gesellig) družën, družljív.

Gesellschafts- družben, društven.

Gesellschaftsfräulein n. gospica tovaršica, drugarica, družabnica.

Gesellschaftsglied n. član (ud) društva,
družnik, družabnik.

Gesellschaftskreis m. družba, tovaršija,
društveni krog.

Gesellschaftsrednung f. družbeni račun.

Gesenk n. grezilo, potapljalka; (Ab-
jenker des Weinstockes) grebenica, vla-
čenica, živica.

Gesenke n. vdiranje, poniževanje, re-
bër (-i), ponikva.

Gesetz n. zakon, postava; (Richtschnur)
vodilo, pravilo; im Sinne des —es po
postavi; ein — aufheben zakon pre-
klicati (-klićem), — ovreči (-vržem),
— razveljaviti, — odpraviti, — od-
straniti; Gesetz postavën, zakonit.

Gesetzauslegung f. tolmačenje zakona,
razlaganje postave.

Gesetzbatt n. (Gesetzbuch n.) zakónik;
aßgem. Bürgerl. — občni državljanski
zakónik.

Gesehtentwurf m. načrt zakona, osnu-
těk postave.

Geseheskraft f. zakonna (postavna)
moč (-i), krepkost zakona.

Gesehesverlehung f. prekršěk zakona,
prestopěk postave.

gesetzgebend zakonodajën, zakono-(po-
stavo-)dalën, postavodajalën.

Gesezgeber m. zakonodalëc, postavo-
dajëc, zakono-(postavo-)dajalëc.

Gesezkunde f. zakonoznanstvo, zakono-
slovje, postavoznanstvo.

gesetzkundig vešč zakonov, v zakonih
(stavavah) izveden, — znajden, postavo-
vedën, z zakoni seznanjen.

Gesezkundige m. zakonoznalëc, za-
konoslovëc, postavoznalëc.

gesetzlich adi. zakonít, postavěn; adv.
po zakonu (postavi), zakonito, po-
stavno.

Gesehlichkeit f. zakonitost, postavnost.

gesetzos brez postave, brez zakona,
brezpostavën, samovóljën, brezvladën.

Gesehloſigkeit f. brezzakonje, brez-
postavnost, samovoljnost, brezvladnost.

gesetzmäßig (Gesetzmäßigkeit) f. gesetz-
lich (Gesechlichkeit).

gesetzt resnobën, mirën, moški, oz-
biljën; — das postavim, vzemimo da,
recimo da u. f. w.

Gesehtheit f. resnobnost, tehtnost,
moštvo.

Gesehübertretung f. prekršěk zakona,
prestopěk postav.

Gesetzvollstrecker m. izvrševalëc zakona,
izvršitelj postave.

Gesetzvollstreckung f. izpolnjenje za-
kona, izvršitěv zakona, izpeljava po-
stave, izpeljevanje —.

Gesetzvorlage

— 268 —

Gespräch

Gesetzvorlage f. nasvet postave, nasvetovani (predloženi) zakon, nasvetovana (predložena) postava, predlog zakona.

Gesetzvorschrift f. propis zakona, ukaz zakona, zakon; nach — kakor zakon (postava) veleva (ukazuje), po zakonu.

gesetzwidrig protizakonën, proti zakonu (postavi), nezakonit, nepostavën, postavi (zakonu) nasprotën, zoper zakon, zakonu protivën, postavolomën.

Gesetzwidrigkeit f. nezakonitost, nepostavnost, protizakonje, protizakonnost.

Gesicht n. (Gesichtssinn) vid; (Anblich) pogled; (Anfließ) obličje, obraz, lice; (Vifion) prikazën (-i), pošast (-i); vor das — kommen pred oči priti (pridem); ein saueres — machen pačiti se, kremžiti se, kislo se držati, namrdniti se; etwas zu — bekommen za-, ugledati, zapaziti kaj; ein qutes — dobro (bistro) oko; ein schwaches — slabe oči pl.

Gesichtchen n. obrazěk, ličice.

Gesichts- očesni; vidni; oblični, ... obraza, ... obličja. [lica.

Gesichtsausdruck m. izraz obličja, —

Gesichtsfarbe f. barva obraza, barva v licu.

Gesichtsfeld n. (Horizontfläche) vidni prostor, obzorui prostor, vidik.

Gesichtsknochen m. lična kost (-i).

Gesichtskreis m. obzor, obzorje.

Gesichtsmuskel m. (ob)lična mišica.

Gesichtsnerv m. očesna čutnica.

Gesichtspunkt m. gledišče, vidik; betrachten wir nun die Sache aus einem anderen —e oglejmo si stvar z druge strani.

Gesichtsschärfe f. bistrovidnost.

Gesichtsschwäche f. slabovidnost, slab vid, slabe oči pl.

Gesichtssinn m. vid.

Gesichtsjug m. črta obraza, črta v obličji, obrazna črta.

Gesims n. okrajěk, napustěk, okrožica.

Gesinde n. družina, posli pl., čeljad (-i); Gesinde družinski, za družino.

Gesindel n. druhal (-i), glota, znes (-i).

Gesindeordnung f. postava za posle, poselski zakon.

Gesindestube f. družinska izba, izba za posle (za družino), hišterna.

Gesindeverband m. družinska zveza.
Gesinnt sein misliti, kake misli biti (sem); freundschaftlich (feindlich) — prijatelj (sovražnik) biti.

Gesinnung f. mišljenje, misli pl.

gesinnungstüdtigt vrlega mišljenja, blagomiseln.

gesittet nravën, lepega vedenja (obnašanja), lepih šeg, čednih navad, omikan, olikan, uljudën.

Gesittung f. nravnost; omikanost, uljudnost.

gesonnen namenjen, nakanjen; — sein nameravati, misliti, kaniti, nameniti (se), imeti (imam) namen.

gespalten nacepljen.

Gespan m. drug; (Comes) župan. [pl.

Gespann n. vprega, zaprega, plúgi m.

gespannt napet, nategnen; sie sind miteinander auf —em Fuße v zameri sta, grdo (pisano) se gledata, sprla sta se.

Gespanschaft f. (Comitat) županija, (nach dem Slovak.) stólica.

Gesparr n. škarnice pl., lemezi pl., brunovje, tramovje, ogredje.

Gespenst n. strah (-ú), strašilo, pošast (-i), prikazën (-i), duh.

Gespenstererscheinung f. prikazën (-i).

Gespenstergeschichte f. pripovedka o strahovih (duhovih, prikaznih).

Gespensterglaube m. vera v strahove.

Gespensterstunde f. ura strahov, čas ko duhovi pohajajo.

Gesperr n. zapor, zaklep, zapona, zaponka, zapirala pl.; (am Wagen) závor, zavornica, zavéralnica.

gesperrt zaprt.

Gespiele m. vrstnik, drug, tovariš od mladosti; wir waren —n in der Jugend v mladosti smo se skupaj igrali.

Gespielin f. vrstnica, družica, tovarsica otroških let.

Gespinst n. preja.

Gespött n. zasramovanje, zasmehovanje, roganje, po-, zasmeh, zasramba, sramotitěv, sramočenje, oponašanje; — treiben zasramovati, zasmehovati, sramotiti; smejati se, rogati se (komu).

Gespräch n. po-, razgovor, govorica, pomeněk, pogovarjanje, pomenkovanje; ein — führen raz-, pogovarjati se, meniti

gesprächig

— 269 —

Gesundheit

se, pomenkovati se, pogovor imeti
(imam s kom); das — beendigen do—,
izgovoriti; das — führte darauf beseda
je nanesla.

gesprächig zgovórën; nagovorljív, uljudeń, prijazën.

Gesprächigkeit f. zgovornost.

gesprächsweise adv. v razgovoru.

gesprenkelt pikast; pisan, pestër. [je.

Gestade n. breg, obrežje, obala; primor-

Gestalt f. podoba, oblika; (v. Körper)
postava; adv. dergestalt tako, gleicher-
gestalt ravno (isto) tako, anderergestalt
drugače, inače; nach — der Sachen po
okoliščinah, kakor nanese, kakor bo
kazalo (kakor se bo zdelo, — videlo);
eine unbekannte — neznan človek; (Er-
scheinung) prikazën (-i).

gestalten podobiti, obraziti, tvoriti;
upodobiti, izobraziti, obličiti; sich —
podobo náse vzeti (vzamem), dobiti
podobo, postati (-stanem); *impf.* po-
dobo náse jemati (jemljem), dobivati
podobo, postajati, prihajati; sich anders
— drugače zasukati (-sučem) se, pre-
vreči (-vržem) se, obrniti se, iziti
(-idem) se.

gestaltet sein kake podobe biti (sem);
wohl— lepe postave, leporasěl; miſs—
grde postave, potvorjen; so — tako-
šen, tak.

gestaltlos brez podobe.

Gestaltung f. utvorjenje, upodobljenje,
upodobitěv; — eines Landes uravnava,
uredba, ustrojba.

Gestaltungskraft f. tvorna moć (-í),
tvoreča sila.

Gestampfe n. topot, teptanje. [vati.

geständig sein priznati; *impf.* prizna-

Geständnis n. priznanje, izpóved (-i);
— ablegen priznati, resnico povedati
(povém).

Gestank m. smrad (-ú); einen — von
sich geben smrdéti (-ím); einen — machen
smraditi, zasmraditi.

gestatten do-, pripustiti, do-, privoliti,
na voljo pustiti; *impf.* do-, pripuščati,
do-, privoljevati.

Gestattung f. dopust, dopuščenje, do-
volitěv, dovoljenje.

gestehen priznati, izpovedati (-vém),
odkriti (-krijem), razodeti (-odenem).

Gestein n. kamenje.

Gestell n. stalo, stojalo, podstavek;
(für Töpfe) polica; (Fuß—) podnožje.

gestellig machen postaviti, dostaviti,
napraviti da kdo pride; sich — priti
(pridem), postaviti se (pred sodnika
n. pr.).

gestern včeraj; — abends sinoči; von
— včerajšnji; von — abends sinočnji.

Gesticulation f. mahanje z rokami,
kretanje, gestikulacija. [tati.

gesticulieren z rokami mahati, kre-
gestiefelt obut.

Gestion f. opravljanje službe, urado-
vanje, poslovanje.

Gesetionsprotokoll n. opravni zapisnik.

Gestirn n. ozvezdje, zvezde pl.; (Stern)
zvezda.

Gestirnanbeter m. častilče zvezd, obo-
ževatelj zvezd.

Gestirndienst m. zvezdočastje, češčenje
zvezd, molikovanje zvezd.

gestirnt zvezdnat, zvezdën, zvezdovit,
z zvezdami obsejan (obsut).

Gestöber n. metenje, metavica.

Gestöhne n. ječanje, stokanje.

Gestotter n. jecljanje.

Gesträuch n. grmovje, grmje.

gestreckt stegnen, napet; —en Laufes
v skok, v dir, skokoma.

gestreift progast, pisan; brezast, pa-
sast, rižast, marogast.

gestrenge ostër, strog, tenëk; (tapfer)
hrabër, junaški; —r Herr žlahtni go-
spod, vaše gospodstvo.

gestrig včeranji, včerajšnji.

Gestrüppe n. grmovje, goščava, hosta,
čúmovlje, šuma.

Gestübe n. prah, prašina.

Gestüte n. žrebčarija, kobilarna, pa-
stušnica.

Gestütmeister m. oskrbnik kobilarne,
pastušnik.

Gestütpferd n. konj iz žrebčarije.

Gestütftute f. kobila iz kobilarne.

Gesuch n. prošnja; ein — abschlagen
prošnjo odbiti (-bijem), odreči (-re-
čem), prošnje ne uslišati (-im).

Gesumme n. brenčanje, brnenje.

gesund zdrav; — werden ozdraveti;
— machen ozdraviti, *impf.* ozdravljati.

Gesundbad n. (warmes) toplíce pl.

Gesundbrunnen

— 270 —

Gewächs

Gesundbrunnen m. zdravilna voda, lekovit vrelěc, zdravilěn studeněc, kisla voda, slatina.

gesunden (genesen) ozdravéti (-im), okrévati, ozdraviti se.

Gesundheit f. zdravje; eine — ausbringen napiti (-pijem) komu na zdravje, nazdraviti.

Gesundheitskunde f. nauk o zdravji, zdravoznanstvo. [ja.

Gesundheitspflege f. negovanje zdrav- Gesundheitspolizei f. zdravstveno re- darstvo, zdravstvena policija.

Gesundheitsregel f. pravilo za ohra- nitěv zdravja.

Gesundheitstrinken n. napívanje (na zdravje), nazdravljanje, zdravica.

Gesundheitswesen n. zdravstvo.

Gesundheitszeugnis n. svedočba o zdravji, zdravstveno spričevalo.

Gesundheit n. zdravje, zdravost.

Getäfel n. paž, opaž, obložci pl.

Getöse n. hrum, hrup, hrušč, šum, ropot.

Getrampel n. tôpot, štorkljanje, topo- tanje, cepetanje, peketanje.

Getränk n. pijača, pitje, pilo; napoj; berauschendes — pijana —, upijanljiva pijača.

getrauen sich upati si, drzniti se, sree (pogum) imeti (imam), osmeliti se.

Getraute m. poročeněc; f. poročenka.

Getreide n. žito; zrnje, teg, silje; Getreide- žitni.

Getreideart f. vrsta (sorta) žita.

Getreidebau m. sejanje žita, pridelo- vanje žita.

Getreideboden m. (Magazin) žitnica, kašća; (für's Getreide zuträglicher Bo- den) žitoroděn svet, žitorodna zemlja od. tla; svet —, zemlja —, tla (tal) za žito.

Getreidebrand m. snet (-i), snetje, smetljaj.

Getreidefeld n. žitno polje, žitišče.

Getreidehandel m. kupčija z žitom, žitarstvo, žitotrstvo; den — betreiben z žitom kupčevati, žitariti, z zrnjem tržiti.

Getreidehändler m. žitni kupče (kupčevalč), žitar.

Getreidehaufen m. (z. Austreten) vršaj.

Getreidehülse f. pleva.

Getreidekammer f. s. Getreideboden.

Getreidemarkt m. žitni sejěm, žitui trg, žitno tržišče. [žito.

Getreidemaß n. žitna mera, mera za Getreidepreis m. žitna cena, žitni kup.

Getreideproduktion f. pridelovanje žita. getreidereich žitěn, žitoroděn.

Getreidevorrath m. žitna zaloga.

Getreidewurm m. žužěk, žitni molj.

Getreidezehent m. žitna desetina, žitni desétěk.

Getreidezins m. žitna dača, žitnina, kazěn (-i), vršník.

getreu zvest, verěn; (gewissenhaft) vestěn.

Getreuheit f. zvestost, vernost.

getreulich adi. zvest, verěn; adv. zvesto, verno, vestno.

Getriche n. gonilo, kolesa pl. s. Trieb- werk; (das Treiben) gibanje, snovanje, počenjanje.

getrost potolažen, brezskrběn, mirěn, brez skrbí; sei — ne boj se, bodi mi- rěn, nič ne maraj!

getrüsten sich nadejati se, obetati si, upati, zanesti se, zanašati se, biti (sem) si česa v svesti.

Getrüntmer n. podrtine pl., razvaline pl., groblje, podrtija.

Getümmel n. hrum, hrup, šum, vriš, vrenje.

geübt vajen, izurjen.

Heübtheit f. vajenost, izurjenost.

Hevatter m. kum, botěr; zu — bitten kumiti, zakumiti, za botra prošiti; — stehen (sein) kumovati, za botra biti (sem).

Hevatterin f. kuma, botra, botrica, kumica.

Hevatterschaft f. kumstvo, botrinstvo.

Hevatterschmaus m. botrinja.

Hevattersleute pl. botri, kumovi pl.

Hevatterstehen n. kumovanje.

Heviere n. čveterěk.

geviert čveterěn, čveternat, štirjaški.

Hevierte n. čveteroglina, čveterje, čvetórina. [nina.

Hevügel n. ptiči pl., ptice pl., lete- Gewächs n. rastlina, bil (-i), zel (-i), zelišče; coll. rastlinje, bilje; (d. Wuchs) rast (-i); (der Auswuchs) izrastěk, hrga.

gewachsen

— 271 —

Gewerbe

gewachsen zrasel, zrastel; schön — lepe rasti, lepe postave; — sein (einer Sache) kos biti (sem) (kakej stvari), zmagati (jo). zmoči (zmorem jo). [na.

Gewächshaus n. rastlinjak, rastlinar-
Gewächskunde f. rastlinoznanstvo.

Gewächsreich n. rastlinstvo, rastlinje.
gewächsreich rastlinorodēn, plodovit,
rastlinovzgojēn, biljevit.

Gewächssammler m. rastlinar, nabira-
lēc rastlin.

Gewächssammlung f. zbirka rastlin.

Gewäge n. tehtanje.

gewagt smel, predrzēn, nevarēn, opa-
sēn, na slepo srečo započet.

Gewöhle n. izbiranje.

gewahr werden za-, o-, spaziti, za-
čutiti, zagledati; (erkennen) spoznati,
uvideti.

Gewähr f. zagotovilo, poroštvo, jam-
stvo, zavarovanje, varnost, varščina,
zapis, v gruntnih bukvah zapisana
posest (-i).

Gewährbrief m. zagotovilni list, za-
varovalno pismo, spričevalo o zemljiško-
knjižnem zapisku, pismo o zemljiško-
knjižno vknjiženi lasti.

gewahren opaziti, spaziti.

gewähren dovoliti, dopustiti, potrditi;
*impf.* dovoljevati, dopuščati; (angeło-
ben) obljubiti, obetati, zagotoviti, za-
věriti se; eine Bitte — (prošnjo) usli-
šati. dopolniti; (bringen, tragen) dajati,
deliti, donašati; Freude — veseliti, raz-
veseljevati; Ružen — koristiti.

gewährleisten dobër biti (sem) za kaj,
porok biti, poroštvo dajati, jamčiti.

Gewährleistung f. zagotovilo, poroštvo,
varščina, zavarovanje.

Gewahrsam m. varstvo, čuvanje, za-
varovanje, straženje, varovanje, hramba;
in — bringen zapreti, pod ključ dejati,
pod stražo postaviti.

Gewährsmann m. porok; er ist mein
— nanj se opiram (sklicujem).

Gewährung f. dopuščenje, uslišanje.

Gewalt f. sila, moč (-i), premoč (-i),
nasilje; (Macht) oblást (-i); d. Gesetze
— anhun postavo napak razlagati,
zavijati; jemd. — anhun silo storiti,
— prizadeti (-denem) komu, posiliti;
*impf.* silo delati, — prizadevati, siliti;

in die — jemds. kommen priti (pridem)
komu v roke, — v pest, — v oblast.

Gewalthaber m. oblastnik, mogotěc;
—in f. oblastnica.

Gewaltherrscher m. samosilnik, trinog,
krut vladar, despot.

gewaltig (stark) silēn, močēn, silovit,
hud, strasēn, ogromēn, ramēn, nara-
mēn; (mächtig) mogočēn, oblastēn, vel-
možēn; adv. močno, silno, jako, zelo.

Gewaltige m. mogotēc, oblastnik.

gewaltsam silēn, posilēn; adv. po
sili, siloma, s silo, posilno.

Gewaltstreich m. sila, nasilje, nasilstvo,
nasilēn čin.

gewaltthätig na-, posilēn, silovit.

Gewaltthätigkeit f. posilnost, sila, na-
silje, nasilstvo.

Gewaltträger m. pooblaščenče; —in
f. pooblaščenka.

Gewand n. oblačilo, obleka, odeva,
krilo, oprava.

gewandt urěn, ročěn, gibčěn, okretěn,
spretněn; obrtěn, znajden.

Gewandtheit f. urnost, ročnost, gibč-
nost, okretnost, spretnost; obrtnost,
znajdenost.

gewörtig sein (gewärtigen) pričako-
vati, nadejati se, zanašati se, biti (sem)
si v svesti (česa); (dienstfertig) poslužen;
des Winkes — sein čakati na mígljej.

Gewärtigung f. čakanje, pričakovanje.

Gewäsch n. blebetanje, brbljanje,
prazno govorjenje, kvante pl.

Gewässer n. vodovje, vode pl.

Gemebe n. tkanje, tkanina; pletenina;
(der Spinne) pajčevina; (der Bienen)
satje, satovje.

Gewehr n. branilo, orožje; (Schieß—)
puška, puša; (gezogen.) risanica.

Gewehrfabrik f. puškarnica.

Gewehrfabrikant m. puškar.

Gewehrfener n. streljanje s puškami,
pokanje puščk. [višče.

Gewehrkolben m. kopito, puškino gla-

Gewehrschmied m. puškar.

Gewehm n. rogovi pl., rogovile pl.,
rogovje (jelenovo).

Gewende n. obračanje.

Gewerbe n. obrt, obrtnija; (Hand-
werk) rokodelstvo; ein — treiben obrt
opravljati, obrtovati, pečati se z obrtom,

Gewerbebefugnis

— 272 —

gewinnbringend

živeti (živiti se) ob njem; Gewerbe=
und Gewerbs= obrtěn, obrtóvěn (obrt-
nijski).

Hewerbebefugnis f. obrtna (obrtnij-
ska) pravica. [stilo.

Hewerbeconcession f. obrtóvno dopu-

Hewerbefreiheit f. svoboda obrta, obrt-
nijska svoboda.

Hewerbegehilfe m. obrtni pomagač.

Hewerbegeld n. davěk od obrta, obrt-
nina.

Hewerbegericht n. obrtno sodišče.

Hewerbekammer f. obrtna oder obr-
níška zbornica.

Hewerbelehrling m. obrtni oder roko-
delski učeněc.

Hewerbsleiß m. obrtnost.

gewerblich obrtěn, obrtóvěn. [stva.
gewerblos brez obrta, brez rokodel-
gewerbsam obrtěn, prizadevěn, pri-
děn, marljív.

Hewerbsangelegenheit f. obrtna (obrt-
nijska) zadeva. [stava.

Hewerbsausstellung f. obrtnijska raz-

Hewerbshetrieb m. obrtovanje.

Hewerbsgenoss m. obrtnijski tovariš,
soobrtnik.

Hewerbsgeschäft n. obrt, obrtnija,
obrtni posěl.

Hewerbsgesetz n. obrtnijski zakon,
obrtnijska postava.

Hewerbsleute pl. obrtniki.

Hewerbsmann m. obrtník.

gewerbsmäßig obrtnijski.

Hewerbsordnung f. obrtnijski red,
obrtnijska postava.

Hewerbsland m. obrtniški stan, obr-
ništvo, obrtniki pl.

Hewersteuer f. obrtnina.

Hewerbsunternehmung f. obrtnijsko
započetje od. podjetje.

Hewerbsverein m. obrtnijsko društvo.

Hewerbsverleihung f. podelitěv obrt-
nije.

Hewerbsverlust m. izguba obrtnije.

gewerbsverständlich znajden —, zveden
—, izurjen v obrtnijstvu.

Hewerbsverständige m. obrtni veščak.

Hewerbthätigkeit f. obrtnost. [nica.

Hewerbtreibende m. obrtnik; f. obrt-

Hewerbwesen n. obrtstvo, obrtnijstvo,
obrtnijske zadeve od. rečí.

Hewerk m. rudniški društvenik, rud-
niški deležnik (delničar); posestnik
rudnika.

Hewerk n. delo; (Werkstätte) délav-
nica, tovarna; (Innung, Zunft) ceh,
družba; rudniški deležniki pl., rudarsko
društvo, rudnik.

Hewerkshaft f. rudniško društvo, ru-
darska družba, rudnik.

Hewerksherr m. tovarnar, gospodar
tovarěn, posestnik rudnikov.

Hewerksmann m. tovarniški delavěc,
rudniški delavěc (rudár).

Hewicht n. (Schwere) teža, peza; (an
der Wage) utež (-í); (Wichtigkeit) važ-
nost, tehtnost, imenitnost, znamenitost,
pomemba, veljava; eine Sache von —
imenitna oder važna reč; ein Mann
von — veljavěn mož; ein — auf etw.
legen smatrati —, imeti (imam) kaj za
važno, visoko ceniti, važnost pripiso-
vati čemu.

gewichtig tehtěn, težěk; fig. važěn,
tehtěn, tehtovít, znamenit, imenitěn,
pomenljív, veljavěn.

Hewichtigkeit f. tehtnost, važnost,
znamenitost, veljava.

Hewichtsverhältnis n. razmerje teže.

Hewichtsverlust m. izguba pri vagi.

gewichtvoll tehtěn, tehtovít, važěn,
imenitěn, veljavěn, znamenít.

gewiegt zveden, izkušen, izurjen,
vajen, vešć, znajden. [uje.

Hewieher n. rezget, rezgetanje, hrza-
gewillt namenjen, pri volji; ich bin
— nakanil sem, namenil sem, namera-
vam, mislim, volja me je, misěl me je.

Hewimmel n. (Wimmeln) mrgolenje,
gomzenje, vrenje; (Gedränge) gneča,
pritisěk, vrenje; (Schar) množica,
truma, trop, roj.

Hewimmer n. ječanje, stok, stokanje,
zdihovanje, javkanje.

Hewinde n. (Winden) vitje, motanje,
navijanje; (Garn—) navitěk, namotěk;
(in der Schraube) vijak, navoj.

Hewinn m. dobičěk, dobitěk, prido-
bitěk, prislužěk; — machen dobiti,
impf. dobivati.

gewinnbringend koristěn, hasnovít;
— jein dobičěk donašati, — nesti,
— dajati.

gewinnen

— 273 —

Gewohnheitsrecht

gewinnen dobiti, pridobiti, pridelati, prislužiti; *impf.* dobivati, pridobivati, pridelovati; (erreichen) doseči (-sežem); Überhand — premoči (-morem), premagati, užugati, preobladati; (im Spiele) priigrati; (durch Landbau) prikmetovati; (durch Wirtschaft) prigospodariti, prigospodinjiti; (durch Handel) prikupčevati; (durch Betrug) prigoljuktati u. s. w.; (an Stärke —) močnejši postati (-stanem), okrepiti se, ojačiti se; opomoči (-morem) si, popraviti se, zgoršati se.

gewinnend pridobljív, mikalěn, vablěn, prijetěn.

Hewinner m. dobivalěc, dobivač; (e. Schlacht) dobitnik, zmagodobitnik.

gewinnreich prekoristěn, mnogo dobíčka donašajoč.

Hewinnsucht f. pohlep po dobičku, dobičkoželjnost, dobičkarija, koristolovje.

gewinnfüchtig pohlepěn po dobičku, dobičkoželjěn, lákoměn, dobičkarsk.

Hewinntheil m. delež dobička.

Hewinnung f. dobivanje, pridobivanje.

Hewinsel n. eviljenje.

Hewinst m. dobiček, dobitěk.

Hewinflotterie f. loterija na dobitke.

Hewirk n. tkanje, tkanina. [tija.

Hewirr n. zmeda, zmešnjava, homagewiſs gotov. resničěn, zanesljív; (ſest) trděn, varěn; ein gewiſſer nekdo, neki, nekak; mit einer —en Naturanlage z nekako prirojeno zmožnostjo; ſeſtgeſetzt odločen, gotov, stanovitěn; einer Sache — jein v svesti si biti (sem) česa; *adv.* gotovo, za trdno, zares. zanesljivo.

Hewiſſen n. vest (-í); das gute — čista vest; das böſe — huda vest; laſes — kosmata vest; zartes — tenka vest; das nagende — črv vesti; jemdom. ins — reden na sree govoriti, prigovarjati, vest vzbujati, opominjati, svariti; ſich ein — aus etw. machen imeti (imam) od. šteti (ſtejem) kaj za greh; daraus machte ich mir kein — zavoljo tega me vest ne peče (grize), — ničesa ne očita.

gewiſſenhaft *adi.* vestěn, natančěn; *adv.* vestno, natančno, po vesti.

Hewiſſenhaftigkeit f. vestnost, natančnost.

gewiſſenlos brezvestěn, lahkomiseln.

Hewiſſenloſe m. brezvestnik; f. brezvestnica.

Hewiſſenloſigkeit f. brezvestnost, lahkomiselnost.

Hewiſſensangſt f. huda (težka) vest (-i), strah v sreu, dušni nemir. [vesti.

Hewiſſenserſchung f. izpraševanje

Hewiſſensfreiheit f. svoboda vesti, duševna svoboda.

Hewiſſenspflicht f. dolžnost po vesti.

Hewiſſensruhe f. mir vestí, nirna vest.

Hewiſſenſache f. vestna reč.

Hewiſſenscrupel m. pomislek vestí, dvom vestí, nemírna vest.

Hewiſſensunruhe f. nemír od. nepokoj vestí, nemirna (nepokojna) vest.

gewiſſermaſzen nekako, nekam, v nekem oziru, tako rekoč, rekel bi.

Hewiſſheit f. gotovost, zanesljivost, resničnost; (Sicherheit) varnost.

Hewitter n. huda ura, hudo vreme (-na), burja, nevihta, vihar.

gewitterhaft hudourěn, viharěn.

Hewitterluft f. soparica, zagatni zrak.

gewitterschwer hudourěn; soparěn, zadušěn, zagatěn.

gewitterschwül soparěn, zagatěn.

Hewitterschwüle f. soparica, soparnost, zagatnost.

Hewittersurm m. piš, vihar. [oblak.

Hewitterwolke f. hudourni oblak, črni gewißtig spametovan, poučen; er ist — spametoval se je, izučilo (zmodrilo) ga je.

Hewoge n. valovje, zibanje valov, zaganjanje valov, bibavica.

gewogen nagnen, naklonen, blagovoljěn, doběr, prijazěn, dobrohotěn.

Hewogenheit f. nagnenje, naklonenost, dobrohotnost, prijaznost. [se.

gewohnen na-, privaditi se, priučiti gewöhnen na-, privaditi, na-, priučiti; *impf.* vaditi, priučevati; ſich — na-, privaditi se, priučiti se.

Hewohnheit f. navada; običaj, šega; üble — grda navada, razvada; eine — ablegen odvaditi se (česa).

Hewohnheitsrecht n. običajno pravo pravo po običaji.

18

Gewohnheitsfünde

— 274 —

giften

Gewohnheitsfünde f. greh iz navade, prinavajen greh.

gewöhnlich navaděn, običajěn, običěn; (alltäglich) vsakdanji; adv. navadno, po navadi, večjidel, večinoma, ponajveč, običajno.

gewohnt vajen, navajen; — jein navado imeti (imam).

Hewölbe n. (die Wölbung) obok (oblok), svod; (Raum) hram, shramba; (Kaufmanns—) prodajalnica, štacuna.

Hewölbebogen m. svodni oblok.

gewölbesörmig oblokast, svodast.

gewölbt obokan, v obok zidan, zbočen.

Hewölk n. oblaki pl.

Hewölle n. tičji mah.

Hemühl n. prerivanje, gneča, vreva, pritisěk, stiska.

Hewürm n. črvad (-i), črvi pl.

Hewürz n. dišava, vonjave pl.; záprava, začimba, zabela; (Wurzeln) dobrodišeće koreninja.

gewürzhaft dobrodišeć, dišavěn.

Hewürzhandel m. kupčija z dišavami.

Hewürzhandler m. dišavar, kupčevalěc z dišavami.

Hewürznelke f. klinčěk, evečič, (nagelnova) žrebica, žrebiněc.

gewürzreich zelo dišeć, blagodišeć.

gejähnt nazobčan, zobčast, zobat.

Hezánk n. prepír, kreg, razpor; triv. ravš in kavs.

Hezauder n. obotavljanje, oprezovanje.

Hezeiten pl. morske dobe pl., biba, morski pogibi pl., bibavica; (Abb e. Flut) oseka in plima.

Hezelt n. šator, šatorišče, stan; ein
— ausschlagen šator razpeti (-pnem),
— postaviti, ušatoriti se.

Hezifer n. mrčes, golazěn (-i).

geziemen sich spodobiti se, pristojati se, pristovati.

geziemend spodoběn, pristojěn.

geziert nalepotičen, ozaljšan, nakíčen.

Hezirp n. cvrčanje, škripanje, skrganje.

Hezisch n. sikanje, zvizdanje, psikanje.

gezogen vlečen, potegnen.

Hezücht n. zalega.

Hezwitscher n. žvrgolenje, gostolenje.

gezwungen siljen, prisiljen, primoran, prinujen.

Chasele f. (Dichtform) gazela.

Gicht f. trganje po udih (po kosteh), pokostnica, kostenica, protín, náhod, skrnína; (in den Füßen) podgrom, pútika. [jiče.

Gichtbeere f. črni ribez, kresno grozd.

Gichtbruch m. mrtvoud, mrtvoudnost.

gichtbrüchig mrtvouděn, sključen.

gichtisch protinast, skrninast; podgromast.

Gidhtrose f. potónika, krsnik.

Gidjtstoff m. skrnoba, protinina.

Gidjtwarz f. jeseněk, mrtvica.

Giebel m. vrh, sleme (-na), pročelje; (Verschalung) obòj, opaž.

Giebeldach n. dvostrana streha.

Giebelseite f. čelo, lice, pročelje.

Giebigkeit f. davěk, dača.

Gier f. pohlep, pohot, poželenje, pohlepnost, lakomnost, gladovnost, polgoltnost.

gierig pohlepěn, pohotěn, željěn, gladověn, lakoměn, hlastěn; adv. pozrešno, hlastno.

Gierige m. pohlepnež, lakomnik.

Gierigkeit f. pohlepnost, pohotnost, lakomnost, gladovnost.

Gießbach m. hudoúrnik, liják, neúrnik, sušěc, bujica.

Gießbecken n. medenica, umivalnica.

Gießbeckenknorpel m. kopitast hrustaněc.

gießen liti (lijem), točiti; naliti, natočiti; nalivati (u. nalijati), natakati; hinein— vliti, *impf*. vlivati u. vlijati; eine Form — zliti, (*impf*. zlivati).

Gießer m. livěc, livač, vlivar.

Gießerei f. vlivarnica, livnica.

Gießkanne f. polijalo, zalivača, škropílnica.

Gießkelle f. vlivarska žlica.

Gießofen m. topílnica, tališče.

Gießrinne f. žleb-liják.

Gießschaff n. lij, liják, lakomica.

Gicht n. strup, otròv, jad, trovilo; fig. togota, čemer, strupena zlobnost; mit — vergeben zavdati (-dam), ostrupiti, otrovati; — und Galle speien togote peniti se, besneti.

giftabtreibend protistrupěn, zoperstrupěn. [nica.

Giftdrüse f. strupna žleza, žleza strupgiften f. ärgern.

giftig

— 275 —

Glanzpunkt

giftig strupén, strupovít, otrověn; fig. togotěn, zloběn.

Giftigkeit f. strupenost. [zel (-i).

Giftkraut n. strupeno zelišče, otrovna.

Giftkunde f. strupoznanstvo, struposlovje, otrovarstvo.

Giftmehl n. mišnica.

Giftmischer m. zavdajalče, otrovnik, strupar; —in f. zavdajalka, otrovnica.

Giftmischerei f. zavdajalstvo, pripravljanje (kuhanje) strupov, trovanje.

Giftmittel n. lek (pomoček) zoper strup, protistrup.

giftreich strupovit, močno strupén.

Giftschwamm m. strupena goba.

Giftkstoff m. strupenina, trovílo.

Gifktropfen m. kaplja strupa.

Gifeware f. otrovílo.

Giftwütherich m. (Cicuta virosa) ve-
lika trobelika.

Giftwurz f. (Polygonum bistorta)
kačja korenina. [nik.

Gifzahn m. strupni zob, zob strup-

Gigant m. velikan, orjak, gigant.

gigantisch velikanski, orjaški.

Gilbe f. rumenost, žoltost; (Erde) žoltica, rumenica.

Gilde f. tovarištvo, društvo, družba, bratovščina.

Gilet n. prsnik, oprsnik, životěk.

giltig veljavěn, v veljavi.

Gimpel m. kalin, popkar, brstnik, snegir, zimovka; fig. prismoda, tepče, bebče, glupče, prismojenče, bedak, topoglavče, slaboumnež, budalo.

Ginster m. (Genište f., Genista tinc-toria) žoltilo, žoltilica, žoltovina; (Stech-, Pfriemenkraut) bodičevje.

Gipfel m. vrh, vršac, vrhunče; dem. vršič, vršičček; coll. vrhovje, vršičje.

Gipfelholz n. vrhovje, vrhovina.

Gipselpunkt m. vršišče, vrh.

gipselreich vrhovat.

Gips m. malče, sadra, gips. [sadri].

Gipsabdruck m. odtisčk v malcu (v
Gipsarbeit f. izdelčk iz malca.

gipsen sadriti, gipsati; posadriti, po-
gípsati, z malcem pokriti (-krijem).

Gipsform f. sadrenov kalup, kalup iz malca. [sadrovina.

Gipsware f. roba iz malca, gipsovina,
Giraffe f. žirafa.

Girant m. prevodnik (menice), pre-
noša (m.), žirant.

Giratar m. prevodoprejemnik, žiratár.
girieren menico prevesti (-vedem),
— prenesti, — prepisati (-pišem) na
koga druzega; impf. prevajati.

Girierung f. prevedenje menice, pre-
pis —, prevajanje —.

Hiro n. prevod menice, prepis —,
prenos —, žiro; — in bianco prevod
na praznem (na belem).

girren gruliti, grgutati, gugutati.

gischen čvrčati (-im), šumeti; začvr-
čati, zašumeti.

Gischt m. pene pl., penjenje.

Gitter n. omrežje, okrižje.

Gitterfenster n. okno z omrežjem, za-
mreženo okno.

gittern mrežiti; o-, premrežiti.

Gitterwerk n. mreže pl., omrežje.

Glacéhandschuh m. svetla rokavica.

glacieren svetliti, loščiti, likati, gla-
diti; usvetliti, ološčiti, zlikati, zgladiti.

Glaris n. obmestje, obmestna pla-
njava; (trdnjavnega obkopa vnanja
strmina, vnanja stran obkopov). [tor.

Gladiator m. borilče, boritelj, gladija.

Glanz m. svetlost, lesk, sijajnost, svet-
loba; (Schein) sij, sijanje; (Schimmer)
blišč, bliščoba, lesket; (Prachtt) bliščoba,
dika, veličje; (bei Mineraalien) sijajnost;
(Mineral) sijajnik (pl. die Glanze si-
jajniki).

Glanzbürste f. likalnica.

glänzen svetiti se, sijati (sijem), les-
ketati (leskečem) se, bliščati (-im); —
wollen izkazovati se, bahati se, po si-
jajnosti (svetli časti) hrepeneti.

glänzend svetěl, bliščeč, leskeč, si-
jajěn; fig. sloveč, znamenit, slavěn.

Glanzfarbe f. svetla barva.

Glanzgeber m. likalče, loščilče.

Glanzkohele f. sijajni premog, svetli premog, svetlo oglje.

Glanzleinwand f. loščeno platno, svetlo (pogljajeno) platno.

glanzlos brez svetlobe, brez leska.

Glanzperiode f. najslavnejša od. naj-
sijajnejša doba.

Glanzpunkt m. (geom.) svetla točka;
(graph.) ískra; fig. najlepši —, naj-
odličnejši —, najsjajnejši del.

18*

Glanzruß

— 276 —

Glaubensbote

Glanzruß m. svetle saje pl.

Glanzucht f. želja po posvetni bliščobi,
pohlep po sijajnosti, slavohlepnost.

glanßüchtig posvetne bliščobe želján,
slavohlepën.

Glanztaffet m. loščeni tafet.

glanzvoll presvetël, presijajën, bli-
ščobën, leskovit.

Glas n. steklo; (Glasflasche) steklenica, sklénica; (gläserner Becher) kupica, kozarče, glažek, čaša; (Augen)—očali pl. f., naočniki pl.; zu — werden ostekleti, osteklenéti; zu tief in's — gucken navleči se ga; Glas= (aus Glas) steklén; (zum Glasmachen gehörig) steklarski.

Glasarbeit f. steklarska roba, steklenína, stekleni izdelěk.

glasartig steklast.

Glasblase f. steklen mehúr, plena.

Glasblasen n. pihanje (razpíhovanje) stekla.

Gläschen n. čašica, kozarčěk, glažěk.

Glaser m. steklar; Glaser= steklarski.

Glaserarbeit f. steklarsko delo.

Glaserhandwerk n. steklarija, steklastvo; das — betreiben steklariti.

gläsern steklén.

[nica.

Glasfabrik f. (Glashütte f.) steklar-

Glasflasche f. sklénica, steklenica.

Glasgeschirr n. steklena posoda.

Glashandel m. kupčija s steklenino,
— s steklom, — s stekleno robo.

Glashändler m. kupčevalëc s steklenino, stekleninar.

[nica.

Glashandlung f. steklarska prodajal-

Glashaus n. (Treibhaus) rastlinjak,
stekleník.

glasieren stekliti, loščiti; ostekliti,
postekliti.

Glaskopf m. svitoglav, svetloglav.

Glaskörper m. steklovina.

Glaslampe f. steklena svetilnica.

Glasmacher m. steklar.

Glasmaler m. slikar na steklu.

Glasmalerei f. slikanje od. slikarija
na steklu.

[vina.

Glasmasse f. steklena zmes (-i), steklo-

Glasperle f. steklen biser.

Glas Scheibe f. steklena plošča, šipa.

Glas schleifer m. brusilëc (brusar) stekla, steklobrusëc.

Glaschneider m. steklorezëc.

Glasspinner m. steklopredëc.

Glasspinerei f. predilnica stekla;
predenje —.

Glasthür f. steklene duri, oknaste
duri pl. f.

[glazura.

Glafur f. steklenjenje, lošč, osteklina,

Glasware f. steklena roba, stekleno
blago, stekleni izdelki pl., steklenina.

glatt gladěk; (schlöpfrig) polzěk, opolzěl, sklizěk; adv. gladko, naravnost, čisto.

Glattbart m. golobraděc.

glattbrennen žgati (žgem) na gladko.

Glätte f. gladkost, zglajenost, gladčina; chem. glaj; polzkost, opolzlost.

Glatteis n. žled, poledica, požlédica,
požlepica, gololedica.

Glätteisen n. gladilo, likalo, likalnik.
glätten gladiti, likati, u-, z-, pogladiti,

zlikati; fig. omikati, olikati.

Glätter m. gladilěc, likalěc; (Wertzeug) f. Glätteisen.

[čísto.

glatterdings adv. zgola, na prosto,

Glättgetriebe n. gladilnica.

glatthaarig gladkolas.

[dilnik.

Glatthobel m. gladilni stružič, gla-

Glättmaschine f. gladilnica.

glattweg adv. naravnost, brez ovínkov, čisto, popolnoma.

Glättwerkzeug n. gladilo, likalo.

glattzüngig sladkih besed, sladkobeseděn, priliznen, prilizljív, sladkoustěn.

Glaše f. pleša, plešina, lisa.

glazig plešast.

Glatzkopf m. plešěc, plešívěc.

Glaube m. vera; Glauben schenken
verjeti (-jamem), verovati; der falsche
— kriva vera, krivoverstvo.

glauben (im theol. Sinne) verovati;
(im gewöhn. Sinne) verjeti (-jamem);
(meinen) meniti, misliti; jemdn. —
machen uveriti, preveriti (koga).

glaubenfest trděn v veri, trdne vere.

Glaubens- verski.

Glaubensartikel m. člen vere.

Glaubensbekenner m. spoznavalěc vere,
veroizpovednik.

Glaubensbekenntnis n. spoznavanje
od. izpoved (-i) vere, veroizpovedanje.

Glaubensbote m. blagovestnik, vero-
vestnik, oznanovalěc vere, apostelj.

["Glaubensformel", "— 277 —", "Gleichheit", "Glaubensformel f. vera.", "Glaubensfreiheit f. svoboda vere, svobodnost vere.", "Glaubensgenoss m. sovernik, jedoverēc, soverēc.", "Glaubenslehre f. verski uk, nauk verskih resnie.", "Glaubenslehrer m. učitelj vere.", "Glaubensneuerer m. novovernik, novoverēc.", "Glaubensneuerung f. nova vera, novoverstvo.", "Glaubensregel f. versko pravilo.", "Glaubensfaß m. verska resnica.", "Glaubensstreit m. prepir o veri.", "Glaubenskürmer m. veroborilēc. [(-i).", "Glaubensvorschrift f. verska zapoved", "Glaubenswissenschaft f. veroznanstvo.", "Glaubenszwang m. siljenje k veri, verosilje.", "Glaubenszweifler m. dvomljivēc o verskih rečeh.", "Glaubersalz n. Glavberjeva sol (-í).", "glaubhaft verjetën.", "Glaubhaftigkeit f. verjetnost.", "gläubig verën; (recht—) pravoverën.", "Gläubige m. vernik, pravovernik; f. vernica, pravovernica.", "Gläubiger m. upnik, verovnik; —in f. upnica.", "glaublich f. glaubhaft.", "glaubwillig radoverën, lahcoverën.", "glaubwürdig vere vredën, verjetën, verodostojën, verovën.", "Glaubwürdigkeit f. verovnost, verdostojnost, verjetnost.", "Glaukolith m. glavkolit, sivēc.", "gleich jednak, enak; (gerad) ravën; der —e isti; — groß jednólik, jednako velik; —e Größe jednólikost, jednaka velikost; —en Alters jednako star, jednacih let, istih let (vrstnik); — machen jednačiti, izjednačiti; (gerad) ravnati; izravnati; adv. jednako, enako; (also- gleich)kój, takój, mahoma, vádlje, vàlje.", "gleichabständig jednako narazën, jednako razdaljen. [krak.", "gleicharmig jednakoramën, jednako- gleichartig istovrstën, jednovrstën, jednorodën, istorodën.", "Gleichartigkeit f. jednovrstnost, istovrstnost, jednakost.", "gleichbedeutend istoznačën, jednacega pomena.", "gleichberedtigt jednakopravën, ravno-pravën, jednacih pravic.", "Gleichberechtigung f. jednakopravnost, ravnopravnost, jednakost v pravicah.", "gleichbeschaffen jednak, enak.", "gleichzeitig jedoch, jedoch, jedoch, jedoch

Gleichheitszeichen

— 278 —

Glied

Gleichheitszeichen *n.* jednačaj, jednačnik.
gleichkantig jednakorob.

Gleichklang *m.* jednakozvočje, sozvočje,
soglasje.

gleichkommen (jeddm.) izjednačiti se
(s kom), doseči (-sežem) ga, biti (sem)
mu kos. [glasje.

Gleichlaut *m.* jednakoglasje, jedno-
gleichlautend jednakoglasen, soglasen.

Gleichmaß *n.* jednaka mera, jednako-
mernost.

gleichmässig *adi.* jednakomerën, isto-
merën, razmerën; *adv.* jednakomerno,
v istej meri, ravno tako.

Gleichmutth *m.* ravnodušje, ravnoduš-
nost, jednakodušnost, mirnost srca
(duše).

gleichmüthig ravnodušen, jednako-
dušen, mirnosrčen.

Gleichmüthigkeit *f.* jednakodušnost,
mirnosrčnost.

gleichnamig istoimen, jednoimen, jed-
nacega imena, istoimenski.

Gleichnamige *m.* žensëv (*gen.* žensva).

Gleichnamigkeit *f.* istoimenost, jedno-
imenost.

Gleichnis *n.* prilika, pripodoba; pri-
merjanje, pripodobovanje.

Gleichnisrede *f.* govor v prilikah, go-
vorjenje v pripodobah. [podobi.

gleichnisweise *adv.* v priliki, v pri-

gleichsam *adv.* kakor, kakor da bi;
rekel (dejal) bi, tako rekoć.

gleichschenklig jednakokrak, jednako-
ramën.

gleichseitig jednakostraničen, jednako-
stran, jednakostranski.

Gleichsinn *m.* jednakomiselnost.

gleichsinnig (gleichbedeutend) jedna-
cega pomena.

gleichstellen jednačiti, vzporediti, v
jedno (isto) vrsto staviti; sich jmdm.
— jednačiti se, meriti se (s kom).

Gleichstellung *f.* jednačenje, primer-\janje; izjednačenje, zravnanje, stav-
ljenje v jedno (isto) vrsto.

gleichstimmig jednakoglasen, soglasen,
skladěn, ubran.

Gleichstimmigkeit *f.* (Gleichstimmung)
skladnost, jednakoglasnost, soglasnost,
soglasje, ubranost.

gleichtheilig jednakodelen.

Gleichung *f.* jednačenje, izravnavanje;
(*math.*): jednačba.

gleichviel ravno toliko, onóliko; (einer-
lei) vse jedno.

gleichweit jednake daljave (oddalje-
nosti), ravno tako daleč.

gleichwertig iste (jednake) vrednosti,
istovreděn.

gleichwichtig jednake važnosti, jed-
nakovažen, jednake cene.

gleichwie kakor, kakor bi, kot bi.

gleichwinkelig jednakokotën.

gleichwohl vender, pa vender, vender
le, ípak, pri vsem tem.

gleichzeitig istodoběn, istočasěn, so-
doběn, sočasěn, sovremén; *adv.* ob
jednem, h krati, ob istem času, ravno
tedaj, ravno tisti čas.

Gleichzeitigkeit *f.* istočasnost, istodob-
nost, sodobnost, sovremenost.

Gleis *n.* f. Geleife.

gleisen (na videz) delati se, hliniti
se, pretvarjati se, hinavčevati.

Glrisner *m.* hinavč, licemerč, lice-
mer, pritvorica, potuhnenč, sveto-
hlinč, poniglavč, potuljenč, pri-
huljenč.

Gléisnerei *f.* hlimba, licemerstvo, hi-
navščina, hinavstvo, poníglavost.

Gléisnerin *f.* hinavka, svetohlinka,
licemerka, poniglavka.

gleisnerisch hinavski, licemerski, sve-
tohlinski, poníglav, potuhnen, pri-
huljen.

Gleise *f.* (Aethusa cynapium, Hundš-
petersilie *f.*, Garten scler sing *m.*) mala
trobelika, pasji peteršilj.

gleisen (glänzen) bliščati (-ím) se,
lesketati (-am u. -ečem) se, svetiti se.

Gleitbahn *f.* drsalica, drča, drkalica,
drasta.

gleiten drkniti, smukniti, drsniti (se);
*impf.* drkati se, dričati se, smukati,
smučati (-im), drsati se; (glitschen)
izpodrsniti, spolzniti; es gleitet polzí,
o-, spolzlo je, polzko je; (v. Wasser) tečí.

gleitend opolzěl, polzěk; —er Reim
tekoča rima.

Gletscher *m.* ledník, ledenik.

Gletscherlawine *f.* ledniški ulom.

Glied *n.* ud, člen; dem. členěk; (bei
Pflanzen) kolence, koleněc; (bei Sol-

Glieder-

— 279 —

glücklicherweise

daten) red, vrsta; (Ketten—) klep, sklep; (Mit—) ud, član, družabnik, društvenik.

Glieder- uděn, -udov, v udih.

gliederartig členast; —es Dffnen der
Frucht razčlenba.

Gliederband n. sklep, vez (-í).

Gliederbau m. sestava udov, udje pl.

gliederig členkovit.

[udih.

gliederkrank bolnih udov, bolěn na
Gliederkrankheit f. udobolje, trganje
po udih, skruina.

gliederlahm mrtvouděn, sključen.

gliedern razčleniti; razložiti, raz-
vstiti, razdeliti.

Gliederreissen n. trganje po udih.

Gliederschmerz m. bolečina po (v) udih.

Gliederthier n. členar.

Gliederung f. razčlenba, razredba, raz-
vstitěv; (Articuliertheit) členkovitost.

gliederweise adv. údoma, ud za udom,
členoma, člen za členom; (reihenweise)
vrstoma, redoma, v vrstah, vrsta za
vrsto.

Gliedmaßen pl. udje; äußere — (Ex-
tremitäten) krajni udje, okončine.

glimmen tleti.

Glimmer m. sljuda, tinjěc.

glimmern blišćati (-im) se, lesketati
se, migljati.

Glimmerschlefer m. blestník, sljudověc.

Glimpf m. blagost, prizanesljivost,
voljnost, mirnost, rahlost, dobrotnost;
mit — f. glimpflich adv.

glimpflich adi. blag, voljěn, pohlevěn,
krotěk, mirěn, rahěl, prizanesljív; adv.
blago, voljno, rahlo, mírno, prizanes-
ljivo.

Glitschbahn f. j. Gleitbahn.

glitschen j. gleiten.

glitschig polzěk, opolzěl, sklizěk.

gližern iskríti, blišćati, bliskati se.

Globus m. zemeljsko oblo, zemeljska
krogla, globus.

Glöckchen n. zvoněč, zvončěk, zvončič.

Glöcke f. zvon; die —n zvonovi, zvo-
nilo.

glöckeln zvonkljati, zvončkati, žvenk-
ljati, cingljati.

Glodenblume f. zvončica.

glöckensförmig zvonast.

Glöckengeläute n. zvonjenje, zvonilo.

Glöckengießer m. zvonar.

Glöckengießerei f. zvonarnica. [vina.

Glöckengut n. (Glöckcnmetall) zvono-

Glöckenhäus n. zvoník.

Glöckenschlag m. udar na zvon, glas
zvona; mit — ko zvon udari, ko ura
odbije.

Glöckenschwengel m. kembelj (-ljna),
bůtica, klépet.

Glöckenspeise f. j. Glöckengut.

Glöckenspiel n. potrkavanje z zvončki,
trijančenje, zvonkljanje.

Glöckensfuhl m. zvoníšče, zvonik.

Glöckentaufe f. blagoslovljenje —, po-
svečevanje zvonov.

Glöckenthurm m. zvonik.

Glöckenwelle f. vreteno (vítlo) zvonovo,
vratilo zvonovo, jarěm.

Glöckenzug m. (zvonova) vrv (-í).

Glöckner m. zvonílěc, zvoníkar.

Glorie f. slava, veličastvo.

Gloriett n. vrtna hišica, hladníca.

glorreid) sloveč, slavěn, veličastěn.

Glossarium n. slovar, tolmačnik.

Glossator m. razlagalěc, tolmač.

Gloſſe f. razlaga, tolmačenje; glosa;
opomba; —n maſchen tolmačiti, opombe
delati; fig. neugodne opombe delati,
zabavljati, zbadati, obirati, grajati,
očitati.

Glossenmaſcher m. fig. zabavljivěc, za-
bavljač, obirač, grajalěc, očítar.

glossieren tolmačiti; f. Glossen maſchen.

gloßängig velikoók, debeloók.

glöken zijati, debelo gledati.

gluck interi. klok!

Glück n. sreča; — auf dobro srečo,
Bog daj srečo; — wüßſchen srečo vo-
ſěčiti, čeſtitati; zum — k (po) sreči.

Glucke f. (Glückhenne) kokla, kloča,
klokača; (Gestirn) gostosevci pl.

glucken (glüſen) klokati (-am und
kločem), kvokati.

glücken po sreči iti (grem), izpod
rók iti; po sreči (srečno) iziti (-idem)
se, posrečiti se.

glücklich srečen, blažen; —e Anlage
dobra (bistra) glava; — maſchen sreč-
nega storiti, osrečiti; srećnega delati,
osrećevati; — preiſen blag(o)rovati,
blagoslavljati.

glücklicherweise adv. k sreči, po sreči.

Glücksbote

— 280 —

Golderz

Glücksbote m. srečenosče.

Glücksbotschaft f. veselo oznanilo, vesela novica.

glückselig blažen, srečen.

[sreča.

Glückseligkeit f. blaženost, srečnost,

Glücksfall m. srečen prigoděk, — primerljej, — naključek.

[srečnik.

Glückkind n. srečen človek, srečnež,

Glücksrad n. kolo sreče.

Glückritter m. srečelověc.

[pl.

Glücksumflände pl. srečne okoliščine

Glückwundfach m. voščilo, čestitanje, čestitka.

Glückwunschschreiben n. voščilno pismo, voščiljen list, čestitka.

glühen intr. žareti, žareč biti (sem), žehteti; fig. goreti, vnet biti (sem); (vor Born) kipeti, vreti; vzkipeti, zavreti; (von d. Augen) bliskati se, iskriti se; (von der Sonne) pripekati, prigrevati; tr. beliti, žariti; razbeliti, razžariti.

glühend žareč, pekoč, razbeljen; fig. vnet, razvnet, ognjevit, goreč, kipeč, ognjen.

Glühhike f. žareča vročina.

Glühofen m. razbeljena peć (-í), žetěca peć.

Glühwein m. kuhano vino, vrelo vino.

Glühwurm m. kresnica.

Glut f. huda vročina, žar, pekočina, prigrevica; (Feuer) ogěnj; (glühende Kohlen) žerjavica, žerjavka.

Glutpfanne f. žerjavnica, ogljenka.

glutroth zagorél, zapriščen.

glutsprühend iskreć.

Glutstrahl m. ognjen žarěk.

Glycerin n. glicerin.

Glyptik f. j. Bildhauerei.

Gnade f. milost; Euer —n Vaša milost, milostljivi gospod, milostljiva gospa; von Gottes —n po božji milosti, z božjo milostjo; auf — u. Ungnade na milost in nemilost; Gnade! milost! odpuščanje! prizanesi(te)! halten Sie mir's zu —n ne vzemite mi za zlo, ne zamerite, oprostite; — widerfahren lassen pomilostiti, prizanesti, odpustiti; haben Sie die — izvolite milostljivo, bodite tako dobri; von —n leben od miloščine (milosti, milostinje) živeti.

Gnadenbild n. čudodelna podoba, čudotvorna slika.

Gnadenbrot m. milostinja, miloščina.

Gnadengehalt m. plača iz milosti, miloščina; doslužnina.

Gnadengenußs m. miloščinski užitěk.

Gnadengesuch n. prošnja za milost.

Gnadenjahr n. milostno leto.

Gnadenmittel n. sredstvo milosti. [ljiv.

gnadenreich milosti poln, premilost-

Gnadenstoff m. smrtni udarěc.

gnadenvoll j. gnadenreich.

Gnadenzeit f. čas milosti.

gnädig milostiv, milostljiv, milostěn, milosřěen, usmiljen.

gnädiglich milostivo.

Gneis m. gnajs, rula.

Gnom m. škrat, škratelj (-ljna), skrkljić, malik.

Gnome f. moder izrek, poslovica.

Gnomon m. solnčne ure kazalo, solněna ura.

Gnomonik f. nauk o solnčnih urah, gnomonika.

Gnosticismus m. tajnoznalstvo, tajnoslovje, gnosticizěm.

Gnostiker m. tajnoznalěc, gnostik.

Gnu n. gnu, pakonj.

Gobelin m. (pl. die Gobelins) pestra preproga, pregrinjalo z vtkanimi liki (podobami), gobelin.

Gockelhahn m. (Göckel—) kokot, domači petelin.

Gold n. zlato; gemünztes — kovano zlato; — waschen zlato izpirati od. izplakovati; Gold= zlat.

Goldader f. zlata žila.

Goldammer f. strnad.

Goldamsel f. vuga, vonga, kobilar.

Goldarbeiter m. zlatar.

Goldauflösung f. zlata raztopnina.

Goldbergwerk n. zlat rudnik.

goldbeschwingt zlatokril, zlatokrilat.

Goldblatt n. zlatolist, zlata pena, pozlatěk.

Goldblech n. zlata pločevina.

Goldblume f. zlatica.

Goldborte f. zlati obroběk.

Golddraht m. zlata žica, zlata nit (-i), zlati drat.

golden zlat, zlatěn.

Golderz n. zlata ruda.

Goldfaden

— 281 —

Gott

Goldfaden m. zlata nit (-i).
Goldfarbe f. zlata barva, zlatilo.
goldfarbig zlatorumen.
Goldfinger m. prsteněc, zakonski prst.
Goldfisch m. zlata riba, kitajski karp.
Goldfliege f. zlata muha, svetla muha,
sijajnik.

Goldflügler m. zlatokrilěc.

goldführend zlatonosěn.

Goldgang m. zlata žila.

goldgesiedert zlatoper.

goldgeslügelt zlatokril, zlatokrilat.

goldgelb zlatorumen, zlatožolt.

Goldgewicht m. zlatarska utež (-i).

goldglänzend svetěl kakor zlato, zlat.

Goldglanz m. zlata svetloba, zlat lesk.

Holdgräber m. zlatokop.

Holdgrube f. zlati rudnik.

Holdgulden m. zlat, zlatnik.

Holdhaar n. zlati lasje pl., rumeni lasje pl.

goldhaarig zlatolas, rumenolas. [sěc.

Goldhaarige m. zlatolasěc, rumenola-

Goldhähnchen n. stržěk, kraljičěk, palčěk.

goldhältig zlatonosěn.

Goldhaufen m. kup zlata.

goldig zlatěn, zlatnat. [tarka.

Holdkäfer m. zlatokrilěc, sijajnik, zlá-
goldköpfig zlatoglav.

Goldkorn n. zlato znno.

Goldlack m. zlat pokost, zlatorumeni firnež; (Pſlanze Cheiranthus cheiri) šebenik, rumene vijolice pl.

Goldland n. zlatorodna (zlatonosna) dežela.

Goldmacher m. zlatotvorěc.

goldmähnig zlatogriv, z zlato grivo.

Goldmarder m. kuna zlatica, zlatka.

Goldmünze f. zlat denar, zlatnik.

Goldregen m. zlat dež; fig. obilno pod-
kupilo; (Pſlanze) nagnoj.

goldreich zlata bogat, obilo zlata imajoč.

Goldring m. zlat prstan. [pesěk.

Holdsand m. zlat pesěk, zlatonosěn

goldfandig zlatopesk.

Holdschläger m. zlatoklep.

Holdschlägerpapier n. zlatoklepni (po-
zlatarski) papir.

Holdschmied m. zlatar.

Holdschneider m. zlatorez, zlatorezěc.

Holdschnitt m. zlata obreza, pozlačěn obrezěk.

Holdschwanz m. zlatorepka.

Goldspinner m. zlatopreděc; —in f. zlatopredka.

Goldsticker m. zlatovezěc.

Goldstickeri f. vezenje z zlatom.

Goldstoff m. zlatovina; zlata tkanina.

Goldstück n. (Münze) zlat, zlatnik, (rumenjak).

goldtragend zlatonosěn.

Goldwage f. zlatarska tehtnica (vaga), zlatarska utež (-i).

Goldware f. zlatnina.

Goldwäsche f. izpiranje zlata.

Goldwäscher m. izpiralěc zlata.

Goldwirker m. zlatotkalěc.

Goldwurz f. čepljec, zlati koren.

Golf m. zalív, zatok, zanožje.

Golfstrom m. zalivski tok.

Gondel f. gondola, ladjica, čolnić.

Gondelier m. gondoljer.

Goniometer m. kotomer, oglomer, goniometěr.

Goniometrie f. kotomerstvo, oglo-
merstvo, goniometrija.

goniometrisch kotomerěn, oglomerěn.
gönnen voščiti, želeti, privoščiti, pri-
želeti; nicht — zavideti (-im), zavidati.

Hönner m. dobrotnik, podpornik, za-
ščitnik, pokrovitelj; —in f. dobrot-
nica, podpornica, zaščitnica, pokro-
viteljica.

Hönnerschaft f. dobrotniki pl., zaščit-
niki pl., pokroviteljstvo.

Höpel m. vitěl, vitál (rudarski).

Höpelherd m. vitlišče.

Höpelwelle f. vratilo.

Hosse f. lijak, žleb; (in d. Mühle) grot.

Hothe f. (Pat hin) botra, botrica, kuna; — m. Got.

gothisch gotski.

Hott m. Bog; die Götter bogovi (ma-
liki); helf —! Bog pomagaj! na zdravje!
pomozi Bog! — befohlen! z Bogom!
srečno! zdrav ostani! um —es willen!
za Boga! za božjo voljo! — sei Dank!
hvala Bogu! Bog bodi zahvaljen! —
sei es geklagt! Bogu bodi potoženo! žali-
bože! — bewahre (behüte)! Bog obvaruj!
Bog ne daj! Bog ne zadeni! will's —
ako Bog da, če je božja volja.

gottähnlich

— 282 —

Gößendiener

gottähnlich Bogu podobēn.

Hötterbaum m. božje drevo (-esa).

Hötterbild n. božja podoba.

Hötterlehre f. (Mythologie) bajeslovje.

Hötterluß f. rajsko veselje.

Höttermahl n. pojédina bogov.

Hottes- božji.

[groblje.

Hottesacker m. pokopališče, grobišče, Hottesanbeterin f. (Mantis religiosa) bogomolka, hinavka, zahváli - bógea, sluga božja.

Hottesbild n. božja podoba.

Hottesbote m. božji poslanče.

Hottesdienst m. božja služba, sveto opravilo, duhovno opravilo; (Cultuš) bogočastje.

[stěn.

gottesdienstlich bogoslužěn, bogoča-

Hottesfreund m. bogoljub.

Hottesfriede m. božji mir, božje pre- mirje.

[nost.

Hottesfurcht f. strah božji, bogaboječ- gottesfürchtig bogaboječ, pobožěn.

Hottesfürchtigkeit f. bogaboječnost, pobožnost.

Hottesgabe f. dar božji.

Hottesgebärerin f. bogorodica, božja porodnica, mati (-ere) božja.

Hottesgelehrsamkeit f. bogoznanstvo, bogoslovje.

gottesgelehrt bogoznanski, bogoslověn.

Hottesgelehrte m. bogoznanče, bogo- slověc.

Hottesgericht n. božji sod, božja sodba.

Hotteshaus n. veža božja, hiša božja, hram božji.

gottesjämmerlich prežalostěn, da se Bogu usmili.

Hotteslamm n. jagnje (-eta) božje.

Hotteslästerer m. bogokletnik, bogo- hulnik, bogopsovnik, preklinjalěc Boga.

gotteslästerlich bogokletěn, bogohulěn, bogopsověn.

Hotteslästerung f. bogokletje, bogo- hulstvo, preklinjanje od psovanje Boga.

Hottesläugner m. brezbožnik, bogotaj, bogotajěc; —in f. brezbožnica. [jěn.

gottesläugnerisch brezbožěn, bogota- Hottesläugnung f. brezboštvo, bogo-

tajstvo.

Hotteslehre f. nauk o Bogu.

Hotteslohn m. božje plačilo.

[stvo.

Hottesreich n. nebeško (božje) kralje-

Hottesfeher m. bogoviděc.

Hottessohn m. sin božji.

Hotteskimme f. glas božji.

Hottestisch m. miza božja.

Hottesurtheil n. sodba božja.

Hottesverächter m. zaničevalěc Boga.

Hottesverachtung f. zaničevanje Boga.

Hottesverehrer m. častilěc Boga, bogo- častnik.

Hottesverehrung f. češčenje božje, bogoslavje.

[božja.

Hottesweisheit f. modrost (premodrost)

Hotteswelt f. božji svet; er hat auf der — nichts zu thun nima pod milim Bogom ničesa opraviti.

Hotteswerk n. delo božje.

Hotteswille m. volja božja; um —n za božjo voljo, za Boga.

Hotteswort n. beseda božja.

gottgefällig Bogu prijetěn, Bogu dopadljiv, bogougoděn.

gottgeweicht Bogu posvečen.

Hottglaube m. vera v Boga.

Hottgläubige m. bogoverěc.

Hottheit f. božestvo, božanstvo, Bog.

Höttin f. boginja.

göttlich božji.

Höttlichkeit f. božanstvenost.

gottliebend bogoljuběn, bogoljubív.

Hottliebende m. bogoljub.

gottlob! hvala Bogu, Bog bodi zahvaljen!

gottlos brezbožěn, neverěn.

Hottlose m. brezbožnik; f. brezbožnica.

Hottlosigkeit f. brezbožnost, brezbožje.

Hottmensch m. Bog-človek.

gottselig pobožěn; (verſtorben) rajni, pokojni (subst. rajnik m., rajnica f.); —en Andenkens blaženega spomina.

Hottseligkeit f. pobožnost, bogoljubnost.

gottvergeffen brezbožěn, bogopozaběn.

Hottvergeffenheit f. brezbožnost.

gottverlassen od Boga zapuščen.

Hottvermenschlichung f. včlovečenje.

gottvermorsen od Boga zavržen.

Göże m. malik, krivi bog, kumir; Gößen- malikov.

Göhenbild n. malikova podoba, malik, kumir.

Göhendiener m. malikovalěc; —in f. malikovalka.

Gößendienst

— 283 —

Graf

Gößendienst m. malikovanje, malikal-
valstvo, kumirovanje.

Gößenhaus n. malikovalska hiša, ma-
likovalnica.

Gößenpriester m. malikovalski (kumir-
ski) svečenik, žěrěc.

Gößentempel m. f. Gößenhaus.

Gourmand m. jeděc, pojedúh; sladko-
snedež, potrihiš, zatrihiš.

Gout m. okus, blagougodje.

goutieren tr. pokusiti, okusiti; poku-
šati; za vkusno (ugodno) spoznati,
odobravati; er goutirt etw. po godi
(všeč, dopadljivo, ljubo) mu je kaj,
godi mu, ugaja mu, ustreza mu; er
kann ihn nicht — ne more ga prav,
nima ga rad, ne mara zanj, ne more
ga trpeti (prenašati); nicht zu — ne-
znosën, neprebavljív.

Houvernante f. odgojiteljica, vzgojilja.

Houvernement n. (Regierung) vlada,
vladarstvo; (Statthalterei) deželno po-
glavarstvo od. namestništvo; (Provinz)
pokrajina.

Houverneur m. deželni poglavar, na-
mestnik, guvernér.

Grab n. grob, jama; (Hügel) gomila;
(Gruft) ráka, grobnica; biš in's — do
smrti; zu — e tragen pokopati (-kop-
ljem).

Graben m. ròv, jarěk, jama, grapa;
(milit.) okop; (Flujsbeet) struga; (zum
Ableiten des Wassers von der Straße)
zdrážnica, vábljenica, prêvor, prekopa,
potočina.

graben kopati (kopljem), grebsti (gre-
bem), riti (rijem), dolbsti (dolbem);
izkopati, izdolbsti; (in Stein) vdolbsti,
vrezati (vrežem), vsekati.

Graben n. kopanje.

Grabenleitung f. jarěk, prékopa.

Grabenübergang m. brv (-i), prelaz
preko rova.

Gräber m. kopač; — in f. kopačica.

Grabesnacht f. grobna tmina, groba
noč (-i).

Grabesruhe f. pokoj v grobu.

Grabestille f. grobna tihota od. tišina.

Grabeule f. mrtvaška tica, sova.

Grabgedicht n. nadgrobna pesëm (-i),
nagrobnica, pogrebna pesëm.

Grabgesang m. pogrebno petje.

Grabhöhle f. grobnica, raka.

Grabhügel m. gomila, grob.

Grabkammer f. j. Grabhöhle.

Grabkreuz n. nagrobni križ.

Grablegung f. pogreb, pokop, pokopávanje.

Grablied n. pogrebna pesëm (-i), pogrebnica.

Grabmal n. nagrobni spomeník.

Grabrede f. nagrobni (pogrebni) govor.

Grabschein n. rôvnica, lopata, motika.

Grabschrift f. nagrobni napis, nagrobnica.

Grabstätte f. grobišče.

Grabstein m. nagrobni kamen.

Grabstichel m. dletce, vrezilo.

Grabtuch n. (mrliški) mrtvaški prt,
(mrtvaško) naličje.

Grabzeug n. kopalo.

graciös (graziös) mil, ljuběk, prijetěn,
miloviděn, mičěn.

gräcieren grëiti; pogrëiti, po grškem
zaviti (-vijem).

Gräcismus m. po grškem zavit (prikrojen) izraz, grecizëm.

Grad m. stópinja, stópenj; Verwandtschafts—) koleno; (Würde) čast (-i), dostojanstvo, (častno) mesto; in hohem —e močno, jako, zelo; in demselben —e jednako, ravno tako, v istej meri.

gradatim adv. postopno, (korakoma), postopnjema, po stópinjah.

Gradation f. stopnjevanje, postopnost.

gradieren čistiti; prečistiti; prečiščati, prečiščevati; gradirati, gradovati.

Gradiermaßer n. zlatilna voda, zlatilo.

Gradnek n. stópinjska mreža, stópinjsko omrežje.

graduieren (abstufen) po stópinjah
razdeliti (razvrstiti); (einen akadem.
Grad erttheilen) povzdigniti oder povi-
šati na akademijsko stópinjo, podeliti
(komu) akademijsko dostojanstvo, gra-
duirati.

graduiert na akademijsko stópinjo
(čast) povišan, graduíran, z akademij-
skim dostojanstvom odlikovan.

Graduierung f. (Gradtheilung) raz-
stopnjevanje, razdelitëv na stópinje.

gradweise j. gradatim.

Graf m. grof; des —en (poss.) grofov;
Grafen- grofovski.

Grafenstand

— 284 —

Gratulation

Grafenstand m. grofovstvo.

Grafentitel m. grofovsko ime (-ena),
grofovski naslov.

Gräfin f. grófinja.

gräflich grofovski.

Grasshaft f. grofija, grofovina.

Gram m. toga, žalost, jad, grenkost,
pečal (-i); — naqt an feinem Herzen
nekaj ga peče (grize) v srei.

gram neprijazën, gorěk, gorjup; —
fein jmdm. (komu) gorák biti (sem),
srditi se nánj, čertiti (sovražiti) ga,
mrziti ga.

grämen sich ujedati se, grizti se, tra-
piti se, žalostiti se; es grämt mich grize
(peče, bolí, jé, žalostí) me.

grämig (grämlich) (o)tožën, čëmerën,
kisël, sitën, slabe volje, neprijazën.

Grämllichkeit f. (o)tožnost, čëmernost.

Gramm n. gram.

Grammatik f. slóvnica, gramatika.

grammatikalisch (grammatisch) slov-
niški.

Grammatiker m. slóvničar, gramati-
gramvoll pretožën, prežalostën.

Gran m. (zrno), gran.

Grän m. zrnce, 1/3 grana.

Granat m. granát.

Granatopfel m. granatovo jábelko,
margarán.

Granate f. granata.

Grand m. (Kiesfand) prod, solobór,
gramòz, sip, grušč; (in Spanien pl.
die Granden) velikaš, mogočnik, špan-
ski velmož, grand.

Grandezza f. mogočnost, vznesenost,
veličanstvenost, ponosnost, ponositost.

grandig prodast, peščén; (verdrieß-
lich, mürrisch) godrnjáv, čëmerën.

grandiös velikanski, ogromën; veli-
kolepën, veličastën.

Granit m. granit, (zrnëc); von —
granitën.

Granne f. resa, resína, osína; coll.
osjé, osovjé.

grannenartig osinast, resast.

grannig resnat, osinat.

granulieren zrniti.

granuliert zrnčast.

Graphik f. pisarstvo, grafika.

Graphit m. grafit; (Stift) olovnik,
svinčnik, olovka.

grapsen (hlastno) grabiti; pograbiti.

Gras n. trava; dem. travica; (Saftiges)
murava; (Schlechteres) travulja; in'š —
beißen iti (grem) rakom žvižgat, iti v
krtovo deželo; Gras= travën, travnat.

grasartig travast, travnat.

Grasboden m. trata, tratina, travnik.

grafen pasti (pasem) se, (travo) muliti.

Graseule f. travna sovka.

grasfressend travojedën.

Grasfresser m. travojedēc.

Grasfrosch m. rosnica, hrženica, sć-
kulja, uscanka.

Grasfutter n. zelena klaja, travna
pića, zelena krma.

Grasgarten m. travnik. [zelen.

grasgrün zelen kakor trava, travnato-

Grashalm m. travna bil (-i), — bilka.

grasficht travast, travi podobën.

grasig travën, travnat.

Graskorb m. koš za travo, travnjača.

Gräslein n. travica.

Grasmonat m. travën.

Grasmücke f. pénica; (Schwarzköpf.)
kovaček, črnoglavka.

Graspartie f. travnik.

Grasplatz m. trata, tratina, trate pl.

grasreich travën, travnat.

grassieren zavladati, razširiti se, bes-
niti, razgrajati, iti (grem) po ljudeh;
die Krankheit graffiert bolezën gre po
ljudeh, — razgraja (razsaja).

gräflich grozën, grozovit, strašën,
strahovit, neznanski.

Gräfslichkeit f. grozovitost.

Graswuchs m. rast (-i) trave.

Grat m. greben, ostro, sleme (-na);
(Rück—) hrbtenica.

Gräte f. (ribja) koščica.

grätig poln koščic, koščičav.

gratis zastonj, brez plačila, v dar.

Gratiseremplar n. poklonjen iztisëk,
podarjen eksemplar, brezplačën izvod.

Gratisgage f. podarjena (poklonjena)
vojaška plača.

gräfschen razkrečiti se, *impf.* raz-
krečevati se, šatráti, razkoračeno ho-
diti, koracati.

Grätscher m. šátra, šátravěc.

grätschig razkrečen, šátrast, šatrat.

Gratulant m. voščilěc, čestitalěc.

Gratulation f. voščilo, čestitanje.

Gratulationsbrief

— 285 —

grell

Gratulationsbrief m. voščilno pismo, čestitka.

gratulieren srečo voščiti, čestitati.
grau siv, sed; — werden siveti; osiveti, osediti; —c Vorzeit starodavnost.

Hrau n. sivost, sedost.

grauäugig sivook, sivih očij.

Hraubart m. sivobraděc.

graubärtig sivobrad.

graubraun sivor(u)jav.

Grauchen n. sívěc, sivče (-eta), sivčěk.
grauen siveti, siviti se; (vom Tage) svitati, svitati se, daniti se, zoriti se; der Tag graut dan se dela; (dunkel werden) temniti se, mračiti se; v. impers. eš graut mir groza me je, strah me je, groza me obhaja (spreletava).

Hrauen n. groza, strah. [šěn.

grauenhaft grozěn, grozovitěn, stra-
grauhaarig sivolas, belolas.

Hraukopf m. sivoglavěc, beloglavěc,
sivěc, starěc; (verächtl.) plésnivěc, deděc.

grauköpfig sivoglav, beloglav.

gräulich sivkast, sivkljat, osív.

Hraupe f. kaša; (Hiršě) pšeno, pira.

Hraupel f. (Hagel) sodra, sodrica, babje pšeno, briža, kropica.

Hraupengang m. (—mühle f.) stope pl.,
těcaj za pšeno.

Graus m. groza, strahota, strah;
(Trümmer) razsip, razvalina, podrtina.

graus grozěn, strašěn, strahotěn.

grausam grozovít, grozovitěn, ljut,
okrutěn, srep, krvoločěn, neusmiljen,
trdosrčěn.

Grausame m. grozovitnež, trinog, ne-
usmiljeněc, trdosrčnik.

Grausamkeit f. grozovitost, okrutnost,
neusmiljenost, trdosrčnost.

Grauschimmel m. siv konj, sivěc, sivče (-eta), plesnivěc.

grausen studiti se, grustiti se, mrzéti;
es graust mir groza (strah) me je,
groza me obhaja (stresa, spreletava);
pf. — obide (strese, spreleti).

Hrausen n. f. Grauen u. Graus. [žěn.
grausenhaft grozěn, strašěn, pregro-
grausig grozěn, strašěn; ostuděn,
gnusěn.

grauslich f. graus u. grausenhaft.

Grauspecht m. sivozelena žolna, pivka.

Hraupglanz m. (siv) raztok.

Hraustein m. sivěc.

Hrauwacke f. drobnjak, drobnik.

Hrauwakenformation f. drobnjaška
(drobniška) tvorba.

Gravamen n. težava, nadloga.

Graveur m. dolběc, vrezovalěc, gravér.
gravieren dolbsti (dolbem); vdolbsti,
vrezati (vrežem).

Gravis m. (Accent) težěc, težki náglas.
Gravität f. važnost, mogočnost, res-
nobnost, ozbiljnost.

Gravitation f. težnost, gravitacija.

gravitatisch važen, mogočen, resno-
běn, ozbiljěn.

Grazie f. milota, milina, ljubkost,
ljubeznivost, dragost; (Huldgöttin)
gracija.

graziös j. graciös.

Greif m. orlolev, krilati lev.

greifbar prijemljiv, osežen, prihvatěn,
otipěn; fig. očividěn.

Greifbarkeit f. osežnost, otipnost.

greifen prijeti (primem), zgrabiti,
zagrabiti, popasti (-padem), seči (sežem)
po čem; *impf.* prijemati (-jemljem),
grabiti, segati (po čem); (tašten) šlatati,
hvatati, tipati (tipljem); pošlatati, po-
tipati, ohvatati; um sich — (v. Krank-
heiten, vom Feuer) razširiti se; omah
dobiti, razrasti se (v. Pšfanzen); *impf.*
širiti se, razširjati se; omah dobivati,
razraščati se; in's Amt — seči (sežem),
vmešati se, vtakniti se (v čegav posěl);
*impf.* segati, vmešavati se, vtikati se;
jmdm. unter d. Arme — podpreti koga,
pomoči (-morem), pomagati mu.

Greiffüge pl. (noge) grabežnice.

Greifklaue f. krempelj (-ljna).

greinen (murren) godrnjati, kregati
se; (weinen) dreti (derem) se, vekati,
kremžiti se.

Greis m. starěc, starčěk; (verächtl.)
sivěc, deděc.

greis siv, bel, sed; star. [osiveti.

greisen starati se, siveti; postarati se,

Greifenalter n. (siva) starost.

Greisin f. starka, starica.

Greißler m. branjevěc, krúšnar; —in
f. krušnarica, branjevka, branjarica.

Greißlerei f. branjarija, krušnarija.

grell ostěr, rezěk, jarěk; (v. Farben)
prežív, presvetěl, vekav.

Gremial=

— 286 —

Grimasse

Gremial= zborov, ... skupščine.

Gremium n. zbor, skupščina, društvo.

Grenadier m. granadir.

Grendel m. zavora; (Pflugbalken) gredelj.

Grendelkette f. grédeljnica, gredánjica.

Grenz= mejni, ob-, pomejni, mejaški, granični.

Grenzbesichtigung f. ogled meje, ogle-
dovanje meje.

Grenzbezirk m. krájina, mejni okraj, mejni kotor.

Grenze f. meja, granica; (Militär—) krájina; (Ende) kraj, konče; ohne —n brez kraja, brezmejën.

grenzen mejiti, mejo delati; an etw.
— držati se, dotikati se (česa).

grenzentlos adi. brezmejën, neomejen,
brez meje (kraja), brezkončën, neiz-
merën, neskončën; adv. neskončno,
brezmejno, neizmerno.

Grenzer m. (Grenzpldat) graničar.

Grenzfestung f. mejna trdnjava, trd-
njava na (ob) meji.

Grenzfurche f. rázor, ometljej.

Grenzgebirge n. mejno gorovje, gore mejnice pl., razmejno gorovje.

Grenzland n. krajina.

Grenzlinie f. mejna črta, razdvojna črta, (črta) mejníca.

Grenzmark f. s. Grenzland.

Grenznachbar m. mejša.

Grenzpfahl m. mejni kol, mejník.

Grenzpunkt m. mejišče.

Grenzregiment n. graničarski polk,
polk (regiment) graničarjev.

Grenzfäule f. mejni steběr (stolp),
mejník.

Grenzscheide f. razmeja, razmejěk.

Grenzstein m. mejni kaměn, mejnik.

Grenzstreit m. prepir zastran meje
(za mejo).

Grenzverkehr m. kupčija na (ob) meji,
promet na meji.

Grenzwache f. straža na meji, obmejna

Grenzwächter m. mejni stražar, straž-
nik na meji, graničar.

Grenzroll m. mejna mitnina, mejni col, granična carina, mejna prevoznina (izvoznina, vvoznina).

Grenzzollamt n. mejnomitninski urad,
mejna mitninarnica.

Greuel m. guus, gnusoba, grdoba,
ostudnost, groznost, mrzkost.

Greuelthat f. grozovitën čin, grozno
dejanje, zločinstvo, hudodelstvo, gro-
zovitost.

greuelvoll gnusobën, ostudën, pre-
strašën, grozovit.

greulich grozovit, grozěn, strašěn, grd,
strahovit; (efelhaft) gnusěn, ostuděn.

Griebe f. ocvirěk.

Griebs m. (Kerngehäufe) oplodge peč-
katih plodov, pečkiše, půžina, půžine
pl., ogrizěk, sree.

Grieche m. Grk.

griechisch grški; —katholisch grško-
katoliški.

Hriesgram m. nevolja, zlovolja; (Per-
son) zlovoljnež, sitnež, godrnjavěc, čme-
rika, pušćoba, mrmralo, godrnjač.

griesgrämig zlovoljën, sitën, pust,
čmerikav, nataknen, nasajen, kisěl,
hudomušën.

Grieß m. prod, grušč, gramoz; (ge-
schrotetes Getreide) pšeno, zdrob; (med.)
kamen.

grießicht prodast, peskast; pšenast.

grießig prodnat, peščen.

Grießmehl n. zrnasta moka.

Grießsand m. prga, pržina, drstěv,
drsten.

Griff m. prijem, prijemljej, zgrabljej;
(die Handvoll) pest (-i), peščica; (Hand-
habe) roč, ročaj, ročnik, držaj, držalo,
pestník, násad; (bei Körben) lóčenj,
locánj; (beim Meffer) rog; (am Koffer)
uho; (b. d. Art) toporišče 2c.

Griffel m. pisalo, pisalce; (bei der
Blüte) vrat.

Griffloch n. luknjica na piščali, pre-

Grille f. murěn, evrčěk, čričěk, božji
volěk; (Haus—) ščurěk; fig. (seltamer
Einfall) muha, čudna misěl (-i), prazna
skrb (-i).

Grillenfänger m. muhavěc, muhast

Grillenfängerei f. muhe pl.

grillenhaft čuděn, muhast, muhav.

Grillenkrankheit f. s. Hypochondrie.

Grimasse f. zmrděk, namrdljej, mrda,
namrdnen (spačen, skremžen) obraz;
—n schneiden zmrsovati se, pačiti se,
mrdati se, režati (-ím) se; na-, zmr-
niti se.

Grimm

— 287 —

Großgrundbesiſter

Grimm m. srd, togota, jarost, razkačenost, ljutost.

Grimmdarm m. danka, čmar.

grimmen intr. srditi se; trans. grizti (grizem); es grimunt mich im Bauche ščiplje me, kolje me, grize me, reže me (v trebuhu), trebuh me boli.

Grimmen n. (Bauch—) klanje, ujed (-í), grizenje (griža).

grimmig srdit, togotën, jar, razkačen, ljut; (v. d. Kälte) hud, ostër.

Grind m. krasta, srab, prišč, grinta; (Kräge) garje pl., peráčeč.

grindig krastav, srabljív, grintav, garjev, rúšav.

Grindkopf m. (ein Grindköpſiger) krastvěc, srabljivěc, grintavěc.

Grindkraut n. (Scabiosa) garjevo zelišče, grintavěc.

Grindwurz f. ščavje.

grinsen režati (-im) se, škrebiti se, ceriti, pačiti se, zobe kazati (kažem).

Grinser m. režalo, škrebljivěc.

Hrippe f. (Schnupſenfieber) hripa, epidemičen náhod, podežélna kihálka; posastna (mrzlica) vročica.

grob debel; (unhöflich) neotesan, zarobljen, surov, neuljuden, grob, robat; (ungedicht) neokretën, okorën, nespreten, nerodën; (von d. Stimmme) globök, debel, nizëk; (von der Ware) kosmat, grob, raskav; — es Leintwand hodnično platno; — anfahren laniti (na koga).

Grobheit f. debelost, grobost; zarobljenost, neotesanost, surovost, robatost.

Grobian m. zarobljeněc, neotesaněc, surovež.

Grobkalk m. debeli vapneněc.

Grobkohle f. zrnati premog, debelo oglje.

grobkörnig debelozrnat.

großlich adi. debelkast; adv. hudo, močno, zelo.

grobschrötidig na debelo mlet.

grobwöllig grobovolnat, debele volne.

Groll m. črt, pika, sovraštvo, mržnja, jeza, nastor.

grollen sovraštvo (jezo) kuhati, mrziti (koga), črtiti, sovražiti.

grollend srdit, gorěk, nastorën.

Gros n. mnoštvo; — d. Heeres glavna vojska; en gros na debelo.

Groſchen m. groš.

groß velik; sehr — velikanski, naramën, ogromën, orjaški; (v. Berge) visok; (v. d. Kälte) hud; wie —, so — kolik, tolik; so — ich bin kolikor me je; —er Mensch dolgin, velikan; — werden rasti, naraščati; narasti; —e Augen machen debelo gledati, čuditi se; — und klein veliko in malo, odrastli in otroci; —e Stücke auf jmdn. halten zelo čislati, v čislih imeti (imam) koga; ein —es Wort važen (imenitën) izrek, mogočna beseda; groß- véliki, (in der Bedeutung sehr) pre-, zelo, močno.

großartig velikanski, veličastën, velikolepën.

Großartigkeit f. veličje, velikolepje.

großaugig debeloòk, vélikih očij.

Großbart m. bradač.

großbärtig bradat.

großbüchig trebušën, trebušnat.

großblätterig velikolistën, velikolist.

Großbotschafter m. véliki poročnik od poslaněc.

Großcomthur m. véliki komtur oder komendnik.

Großconcept n. (Papier) véliki conceptni papir.

Große m. velikaš, mogočnik; boljar, velmož.

Große f. velikost, veličina; Sterner, — zvezda prvega reda; math. količina.

Großeltern pl. stari pl., ded in babcica, stari oče in stara mati.

Großenkel m. pravnuk; —in f. pravnuka.

Größenlehre f. nauk o količinah, matematika.

großentheils večjidel, večinoma.

Größenwahn m. samoveličljivost, blodnoveličje, veledomišljivost.

Großfürst m. véliki knez.

Großfürstenthum n. vélika kneževina.

Großfürstin f. vélika kneginja.

großfürstlich velikoknežji.

großfüßig nogat, velicih (dolzih) nog, dolgovezën.

Großfüßige m. dolgoveznik.

Großgewerbe n. véliki obrt.

Großgrundbesiſter m. vlástelj, vlastelin, véliki zemlján.

Großhandel

— 288 —

Grubenmauerung

Großhandel m. vélika kupčija, trgovaņa na debelo, velikotržje, veletrštvo.

Großhändler m. velikokupča, véliki trgovča, veletržee. [car.

Großherr m. padišah, sultan, turški
großherzig velikodušen, velikosrčen.

Großherzigkeit f. velikodušnost, velikosrčnost.

Großherzog m. véliki vojvoda; —in f.
vélika vojvodinja.

großherzoglich velikovojvodski.

Großherzogthum n. vélika vojvodina.

Großhirn n. véliki možjani pl.

großjährig doletën, polnoletën; —
jein leta imeti (imam), polnoletën biti
(sem); — werden v leta priti (pridem),
svoja leta spolniti; — erklären pro-
razglasiti koga polnoletnim.

Großjährigkeit f. polnoletnost; die —
erreichen spolniti svoja leta.

Großjährigkeitserklärung f. razglasitěv
polnoletnosti.

Großkanzler m. véliki kancelar.

Großkopf m. debeloglavče.

großköpfig debeloglav.

[križnik.

Großkreuz n. véliki križ; m. veliko-

Großkreuzritter m. véliki križár, veliko-
križnik (vitez).

Großmacht f. (Großstaat) vélika država, velemoč (-i), velevlast (-i).

großmächtig premogočën, oblastën,
velemočën; (sehr groß) velikanski.

Großmarschall m. véliki maršal.

Großmaul n. (Großprecher) širokoustnik, širokoustnež, bahač.

großmäulig velicih ust, razustën, širokoustën.

Großmeister m. véliki mojstěr, véliki
predstojnik.

Großmuth f. velikodušje, velikodušnost; (Edelmuth) blagosrčnost, plemenitodušnost.

großmüthig velikodušen, blagodušen,
visokomiseln.

Großmutter f. stara mati (-ere), babica.

großmütterlich babičin; babiški.

Großnase m. nosač, nosan.

großnasig nosat, dolgonos.

Großnesse m. prebratranča.

Großnichte f. prebratričina.

Großoctav n. vélika osmerka.

Großoheim m. praujěc, stari strije.

großöhrig uhat, dolgoúh.

Großquart n. vélika čveterka.

Großschnäbler pl. velekljuni pl.

großsprechen širokoustiti (se), ustiti
se, bahati (se).

Großsprecher m. širokoustnik, širokoustnež, bahač. [vanje.

Großsprecherei f. baharija, prevzeto-

Großsprecherin f. širokoustnica.

großsprecherisch širokoustën, bahav,
bahaški.

Großstädter m. velikomeščan.

großstädtisch velikomestën.

Großtante f. stara teta.

grüßtentheils večjidel, večínoma, ponajveč, navadno.

Großthuer m. ć. f. Großsprecher.

großthun bahati se, šopiriti se, ustiti
se, košatiti se, veličati se, prevzetovati.

Großvater m. stari oče, ded.

großväterlich dedov, dedinski.

Großvezier m. véliki vezir.

Großwürdenträger m. véliki dostojanstvenik.

grotesk čuděn, nenavaděn, nenaravěn,
čudnolik, grotesk.

Grotesken pl. čudne —, nenavadne —,
ne iz narave posnete podobe, groteske.

Grotte f. jama, špilja, otlina, pečina,
pecinka, podmol. [bica.

Grottenolm m. močeril, človeška ri-
Grübschen n. jamica, kotánjica.

Grube f. jama; rupa, kotanja; (Bergwerk) rudnik; (Grab) jama, grob; (Senk—) poníkva, požiralnik.

Grübelei f. vrtanje; tuhtanje, modrovanje, premišljevanje.

grübeln brbati, vrtati; fig. (klügeln)
glavo si beliti, modrovati.

Gruben- jamski.

Grubenarbeit f. rudokopnja, delo v
jami (v rudniku).

Grubenarbeiter m. rudokop, delavč
v rudniku.

Grubenbau m. delo v rudniku.

Grubenerz n. jamska (rudniška) ruda.

Grubenfeld n. jamsko polje; frisches
— celina.

Grubengas n. jamski plin.

Grubenkleid n. jamsko oblačilo.

Grubenlicht n. jamska luč (-i).

Grubenmauerung f. podzidje rudnika.

Gründer

— 290 —

Grundzins

Gründer m. ustanovitelj, ustanovnik, začetnik, utemeljitelj; —in f. ustanovnica, začetnica, utemeljiteljica.

Grunderträgnis n. zemljiščni dohoděk; (an Früchten) létina, pridelěk.

grundfalsch (unrichtig) do kraja zlagan, čisto izmišljen, popolnoma kriv, povsem neistinit; (unaufrichtig) vse skozi hinavski, věs zvit.

Grundfarbe f. glavna barva.

Grundfeste f. podstava, podzidje, temelj.

Grundfläche f. podlaga; (math.) osnovna ploskěv.

Grundform f. glavna oblika.

grundgelehrtemeljito (korenito, globoko) učen, preučen.

Grundgesetz n. osnovni zakon, temeljna postava, ustavni zakon.

Grundgestalt f. osnovni lik.

Grundgröße f. osnovna (prvotna, zacetna) količina.

Grundhaar n. pódlanka.

Grundherr m. zemljiški gospod, grajščak, vlastelj; —in f. grajščakinja, vládica.

grundherrlich grajščinski, vlasteljski.

Grundherrschaft f. zemljiščna gospaska, grajščina, vlasteljstvo.

Grundholde m. (Basaß) zemljiški podložnik, vazál.

Grundidee f. glavna misel (-i).

grundieren (dno) ozadje napraviti, podbarvati, dnišče zbarvati.

Grundlage f. podstava, podlaga, osnova, temelj.

Grundlegung f. pokladanje temelja; ustanavljanje, ustanovitěv.

gründlich adi. temeljit, korenit, natančen, popoln; adv. do dna, do konca (kraja), natanko, popolnoma.

Gründlichkeit f. temeljitost, korenitost, natančnost, popolnost, vsestrano uvaževanje.

Gründling m. (Gründel) šivánkica, iglica, piškur, jelsnica, šarin, sploh na dnu (Grund) vode živeča ribica, osobito Gobio in Cobitis.

Grundlinie f. (črta) osnovnica; die —n pl. osnova.

grundlos brez dna, neskončen, brezkrajen, neizmeren; (unbegründet) brez

temelja (podlage), neosnovan, prazěn, nedokazan, ničev, ničevěn.

Grundlosigkeit f. brezkončnost, neizmernost; neutemeljenost, neosnovnost, praznost, ničevost, ničevnost.

Grundmauer f. podzidje, glavni zid.

Gründonnerstag m. véliki četrtěk.

Grundpfahl m. podzidni kol.

Grundpflaster n. tlak.

Grundprincip n. (osnovno) glavno nacelo, vodilo.

Grundrecht n. pravica združena z zemljiško posestjo.

Grundregel f. poglavitno pravilo, glavno vodilo.

Grundrente f. dohoděk od zemljišč, užitěk od zemljišč.

Grundriss m. načrt, črtež, osnutěk; fig. jedro, posnetěk.

Grundsaß m. glavno vodilo, načelo; (Axiom) temeljna —, podstavna resnica; (Gesinnung) mišljenje.

grundfälschlich načeljen, po vodilu, po načelu (pravilu).

Grundfäule f. glavni stolp, podstavni steběr.

Grundstein m. temeljni kamen, vkladni kamen. [davěk.

Grundsteuer f. zemljarina, zemljiški

Grundstoff m. prvina, element.

Grundstück n. zemljišće.

Grundtert m. izvirnik, izvirna (prvotna) beseda, prvopis.

Gründung f. ustanovitěv, utemeljitěv, utemeljenje, osnova, naprava.

Grundursache f. glavni (poglavitni) vzrok, prvi povod.

Grundwahrheit f. podstavna od temeljna resnica.

Grundwasser n. podtalna voda, podzemna voda.

Grundwerk n. (im Mühltenbaue) podžlebje. [bitje.

Grundwesen n. prvotno (osnovno)

Grundwort n. (beseda) osnovnica.

Grundzahl f. osnovno število; (num. cardinale) glavni števnik.

Grundzehent m. desetina od zemljišča, poljska desetina.

Grundzerstückelung f. razkosanje —, razdrobitěv (razdelitěv) zemljišča.

Grundzins m. zemljiška davščina.

Grundzug

— 291 —

gurkenförmig

Grundzug *m.* bistvena črta, glavna poteza; die Grundzüge *pl.* glavna vodila (pravila); načrt, posnetěk, načrt v glavnih potezah.

grünen zeleneti; ozeleneti.

Grünfink *m.* strnad.

grüngelb zelenorumen, zelenožolt.

grüngestreift zelenoprogast, zelenopisan.

Grünkraut *n.* zelenjad (-i), zelenjava, zelenje.

grünlich zelenkast, zelenkljat.

Grünling *m.* zeleni dlesk, zelenček.

Grünspan *m.* zeleni volk, kotlovin ska růja.

Grünspecht *m.* zelena žolna. [kati.

grunjen kruliti, hrohati, eviliti, revs-

Grünzeug *n.* zelenjava, zelenjad (-i).

Gruppe *f.* skupěk, skúpina.

gruppenweise *adv.* v skúpinah, v skup kih, skupinoma.

gruppieren skupiti, gromaditi; v skú pine, porazstaviti, — dejati (denem); *impf.* v skúpine staviti (porazstavljati), — devati.

Gruppierung *f.* razpostavljenje oder porazdelitěv (razreditěv) v skúpine.

Grus *m.* pržina, prga, gruh, grušěc.

Gruß *m.* pozdrav, pozdravilo, pozdravljenje; englischer — angeljsko češčenje, zdrava Marija; den — entbieten pozdraviti; pozdravljati; den — erwidern odzdraviti; odzdravljati.

grüßen pozdraviti; pozdravljati; sei ge- grüßt zdrav bodi! pozdravljen! zdravo!

Grüßer *m.* pozdravljalěc.

Grußformel *f.* pozdravilo, pozdravljenje, pozdrav.

Grühe *f.* pšeno, pira, kaša; fig. er hat — im Kopfe imá sol v glavi, na drobno je sejan, ima glavo na pravem konci.

Grüßstempfe *f.* stopa, stope *pl.*

Grüßwurst *f.* kášnica, kašnata klobasa.

Guana *m.* neki tičji gnoj, tičjek, gvano.

Guardinn *m.* gvardijan.

Hubernium *n.* deželno poglavarstvo. guken lukati, kukati; polukati, pokukati.

Gucker *m.* kukalěc; j. Guckfenster.

Guckfenster *n.* línica, kukalo.

Guckkasten *m.* kukalnica.

Guckloch *n.* línica, luknjica, kukalce.

Guerilla *f.* (Guerillakrieg *m.*) vojska z manjšimi raztresenimi krdeli.

Gugelhopf *m.* (Gugelhupf) šartělj u. šartelj (-ljna).

Guillotine *f.* giljotina.

guillotinieren z giljotino glavo odsekati, giljotinirati.

Guirlande *f.* spleteno cvetje, povito cvetje, venci *pl.*, cvetne kite *pl.*

Guitarre *f.* gitara.

Gulden *m.* goldinar, forint.

Gülte *f.* davščina, odrajtovilo.

gültig j. giftig.

Gummi *n.* gumma, (drevesni) klej.

gummicht gumast, klejast.

gummieren z gumo mazati (mažem), klejiti; namazati, naklejiti.

Gummigutt *n.* gumiguta.

gummihaltig gumovit, klejat.

Hundelrebe *f.* (Gundermann *m.*, Gleichóma hederacea) grenkúljica, stráčič, povójčěk.

Günfel *m.* (Ajuga) skrečnik, vimčič, maselnik, bučnik.

Gunft *f.* naklonjenost, blagovoljnost, milost, dobrohotnost, nagnenje, prijazën (-i); jemdm. zu —en komu na ljubav (na korist); sich um jemds. — bemerben prikupovati se komu, skušati se mu prikupiti; lizati se, prilizovati se (komu); er hat sich seine — erworben priljubil od. prikupil se mu je; er steht in hoher — v veliki milosti je.

Gunftbezeichnung *f.* skazovanje milosti, usluga, dobrota, milost, odlikovanje.

günstig prijazën, naklonjen, dobër, dobrohotën, nagnen, ugodën; jemdm. — sein biti (sem) komu dobër, biti mu prijatelj, rad ga imeti (imam); (b. Zeit, Gelegenheit 2c.) ugodën; — sein prijati, goditi, ugajati; (vorteilhaft) koristën.

Günstling *m.* ljubljeněc, miljeněc; dem. ljubljenček; *f.* ljubljenka.

Hurgel *f.* grlo, grtaněc, goltaněc, žrelo, požiralnik.

gurgeln grgrati, grgotati (-am und grgočem).

Hurke *f.* kumara, krastavěc.

Hurkenbeet *n.* greda (leha) za kumare.

gurkenförmig kumarast, kumari podobën.

19*

Gurkenkraut

— 292 —

Gutrechnung

Gurkenkraut n. kópër, smrdilj.

Gurkenkalat m. kumarčna salata, ku-
mare pl.

Gurt m. pas, prepas; (Pferde-) pod-
proga, podprog, podpas; (zum Tragen)
obramnik, naramnica, prtovnica, opr-
tovnica; (in Wölbungen) oprog.

Gürtel m. pas, pojas, opasivnica.

gürtellos brez pasa, neopasan, raz-
pasan.

gürteln (gürten) pasati (pašem); opa-
sati, prepasati.

Gürtelthier n. pasanče; Roll— tripas.

Gürtler m. pasar.

Gürtlerhandwerk n. pasarstvo.

Gurtriemen m. podprog, podprožni
jermen.

Gufs m. litje, zlivanje; (Regen—)
naliv, ploha; (Thränen—) potok solz;
(Auszgußs, —röhre) liják.

Gufsseisen n. lito železo, kltina.

Gufsform f. kalup, tvorilo.

Gufsregen m. naliv, ploha.

Gufsstahl m. lito jeklo, jeklena kltina.

Gufsstein m. lijak, pomijněk.

Gufsware f. vlita roba, zlitěk, vlítina.

gut dobër; (nütlich) koristën, pro-
spešën; (angenehm) lep, ugodën, pri-
jetën; kurz u. — skratka, z jedno be-
sedo; er hat ein —es Aussehen zdrav
je videti; im —en etw. sagen zlepa po-
vedati; zu —e halten ne zameriti, ne za
zlo vzeti (vzamem), prizanesti; *impf.*
ne za zlo jemati (jemljem), prizana-
šati; —stehen dobër stati (stojim), porok
biti (sem), jamčiti; eine —e Weile pre-
cej dolgo; —e Nacht lahko noč.

Gut n. dobro; (Ware) blago; das be-
wegliche — premakljivo blago, premič-
nina; das unbewegliche — nepremak-
ljivo blago, nepremičnina; (Habe und
—) imetěk, imovina, posestvo, imetje;
(Landgut) zemljišče, posestvo, kmetija.

Gutachten n. mnenje, misel (-i); sein
— abgeben svojo misel (sodbo) po-
vedati (-vem), svoje mnenje izreči.

gutächtlich einbegleiten s svojim mne-
njem vred predložiti, priložiti svojo
misel.

gutartig dobër, dobre čudi; (v. Krank-
heiten) lahěk, nenevarěn.

Gutbesinden n. previděk, presoděk.

Gutdünken n. razsodnost, sodba, spre-
vidnost, razsoděk, dozdevěk, spreviděk;
nach deinem — kakor se ti zdi, kakor
sprevidiš, (nach Belieben) kakor te je
volja, kakor misliš da je prav.

Güte f. dobrota, dobrina; in — z
lepo, z lepim; durch — po dobroti;
er ist die — selbst sama dobrota ga je;
(Wert) vrednost, izvrstnost.

Hüterabtretung f. odstop posestva,
prepustitëv premoženja.

Hüteranweisung f. nakaz na imetje
(blago).

Hüterbeschauer m. ogledovalč blaga.

Hütergemeinschaft f. vkupnost imetka
(premoženja), spolovinstvo.

Guter z. dobra ruda (kovina).

gutgelaunt dobre volje, pri volji,
dobrovoljën, židane volje.

gutgesinnt dobro misleč, blago misleč,
dobromiseln.

Guthaben n. imovina; (Forderung)
terjatëv; mein — beträgt imam dobiti,
meni gre.

gutheißen odobriti, pohvaliti, potrditi;
*impf.* odobravati, hvaliti, potrjevati.

Gutheißen n. odobrenje, pohvala, po-
trditëv, potrjenje.

gutherzig dobrega srca, dobrosrčen,
milosrčen, dobrodušen.

Gutherzigkeit f. dobrosrčnost, milo-
srčnost, dobro srce.

gütig dobrotljiv, dobrotěn, milostív,
doběr, blag.

Gütigkeit f. dobrotljivost, milostlji-
vost, dobrotnost, milost.

gütlich prijateljski, prijazën; sich —
vergleichen z lepo se pogoditi (porav-
nati, spraviti); sich — thun pogoditi
si, postreči (-strežem) si, privoščiti si.

gutmachen popraviti, poravnati; (ver-
föhnen) udobriti, utolažiti, spraviti se
s kom.

gutmeinend dobrohotën.

gutmühzig dobrosrčen, dobrodušen,
dobromiseln, blagosrčen, blagodušen,
blag.

Gutmühligkeit f. dobrodušnost, blago-
srčnost, blagost.

Gutrechnung f. pripisanje (vštetje) na
korist, zapisěk v imovino (Haben opp.
Soll), zapisěk pod »dal«.

Haarsieb

— 294 —

Haff

Haarsieb n. sito.

Haarspalterei f. cepljenje dlake; pre-
natančno preiskovanje, presojevanje.

Haarstrich m. tanka poteza, tanka črta.

Haartour f. lasnica, lasúlja.

Haartuch n. žimnata ruta.

Haarwickel m. zavitěk, ovitěk lás.

Haarwuchs m. rast (-i) lás.

Haarwulst m. svitěk lás.

Haarzelle f. dlačnica.

Haarzopf m. kita, pletenica.

Habe f. imetěk, imenje, imovina, pre-
moženje.

haben iméti (imám), gleštati; (als
Hilfszeitwort) biti (sem); habt Acht
pozor! da haſt na! vzemi! da habt
nate! vzemite! Hunger, Durſt — lačen,
żején biti; Unglück — nesrečen biti
udgl.; — Sie die Güte bódite tako
dobri; hier ist zu — tukaj je na prodaj,
tukaj se prodaja, tukaj se dobiva; seil
— na prodaj iméti; es hat keine Eile
ne mudí se, ni taka naglica; nicht —
ne iméti (nimam).

Habenichts m. nimanič, revež.

Habgier f. lákomnost.

Habgierig lákoměn, gladověn.

habhaft werden jemandes zasáčiti, pri-
jéti (primem), zalotiti, zateti (-tnem),
ahvratiti koga; — werden einer Sache
polastiti se česa, dobiti kaj.

Habicht m. jastreb, jaſtran; Habichts-
jastrebov; jastrebji.

Habichtseule f. skovík.

Habichtsfang m. lov na jastrebe.

Habichtskraut n. regrat.

Habichtsnase f. kljukanos, kljukast
nos, orlov nos.

Habil f. tauglich.

habilitieren sich osposobiti se, nasta-
niti se, habilitovati se.

Habilitierung f. osposobljenje, na-
stanjenje, habilitovanje.

Habit m. obleka, oblačilo.

Habituell navaděn, navajen.

Habitus m. navada, vajenost; (Hal-
tung) obnášanje.

habſelig premožen, imetěn.

Habefeligkeit f. premožnost, imetnost.

Habſucht f. lákomnost, gladovnost,
samogoltnost. [goltěn.

habſüchtig lákoměn, gladověn, samo-

Habsüchtige m. lákomnik, lakotnik;
f. lákomnica, lákotnica.

Hackt m. sek, usék.

Hackbeil n. sekalo, sekača.

Hackblock m. tnalo, klada, panj.

Hackbrett n. sekálnica; (musikalisches
Instrum.) címbale pl.

Hake f. (Art) sekira, tepača; (Haue
m. e. breiten Eisen) motika; (m. einem
schmäleren Eisen) rovnica; (mit zwei
Zähnen) kramp.

haken sékati; razsékati, sesékati;
(in kleine Stücke) sekljati; (mit dem
Schnabel) kljuniti, kavsniti; impf.
kljuvati, kavsati.

Hackenstiel m. toporišče, sekirišče.

Hacker m. sekč, sekalč.

Häckerling m. rez (-í), rézanica, ré-
zanje, rézanka.

Häckerlingsbank f. slamoréznica, sla-
morezni stol.

Hackmesser n. sekalo, sekulja.

Hückſel n. f. Häckerling.

Häckſelmesser n. kosa, škoporezna kosa.

Hader m. capa, cunja, cota; (Zant)
prepír, kreg, ravš, razprtija, svaja.

Haderbalg m. prepirljivěc, svadljivěc.

Haderer m. f. Haderbalg.

haderhaft prepirljyj, svadljiv.

Haderlump m. fig. capín, zanikarnež.

Haderlumpen m. capa, cunja, prtena
starina.

Haderlumpensammler m. cunjar.

hadern prepírati se, krégati se, v
kregu, v svaji živéti, svajevati se.

Hadersammler m. cunjar.

Hadersucht f. prepirljivost, svadljivost.

hadersüchtig prepirljív, svadljiv.

Hafen m. pristan, pristanišče, luka;
(Topf) loněc, piskěr; Hafen- pristanski.

Hafenbinder m. piskrovéz, piskrovezěc,
loncevéz, loncevezěc.

Hafendeckel m. pokrov, pokrověc.

Hafenstadt f. mesto s pristanom od
z luko.

Haſer m. ověs, zob (-í); Haſer- ovsén.

Haſeradker m. njiva z ovsom obsejana;
(n. d. Ernte) ovišče, ovsenišče.

Haſerbrot n. ovsenják.

Haſersfeld n. f. Haſeradker.

Haſerstroh n. ovsenica, ovséna slama.

Haff n. lokva.

Hafner

— 295 —

halb

Hafner m. lončár; —in f. lončarica.

Hast m. zapona, zaponěc, kljuka.

Hast f. zapor, vôza, ječa, zaklep; in
— nehmen zapreti, pod zaklep dejati
(denem); *impf.* dévati, zapirati.

Hastbefehl m. zaporni ukáz, ukáz zapreti koga.

Hastbrief m. zaporni list. loveč list,
tiralnica.

Hasten prijéti (primem) se česa, opéti
 opnem) se na kaj; *impf.* držáti (držím)
se česa, prijémati se, opénjati se, opí-
rati se na kaj; es — einige Schuldén
auf dem Hause hiša imá nekaj dolgov,
nekaj dolgov je pri hiši, — je vpisanih
na hišo; für jemanden — porokovati,
porok biti (sem), zastaviti se za koga.

Haftung f. poroštvo, zaveza, zastava,
odgovornost.

Haftungsentbindung f. odveza odgovornosti od. poroštva.

Haftungsurkunde f. zavezno oder poročno pismo, zaveznica.

Hag m. (Gehege) gaj; (Zaun) plot,
meja, ograja.

Hagapfel m. lesníka, lesnjáča.

Hagapfelbaum m. lesníka, lesnjača,
divje jabelko. [brov.

Hagebuche f. gaběr; Hagebuchen= gabebuchenholz n. gabrovina.

Hagebuchenwald m. gáberje, gábrovje.

Hagebutte f. šipěk, šćipěk; (Frucht)
šipečja jagoda.

Hagedorn m. glog, beli trn; coll.
glogovina.

Hagel m. toča; Hagel= točin, toče.

hageln impers. toča gre; toča se
usiplje.

Hagelschaden m. škoda po toči, ujma
po toči.

Hagelschadenversicherung f. zavarovanje
zoper točo.

Hagelschlag m. toča. [točo.

Hagelwetter n. hudo vreme (-na) s
Hagelwolke f. točenosni oblák.

hager suh, meděl, slok, mršav.

Hagerkeit f. suhota, medlost, slokóst,
mršavost.

hagern hírati, hujšati (se), medléti,
mršavéti; zahirati, shujšati (se), omed-
leti, omršavéti.

Hagerose f. s. Hagebutte.

Hagestolz m. samoživěc, brezženč,
stari mladenič.

Häher m. šoja, šoga, šojka.

Hahn m. petélin, kokot; dem. petelinčěk; (am Gewehr) petélin, kokot; (am Fass) pipa, zapipěk; — im Korbe jein priljubljen biti (sem), gospodár biti; darnach kräht kein — nihče se ne zmeni za to, nihče ne vpraša po tem; den rothen — jemdm aufs Dach sezen zažgati od. zapaliti komu hišo, r(u)dečega petelina mu na streho postaviti, posvetiti komu; Hahnen= petelinji, petelinski.

Hahnenfuß m. zlatica, zlatičnica, sa-
mojéd, pizdogriz; (Feigentwurzel) lopa-
tica, bradovičnik.

Hahnengeschrei n. petelinovo petje, ki-
kirikanje.

Hahnengewächse pl. zlatičnice pl.

Hahnenkamm m. petelinov grebén,
petelinova roža; (Pšfanze) lošeč, auch
petelinov grebén, kuroslek, glušič.

Hahnenruf m. f. Hahnengeschrei.

Hai m., Haifisch m. morski volk.

Hain m. log, gaj, dobrava.

Hainbuche f. s. Hagebuche.

Häkchen n. káveljčěk, kljúkica; ein —
auf jemdn. haben piko na koga iméti
(imám), gorák mu biti (sem).

Häkel n. f. Häkchen.

Häkelei f. zbadanje, pikanje.

häkelig f. heikel.

häkeln pikati, zbádati; (sticken) kváč-
kati, kavljičati. [kanje.

Häkelnadel f. kvačka, igla za kvač-
Haken m. kavelj, kljuka, kvaka; höl-
zerner — klin; fig. ovirěk, zadržěk,
spotikljej.

hakenförmig kaveljnast, kljukast,
kvakast.

Hakenpflug m. plug brez koles.

Hakenzahn m. čekan, oklo.

halb pol, polovica, polovina, polovi-
čen; z. B. ein —es Brot pol hleba, po-
lovica kruha; eine —e Stunde pol ure;
das Gefäß ist — leer posoda je (na)
pol prazna; etwas — von einander
schneiden prerezati kaj čez pol, čez po-
lovico, na dvoje; auf —em Wege na
pol poti, na sredi poti; ein —er Feier-
tag na pol praznik, nedeljčec (Kt.) 1c.

Halb-

— 296 —

halmen

Halb- pol-, polu-, polovičen.

Halbbauer m. polovičar, polzemlják.

Halbblind poluslep.

Halbbürtig polurodní; ein —er Bruder
(n. d. Vater) brat po očetu, (n. d. Mut-
ter) brat po materi.

Halbronsonant m. polusoglasnik.

Halbdunkel n. somrak, polmrak.

Halbe f. polovica, polovina; (Gefäß)
polič.

Halben, halber praep. zavoljo, za-
halberhoben polzvišan.

Halbfeiertag m. sopraznik, nedeljěc.

Halbfenster n. polokno.

Halbflügler m. polukrilěc.

Halbfranzband m. vez (-i) na pol z
usnjem; ein Buch in — knjiga vezana
na pol z usnjem.

Halbgelehrte m. nedoúk.

Halbgeschwister pl. polubratje, polu-
sestre pl., na pol —, po polu (poli)
bratje in sestre.

Halbgetreide n. zmes (-i), soržica.

Halbgläubige m. poluvérnik; f. polu-
vérnica.

Halbgott m. polubog.

Halbheit f. polovičnost.

Halbhube f. pol zemljišča, pol kmetije.

Halbhüfner m. f. Halbbauer.

halbieren polóviti, polovíniti, na dvoje
deliti; razpolóviti, razpolovíniti, na
dvoje razdeliti.

Halbinsel f. polotok, polostrov.

Halbjahr n. poluletje, polletje.

halbjährig polletěn, poluletěn.

halbjährlich vsakopoluletěn, vsakega
pol leta.

Halbkenntnis f. polovična oder nepo-
polna znanost.

Halbkreis m. polukróg, polukrožje.

Halbkreisförmig polukrožen.

Halbkreislinie f. polukrožnica.

Halbkreuzer m. polkrajcar, polukrajcar.

Halbkugel f. polobla, polkrogla. [last.

Halbkugelformig poloblast, polkrog-

Halblaut m. polglasnik, poluglasnik.

halbaut zamolkěl, poluglasěn.

halbleer na pol prazěn.

Halbmensch m. polčlovek.

Halbmesser m. volumér, polupremer-
nik, poluprečnik.

Halbmond m. polumesec.

halbmondförmig polumesečen.

halbnaht polunag, na pol nag.

halboffen priprt, na pol odprt.

Halbpacht m. spolovina.

Halbpächter m. spolovinar.

Halbpart m. polovica.

Halbpferd n. polukonj.

Halbpfund n. pol funta.

Halbpfündig polfuntěn.

halbreif nedozrél, na pol zrél.

Halbsäure f. okisaněc.

Halbschatten m. prisenčje, polusenčje.

Halbschlummer m. dremověc, dremota.

Halbschweiter f. polsestra.

halbseiden na pol svilnat.

Halbsichtbar na pol viděn, poluviděn.

Halbstiefel pl. čižme, kratke škorne,
kratki čevrlji.

halbstündig polurěn, pol ure.

halbtidig pol-, poludnevěn.

halbtoßt pol-, polumrtěv.

Halbton m. pol-, poluglás.

halbtonig pol-, poluglasěn.

Halbtrauer f. malo žalovanje.

halbverbrannt na pol ožgán, — ogorél.

halbvergangen polpretekěl, polminul.

Halbvoral m. pol-, poluglasnik.

halbwahr na pol res.

halbwegs adv. količkaj, kólčikaj, le
nekoliko, na pol.

Halde f. (abschüssige Seite e. Berges)
reběr (-i), strměc, strmina; (mont.)
kup gluhega, jalovega kamenja.

Hälfte f. pol (-i), polovica, polovina,
poluta; zur — do poli, na pol.

Hälfter f. uzda, oglav (-i), oglavnik.

halbfern úzdati; zaúzdati, obúzdati,
oglaviti.

Hальfterstrich m. povoděc.

Hall m. žvenk, zvok, zvuk, brenk,
don, jék.

Halle f. (Hütte) lopa, veža; (Saal)
dvorana.

Hallelujah! aleluja!

hallen donéti, glasiti se, razlegati se;
dumpf — bobnéti.

hallo! (Halloh!) interi. aló! haló!

Hallor m. solinar, solovár.

Halm m. bil (-i), bilka, steblo, betvo;
dem. bilkica, stébelce, bétevece.

halmen steblati, v bil oder v steblo
iti (grem).

Hals

— 297 —

hamen

Hals m. vrat, šinjak; (Kehle) grlo; aus vollem Halse lachen na ves glas se smejati (smejim), kohotati se; aus vollem — schreien na vse grlo od. na vsa usta se dreti (derem); über — u. Kopf na vrat na nos, strmoglavo; es kostet den — gré za glavo, za življenje; es geht ihm an den — življenje njegovo je v nevarnosti; bis an den — in Schulden stecken ves v dolgeh tičati (tičim), zadolžen biti (sem); (am Pfluge) klešče pl.; (an der Geige) vrat, žabica; Hals= vratni.

Halsband n. zavrátnik, zavratnica; (für Hunde) ogrlják; (mit eisernen Nägeln) grebenica.

Halsbinde f. zavrátnica, zavrátnik.

halsbrechend, halsbrecherisch vratolomen, prenevarën.

Halsbürge m. kdor je s svojo glavo porok, zaglavni porok.

Halsdrüse f. vratna žleza; (als Krankheit b. Menschen) bezgavka; (b. Pferden) smolika; (b. Schweinen) kušarji pl., krof.

halsen objémati, grliti; ogrliti, objéti (-jamem).

Halsentzündung f. vnética v grlu, vratna vnética.

Halsgegend f. (vorn) grlo; (hinten) zatilnik, zatilnjak.

Halsgericht n. krvava oder zaglavna sodba, zaglavna sodnija.

halsgerichtlich, Halsgerichts= krvavosodnji, zaglavnosodnji. [red.

Halsgerichtsordnung f. zaglavni sodnji

Halsgeschwulst f. otók na vratu, otékěl vrat.

Halsgeschwür n. tur, tvor od. vred na vratu, v grlu.

Halshemd n. opleček, rokavci pl. (St.).

Halskette f. ovratna verižica, ovrátnica.

Halskragen m. ovratnik, kolér.

Halskrause f. krežlec.

Halsschmuck m. ovratno lepotičje, ovratni kinč.

Halsschnur f. ovratna vrvica.

halsstörrig, —störrisch trdovratën, trdokorën, trdoglavën, uporën.

Halsstörrigkeit f. trdovratnost, trdoglavost, upornost.

Halssuch n. ovratna ruta, ovrátnica, ruta za okoli vratú.

Halsverbrechen n. zaglavno hudo-delstvo.

Halswehe n. bolečina v grlu, grlobolja.

Halszappen m. jeziček, grčanek, čepič. halt! inter i. stoj! stojte!

Halt m. držek, držaj, držálo; (Festigkeit) trpež, trpežnost, trdnost, stanovitnost; — machen ustaviti se, obstáti (-stojím); *impf.* obstájati, postájati; keinen — haben ne držáti (držím), brez podstave biti (sem), ne dolgo trpeti.

haltbar trpežen, trpěć, krepěk, držěč, stanovitën.

Haltbarkeit f. trpežnost, jakost, krepkost, stanovitnost.

halten držáti (držím); (umfassen) obséri (-sežem), zapopasti (-padem); *impf.* obségati, zapopádati; ein wenig — podržáti (-držim), pridržáti; Gericht — sóditi; Rede — govoriti; Schule — učiti; Bieh — živino pasti (pasem); Rath — posvetovati se; haus— go- spodariti, hiševati; Wache — stražiti, na straži biti (sem); für etwas — iméti (imám); proglasiti; (meinen) méniti, misliti; Wort — mož beseda biti, pri besedi ostáti (ostanem), *impf.* ostájati; nicht Wort — figa-mož biti; in Zucht — strahovati, v strahu iméti; Stand — držati (držím) se, ne premakniti se, ne udati se; ein Gesetz — držati se postave, po postavi ravnati; sich tapfer — junaško se nositi; sich — držáti se; (sich aufführen) obnašati se, zadržati se, vesti (vedem) se; (dauern) trpéti, trajati; es wird schwer — iz tega bo težko kaj.

Halter m. držec, držatelj; (Wertzeug) držáj, držalo.

haltig, hältig držéč, obsežën; —es Gesstein dobra ruda, kamen ki ima kaj rude v sebi.

haltlos ničen, prazën.

Haltlosigkeit f. ničevnost, praznost.

Haltpunkt m. opora, oporišče; vzrok.

Haltung f. držanje; (eines Schauspiekers) obnašanje, vedenje; (Halt) trpež, trpežnost.

Halunke m. malopridnež, malovrednež, potepúh, potepín.

Hamen m. sak, mreža.

hamen s sakom od. z mrežo loviti.

hämisch

— 298 —

Handelsagent

hämisch posmehljív, zasmehljív, zasmehovalěn, kovarěn.

Hammel m. skopěc, kostrún. [koža.
Hammelfell n. skopčeva od. koštrunova
Hammelsleisch n. skopčevina, koštr-
novina, bravina.

Hammer m. kladvo, kladivo; dem
kládvice, kládevce; (hölzerner) bat,
mlat, čekič; (im Ohr) batič; (an der
Thür) klepálo, tolkáč; Mühl—škrl,
oskrv. [divom.

Hammerart f. balta, sekirica s kla-
hämmerbar kověn, kovalěn, kar se
dá kovati.

Hämmerer m. kováč.

Hammersisch m. kladvenica, jarěm.

Hammerherr m. fužinar, gospodar
kladiva.

Hammerknecht m. fužinski delavěc.

Hammermeister m. fužinski mojstěr.
hämmern kováti (kujem), s kladvom
tolči (tolčem).

Hämmerordnung f. kovaški red.

Hammerschlag m. udarěc s kladvom;
(Schlacken) okujine pl., škaja, troskěv,
žlindra.

Hammerschmied m. fužinarski kováč.

Hammerstiel m. kladvišče, batišče.

Hammerwerk n. fužine pl., plavež.

hämorrhoidal zlatožilěn, hemoroj-
dalěn.

Hämorrhoiden pl. zlata žila, šuljevi pl.
Hamster m. hrček; fig. požerúh; sko-
pín; Hamster= hrčkov.

Hand f. roka; dem. rokica, ročica;
flache — dlan (-i); hohle — peščica;
eine — voll peščica, šaka; beide Hände
voll pergišče; geballte — pest (-í);
rechte — desnica; linke — levica; zur
rechten —, zur linken — na desni, na
levi; — an etwas legen lotiti se česa,
prijeti (primem) se česa; aus freier —
prostovoljno, dobrovoljno; überhand-
nehmen zarediti se, razpresti (-predem)
se, naleči (-ležem) se; *impf.* zaréjati
se, množiti se; vorderhand za sedaj, za
zdaj; unter der — izpod roke, skrivaj,
skrivši; mit beiden Händen z obéma
rokama, oberoč, oberočki; zu Handen
v roke; die Hände in den Schoß legen
roke križem držáti (držím); eine —
wäscht die andere roka roko umiva;

Hände ringen roke si lomiti; aus der
— in den Mund leben komaj zasluži,
že sne; von — gehen odsédati se, iz-
pod rok iti (grem), napredovati; zur
ungetheilten — nerazdelno (vsi za jed-
nega, jeden za vse); im — umdrehen
hipoma; Hand= ročni, priročni.

Handarbeit f. delo z rokami, ročno
delo, rokodelstvo.

Handarbeiter m. delavěc z rokami, ro-
kodelěc; —in f. delavka z rokami, ro-
kodelka.

Handausgabe f. (eines Werkes) malo
od. ročno izdanje.

Handball m. žoga.

Handbecken n. umivalnica, medenica.

Handbeil n. sekira, ročnica; bradlja,
širočka.

Handbibliothek f. ročna knjižnica.

Handbillet n. lastnoročno pismo.

Handbohrer m. svedrěc, ročni sveděr.

Handbuch n. príročna knjiga, ročne
bukve pl.

Händchen n. róčica, rókica.

Händedruk m. stisnenje od. stiskanje
rok; diesen Worten folgte ein — to
rekši mu je stisnil roko. [na roki.

Handeisen n. lisica, spona od. železje

Händeklatschen n. plóskanje z rokami.

Handel m. kupčija, kupčijstvo, trgo-
vina, trštvo; — im kleinen, — im großen
kupčija na debelo, — na drobno; —
treiben kupčevati, tržiti, trgovati;
(Zänkerei) prepir, razpor, razprtija,
kreg; — und Wandel življenje, dejanje,
početje; —eins werden pogoditi se;
Handels= kupčijski, trgovski, trgo-
vinski.

Händelmacher m. prepirljivěc, svad-
ljivěc; —in f. prepirljivka, svadljivka.

handeln kupčevati, tržiti, trgovati;
mit Tuch — suknáriti; mit Getreide —
žitáriti; mit Pferden — konjáriti κ.;
von etwas — govoriti o čem, govor-
jenje je o čem; (thätig sein) delati,
ravnati; v. refl. sich — iti (gre) za kaj,
tikati (tiče) se česa, zadevati kaj; es
handelte sich (im Gespräche) um
beseda je bila o ..., menili smo se,
govorili smo o ...

Handelsagent m. kupčijski opravnik
od. agént.

Handelsallianz

— 299 —

handlos

Handelsallianz f. kupčijska zveza.

Handelsartikel m. róba, blagó.

Handelsbeflissene m. kupčijski učenče.

Handelsbefugnis f. kupčijska oblast
(-i) oder pravica; oblast oder pravica
kupčevati.
[vanje.

Handelsbetrieb m. kupčevanje, trgo-
Handelsbilanz f. kupčijska razměra,
bilánača.

Handelscompagnie f. trgovska od. kup-
čijska družba.

Handelscorrespondenz f. trgovski dopis;
coll. trgovsko dopisovánje.

Handelsfrau f. kupčevalka, trgovka.

Handelsfreiheit f. svóbodna kupčija,
svóboda kupčije od. trgovine.

Handelsgehilfe m. kupčijski pomaga-
lėc od. pomagáč.

Handelsgericht n. kupčijska sodnija,
kupčijsko sodišče.

Handelsgeschäft n. kupčija, trgovina.

Handelsgesetz n. kupčijska postava.

Handelsgesetzung f. kupčijsko po-
stavodavstvo.

Handelsgemölbe n. prodajálnica.

Handelsherr m. trgovče, kupčevalče,
véliki kupče.

Handelskammer f. kupčijska zbornica.

Handelslehrling m. kupčijski učenče.

Handelsleute pl. trgovci, kupčevalci.

Handelsmann m. trgovče, kupčevalče.

Handelsmarine f. kupčijsko mornar-
stvo.
[sterstvo.

Handelsministerium n. kupčijsko mini-
Handelsplaž m. kupčijsko mesto,
tržišče.

Handelsrecht n. kupčijsko pravo.

Handelsstaat m. kupčijska država.

Handelsstadt f. kupčijsko mesto, tržišče.

Handelsstand m. trgovski od. kupčijski
stan; trgovci, kupčevalci pl. [vost.

Händelsucht f. prepirljivost, svadljihändelsüchtig prepirljív, svadljív.

Händelsüchtige m. prepirljivěc, svad-
ljivěc.

Handelsunternehmung f. kupčijsko od.
trgovsko početje.
[promet.

Handelsverkehr m. kupčija, kupčijski

Handelsvertrag m. kupčijska pogodba.

Handelsvolk n. kupčijski národ.

Handelsweise f. ravnanje, obnašanje,
početje.

Handelswesen n. kupčijstvo, trgov-
stvo, trštvo. [ski.

handeltreibend kupčevalěn, kupčeval-

Händeringen n. vitje od. lomljenje rok.

handfest čvrst, jak, krepěk; einen —
machen zapreti koga.

Handfeste f. potrditěv 1.) s podánjem
roke, 2.) z lastnoročnim podpisom.

Handfläche f. dlan (-i).

handsörmig dlanast.

Handgebrauch m. vsakdanja raba.

Handgeld n. nadavěk, ara.

handgemein werden spopasti (-padem)
se, sprijeti (-primem) se, zgrabiti se,
stepsti (-tepem) se.

Handgemenge n. spopad, tepež.

Handgeschmeide n. zapéstnica, na-
rókvica.

Handgewehr n. (ročna) puška.

Handgiicht f. protín od. trganje po (v)
rokah, putika v roki.

handgreiflich otipljív, otipěn, ošlat-
ljív; fig. očitěn, očividěn.

Handgriff m. rôč, ročáj, ročnik, držalo; (Eigenschaft) ročnost, urnost.

Handhabe f. rôč, ročáj, držáj, držálo;
(am Korbe) locěnj, locěn; (am Pfluge)
ročica; (an d. Weberlade) rucělj, pri-
maž; (beim Schaff) uhó (ušesa); (am
Dreschflegel) ročnik.

handhaben v roke jemati (jemljem),
v rokah iméti (imám) od. držati (držím)
in delati; (verwalten) oskrbovati,
izvrševati.
[nje.

Handhabung f. oskrbovanje, izvrševa-
Handhake f. s. Handbeil.

händig ročěn, ročnat.

Handknöchel m. zapestni člen.

Handkorb m. canja, cejna, locanja,
pletenica; dem. pleteničica.

Handkußs m. poljuběk od. poljubljej
na roko, poljubljenje roke.

handlangen podájati, streči (strežem).
Handlanger m. podajáč, podajalěc,
strežnik; (Taglöhner) dninar, težák;
—in f. podajalka, strežnica; težakinja.

Händler m. kupče, kupčevalče; Buch—
knjigár, bukvár; Leinwand— platnár;
Getreide— žitár, žitni kupče 2c.

Handleuchter m. mali od. ročni svečnik.

Handlerikon n. ročni slovar.

handlos brezrók, brezročen.

Handlung

— 300 —

Hansfacker

Handlung f. (That) delo, dejanje; (im
Schauspiel) dejanje, čin; die mensch-
lichen —en ravnanje, početje, delanje
človeško; (Verkaufslocal) prodajalnica,
štacuna; in Zusammensetzungen mit-
telfst der dem Bestimmungsworte ange-
hängten Endung -arna, z. B. Buch—
knjigarna, bukvarna; Tuch— suknarna;
Handlung= kupčijski, trgovski.

Handlungsart f. j. Handlungsweise.

Handlungscommis m. kupčijski (trgovski) pomočnik.

Handlungsdienner m. kupčijski strežnik od. strežaj.

Handlungsfond m. kupčijska zaloga.

Handlungsgeschäft n. kupčija, kupčevanje.

Handlungsherr m. kupčevalčc, trgovčc,
štacunár.

Handlungslehrling m. kupčijski (trgovski) učenčc.

Handlungsweise f. ravnanje, delanje.

Handlungswesen n. kupčijstvo, trgovstvo, trgovinstvo.

Handmühle f. žrněv (žrnve), auch žrne
pl., žrmlje pl.; dem. žrněk; auf der —
mahlen žrnati; sežrnati.

Handpfand n. ročna zastava.

Handpferd n. povodnik.

Handpresse f. mala (ročna) tiskalnica,
tlačilnica, preša.

Handreichung f. podajanje; fig. po-
strežba, pomaganje.

handsam ročen, priročen, spretěn.

Handschlag m. podánje roke, mož beseda; den — geben v roko od. v roke seči (sežem).

Handschlitten m. samotežke pl., samo-
težnice pl.

Handschreiben n. svojeročno od. lastno-
ročno pismo.

Handschrift f. lastno pisanje; schöne
— lepa pisava; (Unter)schrift svojeročni
od. lastnoročni podpis; (Manuscript)
rokopis.
[pisan.

handschriftlich rokopisēn, z lastno roko
Handschuh m. rokavica; dem. roka-
vičica, rokavička.

Handschuhleder n. irhovina od. usnje
za rokavice.

Handschuhmacher m. rokavičar; —in f.
rokavičarica.

Handsiegel n. ročni pečát.

Handspriče f. ročna brizgla, brizgal-
nica, síkalica.

Handtuch n. brisalka, brisača, obri-
salka, obrisača, otirač, otirača.

Handvoll f. peščica, rokovét (-i), auch rokovát (-i), pest (-í), šaka; (ein wenig) troha, tróhica.

Handwaffe f. ročno orožje.

Handwagen m. samotež vozičěk, samo-
težnik, gew. kolca pl.

Handwahrsager m. vedeževalčc iz rök.

Handwerk n. rokodelstvo; in speciellen
Fällen kann es im Slovenischen auch
unüberseßt bleiben, z. B. das Fleischer—
mesarija, mesarstvo, auch bloß mesar-
sko (nämlich delo); Mühler— mlna-
rija, mlnarstvo, mlinarsko; Schuster—
črevljarija, črevljarstvo, črevljarsko ac;
(ein Werk der Hand) delo, izdelčk rok,
ročno delo; ein — betreiben ob roko-
delstvu živéti, z rokodelstvom pečati
se; das Fleischer—, Schuster— betreiben
mesariti, črevljariti; einem d. — legen
delo komu prepovedati od. ustaviti.

Handwerker m. rokodelčc; Handwer-
ker= rokodelski.

Handwerkerin f. rokodelka.

Handwerks= rokodelski.

Handwerksbursche m. potujoči roko-
delčc.

Handwerksjunge m. rokodelski učenčc.

Handwerkslade f. rokodelska skládnica.

Handwerksleute pl. rokodelci pl.

handwerksmäßig rokodelski, po pra-
vilih rokodelstva.
[stěr.

Handwerksmeister m. rokodelski moj.

Handwerksordnung f. rokodelski red.

Handwerkszeug n. rokodelsko orodje.

Handwerksjunft f. rokodelski ceh.

Handwinde f. ročni vitěl.

Handwörterbuch n. ročni slovár oder
besednják, rečnik.

Handwurzel f. zapestje.

Handzeichen n. ročno známenje.

Handzeichnung f. risanje z roko; ročni
načrt od. črtež.

Handzug m. potez roke od. z roko.

Hansf m. konoplja; (d. weibliche) se-
menica, črnica; (d. männliche) belica,
plaskovnica; Hanf= konopni, konopnji.

Hansfacker m. konopljišče.

Hansbreche

— 301 —

Harnblase

Hansbreche f. trlica za konoplje.
hänfen konopën, konopljen.
Hänfgarn n. konopna preja.
Hänsgewächs n. konópnica.
Hänfkorn n. konopno zrno.
Hänfleinwand f. konopno platno, konopnina.

Hänfling m. konopljišica, konopljenka, repnik.

Hänfmeise f. menišek, šápljica.

Hänföl n. konopno olje.

Hänssame m. konopno seme (-na).

Hänstengel m. konopno steblo.

Hang m. nagnenost, položnost, nadolnost; fig. nagnenje, nagnenost, nalkonjenost; (Abhang) reběr (-i), brežina.

Hängebett n. odrga, auch odrige pl., viseča postelja.

Hangekette f. závora, závornica.

Hangeleuchter m. viseči svečnik.

Hängematte f. viseča rogoznica.

hangen viséti; den Kopf — lassen glavo pobesiti, *impf.* pobešeno glavo iméti (imám); fig. kujati se, nezadovoljen biti (sem); an jemandem — držáti (držím) se koga, udan biti komu; (verächtl.) obesiti se na koga; d. Kinder — sehr an ihm otroci ga imajo kaj radi; — bleiben obviséti, zapéti (-pnem) se; sein Leben hängt an einem Faden življenje njegovo je kakor kaplja na veji od. peresu; am Frdischen — ljubiti svet od. časno; die Sache hängt reč je zastala od. zaspala.

hängen vésiti, obésiti, *impf.* obéšati; etwas an den Nagel — na kljuko obesiti, v nemar pustiti, zanemariti kaj; das Herz an etwas — natvezati srce na kaj, z vsem srcem polastiti se česa; *impf.* vezati (vežem) srce na kaj, koprnéti za čim.

hangend viséč; fig. nedognan, nedovršen.

Hängeplatz m. vesišče, veša.

Hänger m. obešalč.

Hängesäule f. viseči steběr.

Hängesdlos s. obesilna ključavnica, véšenka, žabica. [pěc.

Hängeseil n. privezna vrv (-í), kono-

Hängestock m. kljuka, obesilnik.

Hängewerk n. viseča stavba.

Hängsel n. vez (-í) za obešanje obleke.

Hanguhr f. viseča ura.

Hanse f. hansa, (kupčijska) zveza.

Hanseatisch hansaški.

hänseln nagajati komu, dražiti koga.

Hanswurst m. pavliha, glumáč.

Hantel f. ročnik.

hantieren opravljati, delati kaj, pečati se, ukvarjati se s čim.

Hantierung f. delo, opravilo, pečanje, ukvarjanje.

hantig žolhěk, gorjúp, žaltav.

hapern v. impers. es hapert ne gre, obtičalo je.

haranguieren ogovarjati, nagovarjati; ščuvati.

Härchen n. lasěc, lasěk, dlákica.

Harem m. hárem.

hären žimnat, dlakav; —es Kleid raš, ráševnik; —es Zeug ráševina.

Häretiker m. krivoverěc, razkolnik.

Harfe f. (Getreideharfe) kozólěc; stog; (musik. Instr.) harpa, harfa, plunka; auf der — spielen brenkati na harfo.

Harsenist m. harfenist, plunkalěc; —in f. harfenistka, plunkalka.

Harfenklang m. glas od. brenk harfe.

Häring m. sled; (eingesalz.) slaník; Härings- sledji; slanikov.

Häringsfischer m. sledolověc.

Harke f. grablje pl.

Harken grábiti, grabljáti.

Harlekin m. harlekín, pavliha, burež, glumáč; (Schmutterling) šarěc.

Harlekinade f. gluma.

Harm m. tuga, jad, tarnja, tarnanje, pećal (-i). [nati.

härmen sich tugovati, jadovati, tár-harmlos prost od tuge, brezskrběn; (unschädlich) nedolžen, neškodljív.

Harmlosigkeit f. breztožnost, brezskrbnost; nedolžnost.

Harmonie f. soglasje, skladnost, složnost; in — leben složno živéti.

harmonieren ujémati se, skládati se, slagati se, vezati (vežem) se, ubirati se; složno živeti.

Harmonika f. harmónika.

harmonisch skladěn, složěn, ubrán, soglasěn.

Harn m. scálnica, seč (-i), scalina, auch voda.

Harnblase f. mehúr.

Harnblasenstein

— 302 —

Haselbusch

Harnblasenstein m. kamen v mehurji.
Harnbrennen n. žgeča bolečina pri
scanji.

harnen scati (ščim), vodo puščati.

Harnfluß m. uščivanje, poščivanje;
den — haben uščivati se, poščivati se.

Harngang m. scalni žleb.

Harnisch m. oklóp, oklép, oklopje,
oprsnik; jemanden in — bringen raz-
kačiti, razsrditi koga; in — geraten
razsrditi se.

Harnischmacher m. oklopár, oklepár.

Harnleiter m. sečevód.

Harnmittel n. zdravilo, ki žene na vodo.

Harnorgan n. mokrilo.

Harnröhre f. scalo, poscalo, scalnik.

Harnruhr f. usćana bolezën, uščivanje.

Harnfäure f. scalnična kislina.

Harnstoff m. scanina, sečnina.

Harnstrenge f. zapiranje vode, težko
scanje; er hat die — voda se mu za-
pira, težko sči.

Harntreibend kar na vodo goni.

Harnverhaltung f. zadrževanje vode.

Harnverstopfung f. zapor, zapira vode;
er leidet an — voda se mu je zaprla
od. ustavila.

Harnwang m. f. Harnstrenge.

Harpune f. harpuna, ostve pl.

harren čakati, pričakovati, dočako-
vati; auf einander — sčakovati se.

harsch okorél, oskorél, okrenél.

Harschdecke f. skrapa, sren, srež.

harschen oskórjati se, oskórjiti se,
okreniti se, osrežiti se.

hart trd; — werden otrdéti, otrdniti;
(v. Ausdrücke) okorën, rôd; (schlîmm,
arg) hud, ostër; fig. nemilosrčën, ne-
usmiljen.

Härte f. trdoba, trdota, trdost; (d.
Ausdrückes) okornost, rodost; fig. ne-
milosrčnost, neusmiljenost.

härten trditi; utrditi, potrditi; das
Eisen — železo kaliti.

Hartfrucht f. tvrdka.

hartgläubig neverën, težko verujóć.

harthäutig trdokožën.

[mil.

hartherzig trdosrčën, neusmiljen, ne-
Hartherzigkeit f. trdosrčnost, neusmi-
ljenost.

Hartheu n. (Hypéricum) krčna zél (-í),
sv. Janeza roža.

harthhörig naglúh, gluhobën. [nost.
Harthhörigkeit f. nagluhost, gluhob-
harthörnig trdoróg.

Hartkopf m. trdoglavěc, trdogláv;
(Eigenfinniger) svojeglavěc, trmoglavěc.

hartköpfig trdogláv, trdoglavěn, svoje-
gláv(ën), trmogláv(ën).

Hartköpfigkeit f. trdoglav(n)ost; svo-
jeglav(n)ost, trmoglav(n)ost.

hartleibig zaprt, zapečen.

Hartleibigkeit f. zaprtost, zapečenost.

hartmäulig trdoustën.

hartnäckig trdovrat, trdovratën, tr-
mast, uporën.

Hartnäckigkeit f. trdovratnost, trma,
upornost.

Hartriegel m. (Lygustrum vulg.) ka-
lina; coll. kalinovje; (Cornus mascula)
rumeni dren, drenovina; (Cornus san-
guinea) divji dren, sviba, svibověc,
psikověc; (Frucht) drenulja.

Hartriegelholz n. kalinovina, dreno-
vina, svibovina, psikovina.

hartrindig trdoskorjast, trde skorje.

hartschalig trdolúp, trde lupine; —e
Ausfuss koščák, kostják.

Härtung f. trditév; kaljenje, kalitév.

Harz n. smola.

Harzbaum m. smolno drevo, smólověc.

harzen smolo brati (berem) od. na-
birati, smoláriti.

Harzfluß m. smolotók.

Harzholz n. smolni les, smolno drevje.

harzicht smolast, kakor smola.

harzig smolnat, smolën.

Harzmeiste f. kozólj, kozúlj.

Harzpflanze f. smónnata rastlina.

Harzschaber, —scharrer m. smolár.

Harzwald m. črni les, črni gozd.

harschen hlastati, hlapati, grabiti, lo-
viti; hlastniti, hlapniti, zgrabiti; (stre-
ben) hlepéti, koprnéti, hrepenéti, gnati
(ženem) se; (it.) pogánjati se.

Harschen n. hlastanje, hlapanje, grab-
ljenje, lovljenje.

Hätscher m. birič, pandúr.

Hafe m. zajěc, zavěc (Steierm.), zec;
(Weibchen) zajka, zajklja; dem. zajčěk,
zavčěk.

[leskov, leščev.

Hasel f. leska, lešča, leščina; Hasel-
Haselbusch m., —gebüßch n. leskov grm,
léskovje, léščevje.

Haselholz

— 303 —

Hauße

Haselholz n. léskovina, léščevina.
Haselhuhn n. leščarka, r(u)deča oder
gozdna jerebica.

Haselkätzen n. abraněk, abranka.
Haselnußs f. lešnik, leščnik, lešnjak.
Haselruthe f. léskova šiba, léskovka,
léskovica.

Haselstock m. leskověc.
Haselstrauch m. leskov grm. [virh.
Haselwurz f. kopitnik, leskov koren,
Hasen- zajčji, zečji.
Hasenbalg m. zajčji meh.
Hasenfleisch n. zajčje mesó, zajčevina.
Hasenfuß m. zajčja noga; fig. straho-
petěc, strašljivěc.

Hasenklee m. zajčja detelja.
Hasenlager n. zajčje ležišče.

Hasenpanier n. nur in der Redensart:
das — ergreifen pobrisati (-brišem) jo,
lisici na rep sesti (sedem), svoja ko-
pita pobrati (-berem). [skrbina.

Hasenscharte f. zajčja ustnica, zajčja
Hasenschrott m. zajčnik.
Häsin f. zajka, zajklja.
Haspe f. stežaj, kljuka (na kteri visé
vrata; štekělj (St.).

Haspel m. motovilo; (Hebezeug) vitěl,
vreteno.

Haspelarm m. motoroga.
Haspelbaum m. vratilo, vreteno.
Haspeler m. motalěc, motáč.
Haspeln motati, motoviliti; namotati,
zmotati.
Haspelwelle f. vitleno vreteno.
Haspelwinde f. motoroga.
Has m. črt. sovraštvo, mržnja.
Hassen črtiti, sovražiti, mrziti.
Hasser m. črtilěc, sovražnik; —in f.
črtilka, sovrážnica.

hässlich grd, gnusěn, ostuděn, sporěn
(bei Gutsm.), ružěn.
Hässlichkeit f. grdost, grdoba, gnu-
soba, ostudnost, spornost.

Hast f. náglica, urnost, brzost, speh.
hastig adi. nagěl, urěn, brz; adv.
naglo, urno, brž; — etwas thun hitěti,
podvizati se, gnati (ženem) se.

Hastigkeit f. naglost, brzost, urnost.
hätscheln bóžati, gladiti.
Hau m. (Hieb) mah, udar, udarěc,
sek; (Fällen d. Holzes) seč (-i), sekanje,
podiranje.

haubar sečěn, posekljiv; —es Holz
les za sekanje od. podiranje.

Haube f. čěpica, ávbica; ein Mädchen
unter die — bringen dekle omožiti, in
St. za mož dati; unter d. — kommen
omožiti se, udati se; (zweiter Magen
b. d. Wiederfäuern) kapica; (b. d. Bö-
geln) šop, čop.

Haubendroffel f. čópasti drozěg.
Haubenfalke m. čopasti sokol.
Haubenkrämer m. čepičar.

Haubenstock m. čepičnik, lesena glava
za čepice.
Haubit m. u. Haubitze f. havbica.

Hauch m. (Ausstoßung d. eingeathme-
ten Luft) pih, puh, huk; (der Athem)
dih, duh; (der Hauch der Luft) sapa,
sapica, pihljej.

hauchen pihati (piham und pišem),
puhati; dihati (diham u. dišem), du-
hati; dihniti, dahniti.

Hauchlaut m. sopnik, sapnik.
Haudegen m. sekalni meč; fig. bojnik,
bojevalěc.

haudern (die Stimme des indianischen
Hahnés) gávdrati, ávdrati.
Haue f. motika, rovnica, kopača; (die
Hauzeit in den Weingärten) kop (-i),
kopnja.

hauen (hafen) sékati; usekati; (be-
hauen) tesati (tešem); otésati, obde-
lati; šmpf. obdelovati; (mit d. Ruthe)
tepsti (tepem), biti (bijem), šeškati,
švrkati; natepstí, nabiti, nasekati, na-
šeskati, našvrkati; (in d. Stein) vsé-
kati, vdlobsti (vdolbem), vrezati (vre-
žem); šmpf. všekavati, vrezavati; (her-
umhauen) máhati, razbijati; (im Wein-
garten) kopáti (kopljem); in Stücke —
razsekati, sesekati; über die Schnur —
čez mero mahniti, mero prestopiti.

Hauer m. (in den Weingärten) kopáč;
(im Bergbaue) rudokóp; (Wildschwein)
divji merjasée, divji presíč; (Hauzačn)
čekán.

Hauergeld n. kopáčina; rudokopnina.
Häufsen n. kupěč, kupčěk.
Hauße m. kup, grmada; (Strohhauße)
kopa, kopíca; (Getreidehauße) vršáj;
(Heerhauße) truma, krdelo; gemeiner —
drhál (-i), druhál (-i); ein — Bieh trop,
čreda; über den —en wersen razmetáti

häufeln

— 304 —

Hauptperson

(-mečem), razdreti (-derem), razvaliti, razrušiti, razsipati (-sipljem); *impf.* razmetavati, razdirati.

häufeln okopati (-kopljem), ogrebsti (-grebem); *impf.* osipati (-pljem), osipavati, okopavati, okopovati, ogrebati.

häufen kupičiti, kopičiti, skupljati, na kup spravljati; nakupičiti, nakopičiti, skupiti, na kup spraviti; einen Scheffel — mérnik s kupom od. z vrhom nasipati (-sipljem): ein gehäufter Scheffel mérnik s kupom, z vrhom, vrhovát; sich — množiti se, kopičiti se; namnožiti se, nakopičiti se; (v. Ungeziefer) rediti se; zarediti se; die Menge der Zuschauer häufte sich množica gledalcev je vedno rastla, — naraščala, — večja prihajala.

haufenweise adv. kupoma, na kupe, v trumah, vrhoma, krdéloma.

häufig adi. pogostěn, čest; adv. po gostem, pogosto, često, čestokrat, vélikrat, mnogokrat.

häuflein n. kupěc, kupěček; (Volkes) trúmica, krdelce.

Haugeld n. plačilo rudokopov.

Hauheschel f. gladež.

Hauland n. novina, trebišče, trebež, krčevina.

Haumesser n. sekalo.

Haupt n. glava; dem. glávica; (Ober-haupt) glavár, poglavár, načelnik; die Häupter des Volkes velikaši, boljari, prvaki; den Feind aufs — schlagen sovražnika pobiti (-bijem), — potolči, — popolnoma premagati; das — des Bettez zglavje, vzglavje; Haupt- glavni, poglavitni, prvi, sprednji.

Hauptabschnitt m. glavni od. poglavitni odstavěk.

Hauptabsicht f. glavni namén, prva misěl (-i).

Hauptaltar m. véliki od. prednji oltár.

Hauptartikel m. glavni člen; glavna točka; glavna roba, — stvar (-i).

Hauptbalken m. greda.

Hauptbinde f. šapělj, povezača.

Hauptbuch n. glavna knjiga, glavne —, vélike bukve.

Hauptklasse f. glavni razred.

Haupteigenschaft f. prva lastnost, najimenitnejša lastnost.

Haupteingang m. veliki —, glavni vhod.

Häuptel n. glávica.

häupteln sich glave delati, v glave iti (grem), v glave rasti (rastem), glaviciiti se.

Häuptelsalat m. glaváta salata, glavnata salata.

Haupterbe m. prvi —, glavni dedič.
Haupterkenntnis n. poglavitna razsodba.

Hauptfehler m. poglavitni —, prvi pogrešek, prva hiba.

Hauptfeind m. največji sovražnik.

Hauptfrage f. glavno vprašanje oder pitanje.

Hauptgefälle n. glavni dohodki pl.

Hauptgegenstand m. prvi —, poglavitni predmet, glavna reč (-í).

Hauptgeschäft n. poglavitno —, prvo opravilo.

Hauptgestell n. oglavno remenje.

Hauptgläubiger m. glavni upnik.

Hauptgrund m. prvi —, najimenitnejši vzrok.

Hauþthaar n. las; coll. lasjé pl.

Hauþthandlung f. glavno dejanje; glavna trgovina.

Hauþtheer n. jedro vojske, glavna vojska.

Hauþhindernis n. največji zadržek.

Hauþinhalt m. poglavitna vsebina.

Hauþkirche f. vélika cerkěv.

Hauþkissen n. vzglavje, podzglavje, podzglavnica, podzglavnik, vanjkuš.

Hauþkrankheit f. glavna bolezěn (-i); huda bolezěn.

Hauþtlager n. véliki tabor. [nauk.

Hauþlehre f. poglavitni od. podstavni

Häuptling m. glavár, poglavár, načelnik.

Hauþlos brezglavěn; brez glavárja.

Hauþtmann m. stotnik, kapitán; (Ober-haupt) glavár, poglavár.

Hauþtmannschaft f. stotništvo, kapitanstvo; glavarstvo, poglavarstvo.

Hauþmauer f. glavni zid.

Hauþmittel n. glavno sredstvo.

Hauþmoment n. glavna doba; poglavitna reč (-í).

Hauþtort m. glavni od. poglavitni kraj.

Hauptperson f. glavna od. prva oseba; glavár, vodja.

Hauptpfarre

— 305 —

Hausfriede

Hauptpfarre f. glavna fara, — župa od. župnija.

Hauptpost f. vélika pošta.

Hauptposten m. (merc.) glavni znesěk; (milit.) glavna straža.

Hauptpunkt m. glavna točka.

Hauptquartier n. glavni stan. [vilo.

Hauptregel f. prvo od. poglavitno prahauptrolle f. prva uloga.

Hauptsache f. glavna reč (-í), poglavitna reč.

hauptsächlich adi. glavěn, poglavitěn; adv. posebno, sosebno, zlasti. [věk.

Hauptsach m. glavni od. neodvisni stas

Hauptsachtheil m. glavni stavkov člen.

Hauptschacht m. glavni predih.

Hauptschlacht f. vélika bitka, odločilna bitka.

Hauptschule f. glavna šola. [šoli.

Hauptschullehrer m. učitelj na glavni

Hauptschwierigkeit f. največji zadržek, glavna ovira.

Hauptseite f. glavna stran (-í), lice.

Hauptsih m. prvi sedež. [(-í).

Hauptsorge f. prva od. največja skrb

Hauptsklandt f. glavno mesto.

Hauptsfädter m. prebivalěc glavnega mesta, velikomeščán.

Hauptsamm m. glavno deblo; glavni rod; (Capital) glavnica.

Hauptsrollen m. glavni rov, glavni rudorov.

Hauptsirake f. vélika od. glavna cesta.

Hauptsstück n. (eines Buches) poglavje, glava; (des Glaubens) poglavitni člen

od. del. [sěk.

Hauptsumme f. glavni od. skupni znes

Hauptsünde f. poglavitni greh.

Hauptthal n. glavna dolina.

Hauptthor n. vélika vrata pl.

Hauptthür f. vélike duri pl.

Haupttreffer m. prvi dobitěk.

Hauptsache f. glavni vzrok. [va.

Hauptverhandlung f. glavna obravnahauptversammlung f. véliki zbor.

Hauptsache f. vélika od. glavna straža.

Hauptwerk n. glavno od. poglavitno deblo. [samostalnik.

Hauptwort n. samostalno imé (-na), hauptwörtlich samostalěn.

Hauptsahl f. glavno število. [věc.

Hauptsahlwort n. glavni števnik, šte-

Hauptzollamt n. glavni carinski urad. Hauptzweck m. glavni namén, glavna naméra.

Haus n. hiša, in St. auch hram; (Wasserhaus) dom, domačija; zu Hause domá; nach Hause domú, domov; vom Hause z doma, od doma; (Familie) rod, rodovina; ein großes — machen gosposko živéti (živím), v gospodarstvu mnogo potrositi; aus fürstlichem Hause knéžjega rodú; das kaiserliche — cesarski rod, cesarska rodovina; das — der Volksvertreter zbórnica zastopnikov ljudstva (národa); Haus= hišni; domači, domanji. [litěv.

Hausandacht f. domá opravljena mo-Hausapotheke f. domača lekárna.

Hausarbeit f. domače delo od. opravilo.

Hausarme m. domači siromak.

Hausarrest m. hišni zapor.

Hausarzenei f. domače zdravilo.

Hausarzt m. hišni zdravnik.

Hausaufgabe f. domača naloga.

Hausbedarf m. domača potreba.

Hausbesitzer m. hišni poséstnik; —in f. hišna poséstnica.

Hausbrauch m. domača navada; nach — po domače.

Hausbrot n. domači kruh.

Häuschen n. hišica, hraměc.

Hausclassensteuer f. hišni davěk, porazredna domarina.

Hauscommunion f. zádruga.

Hausdieb m. domači tat; —in f. domača tatíca. [nje.

Hausdurchsuchung f. hišno preiskova-Hausehre f. hišna čast (-í).

Hauseinrichtung f. pohišje, pohištvo, hišna oprava.

hausen (wohnen) domovati, prebivati, stanovati; (haushalten) gospodáriti, gospodinjiti; (lärmen) razgrájati, razsájati, razbijati.

Hausen m. viza, beljuga; Hausen= vizji; vizin, beljugin.

Hausenblase f. vizji klej.

Hausensleifsch n. vizina, beljugina.

Hausflur f. veža, in St. auch priklet (-í).

Hausfrau f. gospodinja, hišna mati (mátere); aíš — walten gospodinjiti.

Hausfreund m. hišni prijatelj.

Hausfriede m. hišni mir, mir pri hiši.

20

hausgebacken

— 306 —

Hautboist

hausgebacken domá pečén, domáč.
Hausgebrauch m. hišna raba od. potreba.
Hausgeflügel n. domača perotnina od.
kuretína.

Hausgeist m. domači škratělj.

Hausgenoss, —genoffe m. domačin,
domačiněc, domači (n. človek); die —n
domači, domanji (n. ljudje).

Hausgenoffenschaft f. zádruga.

Hausgeräth n. pohišje, pohistvo, hišna
oprava.

Hausgesinde n. družina, auch držina,
posli pl.

Hausgewand n. vsakdanja obleka.

Hausgrille f. hišni evrček od. striček.

haushalten gospodáriti, gospodínjiti.

Haushälter m. gospodár, in St. auch
gazda; (Hausverwalter) hišni oskrbnik
od. ključár; —in f. gospodinja, gaz-
dárica; (Hausverwalterin) ključarica,
oskrbnica. [čen.

haushälterisch dobro gospodaréč, var-

Haushaltung f. gospodarstvo, gospo-
dinjstvo.

Hausherr m. gospodár, gazda, hišni
oče (-ta); — sein gospodariti; als —
erwerben prigospodáriti (si); als —
verthun zagospodáriti.

hauschoch visók kakor hiša.

Haushofmeister m. f. Hofmeister.

Hausieren krôšnjariti, po hišah pro-
dájati. [rica].

Hausierer m. krošnjár; —in f. krošnjá-

Hausierhandel m. krošnjarjenje, kroš-
njarstvo.

Hausierpaſs m. krošnjarski list.

Hauskalender m. domači koledár, do-
mača prátika.

Hauskleid n. domača obleka, obleka
za domá.

Hausknecht m. (hišni) hlapč.

Hauskoſt f. domača hrana.

Hauskrieg m. domača razprtija oder
vojska.

Hauslehrer m. domači učitelj.

Häusler m. kočar, želár, bajtar; (Mietz-
mann) gostáč; —in f. kóčarica, bájta-
rica, želárka; gostja, gostačka.

Hausleute pl. domači (ljudje).

häuslich domáč, hišen; sich — nieder-
lassen naséliti se, nastaniti se; (ſparſam)
gospodarěn, varčěn, štedljív.

Häuslichkeit f. gospodarnost, varčnost,
štedljivost.

Hausmagd f. (hišna) dekla, krščenica.

Hausmarder m. kuna belica, domača
kuna.

Hausmeier m. pristavnik.

Hausmeister m. hišnik.

Hausmiete f. najém hiše; (Mietzins)
najemuína, najémščina, gostáščina.

Hausmittel n. domače zdravilo, do-
mači lek.

Hausmutter f. hišna mati (mátere),
gospodinja, gazdarica.

Hausordnung f. domači od. hišni red.

Hausrecht n. domača od. hišna pravica.

Hausregel f. domače od. hišno pravilo.

Hausfasse m. gospodár, hišni lastnik.

hausfässig udomovljen, udomačen.

Hauschlange f. gož (-í).

Hauschwelle f. hišni prag.

Hausstand m. domače življenje, do-
mači stan, stan hiše.

Hauskeuer f. hišni davek, hišnina.

Hausthier n. domača živál (-i), domače
živinče (-ta); —e pl. živina, domače
živali.

Hausthor n. hišna od. vežna vrata pl.

Hausvater m. hišni oče (-ta), gospodár.

Hauswesen n. gospodarstvo, gospo-
dinjstvo.

Hauswirt m. gospodár, gazda; —in
f. gospodinja, gazdarica.

Hauswirtschaft f. gospodarstvo, gospo-
dinjstvo.

Hauswurz f. (Sempervivum tectorum)
netresk, vuhnjak.

Hauszins m. najemnina od. najemščina
od staníšča, stanarina, auch gostáščina.

Hauszinssteuer f. davek od stanarine,
domovna najmarina.

Hauszucht f. domače strahovanje.

Haut f. koža, b. Menschen auch polt
(-i); fig. eine gute, ehrliche — doběr,
pošten človek od. dobra, poštena duša;
(auf d. Auge) mrena; (auf der Mitſch)
smétana; (d. Œwieſch) lup; die zarte
— auf frischer Wunde) mezdra; Haut-
kožni.

Hautausschlag m. spuščáj, srab, prišč,
opahki pl.

Hautbois n. hobój, gobój.

Hautboist m. hobojíst, gobojíst.

Häutchen

— 307 —

Heckenzaun

Häutchen n. kóžica, mrénica.
häuteln, häuten sich léviti se, liliti se,
goliti se; oléviti se, oliliti se, ogoliti se.

Hautfarbe f. polt (-i).
Hautflügler m. kožekrilče.
häutig kožnat, mrenat; —e Bräune
davica; (b. Thieren) kúščarji pl.

Hautkrankheit f. kožna bolezn.
Hautmuskel m. kožna míšica.
Hautnerv m. kožni živče.
Hautrelief n. visoko izbokla rezba.
Hautwassersucht f. zakožna vodenica.
Hautwurm m. zakožni črv.
Hauzahu m. čekán, riváč.
Havarie f. pomorska škoda, stroški
pomorske vožnje.

Hazard n. naključje, slučaj, prigoděk.
hazardieren na dobro od. slepo srečo
igráti, hazardirati.

Hazardspiel n. igra na dobro srečo,
slepa igra, hazárd.
he interi. oj, ej, hej!

Hebamme f. bábica; — sein bábiti,
babičevati.

Hebammencurs m. šolski tečaj za ba-
bice, babičevanje; den — machen ba-
bičevanja se učiti.

Hebammendienst m. pomoč (-i) pri po-
rodu, babičevanje.

Hebammenkunft f. babištvo, babiska
umetnost.

Hebammenlehre f. porodoslovje.
Hebarzt m. (accoucheur) porodničar.

Hebe f. (Heb(e)opfer) dobrovoljén s
povzdigovanjem darovan dar, podvig;
(Drescherlohn am Getreide) in St. mer-
tik; (Baumhebe) vod, vzvod, návor;
Hebe- dvigalni, vzdigovalni.

Hebebalken m. podjem.
Hebebaum m. vzdigalka, in St. und
Kärnt. auch manjga.

Hebel m. (in d. Physik) vzvod, návor;
(in Mühlen) auch praljka.

Hebelzeug n. vzdigalo, vzdigovalna
priprava.

heben vzdigniti, dvigniti, povzdigniti, privzdigniti; *impf.* vzdigati, dvigati, vzdigávati, povzdigávati, privzdigávati; (einsammeln) pobrati (-berem), prejeti (prejmem); *impf.* pobirati, prejemati; auf das Pferd, vom Pferde — na konja, s konja pomagati; einen aus

der Taufe — botěr, kum biti komu;
einen aus dem Sattel — koga s konja
vreči (vržem), prekositi ga, užugati ga;
einen Schab — zaklad dobiti, — vzdigniti, izkopáti (-kopljem); sich — povzdigniti se, povišati se, povelicati se; *impf.* povzdigovati se, poviševati se, povelicevati se.

Hebepunkt m. vzdigališče.
Heber m. vzdigovalče, vzdigalče; (Hebe)
vzvod, návor; (Weinheber) nategače,
natega.

Hebestange f. vzdigalka, vód.
Hebewinde f. vitěl, vinta.
Hebezeug n. vzdigalo, dvigalo.

heblich vzdížen, vzdigljiv, kar se dá
vzdigniti.

Hebung f. vzdig, povzdig, dviganje,
povzdigovanje; (Arsis) povzdig; (Hügel)
vrh, griččk.

Hechel f. grebén, drzáj, drzéj, rihělj,
rihljača, mikalnik.

hecheln mikati (mikam u. mičem),
drzati, rihljati; omikati, orihljati; fig.
rešetati, zbadati.

Hechler m. mikalče, drzalče, rihljáče;
fig. rešetalče, zbadalče.

Hecht m. ščuka, šuka; Hecht= ščukin,
šukin.

Hechtenstleisch n. ščukovina.
Heke f. (Einfriedigung v. Strauchwerk)

grmovna ograja, živa ograja, živi plot,
seč (-i); (Strauch= od. Buschwerk) gr-
movje; (die Fortpflanzung der Vögel)
gnezdenje, valjenje, leženje; (d. Ort
zum Hecken) gnezdo, valilnica; (d. Ge-
hecf) mladiči jednega gnezda, leglo,
rod, podsad.

hecken (sich fortpflanzen, v. Bögehn)
gnézditi, pariti se, mlade iméti (imám);
(brüten) valiti, leči (ležem); (v. Säuge-
thieren) kotiti, ploditi; fig. (über etw.
nachsinnen) kovati (kujem), snovati
(snujem); skovati, nasnovati.

Heckenkirsche f. navadna pesikovina;
kosteličevje, češlika, kaneževina.

Heckenland n. golina, pustina.
Heckenrose f. šipěk, divja roža, kopina.

Heckenschere f. škarje za živi plot.
Heckenweißling m. glogov belin.

Heckenwinde f. plotni slak. [(-i).
Heckenzaun m. živi plot, živa meja, seč

20*

Heckherberge

— 308 —

Heiden

Heckherberge f. zakotna prenočeválnica
od. béznica.

heckicht sečast, živi ograji od. živemu
plotu podoběn.

heckig z grmovjem obrasten. [žena.

Heckmutter f. rodovitnica, rodovitna

Heckvogel m. (v. Männchen) starčec;
(v. Weibchen) starka.

Heckzeit f. čas valjenja oder leženja,
auch valjenje, leženje.

heda interi. hej! holá! slišiš! slišite!

Hede f. hodnik.

heden hoděn, hoduičěn.

Hederich m. (Glechóma hederácea)
grenkuljica, stračič, povójčěk, oponěc,
grintověc.

Heer n. vojska, armada; (Menge)
truma, krdelo, množica.

Heerbann m. f. Aufgebot.

Heeresmacht f. vojna moč (-í), vojska.

Heereszug m. hoja od. hod vojske.

Heerführer m. vojvoda, vojskovodja.

Heergeräth n. vojna sprava. [delo.

Heerhaufe m. vojna truma, vojno kr-

Heerschar f. truma —, četa vojščakov.

Heerschaß m. vojni zaklad, vojna od
vojaška denarnica.

Heerschau f. pregled od. ogled vojšča-
kov od. vojske; — halten pregledovati
od. ogledovati vojsko.

Heerstraße f. vélika cesta.

Heermagen m. vojaški voz, vojaška
kola pl.

Hefe f. (Bodenschaß) gošča, goščava,
goščica, troska; (v. Wein, Bier) drožé
pl., droži (-íj), kvásnice pl.; (d. Bolkes)
drhl (i), sodrga, smeti (-íj) pl.

Hefenhändler m. drožár, kvasničar.

hefig drožén, drožnat; kvasničen.

Heft n. (Griff) roč, ročáj, ročnik;
(Spange) zaponěc, zaponka, spona; (b.
d. Buchbindern) zvezěk.

Heftchen n. zvezček.

Heftel f. zaponěc, zapona, deděc.

hefteln za-, pripeti (-pnem); *impf.*
zapénjati, pripénjati.

heften (m. Nägeln) pribiti (-bijem),
*impf.* pribijati; (m. Madeln udgl.) pri-
peti (-pnem), zapeti; *impf.* pripenjati,
zapenjati; (Reben) privezati (-vežem),
*impf.* privezovati; (ein Buch) vezati
(vežem); zvezati (zvežem), sešiti (-ši-

jem); *impf.* sešivati; die Augen auf
etwas — oči upreti (uprem), *impf.*
upirati v kaj; seine Gedanken auf etwas
— svoje misliti obrniti, *impf.* obrá-
čati na kaj.

heftig silěn; (aufbrausend) naglo-
jezěn; (stark) strašěn, hud, močán;
(heiß) vroč, goreč.

Heftigkeit f. sila; nagla jeza; moč
(-í); gorečnost; mit — silno, močno,
hudo.

Hegemonie f. vodstvo, hegemonija.

hegen einen Wald gájiti, zagajiti
gozd; (d. Wild) rediti, hraniti, ne stre-
ljati; (umzäunen) graditi; ograditi,
zagraditi; Hafs — sovraštvo iméti
(imám), sovražiti; Liebe — ljubiti;
Hoffnung — nadejati se; Zweifel —
dvomiti; eine Meinung — misliti,
misli biti (sem).

Hehl m. (n.) skrivnost, tajnost; ohne
— odkrito, odkritosrčno, očitno; kein
— machen ne skrivati, ne prikrivati,
ne tajiti.

hehlen prikrivati, skrivati.

Hehler m. prikrivalěc, skrivalěc; gäbe
es keinen —, so gäbe es keinen Stehler
ako bi nihče ne skrival, nihče bi ne
kradel.

Hehlerin f. prikrivalka, skrivalka.

hehr visok; fig. vzvišan, slavěn, svet.

Heide m. ajd, pogán; (Götündiener)
malikovalěc; (d. Ungläubige) nevérnik.

Heide f. pustinja, goljava; (Pflanze)
vres, vresa; (Getreide) ajda, jejda, in
Steierm. ájdina, hájdina.

Heideacker m. z ajdo posejana njiva;
(nach d. Ernte) ájdíšče, hájdišče.

Heidebrei m. ájdova kaša.

Heidebrot n. ájdověc, ájdovnjak.

Heidefeld n. vresje, vresišče.

Heidegrühe f. ájdovo pšeno od. phanje.

Heidekorn n. (h)ajda, (h)ájdina.

Heidekraut n. (Erica vulgaris) vres,
vresěk.

Heideland n. vresje, vresišče; goljava,
pustinja.

Heidelbeere f. (Vaccinium myrtillus)
boróvnica, črnica.

Heidelbeerstaupe f. borovničje, črničje.

Heideln pl. (Ericaceae) vrésnice pl.

Heiden m. f. Heidekorn.

Heiden-

— 309 —

Heilstoff

Heiden- (Heidekorn betreffend) ajdov; (heidnisch) ájdovski, poganski, nejever- ski, malikovalski.

Heidenbrot n. ájdověc, ájdovnjak.

Heidengeld n. paševina; es hat ein — gekostet zelo drago je bilo.

Heidenglaube m. ájdovska od. poganska véra.

Hridenkind n. ájdovski otrok.

Heidenleben n. ájdovsko življenje.

heidennäßig ájdovski, poganski; nejevérski.

Heidenthum n. ájdovstvo, poganstvo; neverstvo; (die Heiden) ájdje, pogani; nevérniki, nejevérci.

Heidenzeit f. čas od. doba nevérstva.

Heidepslanje f. vrésnica.

Heidestroh n. ájdovica.

Heidetorf m. šota.

heidi interi. hajdi!

heidicht vresast.

[vérka.

Heidin f. ájdinja; malikovalka; neheidnisch ájdovski, poganski; malikovalski; nevérski; —eš Leben brezbožno življenje.

Heiduck m. (h)ajdúk.

heikel kočljiv, zamérljiv; (wählerisch) izbirčen, izbirljiv.

Heil n. blagor; (Glückseligkeit) blaženost, blaženstvo; (Seligkeit) zveličanje; das — der Menschen sreča človeštva; — dir blagor ti! češčen bodi!

heil cel, zdrav; — werden zaceliti se, ozdravéti; mit —er Haut davonkommen srečno peté odnesti (-nesem).

Heiland m. zveličar, odrešenik.

Heilanstalt f. zdravníšnica, zdravilnica, lečilnica.

Heilart f. zdrávljenje, ozdravljava.

Heilbad n. toplice pl.; zdravilna kopel (-i).

heilbar ozdravljív, ozdrávěn, zaceljív, zlečljiv.

Heilbarkeit f. ozdravljivost, zaceljivost, zlečljivost.

heilbringend blažilěn, blagonosěn, osrečevalěn; zveličalěn.

Heilbringer m. osrečevalěc, oblaževalěc; zveličar.

heilen zdraviti, celiti, lečiti, vřačiti; ozdraviti, zaceliti, zlečiti; *impf.* ozdravljati; *intr.* celiti se; zaceliti se, zarasti se.

heilend zdravilěn, celilěn, lečilěn.

heilig svet; (geheiligt) posvečen; (fromm) pobožen.

heiligen svetiti; posvetiti; *impf.* posvečevati.

Heiligenbild n. sveta podoba; svetnikova podoba.

Heiligengeschichte f. življenje in dejanje svetnikov.

Heiliger m. posvečevalěc, svetitelj.

Heiligkeit f. svetóst.

[lěn.

heiligmachend posvečujóč, posvečeva-

Heiligmacher m. f. Heiliger.

heiligsprechen posvetiti, za svetnika (svetnikom) —, (za svetnico) razglasiti; *impf.* posvečevati, za svetnika (svetnico) razglašati.

Heiligsprechung f. posvečenje, posveta, posvečevanje.

Heiligste n. sveto Rešnje telo (telesa).

Heilithum n. svetinja; (Drt) svetišče.

Heilithumschänder m. oskrunjevalěc svetišča, svetogrděc.

Heilighumsraub m. svetokraja. [nje.

Heiligung f. posvečevanje, praznova-

Heilkraft f. zdravilna moč (-í).

Heilkraut n. (Heracleum sphondylium) dežěn, zdravilno zelišče.

Heilkunde f. zdravilstvo, zdravništvo.

Heilkundig zdraviloznanski, zdravniški.

Heilkünstler m. zdravník, vrač.

heilos brezbožěn, hudoběn, napčěn, zločestěn, nepoboljšljív; (unheilbar) neozdravljív, neozdrávěn, trdovratěn; ein heilloser Lärm strašěn od. neizrečěn hrup od. šunděr.

Heillosigkeit f. brezbožnost, nepoboljsljivost; neozdravljivost, trdovratnost.

Heilmittel n. zdravilo, lek; (f. Wunden) celilo.

Heilmittelverkauf m. prodaja zdravíl, zdravilarstvo.

Heilquelle f. zdravilni studeněc, zdravilna voda, zdravilnica.

heilsam lekovít, zdravilěn; fig. blag, zdrav, koristěn.

Heilsamkeit f. lekovitost, zdravilnost; blagost, zdravost, koristnost.

Heilsmittel n. pomočěk za odrešěnje, zveličanje.

Heilstoff m. zdravilo, celilo, lečilo.

Heilung

— 310 —

heischen

Heilung f. zdrávljenje, zdravitěv; (v. Wunden) celjenje, celitěv; ozdravljenje, ozdravitěv, zaceljenje, zacelitěv.

heilvoll blagonosěn, oblaževalěn.

Heilwasser n. zdravilna od. lekovita voda.

Heilwissenschaft f. j. Heilkunde.

heim adv. (nach Hause) domů, domov, na dom; (zu Hause) domá.

Heimat f. dom, domačija, domovje; (Baterland) domovina, očetnjava.

heimatlich domáč, domovinski.

heimatlos brezdomověn, brez domačije, brez domovine.

Heimats- domovinski, domači.

Heimatsberechtigte m. domačiněc.

Heimatsliebe f. domoljubje, ljubezěn do domovine.

Heimatsrecht n. domovinska pravica, domovinstvo. [vinski list.

Heimatschein m. domovnica, domoheimbegeben sich domú se podati (pomád), domú se napotiti od. iti (grem).

heimbringen domú prinesti od. spravviti; *impf.* domú prinašati od. spravljati.

Heimchen n. cvrčěk, čričěk, stričěk.

heimeln domačiji podoběn biti (sem); es heimelt mich zdi se mi kakor bi bil domá; (Heimweh empfinden) po domu koprnéti.

Heimfahrt f. vožnja proti domu.

Heimfall m. nazajni pripád, nazajpad.

heimfallen nazaj pripasti (-padem), nazaj priti (pridem); *impf.* nazaj pripadati.

heimfällig pripaděn, pripaděl.

Heimfallsrecht n. pravica nazajnega pripáda.

Heimgang m. pot oder hoja domú, auch proti domu; beim — domú gredě od. gredóč.

heimisch domáč, udomačen; — werden podomačiti se, udomačiti se; ich fühle mich — zdi se mi, kakor bi bil domá.

Heimkehr f. povratěk —, vrnitěv domú.

heimkehren vrniti se, povrniti se, domú nazaj priti (pridem); *impf.* vračati se, povračati se, nazaj prihajati.

heimkommen f. heimkehren.

heimkrank domotožěn, komur se po domu toži.

Heimkunft f. prihod domú.

heimlich adi. skrivěn, tajěn; adv. skrivši, skriváj, na skrivnem, natihoma, na tihem, tajno; — týun délati kakor bi imel kake skrivnosti; — halten skrivati, skrivno iméti (imám), tajiti.

Heimlichkeit f. skrivnost, tajnost.

Heimreise f. potovanje —, pot domú, hod od. hoja domú. [(grem).

heimreisen domú potovati oder iti

heimschicken domú poslati (pošljem), *impf.* posiljati.

heimsuchen obiskati (-iščem), v vas priti (pridem), gledat priti h komu; *impf.* obiskovati, v vas hoditi, gledat prihajati h komu.

Heimsuchung f. obisk, obiskovanje; fig. kazěn (-i), nadloga.

Heimtücke f. kovarstvo, lokavstvo, potuha, potúhnenost.

heimtückisch kovarěn, lokav, potuhnen.

Heimtückische m. potúhneněc, kovarnik; f. potúhnenka.

heimmärts adv. proti domu, domov.

Heimmeg m. pot domú; auf dem —e domú gredě od. gredóč.

Heimweh n. domotožnost, toževanje od. koprnenje po domu.

Heirat f. ženitěv, venčanje; (vollend.) oženitěv; (v. weibl. Personen) možitěv; omožitěv, auch udaja.

heiraten ženiti se; oženiti se; (von weibl. Pers.) možiti se, udájati se; omožiti se, udáti (udám) se.

Heirats- ženitni, ženitvanjski.

heiratsfähig dorastěl oder dobělj za ženitěv (možitěv); (von Mädchen) zamužěn; — sein biti (sem) za ženitěv (možitěv).

Heiratsgut n. dota, jutrnina; (Wäsche, Kleidung 2c.) bala; wie groß war das — deiner Frau koliko si priženil?

Heiratsluft f. želja po ženitvi (možitvi).

heiratsluftig ženitve (možitve) željěn; er ist — rad bi se oženil; sie ist — rada bi se omožila od. udala.

Heiratsumstände pl. er ist in —n ženi se; moži se, udaja se.

heisa interi. hejsa! heja! hejsasa!

heischen želéti, zahtévati, hotéti (hočem).

Heiſchesatz

— 311 —

helläugig

Heiſchesatz m. želevni stavěk.

heiser hripav, zamolkěl, pijavkav;
— werden ohripeti, zamolkniti, pi-
javko dobiti.
[pijavka.

Heiserkeit f. hripavost, zamolklost,
heiß vroč, gorěk; (brennend) goréč,
pekóč, žgoč; (siedendheiß) vroč, vrel;
siedendheißes Wasser krop; (glühend—)
razbeljen, žaréč; —e Quelle toplice pl.;
—er Dürſt huda od. velika žeja; —es
Verlangen živa želja; —e Liebe goreča
ljubezën; einem die Hölle — machen
komu podkuriti.

heißblütig vročekrvěn, vroče krvi.

heissen (nennen) imenovati, klicati
(kličem), zvati (zovem), praviti komu;
(befechlen) veléti, ukazati (-kažem), dati;
impf. velevati, ukazovati, dajati; je-
manden willkommen — reči komu:
Bog te sprimi, auch bogosprijeti (-spr-
mem); impf. bogosprijemati; (genannt
werden) imenovati se, zvati se, klicati
se; (in Bezug auf den Tausfnamen) imé
biti (je) komu, zvati se; (in Bezug auf
den Bunamen) pisati (pišem) se; (be-
deuten) pomenjati, pomeniti; es heißt
pravijo, govoré, pripovedujejo, govorí
se, pripoveduje se, bajó; daš heißt to
je, to se pravi.

heißgeliebt preljub, predrag.

Heißhunger m. hudi —, strašni glad,
volčja lakota.

heißhungerig gladověn, predrto oder
strašno lačěn.

heiter jasěn, veděr; (fröhlich) vesl,
boděr; (v. d. Stimme) jarěn; — werden
jásniti se, védriti se; razjásniti se, raz-
védriti se.

Heiterkeit f. jasnost, jasnota, vedrost,
vedrina; (Fröhlichkeit) veselje, radost,
dobra volja, dobrovoljnost.

heitern jásniti, védriti; razjásniti,
razvédriti; sich — jásniti se, védriti se;
razjásniti se, razvédriti se.

Heizapparat m. kurilna priprava.

heizbar kurljiv; kjer se more kuriti,
kar se dá s kurjenjem segreti.

heizen kúriti, nétiti; zakúriti, pod-
kúriti, zanétiti.

Heizer m. kurilěc, kurjáč, netilěc; —in
f. kurilka, netilka.

Heizholz n. drva pl.

Heizmaterial n. kurivo, netivo.

Heizung f. kurjava, kurjatěv.

Hekatombe f. hekatomba.

Hektar n. hektar.

Hektik f. jetika, sušica.

hektisch jetičen, sušičen.

Held m. junák, korenják; (d. Stückes)
glavna od. poglavitna oseba; Helden-
junaški, korenjaški.

Heldenarm m. junaška roka.

Heldendichter m. junaški pesnik, épik.

Heldengedicht n. junaška pesěn (-i).

Heldengeschichte f. pripovest (-i) o
junakih.
[ska.

Heldenheer n. junaška truma od. voj-
Heldenherz n. junaško srcé, pogúm.

Heldenjungfrau f. junaška devica, ju-
nakinja.

heldenmäßig adi, junaški, korenjaški;
adv. junaško, junaški, kakor junák.

Heldenmuth m. junaštvo, korenjaštvo,
junaški od. korenjaški pogúm.

heldenmuthig junaški, korenjaški.

heldenreich junakoroden.

Heldenstück n. junaško dejanje, junaški
čin, junaštvo.

Heldenthat f. s. Heldenstück.

Heldenthum n. junaštvo, korenjaštvo.

Heldin f. junakinja, korenjakinja.

helfen pomoči (-morem), na pomóč
priti (pridem); impf. pomágati, na po-
moč biti (sem); (unterstützen) na roko
biti komu, podpirati koga; (nüken)
koristiti, hásniti, pomágati; (ausgeben)
zaleči (-ležem), zdati (zdam); was hilſt
dir das Geld čemú so ti denarji? einem
auf die Beine — koga na noge spra-
viti, po konci vzdigniti.

Helfer m. pomočník, pomagalčě, po-
magáč; —in f. pomočnica, pomagalka,

Helfershelfer m. pomagáč.

Helianthus n. sólnčnica.

Heliometer m. solncemér, heliometer.

Helioskop n. solncegléd, helioskop.

Heliotrop m. solncevrát, heliotrop.

hell svetěl, jasěn; bei —em Tage za
dné, za belega dné; (klar) čist, bistěr;
(von d. Stimme) čist, zvočěn, zvonéč,
jarěn; (v. Verstand) bistěr, bistrouměn;
—e Wahrheit gola od. očividna resnica

helläugig bistroók.

Hellblick

— 312 —

herabpurzeln

Hellblick m. bistroumje.

Helldunkel n. somrák, sotón.

Helle f. svetlost, svetloba, jasnost, čistost; (d. Verstandes) bistrost, bistro- umnost; (d. Plaž zwischen dem Ofen u. d. Wand) zapeček, zapečjak.

Hellebarte f. helebarta, bradnica.

hellen f. heitern.

Heller m. belič, božják, nežica, vinár.

hellfarbig svetle, jasne od. žive barve.

hellhaarig svetlolás, plavolás.

hellklingend čistoglasen, tenkoglasen, zvoněč, zvočen.

Hellseher m. bistroviděc; —in f. bistrovidka.

Hellsichtigkeit f. bistrovidnost.

Helm m. čelada, šlem; (Stiel) topo-
rišče; (an der Destillierblase) klobůk,
pokróv, kapa.

helmartig čeladast, šlemast.

Helmbusch m. čeladna perjanica.

helmförmig f. helmartig.

Helmschmied m. čeladar.

Hemd n. srajca, in St. auch srákica,
košulja, robača; dem. srajčica, košuljica;
(bei Frauenzimmern bis unter d. Bruft
reichend) rokavci pl.

Hemdärmel m. srajčni oder robačni rokáv.

Hemdmascher m. srajčar, košuljar.

Hemdschliß m. srajčni razporěk.

Hemisphäre f. poluta.

hemmen ustáviti, zaustáviti, zadržati
(držím), ovreti; *impf.* ustávljati, za-
ustávljati, zadrževati, ovirati; (d. Wa-
gen) zavreti, *impf.* zavirati; (Wasser)
jeziti; zajeziti.

hemmend ovirěn, ovirajóč, zadržěn,
zadržujóč, ustavljajóč.

Hemmkette f. závora, závornica, zapa-
penjača.

Hemmnis n. ovirěk, opovirěk, zadržěk.

Hemmschuh m. coklja.

Hemmung f. ustava, ovira, opovira,
zapreka; (in der Uhr) kotvica.

Hengst m. žreběc, pastůh.

Hengstfüllen n. žrebček, cizěk.

Henkel m. kljuka, uho (ušesa), držáj,
držalo, ročáj; (am Korbe) locén, locěnj.

Henkelkorb m. canja, cejna, locanja.

henken obesiti, *impf.* obešati; f. auch
hängen.

Henker m. rabelj (-na); geď zum —
pojdi se solit, pojdi rakom žvižgat;
dass dich der — da te šentaj, da bi
te plent!

Henkerbeil n. rábeljnova sekira.

Henkergeld n. rábeljnina, obešarina.

henkerisch rábeljski, obešarski; fig.
krvoločen.

Henkersknecht m. rábeljnov hlapěc.

Henne f. kokóš (-i), kura, piška, puta;
dem. kokoška, kurica, pútka, pútica;
Hennen- kokošji, kurji.

her adv. sèm, le-sem, les, sem-le,
semkaj; hin und — sèm ter tje, sèm
pa tje; von dort — od ondod; von da
— od tod, od le-tod; von oben —
od zgoraj zc.

herab adv. doli, dol, sèm doli; von
oben — od zgoraj, zvrha; vom Baume
— z drevesa; vom Berge — z gore;
in der Zusammensetzung mit Zeitwörtern
wird es im Slovenischen mit z- oder s-
gegeben, oft aber bloß durch z oder s,
welches dem betreffenden Substantivum
vorgesehen wird, z. B. vom Baume herab-
nehmen vzeti (vzamem) z drevesa.

herabbeugen nakloniti, prikloniti;
impf. naklánjati, priklánjati.

herabblicken pogledati, impf. pogle-
dovati (na koga).

herabdrängen tiščati (-ím) navzdol.

herabfallen spasti (spadem), osuti
(-spèm) se; impf. spádati, osipati (-sip-
ljem) se.

herabfliegen zleteti z (s) (c. gen.).

herabfließen teči; steči s česa.

herabhangen viséti, majati (majim),
bingljati.

herabhauen sékati; sesékati, odsé-
kati (s česa).

herablassen spustiti, impf. spuščati;
sich — spustiti se, impf. spuščati se;
fig. ponižati se, impf. poniževati se.

herablassend ponižen, uljuděn, pri-
ljuděn. [priljudnost.

Herablassung f. ponižanje, uljudnost,
herabnehmen sneti (snamem), vzeti
(vzamem) s (z) ...; impf. snemati,
jemati (jemljem) s ...

herabpurzeln prekúcniti se, prekopic-
niti se s ...; impf. prekucovati se,
prekopicovati se.

herabreichen

— 313 —

heraufbeschwören

herabreichen podati, *impf.* podajati;
intr. segati do ....

herabreichen trgati s ....; strgati,
potrgati s ....

herabriefeln cediti se, curljati s ...

herabrollen kótati, váliti s ....; skó-
tati, zváliti s ....; intr. kótati se,
váliti se s ....

herabschlagen klátiti; sklátiti, zbiti
(zbijem).

herabschütteln stresti, *impf.* strésati.

herabschwemmen plaviti; splaviti.

herabfenken spusfti, *impf.* spuščati;
(Augen) pobesiti, *impf.* poběšati.

herabsehen znižati, ponižati; *impf.*
zniževati, poniževati.

Herabseßung f. ponižanje, poniževanje.

herabsteigen stopiti s ...., *impf.* iti
(grem), hoditi s ....

herabstimmen znižati, *impf.* zniževati.

herabstoßen poriniti, suniti, potis-
niti s ....

herabströmen curéti, ulijati se.

herabstürzen poriniti, zvrniti, zváliti
s ....; intr. telebniti, pasti (padem)
s ....

herabthun sneti (snamem), dejati
(denem) s .....; *impf.* snémati, de-
vati s ....

herabträuseln kápati (kapljem), kap-
ljáti, curljáti s ....

herabwärts adv. doli, dol, navzdól,
navdol, niz.

herabwerfen vreči (vržem) z ....,
*impf.* metáti (mečem) z ....

herabwürdigen ponižati, *impf.* poni-
ževati, v nič dévati, sramotiti.

Herabwürdigung f. ponižanje, poniže-
vanje, sramočenje.

Geraldik f. grboslovje, heráldika.

Geraldiker m. grboslověc, heráldik.

heraldisch grboslovën, heráldičën.

heran adv. sèm; in der 3ßsg. mit
Zeitwörtern do-, iz-, pri-, z-. [ževati.

heranbilden izobráziti, *impf.* izobra-

heranbrausen prišuméti, pribúčati
(-bučím), privršéti.

heranbrechen nastópiti, nastati (-sta-
nem), pritisniti; *impf.* nastópati, na-
stájati, pritiskati.

herandringen pritisniti, *impf.* pritis-
kati, tiščati (tiščím) sèm.

heransfahrenripeljati(-peljem) se,
*impf.* peljati se sèm, proti ....

heransließen priteči, doteči; *impf.*
pritekati, dotekati.

herankommen priti (pridem), prispeti,
približati se; *impf.* prihajati, bližati
se, približevati se; pfeisend — prižviž-
gati; singend — pripeti (-pojem); tan-
zend — priplesati (-plešem); zitternd
— pritresti se 2c. [(lezem).

herankriechen prilezti, *impf.* sèm lezti
heranlocken vábiti, mámiti; privábiti,
primámiti.

herannahen bližati se; približati se,
*impf.* približevati se.

heranreifen dozoréti, *impf.* dozorévati.

heranreiten jézditi, jáhati (jašem u.
jaham) proti komu; prijézditi, pri-
jáhati.

heranrennen dirjati proti komu; pri-
dirjati, dipoditi se.

heranrudern veslati k ....; priveslati.

heranschleichen prikrasti (-kradem) se,
privleči se skrivši, — tihotapsko.

heranschwemmen plaviti k ....; pri-
plaviti. [plavati.

heranschwimmen plavati k ....; pri-
heransegeln veslati k ...., jadrati k
...; priveslati, prijadrati.

heransprengen dirjati k ....; pri-
dirjati.

heranspringen skakati (skačem) proti
komu; priskakati, priskočiti.

heranströmen vreti k ..., valiti se
k ...; privreti, privaliti se, pridrviti.

heranwachsen dorasti (-rastem), od-
rasti, vzrasti; *impf.* doráščati, odráščati,
vzraščati.

heranwachen zibati (zibljem) se od.
gugati (gugljem) se semkaj; prizibati
se, prigugati se.

heranwälzen váliti k ...., kótati k
...; priváliti, prikótati.

heranziehen vleči k ....; privleči,
potegniti k ...; *impf.* potegovati k ...;
fig. zrediti, *impf.* zréjati; *intr.* bližati
se, prihájati.

herauf adv. gor, sèm gor, navzgor.

heraufbeschwören rotiti; zarotiti, vzkli-
cati (vzkličem); *impf.* vzklicevati; fig.
nakopáti (-kopljem) si, *impf.* nakopá-
vati si.

heraufrufen

— 314 —

herbeifliegen

heraufrufen gor poklicati (-kličem),
*impf.* gor klicati.

heraus adv. ven, venkaj, sem ven,
tu ven; — damit pokaži, na dan z
njim; — mit der Sprache reci, povéj;
inßsgn. m. Zeitwörtern iz-.

herausackern izorati (-orjem), *impf.*
izárjati.

herausarbeiten sich izkoléhati se, iz-
kobacati se, izkopáti (-kopljem) se.

herausbegeben sich iziti (-idem), *impf.*
izhájati, iti (grem) iz česa.

herausbekommen izpraviti iz česa, iz-
vleči; fig. iznajti (-najdem).

herausbringen iznesti, iznositi, iz-
praviti; *impf.* iznašati, izpravljati.

herausfahren búhniti, švigniti, plas-
niti; uiti (-idem), uteči.

herausfinden najti (najdem); iznajti,
*impf.* iznajdovati; fig. spregledati, spo-
znati, glas čemu vedeti (vem).

herausfordern (zum Zweikampf) po-
zvati (-zovem), poklicati (-kličem);
*impf.* pozivati, klicati (na dvoboj).

Herausforderung f. pozivanje, klicanje
(na boj).

herausführen izpeljati (-peljem), iz-
voziti; *impf.* izpeljevati, izvažati.

Herausgabe f. (eines Buches) izdaja,
izdanje, izdavanje, (Auslieferung) iz-
ročitěv, predatěv.

herausgeben izdati, na svetlo dati;
*impf.* izdajati, na svetlo dajati; (beim
Wechseln) nazaj dati, *impf.* — dajati.

Herausgeber m. izdatelj, izdajatelj.

herausgießen izliti (-lijem), *impf.*
izlijati.

herausgraben izkopáti (-kopljem), iz-
grebsti (-grebem); *impf.* izkopavati,
izgrebati.

herausguken lúkati iz ...

heraushängen razobésiti, *impf.* raz-
obéšati.

herausagen izgnati (-ženem), izpo-
diti, iztirati, izpokati; *impf.* izgánjati.

herausklügeln izmodrovati.

herauskommen iziti (-idem), *impf.*
izhájati; (erscheinen) na svetlo priti
(pridem), *impf.* prihájati; was kommt
da heraus kaj bo(de) iz tega?

herauslassen izpustiti, *impf.* izpúščati.

herauslocken izvábiti, izmámiti.

herausnehmen vzeti (vzamem) iz ..., 
*impf.* jemati (jemljem) iz ...; (den 
Zahn) izdreti (-derem), izpipati (-pip-
ljem); *impf.* izdirati; sich — drzniti 
se, predrzniti se.

herausplachen izblekniti, izblebetati
(-blebetam u. -blebečem).

herausrecken pomoliti, iztégniti; *impf.*
moliti, stegovati.

herausriessen izdreti (-derem), izruti
(-rujem), izpuliti; *impf.* izdirati.

herausagen povědati (-vém), narav-
nost povědati.

herausschauen glédati iz ...; es
schaut da nichts heraus slabo kaže, ne
kaže prida.

herausstellen izpostáviti, *impf.* izpo-
stavljati; es stellte sich heraus poka-
zalo se je.

herausstrecken moliti iz ...; po-
moliti iz ...

herausstreichen izbrisati (-brišem),
*impf.* izbrisovati; fig. prehvaliti, po-
vzdigniti; *impf.* prehvaljevati, povzdi-
govati. [(-ženem) se.

herausstürzen plániti, púhniti, zagnati

heraustragen nesti iz..., nositi iz...;
iznesti, iznositi; *impf.* iznašati.

herauswinden izmótati, izviti (-vijem);
*impf.* izvíjati.

herausziehen izvleči, potégniti iz ...;
*impf.* potegovati, vlaciti iz ...

herb žarěk, trpěk, greněk, ogavěn;
(jäuerlich) rezěn, rezěk; fig. briděk, hud.

Herbarium n. rastlinjak, zelišnjak,
herbárij.

Herbe f. žarkost, trpkost, grenkost,
ogavnost; reznost, rezkost, skomina;
bridkoba, bridkota.

herbei adv. sèm, le-sèm, semkaj; in
Bujammenseßungen pri-.

herbeibringen prinesti, *impf.* prina-
šati; (Zeugen) pripeljati (-peljem),
*impf.* pripeljevati. [se.

herbeidrängen sich siliti se; prisiliti

herbeieilen prihitéti, privreti; *impf.*
prihitévati, privrévati.

herbeifahren pripeljati (-peljem) se,
*impf.* pripeljevati se.

herbeifliegen priletéti, prifrléti, pri-
fofotati (-fofotam u. -fofočem); *impf.*
priletévati.

hergehören

— 316 —

Herrschaft

hergehören sèm iti (grem), sèm spadi, — šteti (štejem) se.

herhalten moliti, držáti (držím); pomoliti, podržati; fig. trpéti.

herhinken sèm šántati, — šépati; prišántati, prišépati.

herholen prinesti; privesti (-vedem), pripeljati (-peljem); *impf.* prinašati, privažati; fig. weit — daleč seči (sežem) po kaj, daleč zaiti (-idem); *impf.* zahájati.

Hering m. f. Häring.

herkommen priti (pridem), dojti (dojdem); *impf.* prihájati, dohájati; tanzend — priplesati (-plešem); pfeifend — prižvižgati; singend — pripeti (-prijem); jauchzend — priúkati; weinend — prijókati se zc.; (resultieren) izhajati, prihájati, izvirati.

Herkommen n. običáj, navada, šega.

herkömmlich običájěn, navaděn, nekdanji.

Herkules m. Herkul; er ist ein zweiter — močen je kakor Štempihar.

herkulisch Herkulov; velikanski, orjaški, neznano močen.

Herkunft f. prihod, dohod; (Abstammung) rod, rodovina, pleme (-na).

herleihen posóditi, *impf.* posójati, posojevati.

herlenken sèm kreniti, zakreniti od. obrniti proti ...

Herling m. kíslica, sv. Martina grozd.

herlochen sèm vábiti, sèm mámiti; privábiti, primámiti.

hermachen sich über etwas lotiti se česa, poprijeti (-primem) se česa, spraviti se na kaj, vreči (vržem) se na kaj.

Hermaphrodit m. f. Zwitter.

Hermarsch m. hod —, hoja —, pot sèm, (v to stran, v ta kraj).

Hermelin n. vélika bela podláska, gornostáj, hermelín; *Hermelin-* gornostajev, hermelinov.

Hermeneutik f. hermenévtika, razlatalstvo, tolmaštvo. [névtiški.

hermeneutisch hermenévtičen, hermehermetisch neprezračen, nepredirēn, nepredirljīv.

hernach adv. potem, potle, potlej, na

hernehmen od kod vzeti (vzamem), *impf.* jemati (jemljem); jemanden hart

— koga trdo (hudo) prijeti (primem), *impf.* prijemati.

hernieder adv. dol, sèm dol.

Heroide f. heroida, junaško pismo.

heroisch junaški, viteški.

Heroismus m. junaštvo, víteštvo.

Herold m. glasnik, klicár, oznovalolec.

Heronsbrunnen m. Héronov kladez, — zdeněc. [bičati.

herpeitschen prignati (-ženem), priherr m. gospód; (Haus herr) gospodár; — Gott Gospod Bog, Bog oče; das Haus des — n Gospodova hiša, hiša božja; — sein gospodovati; gospodariti; der junge — gospodič.

herrauschen privršéti, prišuméti.

Herrchen n. gospodič, gospodičček.

herreichen podati, *impf.* podájati, prožiti; intr. seči (sežem), ségniti; *impf.* ségati, dosegovati.

Herreise f. pot sèm (v to stran, v ta kraj); auf der — sèm potovaje.

herreisen sèm potovati.

[dov. Herren- gosposki, gospodski, gospo-

Herrendienst m. gosposka služba, tlaka, róbota.

Herrenhaus n. gosposka hiša; (b. einer Volksvertretung) gosposka zbornica.

Herrenhof m. gosposki dvor od. dvorčce.

herrenlos brez gospodarja, brez službe; (Sache) ničij, nikogaršen, pust; ein herrenloses Gut pustolina.

Herrenpilz, Herrenschwamm m. užitni goban, karzelj.

Herrenschenke f. gosposka krěma, krěma za gospode.

Herrenstand m. gospôda; (Ritterstand) viteštvo; (in d. Kirche) moška stran (-i).

Herrgott m. Bog oče (-ta), Gospod Bog.

herrichten pripráviti, priréditi; *impf.* priprávljati, prirčjati.

Herrichtung f. priprava, priredba.

Herrin f. gospá; gospodinja.

herrisch gosposki, gospodovalski, zapovedljív.

herrlich krašen, krasotën, prelep, velikolep; slavën.

Herrlichkeit f. krasota, lepota, slava, čast (-í); Eure — Vaše gospostvo.

Herrschaft f. gospostvo; oblást (-i), moč (-í); (Gut) grajščina, gospóščina; (Gericht) gosposka; —en pl. gospôda.

herrschaftlich

— 317 —

herumlegen

herrschaftlich gosposki, grajščinski.
Herrschaftsbesitzer m. grajščák, vlastelín.
Herrschbegierde f. vladoželjnost, želja
po vladi.

herrschbegierig vladoželjën.

herrschen gospodovati, vladati; (als
Kaiser) carovati, cesarovati; (als König)
kraljevati; (als Fürst) kneževati; (sein)
biti (sem), kraljevati, evesti (evetem).

herrschen dospodujóč, kraljujóč; (v.
d. Krankheit) razgrajalën.

Herrscher m. vladár, vladaléc, gospodár, gospodovaléc; Herrscher= vladarski, vladarjev.

Herrscherin f. vladarica, gospodovalka.

Herrscherstab m. žezlo.

Herrschgier, Herrschsucht f. vladoželj-
nost, vladoljubje, zapovedljivost.

herrschgierig, herrschsüchtig vladoželjën,
vladoljubën, zapovedljiv.

herrücken primakniti, pomakniti k
...; *impf.* primikati, pomikati k ...;
intr. pomakniti se, *impf.* pomikati se.

herrücken poklicati (-kličem), pozvati
(-zovem).

herrühren izhájati, prihájati, izvirati.

hersagen práviti, pripovedovati po
vrsti.

herschaffen pripráviti, priskrbéti, pri-
báviti; *impf.* priprávljati, priskrbovati.

herschießen tr. sèm streliti, *impf.* sèm
streljati; intr. priletéti; Geld — de-
narjev dati.

herschleichen prikrasti (-kradem) se,
pripláziti se, primúzati se.

herschleppen privleči, privlačiti.

herschwimmen plávati k ...; pri-
plávati.

hersein od kod biti (sem); hinter
etwas — poganjati se za kaj, ne oditi
(-idem) od česa.

hersehen sèm postáviti, *impf.* sèm
postávljati; sezen Sie sich zu mir her
k meni se vsedite.

herstammen rodú biti (sem), iz ro-
dovine biti, izhájati.

herstellen sèm postáviti, dejati (de-
nem); *impf.* sèm postávljati, devati;
in den vorigen Stand — popráviti,
*impf.* poprávljati; einen Kranken —
bolnika ozdráviti, izléčiti; den Beweis
— dokazati (-kažem), izpričati, spričati.

Herstellung f. poprava, popravěk;
ozdrávljenje, ozdravitěv.

hertragen prinesti (-nesem), donesti;
*impf.* prinašati, donašati.

hertreiben sèm gnati (ženem), sèm
poditi; prignati, pripoditi.

hertreten sèm stópiti; pristópiti.

herüber adv. sèm na to stran, sèm
na ta kraj.

herüberführen prepeljati (-peljem),
*impf.* prepeljevati.

herüberziehen na to stran potégniti,
*impf.* potegovati; intr. preséliti se na
ta kraj, *impf.* preseljevati se na ta kraj.

herum adv. okoli, okrog; in d. Bifßg.
m. Zeitw. o-, ob-, auch okoli, okrog.

herumagieren okoli sebe máhati, kri-
liti, kretati.

herumbalgen sich púliti se, metati
(mećem) se, boriti se. [obračati.
herumblättern prebirati, liste pre-
herumblichen ozréti se, oglédati se;
*impf.* ozirati se, ogledovati se.

herumdrehen súkati (sučem), vrtéti;
zasúkati, zavrtéti, obrniti; *impf.* obra-
čati.

herumerzählen raznášati, raztresati.

herumfahren peljati (peljem) se okoli
...; (hin und her fahren) voziti se po
..., — semtertje; m. d. Hand — z
rokó mahati, kriliti.

herumflattern, herumfliegen obletévati,
okoli létati, okoli plahutati.

herumforschen pozvédati, pozvedavati.

herumfragen popraševati (po čem).

herumführen sprevájati, okoli voditi,
voditi po ...; bei der Nase — za nos
voditi; einen Graben um den Garten
— narediti —, *impf.* naréjati jarek
okoli vrta. [sprehajati se.

herumgehen okoli hoditi, pohájati,
herumirren klátiti se, potikati se,
tavati po svetu.

herumjagen poditi, goniti, pogánjati;
intr. pójati se, dirjastiti, okoli létati.

herumkriechen okoli pláziti, — láziti.

herumlaufen okoli letati, begati, ski-
tati se, potépati se.

Herumläufer m. potép, potepín, ski-
taléc, vlačugar; —in f. potepulja, ski-
talica, vlačuga. [obkládati.

herumlegen obložiti, *impf.* oblágati,

herumliegen

— 318 —

hevorgehen

herumliegen ležáti (ležím) kjekod, raztresen biti (sem); —de Dörfer vasi v obližji.

herumlungern pohájati, lizati (ližem) se okoli.

herumplagen sich ubijati se, polstiti se.

herumpläfschern emákati, čapláriti.

herumpoltern razbijati, razgrajati, ropotati.

herumreichen po vrsti dájati od. porumreisen po svetu potovati oder hoditi, hoditi križem svetá.

herumrennen s. herumlaufen.

herumschießen tr. streljati (zdaj tu, zdaj tam); intr. okoli smukati.

herumschiffen voziti se po morji.

herumschlagen ein Tuch ogniti, omotati; impf. ogrinjati z ruto (kaj); mit der Hand — z rokó máhati, kriliti, otepati; sich — tepsti (tepem) se, pretepati se.

herumschleichen pláziti se okoli ..., muzati se okoli ...

herumschlendern pohajkovati, gámbati, króžiti (po svetu).

herumschnüffeln okoli vóhati, njušiti, stíkati.

herumschwärmen rojiti, klatiti se po herumschinen okoli sedéti, okoli posédati.

herumspringen poskakovati, skákati (skačem) okoli ...

herumsprihen štrkati od. sikati po ..., okoli ...

herumsteigen klatiti se, laziti, hoditi okoli, pohajkovati.

herumstöbern premetavati, pretikati.

herumstreichen potépati se, klatiti se, vlačugati se, skitati se.

Herumstreicher m. potepín, potepúh, klatež, skitalčec, vlačugar; —in f. potepulja, vlačuga, vlačugarica.

herumstreuen razsipati (-sipljem), impf. razsipávati, trositi, raztrésati.

herumtaften šlátati, tipati (tipljem); obšlatati, obtipati, preslátati, pretipati.

herumtragen raznositi, impf. raznašati.

Herumträger m. raznošček, raznašalčec.

herumtreiben sich klátiti se, klatáriti se (po svetu), vlačiti se, pohajkovati.

herumtummeln súkati (sučem); sich — vrtéti se, obračati se.

herumwallen, herumwandeln hoditi, sprehájati se.

herummwälzen valiti, kótati; sich — váljati se, valjuckati se; (in der Lache) kalúžati se.

herummwaten gáziti, bresti (bredem), broditi (po vodi).

herumwerfen prevreči (-vržem), premetati (-mečem), razmetati; impf. premetávati, razmetávati.

herummühlen riti (rijem), rovati (rovljem), grebsti (grebem), brskati; (in der Flüssigkeit) brozgati.

herumzanken sich rávsati se, svajati se, prepirati se.

herumziehen tr. vleči, vlačiti; intr. klátiti se, vlačiti se, vlačugati se; ein —der Lebenswandel vlačuganje, skitanje.

herunter adv. dol, sèm dol; in der Zusammensetzung m. Zeitwört. s- (z-), raz-; den Hut — odkrij (odkrijte) se!

herunterhandeln zbiti (zbijem) —, impf. zbijati na ceni.

herunterkommen dol priti (-dem), impf. — prihájati; fig. ubóžati, na nič priti.

herunterlassen spustiti, impf. spúščati.

herunterleiern golidrati, lájnati.

heruntermachen ošteti (-štejem), impf. oštévati.

herunternehmen sneti (snamem), impf. snémati; den Hut — odkriti (-krijem) se, impf. odkrivati se.

herunterwälzen zvaliti, skótati.

herunterwärts adv. navzdol, navdol, z vrha dol.

hervor adv. vèn, na dan; (aus einer Menge) izmed; in der Zusammensetzung mit Zeitwörtern iz-, pre-, za-.

hervorbrehen predreti (-derem), impf. predirati; (v. d. Sonne) prisvétiti, napóciti; impf. prisvetovati; (von der Flamme) bühniti.

hervorbringen prinesti (-nesem), impf. prinašati; (schaffen) stváriti, impf. stvárjati; (v. d. Erde) roditi, donášati; (ein Wort) ziniti, blekniti, spregovoriti.

hervordämmern svitati, prizarjati.

hervordringen pridreti (-derem), privreti; impf. pridirati, privrévati.

hervorgehen iziti (-idem), impf. izhájati; daraus geht hervor iz tega se vidi, kaže od. razodeva.

hervorgucken

— 319 —

Herzenstroß

hervorgucken lúkati; polúkati iz ....
hervorheben povzdigniti, povišati;
*impf.* povzdigovati, poviševati.

hervorholen izvleči, potégniti iz ....;
*impf.* vlačiti, potegovati iz ....

hervorkeimen kliti (klijem) iz ....;
prikliti, pognati (-ženem) iz...; *impf.*
pogánjati iz ...

hervorkommen priti (pridem) na dan,
pokazati (-kažem) se; *impf.* prihájati
na dan, pokazovati se.

hervorlangen poseči (-sežem) po kaj
in potégniti iz ....; *impf.* posegovati
in potegovati.

hervorquellen curéti, curljati iz ....

hervorragen moléti, štrléti iz ....;
(durch Kenntnisse) odlikovati se; vor
andern — prekositi —, *impf.* prekašati
druge.

hervorragend odličen, visok.

hervorrufen poklicati (-kličem) iz ...;
*fig.* spróžiti, začeti (-čnem); *impf.* za-
čenjati.

hervorsprüchen s. hervorkeimen.

hervorsprudeln vrvrati iz ..., hahljati.

hervorscheiden moléti, štrléti iz ....,
strčati.

hervorstrecken pomoliti, *impf.* pomaljati iz ...

hervorströmen vreti, valiti se iz ....,
izpod ...

hervorsuchen poiskati (-iščem).

hervorthun sich skázati (skažem) se,
posláviti se; *impf.* skazovati se, po-
slávljati se, odlikovati se.

hervortreten stópiti naprej izmed ...;
*fig.* v oči biti (bijem) od. bosti (bodem).

hervorziehen potégniti, *impf.* potégo-
vati, potézati iz ..., izmed ...

Hervorzieher m. (Muskel) izpoteznica.

herwackeln sém zibati (zibljem) se,
— gugati se; prizibati se, prigúgati
se, prikinkati.

herwagen sich úpati si —, drzniti se
herwärts adv. tu sém.

Herweg m. pot sém; auf dem — sém gredé.

herweisen sèm pokazati (-kažem),
sèm napótiti; *impf.* sèm pokazovati.

Herz n. sree; dem. srěće; (Muth)
srěnost, sree; (Kern) jedro, osrěje; —
fassen osrěiti se, ohrabriti se; vom —en

iz srea, od srea; mein — duša moja,
sree moje; das — bricht mir sree se
mi trga, sree mi poka; das — pocht
sree utripa, triplje od. trka; das —
schlägt sree bije oder tolče; zum —en
gehen k sreu iti (grem), srea se pri-
jeti (primem); *impf.* prijémati; Herz-
srěni.

Herzader f. srěna žila, srěnica.

herzählen našteti (-stějem), *impf.* na-
štěvati.

herzallerliebst preljúb.

Herzbeklemmung f. srěna tesnoba.

Herzbeutel m. osrěnik.

Herzbeutelwassersucht f. srěna vodenica.

Herzbewegend v sree segajóč, ginljiv.

Herzblatt n. (ein noch nicht entwideltes
Blatt) srdečje, srčika; fig. ljubčěk, mil-
čěk, srčěk.

Herzchen n. srěće; fig. duša, dušica.
Herzeleid n. srěna bolečina, srěna ža-
lost, srěna bol (-i).

herzen objémati, grliti, na sree pri-
tiskati; ljubkati, milovati.

Herzens= srěni.

Herzensangst f. srěna skrb (-í), srěna
bridkost.

Herzensbangigkeit f. srěna tesnoba,
tesnoba pri sreu.

Herzensbruder m. prisrčni oder pre-
ljubi brat.

Herzenseinfalt f. prostodušnost.

Herzensfreude f. srěno oder prisrčno
veselje.

herzensfroh iz srea vesél, prav vesél.

Herzensgrund m. dno od. globina srea.

herzensgut iz srea doběr, predoběr,
prav doběr.

Herzensgüte f. srěna dobrota.

Herzensjunge m. ljubi dečěk.

Herzenskind n. srěček, milčěk, miljen-
čěk, preljubo dete (-ta).

Herzenskummer m. srěna žalost.

Herzensluft f. srěno veselje, srěna ra-
dost; nach — handeln delati po volji,
kamor koga sree pelje, kakor si sree
poželí.

Herzensqual f. srěna muka.

Herzensschwester f. preljuba od. pri-
srěna sestra.

Herzenstroß m. tolažba od. uteha srea;
(Pflanze) gozdna meta.

Herzenswunsch

— 320 —

Heufutter

Herzenswunsch m. prisrčna od. živa
želja; nach — prav kakor si je kdo
želel. [tica srca.

Herzentzündung f. srčna vnetica, vne-
herzjerfreuend sree razveseljujóč; daš
ift — to razveseljuje človeku sree.

herzergreifend sree predirajóč, pre-
sunljiv.

herzerhebend sree povzdigujóč.

Herzfehler m. srčna hiba.

herzförmig srčast, srcu podobën.

herzgeliebt prisrčën.

Herzgewinnend ljubeznív.

Herzgrube f. srčna žličica, — jámica.

herzhaft srčën, hrabër, moški, ko-
renjaški.

Herzhaftigkeit f. srčnost, hrabrost.

Herzhöhle f. srčna votlina.

herzig srčën, mil, ljubeznív.

herzinnig srčën; adv. iz vsega srcá.

Herzkammer f. prekat.

Herzkirsche f. srčica.

Herzklappe f. srčna zaklopnica.

Herzklopfen n. srčno utripanje oder
bitje.

Herzkohl m. glavato zelje.

herzkundig srcevidën.

herzlich prisrčën, srčën; — gern prav
rad, iz srea rad; — sauer prav kisěl,
močno kisěl.

Herzlichkeit f. prisrčnost, srčnost.

herzlieb prisrčno ljub, preljub.

herzlos brezsrčën, trdosrčën, neusmi-
ljen; (furchtsam) plah, plašljív.

Herzlosigkeit f. brezsrčnost, trdosrč-
nost, neusmiljenost; plašljivost.

Herzog m. vójvoda; —in f. vojvodinja,
vojvodica; Herzogs= vójvodov, vój-
vodski.

Herzogssohn m. vójvodič.

Herzogswürde f. vójvodstvo, vójvod-
ska čast (-í).

Herzogthum n. vojvodina, vojvodstvo.

Herzahr n. srčno ušesce.

Herzpochen n. f. Herzklopfen.

Herzröhre f. srčna cev (-í) od. piščál (-í).

Herzschild n. srčni ščitěk.

Herzschlag m. bitje od. utrípanje srcá,
srčni udarěc od. trip.

herzstärkend sree krepčajóč od. okrep-
čevalën. [srea.

Herzstärkung f. krepčanje od. krepčalo

herzu adv. semkaj, k meni, k nam.
herzueilen priskočiti, prihitéti.

herzunähern sich bližati se; približati
se, impf. približevati se.

herzutreten pristópiti.

Herzwassersucht f. srčna vodenica.

Herzweh n. srčna bol (-í) od. bolečina.

Herzwunde f. srčna rana.

Herzwurzel f. srčna korenina, živák.

herzzerreißend sree trgajóč, presunljív.

Hesperiden pl. hesperidke pl.

Hesperus m. večernica, večerna zvezda.

heterodor inovérski, drugovérski.

Heterodorie f.inovérstvo,drugovérstvo.

heterogen raznovrstën, raznorodën,
inorodën.

Heterogenität f. raznovrstnost, razno-
rodnost, inorodnost.

Heteronomie f. inozákonstvo.

Heke f. dražba, ščuvanje, hujskanje,
šuntanje.

Hehen dražiti, ščuvati, hujskati, šun-
tati; razdražiti, naščuvati, nahujskati,
podšuntati.

Heher m. dražilče, ščuváj, hujskáč,
šuntar; —in f. dražilka, ščuvajka,
šuntarica.

Hehjagd f. gonja, lov z gonjo.

Hehpeitsche f. lovski bič.

Heu n. senó; Heu= senén.

Heunabfall m. senéni droběc, snipór.

Heubauer m. senár.

Heuboden m. senjak, svisli (-ij) pl.

Heubund m. poreslo sená.

Heuchelbuße f. hinavska pokora.

Heuchelei f. hinavščina, hinavstvo,
hlimba, licemérstvo.

heucheln hliniti se, hiniti se, auch
delati se, kazati (kažem) se, z. B. er
heuchelt Freundschaft dela od. kaže se
prijatelja.

Heuchler m. hinavěc, hliněc, sveto-
hliněc, licemér; —in f. hinavka, sveto-
hlinka, licemérka.

heuchlerisch hinavski, svetohlinski,
licemérski, licemérën.

heuen senó správljati.

heuer adv. letos.

Heuerling m. létošnjik.

Heuernte f. senokóšnja, senoseča; auch
bloß košnja, seča.

Heufutter n. senéna klaja od. piča.

Heugabel

— 321 —

hierherwärts

Heugabel f. senéne vile pl., rázsohe pl.
Heuhaufe m. kopica od. kup sená, in
St. auch návélj.

Heuicht n. senéni droběc od. drobír.
Heuleine f. podvéznica, porépnik.
heulen túliti, rjuti (rjovem), rjoveti;
(v. Menschen) túliti, vékati, vriščati
(vrišćim), dreti (derem) se; (v. Winde)
bučati (bućím).

Heulen n. tuljenje, rjovenje; vekanje,
vriščanje, derénje; bučanje.

Heuler m. tulilěc, odrtják, vriskáč.
Heumacher m. kosěc.
Heumahd f. senokóšnja, senoséča;
auch błoß košnja, seča.

Heumäher m. senokosče, kosče.
Heumarkt m. senéni trg.
Heurechen m. senéne grablje pl.
heurig letošnji.
Heuscheibe f. senéna plast (-i).
Heuscheuer f. senéna parma od. parna.
Heuscheune f. s. Heuscheuer.
Heuschober m. kopica sená.
Heuschoppen m. s. Heuboden.
Heuschreke f. kobílica.

heute adv. danes; — früh davi; —
abends drevi; — nachts nocój.

Heute n. današnji dan.
heutig današnji, danešnji; die —e
Nacht nocojšna noč (-i). [dan.
heutjutage adv. dan danes, današnji
Heuwagen m. senéni voz, voz sená.

Heumiese f. senožet (-i); Berg— ko-
šenica, rovt.

Heuzeit f. košnja, kositěv, seča. [ka.
Heraeder m. heksaeděr, šesterěc, koc-
Heragon n. šesterokót.

Herameter m. heksámetěr, šestomér.
herametrisch šestomérěn, šesteromě-
stopěn.

Herapodie f. šesterostopje.

herapodisch šesterostopěn.

Here f. čaróvnica, čarodejnica, vešča,
vražarica, cópernica.

heren čárovati, vražiti, cóprati; za-
čárati, zacóprati, narediti; *impf.* na-
réjati.

Heren- čarodejni, čarodejski, vražji.
Herenbuch n. črne oder čarodejske
bukve pl.

Herenfahrt f. ježa od. vzlet čarovnic.

Herenkreis m. ris, klek.

Herenmeister m. čarovnik, čarodéj,
vešče, vražár, cópernik.

Herenmilch f. pasje mleko.

Herenproces m. čarovniška od. vra-
žarska pravda.

Herenstich m. lúknjičasti šiv.

Herotanz m. čarovničji ples, auch
ples na Kleku.

Herenwesen n. čarovništvo, čarodej-
stvo, vražarstvo.

Hererei f. čarodejstvo, čarobija, vra-
žarija, copernija.

hi interi. hi! hihi!

Hiatus m. zev.

hie adv. — und da tam pa tam, tu
pa tam, sem ter tje.

Hieb m. mah, mahljej, udár, udarěc;
(im Gesichte) brazgotina; er hat einen
— (kleinen Rauch) vinjen je, trčen je;
einen — geben mahniti, udariti.

hiebei adv. pri tem, pri tej priči.

hiedurch adv. s tem, po tem.

Hief m. trobljej, zatrobljej.

Hiefhorn n. lovski rog.

hiefür adv. za to.

hiegegen adv. zoper to, proti temu.

hieher adv. sem, semkaj, le-sem.

hienach adv. po tem, za tem.

hienächst adv. zraven tega, tik tega.

hienieden adv. tu, na tem svetu.

hier adv. tu, tukaj, tu le, tukaj le,
ovde; (auf diesem Wege) tod, tod le,
todik; — und da sem ter tje, tam
pa tam, tu pa tam; weit von — daleč
od tod; von — aus odtód.

hieramts adv. pri tem od. tukajšnjem
urádu.

hieran adv. tu, na tem mestu; na
tem, na to, nad tem. [hija.

Hierarchie f. duhovska vlada, hierar-
hierarchisch duhovskovladěn, hierár-
hičěn.

hierauf adv. na to, potem, potle,
potlej; (auf dieser Sache) na tem.

hieraus adv. iz tega, iz te reči.

hieraußen adv. tukaj zunaj, — vne.

hierbei adv. pri tem.

herein adv. v to.

hierfür adv. za to.

hierher adv. sèm, sèmkaj, le sèm, lès.

hierherwärts adv. le sèm, proti tej
strani.

21

hierhin

— 322 —

Himmelsgewölbe

hierhin adv. tu sèm, k tej strani.

hierin adv. tu, v tem. [žele.

hierländisch tukajšnji, iz domače de-
hiermit adv. s tem.

hiernach adv. po tem.

hiernächst, hierneben adv. tu zraven,
tu blizo.

hiernieden adv. tu doli, na tem svetu.
**Hieroglyphen pl.** podobopisje, hierogli-
GLYPH<149>li pl. [fèn.

hieroglyphisch podobopisen, hierogli-
hierortig tukajšnji.

hierorts adv. tu, tukaj; tod.

Hiersein n. bivanje od. navzočnost na
tem mestu.

hierzu, hiezu adv. k temu.

hiesig tukajšnji.

Hift m., auch f. s. Hief.

Hilke f. pomóč (-i), pripomóč (-i); zu
— na pomóč! pomagaj! pomagajte!
ohne fremde — samotež; — leisten
pomoči (-morem), pripomoči; *impf.*
pomágati. [(-i).

Hilfelseitung f. pomóč (-i), pripomóč

Hilferuf m. klic na pomóč oder naj
pomagajo.

hilflos brez pomoči, zapuščen.

Hilflosigkeit f. brezpomočnost, zapu-
ščenost. [magljiv.

hilfreich pomočen, pripomočen, po-
Hilfs- pomočni, pomožni.

Hilfsamt n. pomožni urad.

Hilfsarbeiter m. pomagáč.

hilfsbedürftig pomoči potreběn.

Hilfsgeld n. denarna pomóč (-i).

Hilfsgenoss m. pomočnik, zaveznik.

Hilfsheer n. pomočna oder pomožna
vojska.

Hilfsmacht f. pomožna moč (-í).

Hilfsmittel n. pomoček, pripomoček.

Hilfspersonale n. pomočno osebje.

Hilfsquelle f. zaloga, izvirěk.

Hilfstruppe f. pomožna četa; —n po-
močna vojska od. armada.

Hilfszeitwort n. pomožni glagol, po-
možnik.

Himbeer- malinov.

Himbeerapfel m. malinčar.

Himbeere f. malina; coll. malinje.

Himbeerfamt m. malinověc, malinovsok.

Himbeerstrauch m. malinjek, malinov
grm; coll. malinje, malinovje.

Himbeerwasser n. malinovica.

Himmel m. nebó; (Aufenthaltsort der
Seligen) nebésa pl., sveti raj; (Him-
meſſtrich) podnebje; dem — sei Dank
hvala Bogú, Bog bodi zahvaljen; um
des —swillen za božjo voljo, za božji
čas; der — sei mein Zeuge Bog mi
bodi priča; unter freiem — pod milim
Bogom, pod milim nebom, na planem;
beim — za Boga, pri živem Bogu;
Himmel- nebni, nebésni; nebéški.

himmelan adv. proti nébu, kvišku.

himmelläugig modroók.

himmelberührend nebotiččen.

Himmelbeit n. postelja z nebom.

Himmelbrand m. (Verbascum thapsus)
lučnik, papeževa sveča. [bés.

himmelentsproffen neboroděn, iz ne-
Himmelfahrt f. vnebohod; Mariä —
vnebovzetje Marije od. Marijno, véliki
šmarěn, velika gospójnica, velika maša;
Christi — Kríževo.

Himmelfahrt swohe f. križev teděn.

Himmelsfarbe f. višnjeva barva.

himmelgesandt iz nebés poslán.

Himmelgesandte m. nebeški poslauč.

himmeljoch nebotiččen, do neba visók;
er ist — neba se zadeva, zvezde klati.

Himmelreich n. nebéško kraljestvo,
nebésa pl., nebéški raj.

Himmels- nebni, nebésni; nebéški.

Himmelsadse f. nebésna ós (-í).

Himmelsatlas m. nebovíd.

Himmelsbahn f. nebésna pot.

Himmelsbeschreibung f. nebopisje, po-
pís nebá.

Himmelsbewohner m. nebeščán.

Himmelsbogen m. nebésni oblók oder
obók. [slanče.

Himmelsbote m. nebéški sel od. po-

Himmelsbraut f. nebéška nevesta od
záróćnica.

Himmelsbürger m. nebeščán.

Himmelschor m. nebéški zbor.

Himmelserſcheinung f. nebésna pri-
kazën (-í).

Himmelsferne f. daljina, daljava nebés

Himmelsſefte f. nebésna trdina, ne-
bésni strop.

Himmelsgegend f. stran (-í) svétá.

Himmelsgewölbe n. nebésni oblók od
svod.

hinbegeben

— 324 —

hingeben

hinbegeben sich tje iti (grem), podáti se.
hinbestellen tje naročiti, ukázati (-kažem).

hinbetten sich tje postlati (-steljem) si, *impf.* postiljati si.

Hinblick m. pogled, ozir; mit — auf
gledé na ..., z ozirom na ...

hinglichen pogledati, ozreti se tje;
*impf.* pogledovati, ozirati se.

hinbringen tje prinesti, *impf.* prinásati; sein Leben — prebiti (-bijem); die Zeit mit Spiel, Gesang, Schlaf 2c. — čas preigrati, prepeti (-pojem), prespati (-spím).

hinbrüfen ždeti (ždim), čeméti, zamišljen biti (sem), túhtati.

Hinderer m. oviralěc, zadrževalěc, napótnik, napótnež.

hinderlidj ovirěn, ovirajóč, napotěn,
zadrževalěn, zadržljív.

hindern ovírati, opovirati, zavirati,
zadrževati, préčiti, napotje délati.

Hindernis n. zadržěk, ovira, opovira,
zavira, napota, ovirěk, opovirěk, zavirěk,
napotěk, napotje, zapreka.

hindeuten pokazati (-kažem), *impf.* pokazovati na...

Hindin f. košuta.

hinderren sušiti se; posušiti se, usahniti; *impf.* usihati, usehovati.

hindrängen sich siliti, tiščati (tiščim),
pritiskati, vreti, privrévati.

hindurch adv. skoz(i), tje skoz(i);
durch's Feld — prek polja, črež polje;
die Nacht, den Tag — vso noč, ves dan.

hindurchbrechen predreti (-derem),
*impf.* predirati.

hineilen tje hitéti, paščiti se, podvizati se.

hinein adv. noter, tje noter, v...
hineinarbeiten sich zakopáti (-kopljem) se v ..., zadélati se v ...

hineinbegeben sich noter podati se,
iti (grem); oditi (-idem) v....

hineinbeissen vgrizniti.

hineinbringen vnesti (-nesem), prinesti v...; *impf.* vnášati, prinašati v...

hineindenken sich v duhu od. mislih
se prestáviti v..., se postáviti v...

hineinfahren peljati (peljem) se v...;
(m. d. Hand) poseči (-sežem), poségniti.

hineinsinden sich razbrati (-berem).

hineingehen iti (grem u. idem) v...
hineingreifen seći (sežem), ségniti,
*impf.* ségati v...

hineinjagen vgnati (vženem), vtirati,
spoditi v...; *impf.* vgánjati, vtiravati.

hineinkommen priti (pridem), *impf.* prihájati noter, v...

hineinlangen seći (sežem), *impf.* ségati v...

hineinlassen pustiti, *impf.* púščati v...
hineinloken vábiti v...; privábiti,
zmámiti v..., — noter.

hineinrinnen curéti, curljáti, teči v
..., — noter.

hineinschaffen správiti, *impf.* správljati v..., — noter.

hineinschicken poslati (pošljem), *impf.* pošiljati v..., — noter.

hineinschlagen zabíti (-bijem), *impf.* zabijati v...

hineinstellen vtakniti, *impf.* vtikati
hineinstellen sich ukrasti (-kradem)
se, zmúzati se v...

hineinstoßen poríniti, súniti, pahniti;
*impf.* porivati, súvati v...; (e. Schwert)
zabosti (-bodem), *impf.* zabádati v...

hineinstürzen telébniti, lopniti, tréniti v...

hineintreiben vgnati (vženem), vtirati;
*impf.* vgánjati, vtirávati v...

hineinwagen sich úpati si, drzniti se
iti v..., — noter.

hineinwärts adv. noter, proti notranji strani.

hinfahren tje peljati (peljem) se; fig. preiti (-idem), miniti (minem).

hinfallen pasti (padem), telébniti (na tla); — de Krankheit f. Fallsucht.

hinfällig razpadljív, minljív, prhljív, zginljív.

Hinfälligkeit f. razpadljivost, minljivost, prhljivost, zginljivost.

hinfort adv. zanapréj, v prihodnje,
na dalje. [peljati.

hinführen tje peljati (peljem); od
Hingang m. odhód, hod tje; fig. smrt
(-i), odhód v večnost.

hingeben dati, podati, izročiti; *impf.*
dájati, podájati, izročati; sich — izro-
čiti se od. svoje življenje; *impf.* izro-
čevati se, darovati se.

Hingebung

— 325 —

Hinsicht

Hingebung f. udanost; izročitěv.

hingegen adv. ali, pak, nasproti.

hingehen tje iti (grem), oditi (-idem);
*impf.* odhájati; fig. umreti, *impf.* umi-
rati; (versließen) preiti (-idem), poteči
(-tečem); *impf.* prehájati, potěkati;
etwas — lassen dopustiti, *impf.* do-
puščati kaj, ne braniti česa; es mag
— naj bo, naj veljá. [jem) se.

hingehören tje spádati, — šteti (ste-
hingelangen tje despeti, dojti (doj-
dem); *impf.* dospévati, dohájati.

hingeratßen tje priti (pridem), zaiti,
auch zajti (zaidem u. zajdem).

hinhalten tje držati (držim); d. Hand
— moliti, prožiti; pomoliti roko; (auf-
halten) zadržati, *impf.* zadrževati, mu-
diti, za nos voditi.

hinheften pripeti (-pnem), *impf.* pri-
pénjati; (d. Blicf) upreti, *impf.* upirati.

hinhelfen tje pomoči (-morem), *impf.*
pomágati. [niti.

hinhuschen tje smúkniti, šiniti, púh-
hinken šépati, šántati, švedrati, plán-
tati, šantúcati, hrómati. [2c.

Hinken n. hromota, šepanje, šantanje
hinkend šepav, šepast, šantav, plan-
tav, kruljav. [krúljavěc.

Hinker m. šépalč, šántalč, plántalč,
hinkommen tje priti (pridem), pri-
speti; *impf.* prihájati, prispévati.

Hinkunft f. prihod, dohod; in — v
prihodnje, prihodnjič.

hinlangen pomoliti, podáti; *impf.*
pomáljati, podájati; intr. dovolj biti
(sem), zadostovati.

hinlänglich adi. zadostěn, dovoljěn,
zadostovalěn; adv. dosti, dosta, za-
dosti, zadosta, dovolj. [nost.

Hinlänglichkeit f. zadostnost, dovolj-
hinlehnen nasloniti, prisloniti; *impf.*
naslánjati, prislánjati.

hinleiten, hinlenken napeljati (-peljem),
obrniti; *impf.* napeljevati, obračati.

hinmachen sich napráviti se tje, podáti
se tje; *impf.* naprávljati se tje, podá-
jati se tje.

Hinmarsch m. hod tje; auf dem —
gredóč —, potujóč tje.

hinmeheln pomoriti.

hinnehmen prejeti (prejmem), vzeti
(vzamem); *impf.* prejémati.

hinneigen sich nagniti se, nakloniti
se; *impf.* nagibati se, naklánjati se.

Hinneigung f. nägnenje, naklonjenost.
hinnen adv. von — odtod.

hinpslanzen posaditi, zasaditi; *impf.*
posájati, zasájati.

hinrassen pobrati (-berem), pográbiti;
*impf.* pobirati.

hinreichen zadostovati, zadosti biti
(sem), dotegniti.

hinreichend zadostěn, dovoljěn.

Hinreise f. pot tje; auf der — poto-
vaje tje.

hinreisen tje potovati.

hinreißen zgrábiti, popasti (-padem),
prevzeti (-vzamem); *impf.* prevzemati,
zamikati.

hinrißend premagovalěn, vnemalěn.

hinrichten tje obrniti od. naravnati;
*impf.* obráčati, naravnavati: (zurecht
machen) pripráviti, *impf.* priprávljati;
(einen Mißsethäter) ob življenje dejati
(dém u. denem), usmrtiti; *impf.* ob
življenje dévati; (entaupten) ob glavo
dejati, glavo komu vzeti (vzamem);
*impf.* ob glavo dévati; (m. d. Strange)
obésiti, *impf.* obéšati; (m. Pulver und
Blei) ustreliti; (zugrunde richten) po-
gubiti, ugonobiti, pokončati, uničiti;
*impf.* pogubovati, ugonábljati, uničevati.

Hinrichtung f. usmrčenje, obglávljenje,
obešenje; ugonobljenje. [ljati.

hinschaffen tje správiti, *impf.* — správ-
hinscheiden umreti (umrem u. umr-
jem), zamreti, preminiti; *impf.* umi-
rati, zamirati; der Hingeschiedene umrli,
rajni, (subst.) rajnik, pokojnik.

Hinscheiden n. smrt (-i), selitěv (v
večnost).

hinschicken tje poslati (pošljem), *impf.*
— pošiljati.

hinschleppen tje vleči; sein Leben —
revno živéti, revo prodájati.

hinschreiben zapisati (-pišem), *impf.*
zapisovati.

hinschwinden giniti, sahniti, venéti,
gubiti se; (v. d. Zeit) hitéti, potékati,
minévati.

hinschen tje glédati, — videti. [si.
hinsehnen sich tje hrepenéti od. želéti
Hinsicht f. ozir, pogléd; mit — darauf
z ozirom na to, gledé na to.

hinsichtlich

— 326 —

Hinterlasser

hinsichtlich adv. z ozirom na ..., gledé na ...

hinsinken zgruditi se, zvrniti se.

hinstellen tje postáviti, *impf.* — postávljati.

hinsterben umreti (umrem u. umrjem), *impf.* umirati. [veslati.

hindeuern tje krmiti, — kormániti od.

hinstreben tje težeti, prizadévati si.

hinstrecken tje moliti; — pomoliti; (zu Boden streßen) ob tla vreči (vržem), treščiti, zvaliti, zvrniti, bútiti; (tödten) umoriti, ugonobiti.

hinstürzen *intr.* zvrniti se, zgrúditi se, tje planiti.

hintan adv. nazaj, zad; odzad.

hintangeben oddati, prodati kaj; znebiti se česa, pustiti kaj; *impf.* oddajati, prodájati, puščati.

hintanhalten ustáviti, ubraniti, odpráviti; *impf.* ustávljati, odprávljati.

hintansehen zad postáviti; fig. zanemáriti, prezreti; *impf.* zad postávljati; zanemárjati, prezirati.

Hinterseßung f. zanemárjanje, preziranje; mit — von ne gledé na ..., ne maraje za ...

hinten adv. zad, zadi, zadej; von — odzad, odzadej, in St. auch odzája; nach — nazad. [to.

hinterdrein adv. za tem, po tem, na

hintennach adv. potlej, za tem.

hinter praep. za; — einander zapored, zaporédoma, drug za drugim, jeden za drugim; sich etwas — die Ohren schreiben dobro zapomnití si kaj, v glavo vtisniti si kaj; in der Zusammenfassung. m. Zeitw. za-

Hinter- zadnji.

Hinterbake f. rítnica, zadnjica, goza.

Hinterbein n. zadnja noga.

hinterbleiben zaostati (-stanem), zastati, ostati za čim; *impf.* zaostájati, zastájati, ostajati za čim.

Hinterbliebene m. zaostali, zapúščenče.

Hinterbrett n. (am Pfluge) kozlec, kozolče.

hinterbringen donesti (-nesem), skrivaj naznaniti, ováditi; *impf.* donašati, skrivaj naznánjati.

Hinterbringer m. donašalče, ovadnik; — in f. donašalka, ovádnica.

Hinterbringung f. donašanje, donos, skrivno naznanilo.

Hinterbug m. pregib.

hinterdrein adv. potlej, potem, poznej.

Hinterre m. rit (-i), zadnjica, goza.

hinterre (der, die, das) zadnji; der Hinterste najzadnji, poslednji; das Vorderste zu hinterst kehren vse prevreči (-vržem), prevrniti.

Hinterslech m. opetěk.

Hinterfuß m. zadnja noga.

Hintergedanke m. skrita oder tajna misel (-i), primislek.

hintergehen preváriti, ukaniti, prenoriti, zavoditi; *impf.* prevárjati, ukanjati, prenárjati.

Hintergehung f. prevára, ukána.

Hinterglied n. (milit.) zadnja vrsta; (arithm.) zadnji člen.

Hintergrund m. ozaděk, pozadje; (e. Kartens) dno.

Hinterhalb adv. za, zadi za; — des Berges za goró, zadi za goro, iza goré.

Hinterhalt m. podpora, pomoć (-i); (im Kriege) zaseda, preža; im — liegen biti (sem) skrit v zasédi, paziti skrit na ...; sich in den — legen zasesti (-sedem) kaj in prežati na koga.

hinterhalten (vorenthalten) zadržati (-držim), pridržati; *impf.* zadrževati, pridrževati; (verhehlen) tajiti, utajiti, prikriti (-krijem); *impf.* prikrivati.

Hinterhand f. zapestje, zaročje; in der — sein za roko biti (sem), zadnji biti.

Hinterhaupt n. zátilěk, zatilnik, zaglavje. [kost (-i).

Hinterhauptsbein n. zatilnica, zátilna Hinterhauptsloch n. zátilna rupa.

Hinterhaus n. zahišje, zahišni priziděk.

hinterher adv. pozneje, kasneje; — gehen odzad od. za kom iti (grem).

Hinterhirn n. zatilčni možjani pl.

Hinterhof m. zadnje dvorišče.

hinterlassen zapústiti, *impf.* zapúščati; (vermachen) voliti, sporočiti; *impf.* sporočati, sporočevati.

Hinterlassene m. zapúščenče; f. zapúščenka.

Hinterlassenschaft f. zapúščina.

Hinterlasser m. zapústnik; — in f. zapústníca.

Hinterlauf

— 327 —

hinwürgen

Hinterlauf m. zadnji krak. [opética.

Hinterleder n. (am Schuhe) opětnica,

Hinterleib m. zaděk.

Hinter lift f. kovarstvo, lokavstvo, lokavščina, prevara, prekanjenost.

hinterlislen preváriti, okániti, opehariti; *impf.* prevárjati.

hinterlīstig lokav, kovarěn, zvit, prekanjen.

Hinterlīstigkeit f. lokavost, kovarnost, zvitost, prekanjenost.

Hintermann m. zadnjik, poslednjik.

Hinternaht f. zadnji šiv.

Hinterrücks adv. (rückwärtſ) odzad za hrbtom; (hinterlīſtigerweiſe) iz prevare, po zvitosti; (heimlid) skrivaj, na tihem.

Hinterſat m. f. Nachſaß.

hinterſte (der, die, das) najzadnji, poslednji.

Hintertheil m. zadnji del od. koněc; (d. Thiereſ) zaděk; (am Wagen) (zadnja) préma, zadnji del; (am Schiffe) (zadnja) krma.

Hintertreffen n. zadnja vojska.

hintertreiben ubrániti, odvrniti, opovreti, ovreči (-vržem), podreti (-derem); *impf.* odvráčati, opovírati, podírati.

Hinterwald m. zagorje.

Hinterwüldler m. zagorěč, zagorjaněc.

hinterwärts adv. (nach hinten zu) nazáj, nazád; (von hinten) odzad, od zadej.

Hinterzeug n. podrépnica.

hinthun dejati (denem od. dem), pólóžiti; *impf.* dévati, polágati; (verthun) zapráviti, *impf.* zaprávljati. [svetá.

Hintritt m. odmretje, odhod iz tega hinüber adv. tje čez, tje prek, na oni kraj, na ono stran od. plat; in derßßg. m. Zeitw. pre-.

hinüberblicken tje čez poglédati, *impf.* — pogledovati.

hinüberbringen čez správiti, prenesti; *impf.* — správljati, prenášati.

hinüberfahren prepeljati (-peljem) se, *impf.* prepeljavati se, prevážati se.

hinübersühren prepeljati (-peljem), prevesti (-vedem); *impf.* prepeljevati, prevážati.

hinüberhelfsen na óno stran pomoči (-morem), *impf.* — pomagati.

hinüberkommen priti (pridem) —, *impf.* prihájati na ono stran.

hinübertragen prenesti —, *impf.* prenášati čez, na ono stran.

hinüberwagen sich úpati si —, drzniti se čez . . .

hinunter adv. dol, tje dol, navzdol; in Bezug auf die Zusammenſetzungen mit Zeitwörtern f. hinab und die damit zusammengeſetzten Zeitwörter.

hinunterfahren navzdol —, dol peljati (peljem) se.

hinunterspringen dol skočiti.

hinuntertrinken izpiti (-pijem), popiti.

hinunterwärts adv. dol, navzdol.

hinwärts adv. tje, tjekaj, tja.

Hinweg m. pot tje; auf dem —e tje gredóč, tje gredé.

hinweg adv. proč, v stran, na stran, strani, s poti, v kraj; — von hier správi se —, poberi se odtod; in derßßg. m. Zeitw. od-, u-.

hinwegbegeben sich oditi (-idem), odriniti, správiti se; *impf.* odhájati, odrinjati, správljati se.

hinwegbeissen odgrizniti.

Hinwegnahme f. odvzetje, odvzetěk.

hinwegnehmen odvzeti (-vzamem), *impf.* odjémati.

hinweggrassen f. hinraffen.

hinweggehen sich über etwas ne gledati na kaj, ne marati za kaj, ne spotikati se nad čim.

hinwegwehen odveti (-vejem).

hinwegziehen odtégniti, *impf.* odtégovati; *intr.* preséliiti se, oditi (-idem); *impf.* preseljevati se, odhájati.

hinweisen kazati (kažem) na kaj; pokázati, *impf.* pokazovati na kaj.

hinweisend kazalěn.

hinwelken veniti (venem), sahniti.

hinwenden (tje) kreniti, obrniti; *impf.* obračati.

hinwerfen (tje) vreči (vržem), zagnati (-ženem), buti; *impf.* metati (mečem), zaganjati; etwas aufs Papier — nachtafi, naglo napisati (-pišem) kaj; ein Wort — podtákniti, oméniti besedico; sich — zavaliti se, zvrniti se na tla; ifs die Knie — poklekniti, pasti (padem) na kolena (pred koga).

hinwieder adv. zopet (spet), znova.

hinwürgen dáviti, dušiti; podáviti, podušiti.

hinzielen

— 328 —

Hirtenflöte

hinzielen (tje) mériti; namériti.

hinzu adv. k temu; in der Zisg. m.
Zeitw. pri-, do-.

hinzuaddieren prišteti (-štejem), *impf.*
prištévati.

[drábljati.

hinzubroken pridrobiti, *impf.* pri-
hinzudringen pritisniti, privreti, pri-
dreti (-derem); *impf.* pritiskati, pri-
vrévati, pridírati.

hinzufügen dodáti, pridáti; *impf.* do-
dájati, dodévati, pridévati.

Hinzugabe f. dodatěk, pridatěk.

hinzugießen priliti (-lijem), doliti;
*impf.* prilivati, dolivati.

[ti.

hinzulaufen pripustiti, *impf.* pripúšča-
hinzulaufen priletéti, *impf.* priletávati.

hinzulegen doložiti, priložiti; *impf.*
dolagati, prilagati.

hinzuschleichen primúzati se, prikrasti
(-kradem) se.

hinzuschütten priliti (-lijem), doliti;
*impf.* prilivati, dolivati; (trodčenes) pri-
suti (-spem), prisipati (-sipljem).

hinzuthun pridejati (-dém), *impf.*
pridévati.

hinzutreiben prignati (-ženem), *impf.*
prigánjati.

[pati.

hinzutreten pristopiti, *impf.* pristó-

Hinzutritt m. pristop.

hinzuwerfen privreči (-vržem), *impf.*
privrgovati.

hinzuzahlen priplačati, doplačati;
*impf.* priplačevati, doplačevati.

hinzuzählen prišteti (-štejem), došteti;
*impf.* prištévati, doštévati.

hinzuzischen privleči, potégniti k . . .

Hinabspoff t. žalostni glas, žalostno
oznaniło.

Hippe f. óblat, mliněc; (kleine Scuse)
kôsa, résnica; (Gartenmesser) vinjak,
vinoréz, noraz, weznik, kosír; fig.
smrtna kôsa.

Hippenbäcker m. óblatkar.

Hirn n. možjani pl., možgani; (Mark)
možeg; Hirn= možjanski.

Hirnentjündung f. vnetje možja zlv.
Hirngespinst n. izmislek, domislek, do-
mišljava, izmišljotina.

Hirnhaut f. možjanska ópna. [ópne.

Hirnhautbruch m. preklor možjanske

Hirnhühle f. možjanska otlina.

hirnkrank na možjačnih bolán.

Hirrulehre f. nauk o možjanih, mož-
janoslovje.

hirnlos brez možjanov; fig. brez pa-
meti, nespámetón.

Hirnlofigkeit f. nespámetnost.

Hirnmark n. možeg.

Hirnschüdel m. črepinja, lobanja; fig.
buča, betica.

Hirsch m. jelen; Hirsch= jelenov, je-
lenski, jelenji.

Hirschbock m. jelen saměc, jelenšček

Hirsdhbrunft f. jelenji gonj, jelenovo-
rúkanje.

Hirschfänger m. lovski nož, játagan.

Hirsdjfarben jelenast, jelenove barve.

Hirsdhleisch) n. jelenovo meso, jelenina.

Hirsdhgarten m. jelenjak, košutnjak.

Hirsdhgemehn n. jelénovi rogovi pl.

Hirsdhaut f. jelénova koža.

Hirsdhhorn n. jelénov rog.

Hirsdhhorngeist m. jelenovéč.

Hirsdnjagd f. lov na jelene.

Hirsdjkufer m. regáč, kleščár.

Hirsdjkalb n. jelenče (-ta).

Hirsdjkuh f. košuta, jelénovka.

Hirsdjleder n. jelenje od. jelensko usnje.

Hirschledern iz jelenjega oder jelen-
skega usnja.

[žila.

Hirschruthe f., Hirschziemer m. jelenova

Hirsdzhunge f. jelenov jezik.

Hirse f. prosó; (gestampft) pšeno,
phanje; (gekocht) kaša, jagliči pl.;
Hirje= prosén.

Hirseacker m. prosišče.

Hirsebrei m. proséna kaša, jagliči pl.

Hirsebrot n. prosenják.

Hirsekorn n. prosó, proséno zrno.

Hirsemehl n. proséna moka.

Hirsestampfe f. stopa za prosó.

Hirsestroh n. proseníčnica, proséna
slama.

Hirt m. pastír; dem. pastirček; Ge-
mein— črednik, čednik, varovčín; Kuh-
hirt kravár; Schaf— ovčár; Ziegen—
kozár; Schwein— svinjár 2c.; — sein
pasti, pastirovati; Hirten= pastirski.

Hirtenamt n. pastirska služba, pa-
stirstvo.

Hirtenbrief m. pastirski list.

Hirtenflöte f. pastirska piščál (-i),
žvegla; dem. piščalka, žveglica; auf
der — blasen pískati, žveglati.

Hirtengedicht

— 329 —

Hochdero

Hirtengedicht n. pastirska pesën (-i), selanka.

Hirtenknabe m. pastirčěk.

Hirtenleben n. pastirsko življenje, pastirovanje; ein — führen pastirčevati, pastirovati, pastiričiti.

Hirtenmädchen n. pastirica.

Hirtenmässig pastirski; adv. pastirski, pastirsko.

Hirtenpfseife f., Hirtenrohr n. trstenica, auch žvegla.

Hirtenstob m. pastirska pálica, krávola; (unten krumm) porúkanica. [stvo.

Hirtenstand m. pastirski stan, pastir.

Hirtentasche f. pastirska torba, lavšěk; dem. torbica; (Pflanze) plešěc.

Hirtenvolk n. pastirji pl.

Hirtin f. pastirica; Kuh— kravarica; Schaf— ovčarica; Ziegen— kozarica; Gänse— gosarica 2c. — sein pastiričiti, pastiričevati.

Hisse f. škrpec, škripče, vitěl.

Hissen razpeti (-pnem), razviti (-vijem); impf. razpenjati, razvijati; s škrpecem vzdigniti, impf. vzdigovati.

Historie f. zgodovina, povětnica; (Erzählung) pripovedka.

Historienmaler m. zgodopisni slikar.

Historiker m., Historiograph m. zgodovinar, zgodopisec.

Historisch zgodovinski, zgodopisën.

Hitzblase f., Hitzbläschen n., Hitzblatter f. ogórěc, mozólj, prišč; dem. ogórčěk, mozóljčěk.

Hitzblütig vročekrvën, vroče krví.

Hitzblütigkeit f. vročekrvnost.

Hike f. vročina, velika gorkota; Blühhteže žgalina, peklina, pekoča vročina; Sonnenhíže pripeka, prigrevanje; (Schwüle) sopárica, sparica; fig. (Eifer) ogěnj, gorečnost, vnetost; (Zorn) srd, gnev, jeza; (Heftigkeit) naglica, sila.

Hizen vročino storiti, impf. — delati; (v. Holz) vročino dajati, greti (grejem); (v. d. Sonne) žgati (žgem), peči (pečem), greti (grejem), pripékati, prigrévati.

Hitzig vroč, gorěk, gorkotën; žgoč, pekoč; fig. ognjen, gorěč, vnet; (heftig) nagěl, silěn; — e Krankheit vročinska bolezën (-i), vročica, vročnica; — es Getränk močna pijača; — es Eisen razbeljeno železo; — er Kampf vroča od.

huda bitka; nicht so — nikar tako
naglo! le počasi, polagano! er wurd
gleich — precej mu zavré, brž zraste;
— antworten jezno odgovoriti, obreg-
niti se nad kom.

Hitzkopf m. vročeglavěc, naglež, naglič, človek nagle jeze.

Hitzköpfig vročegláv, vročeglavěn, nagěl, silěn, nagle jeze.

Hitzmesser m. gorkomér.

hm! interi. hm!

ho! interi. ho!

Hobel m. skobělj, stružěc, strugalnik, auch oblič; (ein großer —) rogljáč.

Hobelbank f. stružnica, skobelnik.

Hobelcisen n. stružno železo.

Hobeln skobljati, strúgati, óblati; oskobljati, ostrúgati, poóblati; fig. gláditi, likati.

Hobelspan m. stružěk, ostružěk; coll. ostrúzina, ostružki pl., auch óblanje.

Hoboe f. f. Hautbois.

hoch visok; hohes Wasser velika voda; hohe Messe velika maša; hohes Fest veliki praznik; hohe See široko morje; es ist hohe Zeit čas je, že davno je bil čas, poslednji čas je; im hohen Grade zeló, močno, jako, silno; Hoch slava! — und theuer schwören rotiti se, pridúšati se; etwaß — aufnehmen v veliko čast šteti (štejem) si kaj; in Zusammenfeg. pre-, prav, jako. [jen.

hochachtbar prespoštovan, visoko cen-
hochachten zeló od. močno čislati, spo-
štovati, ceniti, častiti.

Hochachtung f. veliko čislanje, spošto-
vanje, češčenje.

hochachtungsvoll adv. z velikim spo-
štovanjem.

Hochaltar m. veliki od. sprednji oltár.

Hochamt n. velika od. pěta maša.

hochansehnlich zeló veljavěn, prečastit,
prespoštovan.

hochäftig visokovejën, visokovejnat.

hochbegabt bogato obdarovan od. ob-
darjen.

hochbejahrt jako star, zeló priletën.

hochbeinig nogát, visokonóg, dolgonóg.

hochberühmt preslavěn, preimenitěn,
slověć.

hochbetagt f. hochbejahrt.

Hochdero Vaš, Njihov, Njegov.

["hochdeutsch", "330", "hochwohlgeboren", "hochdeutsch visokonemški.", "Hochebene f. visoka raván (-i), planota, visocáva.", "hochedel prežlahtěn, visokoplemenit.\nhochedelgeboren preblagoroděn, visokoroděn; Euer Hochedelgeboren preblagorodni gospod, Vaša preblagorodnost.\nhochehrwürdig prečastit, prečastitljiv, prečastěn.", "hocherfreut ves vesél, jako vesél.", "hocherhaben vzvišan.", "hochfahrend prevzetěn, napihnen.", "Hochfläche f. planota, gorska raván (-i).", "hochfliegend visokoletěč.", "Hochflut f. plima, pritók.", "hochfürstlich kneževski; —e Gnaden svetli knez. [cenjen.", "hochgeachtet visoko spoštovan, visoko", "Hochgebirge n. visoko gorovje, planina.", "Hochgebirgssee m. planimsko jezero.", "hochgeboren visokoroděn; Euer Hochgeboren visokorodni gospod, Vaša visokorodnost.", "hochgeehrt prečastit, visoko češčen, prespoštován.", "hochgelobt močno hvaljen, prehvaljen.", "hochgepriesen visoko slavljen, preslavljen.", "Hochgericht n. morišče.", "[spév.", "Hochgesang m. visoka pesěn (-i), slavohochgesinnt visokomiseln, visocěh mislij.", "hochgestellt na visoki stopnji stojéč.", "hochgewaltig preoblastěn.", [403, 948, 486, 974], "category": "Text", "text": "[tom.", "hochhalsig dolgovratěn, z dolgim vra-hochhalten spoštovati, visoko čislati od. ceniti.", "hochheilig presvet.", "hochherzig blagosrčěn, blagodušěn, velikosrčěn, velikodušěn.", "Hochherzigkeit f. blagodušje, blagosrčje, velikodušnost, velikosrčnost.", "Hochholz n. vrhovina, vrhovje.", "Hochland n. višavje, višina, gore pl.", "Hochländer m. gorenjěc, gorjaněc.", "höchlich adv. jako, zeló, močno.", "hochlöblich preslavěn, veleslavěn.", "Hochmuth m. napůh, prevzetija, prevzetnost, ošabnost, oholost.", "hochmüthig napůhnen, napihnen, prevzetěn, ošaběn, ohól; — jein prevzetovati.", "Hochmüthige m. prevzetnik, prevzetnež, napihneněc, ošabnik; f. prevzetnica, ošabnica.", "Hochofen m. plavež, plavž.", "Hochplateau n. visoka ravnota oder planota.", "hochpreisen slaviti, poveličevati.", "Hochpriester m. véliki duhověn, véliki mašnik.", "Hochpriesteramt n. služba od. dostojanstvo velikega duhovna, duhovsko pоглаварство.", "hochroth živo od. močno r(u)déč.", "hochschäzen zeló od. močno spoštovati, čislati, céniti, obrájtati.", "Hochschätzung f. visoko spoštovanje od. čislanje. [bedrat.", "hochschenkelig visoko stegnat oder", "Hochschule f. vseučilišče, visoke šole pl.", "hochschulterig visokopléč, visokoplečat.", "hochschwanger blizoporodna, blizu poroda.", "hochselig rajni, (subst.) rajnik, slavnega spomina.", "Hochsinn m. visokodušje, blagodušje.", "hochsinnig visokodušen, blagodušen, visokomiseln.", "Hochsitz m. prestol, prestolje.", "höchst adv. zeló, prav zeló, jako; —e (der, die, das) najvišji; —e Zeit skrajni od. zadnji čas; in Bifgn. pre-.", "hochstämmlig visokodebeln, visokostebeln.", "höchstreigen sam samcat, prav sam.", "höchstens adv. k večjemu, največ, zvečma.", "höchstgnädig premilostljiv.", "höchstgütig predobrotljiv.", "Hochstift n. stólnica.", "hochtrabend šopirěn, napuhnen, ošaběn; (v. d. Rede) ohlapěn.", "Hochverrath m. veleizdaja.", "Hochverrätther m. veleizdajalěc.", "Hochwald m. gozd visoke vrste.", "Hochwasser n. povoděnj (-i).", "hochwichtig prevažěn, velevažěn, preimenitěn.", "Hochwild n. velika divjačina.", "hochwipfelig visokovrh.", "hochwohlgeboren preblagoroděn; Euer Hochwohlgeboren preblagorodni gospod, Vaša veleblagorodnost."]

Hochwürden

— 331 —

hoffnungsvoll

Hochwürden, Euer — prečastiti, prečastni od. prečastitljivi gospod.

hochwürdig prečastit, prečastitljiv; das Hochwürdige, das Hochwürdigste sveto Rešnje telo (telesa).

Hochzeit f. ženitěv, ženitnina, ženitovanje, svatovščina, pir, gostovanje; auf der — sein svatovati, pirovati, v svatih od. na gostovanji biti (sem); zur — gehen v svate iti (grem).

hochzeitlich svatovski, svatben, ženitěn, ženitovanjski, pirěn, gostovanjski.

Hochzeits- svatovski, ženitni, ženitovanjski, pirni, gostovanjski.

Hochzeitsanführer m. starejšina, starešina. [postelja.

Hochzeitsbett n. ženitna oder pirna
Hochzeitsbitter m. zovčiu, pozavčin, pozovič.

Hochzeitsfeier f. svatovščina, pirovanje.

Hochzeitsgaßt m. svat, gostovanjsčak; (ein ungeladener) prežar, voglar, šeškar.

Hochzeitsgeschenk n. ženitno darilo, pirni dar.

Hochzeitsgewand n. svátovsko oblačilo, svátovska obleka.

Hochzeitskranz m. svatovski veněc.
Hochzeitskuchen m. ženitni koláč, in St. bosman. [ščaki.

Hochzeitskute pl. svatje, gostovanj-
Hochzeitslied n. ženitna od. svátovska
pesěn (-i).

Hochzeitsmahl n. ženitnina, pir, gostovanje, svatovanje. [ski.

hochzeitsmäßig adv. svátovsko, svatov-
Hochzeitsmutter f. teta, serb. staro-
svatica. [vici pl.

Hochzeitspaar n. ženin in nevesta, no-
Hochzeitsvater m. oče starejšina.

hochzuverehrend prespoštován, zelo spoštován.

Hochte f. stavěk; (eine größere) kopa, kopica; die Garben in —n sezen snope stávkati oder v kopo (kopico) dévati; einen auf die — nehmen koga na hrbet, štuporamo zadeti (-denem) oder vzeti (vzamem), oprtiv vzeti koga.

hocken Garben snopje stávkati, raz-
stávljati, postávljati, v kope devati;
intr. (kauern) čepéti, tičati (tičím);
(niederhocken) počeniti, impf. počépati.

Höcker m. grba, grbina.

höckerig grbav, grbast, grbinast.

Hökerzahn m. grbáč.

Hode f. jace; im pl. auch môde, môdi, môda; einem Thiere die — ausschneiden kopiti žival. [kilav.

Hodenbruch m. kila; am — leidend
Hodensack m. mošnja, mošna, mošnjica, modnik.

Hof m. dvor, dvorišče, borjáč; (um den Mond) obstret (-i), kolobár, krog; (Meierhof) pristava; Hof= dvorni, dvorski.

Hofagent m. dvorski opravnik. [ba.

Hofamt n. dvorski urad, dvorska služ-
Hofbeamte m. dvorski uradnik.

Hofbediente m. dvorski služabnik.

Hofbrauch m. dvorska navada od. šega.

Hofburg f. dvor, prestolni grad.

Hofburgwache f. dvorská —, dvorna straža.

Hofcommission f. dvorna komisija.

Hofdecret n. dvorski odlok, dvorni dekrét.

Hofdienst m. dvorska od. dvorna služba.

hoffühig sposoběn za dvor, kdor ima
pri dvoru pristóp.

Hoffart f. napůh, prevzetnost, ošab-
nost, gizdavost.

hoffärtig napihnen, prevzetěn, oša-
běn, gizdav; — werden prevzeti (-vza-
mem) se.

Hoffärtige m. napihneněc, prevzétnež,
ošabnež, gizdalín; f. prevzétnica, ošab-
nica, gizdavka.

hoffen úpati, nádjati od. nadéjati se;
(erwarten) čakati, pričakovati, zanašati
se na kaj; sicher — svest si biti (sem)
česa.

hoffentlich adv. brž ko ne, po vsej
priliki, menda, najbrž.

Hoffer m. úpalěc; pričakovalěc.

Hoffnung f. up, úpanje, nada, nadeja;
(Erwartung) pričakovanje; sich — ma-
chen auf etwas zanašati se na kaj; in
der — sein noseča, košata biti; die —
ist zu Wasser get worden up je po vodi
splaval.

hoffnungslos obupěn, brezupěn, brez
upa, brez nade. [upnost.

Hoffnungslosgkeit f. obupnost, brez-
hoffnungsvoll nadepóln, poln nade,
— upanja.

Hoffrau

— 332 —

Höhlenbär

Hoffrau f. dvorska gospá.

Hoffräulein n. dvorska gospodična.

Hofgericht n. dvorska sodnija.

Hofgesinde n. dvorska družina, dvorniki pl.

Hofhaltung f. dvoranstvo, dvor.

hosiieren dvoriti, dvorovati; (schmeizeln) prilizovati se, prikupovati se, sliniti se, sladkati se okoli koga.

Hofsjäger m. dvorski lověc.

Hofsjunker m. dvoranič, dvorančec.

Hofkammer f. dvorska kómora.

Hofkanzlei f. dvorna od. dvorska pisarnica, — kancelija.

Hofkanzler m. dvorni oder dvorski kancelár.

Hofkaplan m. dvorni kaplán.

Hofkirche f. dvorna cerkěv.

Hofkriegsrath m. dvorsko vojaško svetovalstvo.

Hofslager n. dvor, dvorno stanovališče; jein — halten dvorovati, stolovati.

Hoflehen n. dvorski fevd.

Hofleute pl. dvórniki, dvorani.

höflich uljuděn, priljuděn; dvorěn, dvorljív.

Höflichkeit f. uljudnost, priljudnost; dvornost, dvorljivost.

Höfling m. dvorán, pridvornik. [nik.

Hofmann m. dvorán, dvorančec, dvor-

hofmässig dvorski, dvoranski.

Hofmeier m. dvorni pristavnik.

Hofmeister m. dvorni hišnik od. opravnik; (Hauslehrer) domači učitelj, odgojitelj.

Hofnarr m. dvorski norče, dvorski čavš od. pavliha.

Hofpartei f. dvorska stranka.

Hofplatz m. dvorni trg.

Hofprediger m. dvorni pridigar.

Hofrath m. dvorni svetovalče od. světnik; (Amt) dvorno svetovalstvo.

Hofraum m. dvorišče, borjáč.

Hofrecht n. dvorska pravica.

Hoffschatzmeister m. dvorski blagajnik.

Hoffschranz m. pridvornik, pridvorčán.

Hoffsecretär m. dvorni tajnik.

Hoffsitte f. dvorska od. dvorna šega.

Hofftant m. dvor cesarski od. kraljevski, dvorsko veličastje; (Hofleute) dvorani, dvoranstvo, dvorstvo.

Hofstab m. dvorski štab.

Hofstelle f. dvorska služba.

Hoftafel f. dvorska miza. [dišeče.

Hoftheater n. dvorno od. dvorsko gle-

Hofthür f. dvoriščne dveri, duri pl.

Hofwesen n. dvorstvo, dvoranstvo.

Hofzirkel m. dvorsko društvo od. kolo.

Höhe f. višava, visočina, višina, visokost; (ein Hügel) vrh, vršina; in die — kvišku, na kvišku; in die — springen poskočiti, impf. poskakovati; sich in die — richten zravnati se, po koncu se postáviti; (mit Anstrengung) skoléhati se; in die — steigen ščetiniti se, sršiti se, po koncu vstajati.

Hohreit f. visokost; — Gottes božje veličastvo; kaiserliche — cesarska visokost. cesaróst.

Hoheitsrecht n. vladarska pravica.

Hohelied n. visoka pesěn (-i), Salomonova pesěn (-i).

Höhenmaß n. mera visokosti.

Höhenmesser m. visokoměr.

Höhenrauch m. višavski dim.

Höhenunterschied m. razloček visokosti.

Hohepriester m. véliki duhověn.

Hohepriesteramt n. véliko duhovstvo, služba velikega duhovna.

Höhepunkt m. vrh.

höher višji, viši; adv. višje, više.

hohl (v)otěl, šupělj; (v. Bahn) izjěden, (v)otěl; (eingebogen) bokast, izbokěl, udrt, žlamborast; (v. d. Stimme) (v)otěl, zamolkěl; (v. d. Augen) udrt, upaděl, globok; — c Hand pest (-i), šaka; die See geht — morje se je vzburkalo, — žene velike valove.

Hohl- (v)otli. [vodnica.

Hohlader f. (v)ótla žila, velika prihohlängig z udrtimi očmi, udtarih očij, upadlih očij.

Hohlbaute f. upadlo lice.

Hohlbeil n. teslo, tesla.

Höhle f. (v)otlina, duplina, duplo, šupljina; (Erdhöhle) jama, špilja, nora, peščera; (eineš wilden Thiereš) luknja, brlóg; (Abgrund) brezno (brezdno), udrtina.

Hohleisen n. žlebato dleto.

höhlen (v)ótliti, dolbsti (dolbem), šupljiti; izvótliti, prevótliti, izdolbsti.

Höhlenbär m. medved brlogar oder jamar.

Höhlenbewohner

— 333 —

Höllenschlund

Höhlenbewohner m. jamar, jamnik, špiljar, dupelnik.

Höhlenfluß m. reka jamarica.

höhlenförmig jamast, špiljast.

Hohlgang m. podzemelski hodnik, tamnik.

Hohlglas n. jamičasto, bókasto oder žlebasto steklo.

Hohlhand f. pest (-í), šaka.

Hohlheit f. (v)ótlost, šupljost, praznost, puhlost.

Hohlkehle f. žlebič.

Hohlkopf m. puhloglavč, bedák.

Hohlkreisel m. volk.

Hohllinse f. jamičasta leča.

Hohlmeißel m. žlebasto dleto.

Hohlraum m. (v)otlina.

[calo.

Hohlspiegel m. vdrto od. jamasto zr-

höhlung f. votljenje, šupljenje; (v)otlina, šupljina; (durch u. durch gemacht) tuljava.

Hohlvene f. velika privodnica.

hohlwangig udrtih —, suhih lic.

Hohlweg m. klanč, soteska; (zwischen hohen Felsen) predúh.

[linček.

Hohlwurz f. (Fumaria bulbosa) pete-
Hohlziegel m. korč, žlebnják.

Hohlzirkel m. osti pl.; šestilo za me-
riло (v)otlín.

Hohn m. poróg, poróga, róganje, zasmehovanje, posmehovanje, zasramba; einem — sprechen rógati se, posmehovati se komu; sramotiti, zasramovati od. zasmehovati koga.

höhnen sramotiti, zasramovati, zasmehovati od. oponašati (koga), posmehovati se od. rógati se (komu).

Höchner m. zasmehovalč, sramotilč, oponašalč; —in f. zasmehovalka, sramotilka.

Hohngelächter n. zasmehovanje, posmehovanje, róganje.

höhnisch posmehljiv, zasmehljiv, sramotilën, zasramovalën.

hohnlachen posmehovati se (komu), rógati se (komu), zasmehovati (koga).

Hohnlachen n. zasmehovanje, posmehovanje, róganje.

Hohnlacher m. zasmehovalč, posmehovalč.

Hohnlacherin f. zasmehovalka, posmehovalka.

Hohnrede f. sramotilni govor, sramotilne besede pl.

Hohnsprecher m. f. Hohnlacher.

Hohnwort n. sramotilna od. zasmehovalna beseda.

hoho! interi. ohó!

Höker m. bránjevč, prekupovalč.

hökern branjariti, prekupovati.

Hökerei f. branjarija, prekupčija.

Hökerin f. bránjevka, prekupovalka.
hold udán, naklonjen, nagnen; (lieb-
reich) mil, blag, ljubezniv, ljubčk.

Hold m. (Unterthan) podložnik; (Berg-
hold) gornik, nagornják.

holdselig blagomil, ljubezniv. [vost.

Holdseligkeit f. blagomilost, ljubezni-
holen etwas iti (grem) po kaj, pri-
nesti (-nesem) kaj; *impf.* hoditi po
kaj, prinašati kaj; jemanden auf einem
Wagen — po koga z vozom iti; —
laffen etwas poslati (pošljem), *impf.*
posiljati po kaj; sich Schläge — sták-
niti jo, skúpiti jo; sich eine Krankheit
— nalezti od. nakopati (-kopljem) si
kako bolezn; Athem — dihati, sopsti
(sopem), oddihovati si; Seufzer —
zdihniti; *impf.* zdihovati, stokati.

Holfter f. (Pistolenbehältnis) tok.

Holla! interi. alá! aló! na noge! po koncu!

Hölle f. pekël; fig. einem die — heiß
machen podkuriti komu; Höllen- pe-
klenski.

Höllenangst f. peklenski strah, neiz-
rečeni strah. [něc.

Höllenbewohner m. peklenšček, pekle-
Höllenbrut f. peklenski rod, vražja
zaléga, vražje pleme (-na).

Höllendradje m. peklenski zmaj.

Höllenfahrt f. hod od. pot v pekël.

Höllenfeuer n. peklenski ogënj.

Höllenfürst m. peklenski vladar.

Höllengeist m. peklenšček, peklenski od. hudi duh.

Höllenmacht f. peklenska oblast (-i).

Höllenmaschine f. peklenska mašina,
smrtni stroj.

Höllenpein f. peklensko trpljenje.

Höllenpforte f. peklenska vrata pl.

Höllenreich n. peklensko kraljestvo.

Höllenschlund m. peklensko žrelo od.
brez(d)no.

höllisch

— 334 —

Holzschläger

höllisch peklenski, vražji, zlodejski.

Holper m. gruda, gruča.

holperig gručav, grudast, grudnat,
grudovnat, neravën; fig. negladëk.

holpern drdrati, tresti se.

Holunder m. bezëg, bezgovëe; łpani-
scher — španski bezëg, lipovka; Ho-
lunder bezgov.

Holunderblüte f. bezgovo evetje.

Holunderholz n. bezgov les, bezgovina.

Holunderstrauch m. bezëg, bezgovëe;
coll. bezgovje.

Holunderthec m. bezgov čaj.

Holz n. lés; coll. lesovina; Brenn—
drva pl.; grünes — surovina; morşches
— prhljád (-i), gnilád (-i); ein Scheit
— poleno; dem. polence; — spalten
drva cepiti; — (Bauholz) sällen les
sekati; Brenn— sällen drva sekati,
drvariti; zu — werden lesenéti, drve-
néti; zleseneti, zdrveneti; in Zusam-
mensetzungen mittelst -ovina oder -ina,
z. B. Eichenholz dobovina, hrastovina;
Buchenholz bukovina; Birkenholz bre-
zovina 2c.; Holz= (Holz betreffend) lesni;
(aus Holz bestchend) lesén.

Holzahsfälle pl. ivéri pl., trščice pl.;
coll. ivérje.

Holzapfel m. lesníka, lesnjáča.

Holzapfelbaum m. lesnika, lesnjáča.

Holzarbeit f. leséna roba, izdełek iz lesá.

Holzarbeiter m. drvár; izdelovalče le-
sene robe.

holzarm brezdrvën, brezlesën.

holzartig drvenast, lesenast.

Holzart f. drevnica, drevača, tepača.

Holzband n. leséni obróč.

Holzbirn f. drobnica, loška hruška.

Holzbock m. (Sägebock) kobila, koza;
(Zecke) navadni klop. klešč.

Holzboden m. drvárnica.

Holzbündel n. bútara od. naraměk drv.

Holzdieb m. lesni tat, drvni tat.

holzen les od, drva sékati od, podirati,
drváriti, les od, drva správljati.

Hölzer pl. (Stiefelhölzer) rišpete pl.,
kalupi pl.

hölzern lesén, drvén; (ungeschicht)
okorën, štorast; (v. Geschmack) pust,
neslastën, neslán.

Holzersparnis f. prihranitëv drv.

Holzfäller m. drvár.

Holzfafer f. lesno lakno, — vlakno,
lesna lika.

Holzfäule f. gniloba, trohnoba, prh-
nenje drv od. lesá.

Holzfirnis m. drevomáz, mazilo za
drevésa.

Holzfresser m. kukëe.

Holzfuhre f. voz drv.

Holzgegend f. drvanja.

Holzgerechtigkeit f. pravica na drva,
— na gozd. [brglez.

Holzhacker m. drvár; (Specht) détal,
Holzhandel m. kupčija z lesom oder
z drví.

Holzhause m. kup drv; (geschichtet)
skládanica, skladálnica.

holzicht lesenast, drevenast.

holzig z lesom od. drevjem zarasten
(obrasten); lesén, lesnat, drevén,
drevnat.

Holjkeil m. zagozda, zagvozda.

Holzkern m. srdčk.

Holzkirsche f. necepljena črešnja.

Holzkloh m. klada, tnalo, panj. [oglje.

Holzkohle f. drvni ogelj; coll. drvno

Holzkrähe f. črna žolna, pivka.

Holzlege f. drvárnica.

Holzlese f. pobiranje drv.

holzos brezdrvën, brezlesën. [lesá.

Holzmangel m. pománjkanje drv, —
Holzmarkt m. lesni od. drvni trg, trg
za les od. za drva.

Holzmaßt f. žir, žirovina.

Holzmehl n. črvojédina, črvojéd (-i).

Holzmiſt m. listni gnoj.

Holznagel m. klin.

Holzpflege f. lesoreja.

Holzplatz m. drvoton, naton, drvišče.

Holzpreis m. drvna cena.

Holzrechen m. grablje pl. za drva.

Holzreich lesovit, drvnat.

Holzrieſe f. drěa za drva, — za les.

Holzsache f. lesena roba, lesovina.

Holzsäge f. žaga za lés.

Holzführer m. žagar.

Holzsammlung f. lesarija, zbirka raz-
nega lesá.

Holzschreit n. poleno.

Holzschieber m. veslica, lopár.

Holzschlag m. sekanje drv; frata.

Holzschlägel m. bět, kij.

Holzschläger m. drvár, drvosék.

Holzschleife

— 335 —

Honigstimme

Holzschleife f. s. Holzrieſe.

Holzschneidekunft f. lesorezba.

Holzschnepeſe f. Kljunáč, zlomka.

Holzſchnitt m. lesoréz; Holzſchnitt= lesorezni.

Holzſchnitker m. lesorezče, izdelovalče
lesenih podób. [várnica.

Holzſchoppen m., Holzſchuppen m. dr-

Holzſchuh m. cokla, coklja. [drv.

Holzſchwemme f. plavljenje drv, splav

Holzſervitut f. drvaščina, služnost
drvoseka.

Holzſieb n. rešeto, rejta. [trska.

Holzſpan m. ivér, ščep, ščepa, treska,

Holzſtift m. klinčče; dem. klinččk.

Holzſtoſſ m. lesovina.

Holzſtoß m. sklada, skladálnica.

Holzſlumpf m. panj, štor, poroběk,
porungělj.

Holztaube f. divji golób, duplar.

Holztaubling m. gliva.

Holztheer m. lesni katran.

Holzung f. drvarjenje; (Gehölz) gr-
movje, šuma.

Holzungsrecht n. pravica na drva.

Holzverkauf, Holzverschleiß m. prodája
lesá od. drv.

Holzverwalter m. oskrbnik za drva.

Holzvorrath n. zaloga v drvih, na lesu.

Holzware f. leséno blago, leséna roba.

Holzwanje f. gozdna stenica.

Holzwärter m. logar.

Holzweg m. pot v lés, — v gozd; er
iſt auf dem —e zaſel je s prave poti,
moti se.

Holzwerk n. lesenina, izdelki iz lesá.

Holzwurm m. kukče. [lesá.

Holzjeitf. drvarski čas, doba za sekanje

Holzjucht f. lesoréja, drevoreja.

Holzjunder m. žigra.

Homiletik f. homiletika, pridigarstvo.

homiletisch homiletičen, pridigarski.

Homilie f. homilija, duhovni od. cerk-
veni razgovor, razkladanje sv. pisma.

homogen f. gleichartig.

homolog, homonym f. gleichnamig,
gleichlautend.

Homöopathie f. homejopatija.

homöopathisch homejopatičen.

honett poštén, pristojěn.

Honig m. med, strd (-i); — bauen
čebeláriti, bčelariti; — brechen bučele

—, čebele spodrezati (-režem), *impf.*
spodrezavati; einem — um den Bart
ſchmieren prilizovati se komú, sladkati
se okoli koga; Honig= medén, strdén.

Honigapfel m. medeník, mediško ja-
belko.

Honigbär m. medved čebelár, bučelar
od. medár.

Honigbau m. bučelarstvo, čebelarstvo,
čebelarija.

Honigbauer m. bučelar, čebelar, medár.

Honigbehältnis n. medéni lončěk od.
piskere.

Honigbiene f. s. Arbeitsbiene.

Honigbirn f. medenica, medenka.

Honigbrantwein m. medénověc.

Honigerzengend medoroděn.

Honigesser m. medojeděč.

honigfarben medenobarvěn.

Honigfaſſ n. mednik.

Honigfladen m. sat; *coll.* satovje.

Honigflieſend medotočěn, medonosěn.

Honigfrau f. medarica.

Honiggasse f. medarske ulice *pl.*

Honiggeſäß n. s. Honigfaſſ.

Honiggelte f. golida za med.

Honiggeruch m. duh —, vonj po medu.

Honiggeschmack m. okús po medu.

Honiggras n. volnata pahovka, me-
dena trava.

honighaſt medast, medovit.

Honighandel m. medarstvo.

Honighändler m. medár.

Honighummel f. čmrlj medokradnik.

Honigkorb m. medovnjak. [láč.

Honigkuchen m. medén od. strdén ko-

Honigleſe f. nabiranje medú.

Honigmaul n. medolizěc.

Honigmund m. medéna od. medéno-
sladka usta.

Honigprobe f. ogléd od. poskús medú.

Honigquelle f. izvirěk od. izvor medú.

Honigrede f. sladki govor.

honigreich medovit, medovnat.

Honigſaft m. medéni sok.

Honigsammler m. medoběr.

Honigscheibe f. sat; *coll.* satovje. [ja.

Honigschneiden n. spodrezovanje satov-

Honigschnitte f. rezljej kruha z medom.

Honigſeim m. čisti med, čista strd (-i)
(ki se cedi iz satovja), med samotok.

Honigstimme f. sladki glas.

hörnen

— 337 —

Hüftader

hörnen bosti (bodem), z rogmi bosti;
einander — bosti se; (vom Kleinbievich)
trkati se.

hörnerlos brezrog, mulast.

hörnerschall m. trobljenje, glas roga.

Horneule f. (Strix otus) mala uharica.

hornförmig j. hornartig. [nogi.

hornfüßig rogonóg, s kopitom na
hornhart trd kakor rog.

Hornhaut f. (im Auge) roženica.

hornidt roženast, rogast.

hörnig rogát.

Hornis f. sršén: Hornis= sršenov.

Hornist m. troběc, trobentáč.

Hornjagd f. lov z rogom.

Hornsjagen n. gonja z rogom, — s
trobljenjem.

Hornklee m. device Marije šolnički pl.,
device Marije kožuščěk.

Hornsalbe f. mazilo za rog, kopitna
maža.

Hornschlange f. rogata kača.

Hornspäne pl. rožni ostružki, rožna
strugovina.

Hornstein m. dresva, rogoličnik.

Hornstoff m. rogovina.

Hornung m. j. Februar.

Hornvieh n. rogáta živina, goveja —.

Hornviehbremse f. obád.

Hornviehklaue f. parkělj.

Hornwerk n. (im Festungsbaue) ro-
gáto delo, rogovje.

Horologium n. časoslov.

Hörroht n. slišalnik.

Hörsaal m. poslušalniea, poslušališče.

Hört m. (Gebüsch) hosta, gošča, go-
ščava; (Nest) gnezdo.

horsten (niften) gnezdo delati oder
iméti (imám), gnezditi (se).

Hort m. (Zufluchtsort) zavetje, pribežališče; (Schuß) bramba, varstvo.

Hörmeite f. slišaj.

Hörwerkzeug n. slišalo.

Hose f. (meift im pl.) hlače pl.; dem.
hlačice; Linnenhosen breguše pl.; lange
— dopetnice; Unterhosen svitice,
spodke pl.; die — anziehen hlače obleči,
auch obuti (-bujem); Hosen= hlačni.

Hosenband n. pas; (unter dem Knie)
podvézěk, podvéza.

Hosenbandorden m. podvezni red.

Hosengürtel m. hlačni pas.

Hosenhälfte f. hlačnica.

Hosenlaß m. hlačna vratica pl.

Hosenlos brez hlač, brezhlačen.

Hosenschliß m. hlačni razporěc.

Hosenschnalle f. hlačna zapóna.

Hosenträger m. hlačnik, prekoramnik,
obramnik.

hosiannah! hoziana!

Hospital n. bolnišnica, bólnica, špital.

Hostie f. (die confecrierte) sv. Rešnje
telo; sonst hostija, oblat.

Hotel n. gostilnica, hotél.

Hotelier m. gostilničar, hoteljér.

hott interi. hot! hi hot!

Hub m. vzdig, vzdigljej. [puša.

Hube f. kmetija, zemljišče; pušča,

Hübner m. zemlják, zemljákar.

hübsch zal, brhěk, čěden, ličen.

Hübschheit f. zalost, brhkost, čednost,

ličnost.

Huchen m. sulče, solčč.

huckepack adv. štuporama, oprtív.

Hudel m. (Lagerbaum) legnar; (Lum-
pen) krpa, eunja.

Hudelei f. krparija, šušmarija.

Hudeler od. Hudler m. šušmár, krpár,
krpucar.

hudeln šušmáriti, krpati, krpúcati.

Huf m. kopito, rog.

Hufbein n. kopitna kost (-í).

Hufbeschlag m. (d. Beschlagen) podká-
vanje; (Hufeisen) podkěv, podkóva.

Hufe f. j. Hube.

Hufeisen n. podkěv, podkóva; dem.
podkovica; die — ausschlagen podkovati
(-kujem), impf. podkávati; (auf dem
Schuhe) krampež, krampižar, dereza.

hufeisenartig podkovast.

Hufeisennase f. podkovnják.

hufförmig kopitast.

hufig kopitěn, z rogom.

Huflattich m. lapůh.

Huflangel m. konják, podkovnik.

Hussäugethier n. parkljar.

Huffschlag m. udár od. udarée c s kopi-
tom; (d. Fährte eines Pferdes) konjski
tir od. sled; (der für die Pferde ge-
bahnte Weg an den Flüssen, wenn sie
Schiffe ziehen) vlačilna steza. [váč.

Huffschmied m. podkováč, konjski ko-
hüftader f. béderna od. kolkova žila
odvodnica.

22

Hüftbein

— 338 —

human

Hüftbein, Hüftblatt n. kolënica.

Hüfte f. kolk, bedro.

hüftenlahm hrom v kolku.

Hüftgelenk n. béderni od. kolkov sklep.

Hufthier n. parkljar.

Hüftmuskel f. béderna oder kolkova
misica.

Hüftneru m. béderni od. kolkov živče.

Hüftweh n. bolečina v kolku.

Hügel m. hrib, grić, holm, brdo; dem. hribče, hribček, holmče, brdce; (Maufwurfshügel) krtina; (Grab—) gomila.

hügelab adv. navzdol.

hügelauf adv. vkreber, navkreber.

Hügelbewohner m. hribovče, hriblján.

hügelicht hribast, hribčast, gričast, brdast.

hügelig hribát, hribovít, hribovnát, brdovit.

Hügelland n. hribovje, brdje.

Hügelreihe f. vrsta gričev od. hribov.

Hügelrücken m. sleme (-na) od. hrbčt
holma.

huh! interi. hu!

Huhn n. (Henne) kura, kokoš (-i), puta;
(junges Huhn) pišče (-eta), piščanče,
piška, putka; (1 Jahr altes Huhn) já-
rica, járkica; (Rebhuhn) jerebica.

Hühndchen n. kúrica, pútica, kokoška.

Hühner- kurji, kokošji.

Hühnerauge n. kurje okó (očesa).

Hühnerdarm m. (Stellaria media)
zvézdnica, auch kurja čreva pl.

Hühnerdieb m. kurji tat.

Hühnerei n. kurje od. kokošje jajce.

Hühnersleisch n. kurje mesó, kuretina.

Hühnergeschrei n. kokodák, kokodájsk,
kokodakanje.

Hühnerhabicht m. kragulj, kokošar.

Hühnerhahn m. j. Hahn.

Hühnerhandel m. kokošarija, piščeta-
rija, kupčija s kokošmi od. s kúrami.

Hühnerhändler m. kokošár, piščetár;
—in f. kokošarica, piščetarica.

Hühnerhaus n. kurnik, kurnjak, ko-
košinjak.

Hühnerhirse f. kostreba.

Hühnerhof m. kurji od. kokošji dvor.

Hühnerhund m. pěs jerebičar od. pre-
peličar.

Hühnerkoth m. kurjek, kokošjek, ku-
rećnik.

Hühnerlaus f. tekút (-i).

Hühnermarkt m. kurji od. kokošji trg,
trg za kokoši od. za kuretino.

Hühnerruf m. jerébji klic.

Hühnerstall m. kurnik, kurnjak, ko-
košinjak.

Hühnersteige f. kurnik, kobača.

Hühnervieh n. kuretina, perotnina,
perjád (-i). perjádina. [stvo.

Hühnerzucht f. kokošarstvo, piščetar-
hui! interi. hoj! smuk! in einem Hui
na mah, ko bi (z očmi) trenil.

Huld f. milost, blagost, blagovoljnost.
huldigen zvestobo od. udanost priseči
(-sežem), impf. prisegati; fig. priklá-
jati se, dobrikati se, laskati se.

Huldigung f. obljuba od. prisega zve-
stobe oder vérnosti; fig. spoštovanje,
čislanje.

Huldigungseid m. prisega zvestobe od.
vérnosti.

Huldigungstag m. dan prisege zvestobe od. vérnosti.

huldreich, huldvoll milostív, milost-
ljiv, blag, blagovoljën.

Hülle f. ogrinjálo, zagrinjalo, pokri-
válo; (Decfe) odéja, odevalo; (Embal-
lage) ovój, zavój; in — u. Fülle haben
vsega dovolj iméti (imám), na pre-
biték iméti.

hüllen zagrniti, ogrniti, pregrniti, pokriti (-krijem); impf. zagrinjati, ogrinjati, pregrinjati, pokrivati; jid in einen Mantel — v plašč zaviti (-vijem) —, impf. — zavijati se; s plaščem ogrniti —, impf. — ogrinjati se; (bedecken) odeti (odenem), pokriti (-krijem); impf. odevati, pokrivati.

Hüllkeld m. ovojék.

Hülse f. luščina, lupina; (d. Hülsen-
früchte) strok, coll. stročje; (d. Hirje)
mekína; (d. Kastanien) jéžica; (d. Nüsse)
robiná.

hülsen lúščiti, lúpiti, líkati, kožu-
hati; róbkati.

hülsenartig luščinast, lupinast, stro-
kast, mekinast, ježičast, robinast.

Hülsenfrucht f. sočivo; coll. sočivje.

Hülsenfrüchtler m. stróčnica.

Hülsengewächs n. stróčnica.

hülsig strokát, luščinát.

human uljudën, priljudën, človečën.

Hungerleider

— 340 —

Hutsche

se, zgladovati se; — machen zglado-
vati, sestrádati; er ist sehr — lačen
je, da se duša v njem loví od. da se
vanj vidi.

Hungerleider m. stradalěc, gladovalěc.

Hungerleiderei f. strádanje, strádež.

hungern lačen biti (sem), lákoto
iméti (imám) od. čutiti, glad trpéti
(trpím); sehr — gladovati, strádati.

Hungersnoth f. lákota, strádež.

Hungerstrafe f. post.

Hungerthurm m. gladomórnica.

Hungertod m. smrt (-i) za lákoto od.
gladom.

Hungertud n., am — e nagen gladovati, strádati, glad pasti (pasem).

Hungrigkeit f. lačnost, gladnost, gladovnost.

hunzen kvariti, kaziti; pokvariti, pokaziti; fig. psovati (psujem), zmérjati.

hüpfen skočiti, poskočiti; *impf.* skákati (skačem), poskakovati, skakljati; (v. Herzen) trípati (tripljem), utrípati.

Hüpfer m. skakalěc, poskakovalěc.

Hüpfling m. skok, poskók.

Hürde f. lésa, pletenica; (Schafhürde) tamar, osek, ograja.

hürden tamar ograditi, — zagraditi;
*impf.* ográjati, zagrájati.

Hure f. kurba, blodnica, nečistnica.

huren kúrbati se, nečistovati.

Hurenhaus n. kurbišče.

Hurenkind n. kurbič, mulček, pankert.

Hurenlied n. nesramna od. umazana
pesen (-i).

Hurenneft n. kurbišče.

Hurenpack n. kurbirska zaléga, kur-
birska drhál (-i).

Hurer m. kurbir, nečistnik.

Hurerei f. kurbarija, kurbanje, kurbarstvo; — treiben kurbati se.

hurerisch kurbirski, kurbarski, nečist.

Hurrah! interi. hurá!

Hurtig uren, nagel, brz; *hurtig* !
hajdi! aló! hitro!

Hurtigkeit f. urnost, naglost, brzost.

Hufar m. huzár, husár; Húsfaren, huzárski, husárski.

Husch! interi. vš! frk!

huschen smúkniti, púhniti, prhniti,
šiniti.

Hüsteln pokašljevati.

husten kášljati; zakášljati, odkášljati
se; Blut — kri pljuvati (plujem) od.
hrkati; ganze Nächte hindurch — cele
nočí prekášljati, *impf.* prekašljevati.

Husten m. kašělj; den — haben
kášljati.

Huster m. kášljalěc, pokašljevalěc.

Hut m. klobúk; dem. klobuček; (Huder-
hut) glava, krhět; ohne — razogláv,
brezogláv; — ab! odkrij se! odkrijte
se! den — auſſegen pokriti (-krijem)
se, *impf.* pokrivati se.

Hut f. varstvo, straža; (Weide) paša,
pašnik; (das Hüten) pasenje, paša;
auf der — sein várovati se, páziti,
pazko iméti (imám), glédati, čuvati se.

Hutband n. trak na klobuku, trak od
klobuka.

Hutbürste f. ščetka oder krtačica za
klobúk.

hüten várovati, čúvati; (weiden) pasti
(pasem); sich — varovati se, čuvati se,
ogibati (ogibljem) se, páziti, glédati;
daß Bett — bolán ležáti (ležím), ne
smeti (smem) iz postelje; daß Zimmer
— ne iti (idem u. grem) iz hiše, domá
biti (sem).

Hüter m. varuh, čuváj, čuvar; (Ge-
meindehirt) varovčín; — in f. várhinja,
čuvajka, čuvarica.

Hutfabrik f. klobučarnica.

Hutfabrikant m. klobučár.

Hutfeder f. però (-esa) za klobukom.

Hutfilz m. klobučina, klobučevina.

hutförmig klobukast, klobučast.

Hutfutteral n. nadvlaka za klobúk,
klobúčnica.

Hutgeld n. (Weidegeſd) pašnina.

Hutgerechtigkeit f. pravica do paše.

Huthändler m. trgověc s klobuki.

Hutkrämpe f. krajěc od. okrajěc klo-
buka, krajevci pl.

hutlos brez pastirja; (unbedeckt) raz-
ogláv, brezogláv.

Hutmacher m. klobučár.

Hutmacherei f., Hutmacherhandwerk n.
klobučarija, klobučarstvo; das — be-
treiben klobučariti. [ka.

Hutmacherin f. klobúčarica, klobučar-

Hutſchachtel f. klobúčnica.

Hutsche f. gúgalica, gugálnica, guge
pl., gunca.

Idealismus

— 342 —

immer

Idealismus m. vzorstvo, idealizěm.
Idealist m. vzornik, idealist; domis-
ljevalěc. [nost.

Idealität f. vzornost, vzorítost, ideál-
Idee f. misěl (-i), ideja; es handelt
sich um die Realisierung einer großen
— ide za to, da ostvarimo (oživotvo-
rimo, zvršimo) veliko misěl; (Begriff)
pójěm.

Ideenafforiation f. združevanje —,
druženje —, vezanje pomislij, asocijá-
cija idej.

Ideengang m. povrstnost —, razvr-
ščenje mislij.

Ideenkreis m. omislije.

ideenlos brezmiseln, brez mislij; er
ist — nima mislij.

ideenreich domišljiv, umišljiv.

idem to isto, ravno tisto, ravno to.

identifizieren istovétiti, istóviti, jed-
náčiti; poistovétiti, pojednáčiti, zjed-
náčiti.

identisch istovétěn, istověn, isti, ta
isti, ravno tisti, jednák.

Identität f. istovetnost, istovnost,
istost, taistost, jednákost.

id est to je, to se pravi.

idioelektrisch samoeléktričen.

Idiom n. naréčje, podnaréčje.

Idiosyncrasie f. vsečútnost, idijosin-
krazija.

Idiot m. topoglávěc, nevednež, idijot.

Idiotikon n. narečnik, narečni slovár.

Idiotismus m. posebnost kacega je-
zika, idijotizěm.

Idol n. f. Göge. [idila.

Idyllen f. seljanka, pastirska pesën (-i),

idyllisch seljanski, idilski.

Igel m. jež; dem. ježěk; Igel= ježev.

igelartig ježast, ježevít.

Igelsisch m. jéžarica.

Igelhaut f. ježevina, ježeva koža.

Igelskopf m. (sparganum) ježeva
ježica.

Ignorant m. nevednež, malovednež.

Ignoranß f. nevednost, neznanje, ma-
lovednost.

ignorieren ne védeti (vem), ne me-
niti se za kaj; nevédnega se delati;
er ignoriert ihn dela, kakor bi ne vedel
zanj, prezira ga.

ihr vi, ve.

ihr = ihrig (ihr gehörig) njen, (nje-
zin); (ihnen zwei gehörig) njijn, njijna,
-o, njun; (ihnen gehörig) njihov, nji-
hën; (in der Höflichkeitsprache) vaš;
sie mögen das ihrige thun naj storé
svojo dolžnost.

Ihre Vaš; — Gnaden Vaša milost;
— Majestät Njega —, Njegovo veli-
čánstvo.

ihrzen vikati.

Ikonograph m. slikopisēc, ikonograf.

Ikonographie f. slikopis, ikonografija.

Ikonologie f. slikozuanstvo, kipo-
slovje, ikonologija.

Ikozaeder n. dvajsetérěc, ikozaeder.

illegal nepostavěn, nezakonit.

Illegalität f. nepostavnost, nezako-
nitost.

illegitim nezakonski.

illiquid nejásěn, negotóv; neprav.

Illumination f. razsvetljáva, osvet-
ljáva, razsvečava.

illuminieren razsvetliti, osvetliti;
impf. razsvetljevati, razsvečevati.

Illusion f. slepíja, slepotíja, omáma,
iluzíja.

illustrisch slepilën, omamljiv, prazën,
navídezën. [nung.

Illustration f. ſ. Erläuterung, Zeit-
illustrieren ſ. erläutern; illustrierte
Zeitung časopis s podobami, ilustrován
časopís.

Iltis m. dihúr; Iltis= dihurjev.

Iltisfalle f. past (-i) za dihurje. [vina.

Iltisfell n. dihurjeva koža, dihurje-
imaginär umišljen, dozdévěn, ima-
ginářen.

Imagination f. ſ. Einbildung.

Imbiss m. prigrizěk, založáj, málica.

Immaterialität f. breztvárnost, brez-
snovnost, netelésnost.

immateriell brezsnovën, breztelesën.

Immatrikulation f. vpis (v mático,
imenik 2c.).

Immatrikulationschein m. vpisni list.

immatrikulieren vpisati, *impf.* vpisovati (v matico).

Immaturität f. negodnost.

Immen pl. medičarji pl.

immer adv. vselej, vsegdar; (ununter-
brochen) vedno, v jedno mér, zmeraj,
zmer, ves čas.

immerdar

— 343 —

incommodieren

immerdar *adv.* skoz in skoz, drevi in davi, v jedno mer.

immerfort *adv.* vedno, neprenéhoma, zméraj, zmerom, neprestáno.

Immergrün *n.* zimzelen; *adi.* vednozelen.

immerhin *adv.* naj le, vse jedno naj.

immermehr *adv.* čedalje —, čezdalje bolj, bolj in bolj, vse bolj in bolj.

immerwährend veděn, neprenehljiv, neprestán, vedno trpěč; *adv.* vedno, v jedno mer, neprenehoma, neprestano.

immobil nepremakljiv, nekretěn, nepremíčěn, nepregiběn; (utilit.) nepripravěn, neoróžěn.

Immobilien *pl.* nepremakljiva pohestva *pl.*, nepremičnine *pl.*

immoralisch *f.* unsittlich.

Immoralität *f.* s. Unsittlichkeit. [telka.
Immortelle *f.* neven (neveni), imor-
Immunität *f.* nedotikljivost, nedotič-
nost, svobóščina.

Imperativ *m.* velevnik.

Imperator *m.* f. Herrscher.

Imperfect *n.* polpretekli čas.

Imperial- cesarski, imperijalěn.

Impersonale *n.* brezosebkov glagol.

Impertinent *nesraměn*, predřezěn.

Impertinentz *f.* nesramnost, predrznost.

Impfanstalt *f.* cepilnica osepnic.

impfen (pfropfen) cépiti; (Pocken) cépiti, osépnice od. kozé staviti.

Impfer *m.* cepilčc.

Impfling *m.* cépljeněc.

Impfung *f.* cépljenje, stávljenje osepnic od. koz.

Impfungskoff *m.* cepívo.

Impfungszeugnis *n.* spričevalo o stav-
ljenih osépnicah od. kozáh.

Imponderabilien *pl.* netežnine *pl*., nevaganíne *pl*.

imponieren možá kazati (kažem), važěn biti (sem), imponovati; — wollen imnenititi se, veljaviti se komu s čim, možévati, važnosti si dajati (dajem).

imponierend moški, zapovedljiv, važěn, znamenít, oblastěn.

Import *m.* uvoz. dovožnja.

Importen *pl.* uvozno blagó, uvoznína.

Importeur *m.* uvoznik.

importieren uvoziti, vpeljati; *impf.* uvážati, vpeljevati.

imposant velezanimiv, velekrásěn.

Impost *m.* nakláda, namét.

impotent nezmožěn.

Impotenz *f.* nezmožnost.

imprägnieren (Holz) napojiti, *impf.* napájati.

Imprimatur *n.* naj se natisne, dovoljenje v natis.

Impromptu *n.* brez priprave (pesěn).

Improvisator *m.* pesnik ki poje brez priprave, improvizator.

improvisieren brez priprave peti (pojem) od. skladati, improvizovati.

Impuls *m.* nagib, nagibljej, nagón, podnét, spodbúda. [dolžba.

Imputation *f.* pripis, prišteva; obin v, na; (zur Bezeichnung der Bewegung) po; im Anfange od začetka, iz začetka, v začetku, iz prva; — Gegentwart vpričo (česa), pred (kom); — der Messe pri maši; — der That za rés; im Sommer po leti; im Winter po zimi; biš — do.

Inbegriff *m.* obség, obséžék; (Auszug) posnetěk, izpisěk, izbór; mit — des s tem vred.

Inbrunst *f.* gorečnost, vnetost, gorljivost, iskrenost; mit — lieben goreče —, iskreno ljubiti.

inbrünftig goréč, vnet, iskrén, planenč.

Inbrünftigkeit *f.* s. Inbrunst.

Inchoativ *n.* začetni glagol. [těk.

Incidenz *f.* nastóp, pripětljej, pripé-

Incidenzfall *m.* postranski oder pri-
tični zgoděk (zgodljej).

Incidenzfreitigkeit *f.* postranski oder pritíčni prepir.

Inclination *f.* naklón, nagnenje.

Inclinationsnadel *f.* naklonenica, na-
klonska igla.

Inclinationswinkel *m.* naklonski kot.
inclinieren nagibati (-gibljem) se (kčemu), težiti (na kaj), nagnen biti (sem) (kčemu); s. neigen.

inclusiue *adv.* s (tem) vred, všteváje
—, vštevno.

incognito *adv.* nepoznan, pod tujim imenom. [ljív.

incommensurabel neizmerěn, neizmer-
incommodieren nadlegovati (koga),
nadlégo (komu) delati.

Incommodität

— 344 —

inficieren

Incommodität f. nadléga, nadležnost.
incompetent brezoblastěn, nepristojěn.
Incompetenz f. brezoblastje, nepri-
stojnost.

inconsequent nedosleděn.

Inconsequenz f. nedoslednost.

Inconvenienz f. nepriličnost, neprilika.

Incorporation f. prispojitěv, pridružba, vdružba.

incorporieren prispojiti, pridružiti,
uteloviti; impf. pridruževati, prispájati.

incorrect nepravilěn, pogrešěn, hiběn.

Incorrectheit f. nepravilnost, pogreš-
nost.

Increment n. prirastěk, narastěk.

intrustieren oskórjati.

[cija.

Incursion f. oskorjanina, inkrusta-

Inculpat m. zatoženěc, obdolženěc.

inculpieren dolžiti, kriviti; obdolžiti,
okriviti.

Incunabeln pl. inkunabule pl., prvo-
tiski pl.

incurabel neozdravljiv, neozdrávěn,
nezaceljiv, neizlečljiv.

indeclinabel nesklouljiv.

Indefinitum n. nedoločni glagol.

indem coni. kedar, ko, med tem ko,
v tem ko; (ursächl.) ker, ki, kajti.

independent s. unabhängig.

Independenz f. s. Unabhängigkeit.

indefis, indessen coni. v tem ko, med
tem ko, ta čas ko; (concessiv und mil-
dernd) pri vsem tem pa, pa vendar,
toda.

Inder m. kazálo.

Indian m. s Truthaḥn.

[čin.

Indicativ m. znanilnik, znanilni na-
indifferent mlačěn, neróděn, malo-
marěn, nemarěn, nobenostrán; ne-
razločěn.

Indifferentismus m. mlačnost, malo-
marnost, nobenostranost, indiferen-
tizěm.

Indifferenz f. nemarnost; nerazločnost.

Indignation f. s. Entrüstung.

indigoblau modrél.

Indigopsfanze f. modrīl, indigo.

indirect posreděn; —e Frage zavísno
vprašanje; —e Steuer davěk na drugo
roko; adv. posredno.

indiscret (unbescheiden) neskroměn;
(unvorsichtig) nepremišljen, nesprevi-

děn, brez premisleka; (rückſichtslos)
brezozirěn.

Indiscretion f. neskromnost; nepre-
mišljenost, nesprevidnost; brezozirnost.

individualisieren osébiti, jedinstvo-
vati; poosébiti, pojedinstvovati, posá-
mez vzeti (vzamem).

Individualität f. pojedinost, posamez-
nost, osebnost, individualnost.

individuell oseběn, poseběn; —e Mei-
nung mnenje pojedinega človeka.

Individuum n. (Person) oseba; (ein-
zelner Mensch) pojediněc, posameznik;
(rès singularis) posamezna stvar, po-
jedínka.

indolent brezčutěn, neobčutljiv; ne-
marěn, neroděn.

Indolenz f. brezčutnost, neobčutljivost; nemarnost, nerodnost.

Indossament n. prevod od. prepis me-
nice, hrbtopis.

Indossant m. prevodnik, hrbtopisec.

Indossator m. prevodojemnik.

Indossierung f. prevód oder prenós
menice.

Induction f. navod.

Inductionsrolle f. navodna cev (-í).

Inductor m. navodić.

[zanesba.

Indulgenz f. odpustěk, odpůst, pri-

Indult m. odlog, predlog, obrók.

Industrie f. obrt, obrtnost, obrtnija.

Industrieerzeugnis n. (obrtnijski) iz-
delěk.

industriell obrtnijski, obrtěn.

Industrielle m. obrtnik; f. obrtnica.

Industrieschule f. obrtnijska šola.

industriös obrtěn.

ineinander adv. jedno v drugo, drugo
v drugo.

infam s. schändlich.

infamierend grdilěn, sramotilěn.

Infant m. infant, španski kraljević.

Infanterie f. pehota, pešci pl.; In-
fanterie- pehotni, pešaški.

Infanterieregiment n. pehotni —, pe-
šaški polk.

Infanterist m. pešćec, pešák.

Infantin f. španska kraljičina.

Infection f. okuženje, okužba.

Infel f. mitra, škofova kapa.

inficieren kužiti, skruniti; okužiti,
oskruniti.

inficiert

— 345 —

Innerste

inficiert okužen, navzét.

Infinitiv m. nedoločnik.

Infleribel nepregiběn, nepregibljiv.

Influenz f. s. Einflußs.

influieren s. einwirken.

infolge vsled, za.

in folio v celi poli.

Information f. poduk, poučilo, napotilo.

Informatior m. učitelj, odgojitelj.

informieren podučiti, napóti, napeljati (-peljem); *impf.* podučevati, napotovati, napeljevati.

Infrau f. gostja, gostija.

Inful f. s. Infel.

infuliert z mitro.

Infusion f. nalív.

Infusionsthierchen n. močelka.

Ingber m. s. Ingwer.

Ingeborene m. roják, domačín.

Ingenieur m. inženir, zemljemerěc; Ingenieur- zemljemerski, inženirski.

Ingenieurcorps n. inženirski oddelěk.

Ingenieurkunstf. zemljemérstvo, zemljemérje.

ingeniös uměn, umovit, bistrouměn, iznajdljiv.

ingleichen coni. tudi, tako tudi, i, ravno tako, jednako tudi.

Ingredienz f. primés (-i), primesěk.

Ingrimm m. srd, razkačenost, razjarjenost, zloba, gnev.

ingrimmig srdít, razkačen, razjarjen, gnevěn.

Ingrossation f. vknjižba, vpis v knjige.

Ingrossator m. vknjiževalěc, knjižni vpisovalěc.

ingrossieren vknjižiti, vpisati (vpišem); *impf.* vknjiževati, vpisovati.

Ingrossist m. vknjiževalěc, vpisovalěc.

Ingwer m. ingver, (česki) zázvor.

inhaben imeti (imám), v lasti —, v moči imeti, premoči (-morem).

Inhaber m. lastnik, imetnik; —in f. lastníca.

Inhabung f. imetje, imenje.

Inhalt m. vsebína, obseg, obsežek; (Kern) jedro, izbór; laut — d. Artikels III po besedah člena III.

inhalten s. enthalten.

inhaltlich adv. po obsegu.

inhaltlos prazěn, brez jedra.

Inhaltsangabe f. kazálo.

inhaltsreich obsežen, bogát, jedernát. Inhaltschwer tehtën, pretehtën, prevažën.

Inhaltsverzeichnis n. s. Inhaltsangabe. inhärent vsóběn, vsobljen, zapopaden.

Inhürenz f. vsobnost, vsobljenost.

inhuman neuljuden, nepriljuděn, nečloveški.

Inhumanität f. neuljudnost, nepri-ljudnost, nečlovečnost.

Initiative f. inicijativa, predlog; pravica začetka; pravica zakone predlagati; — ergreifen prvi kaj sprožiti od. nasvetovati.

Injurie f. razžalitěv na poštenji od. na časti.

Injurienklage f. tožba zavoljo razžalitve na poštenji od. časti.

Injurienprocess m. pravda zaradi razžaljene časti.

Inlage f. vloga, vložba.

Inland n. domača dežela (država), naša dežela, domačija.

Inländer m. roják, domačín; —in f. rojakinja, domačinka.

inländisch domáč, tukajšnji, tudeželski, tozemski.

Inlaut m. srědnik.

inliegen priložén biti (sem).

inliegend priložén, vložén.

Inleute pl. gostáči pl.

inne adv. notri, znotraj.

innebehalten pri sebi od. v svoji moči obdržati (-držim), *impf.* — obdrževati.

innehaben iméti (imám), v oblasti iméti.

innehalten ustáviti, preněhati; *impf.* ustávljati, prenehávati; m. d. Stimme — premolkniti, *impf.* premolkovati, glas se trga.

innen adv. notri; von — znotraj; nach — navznotraj, vnoter.

Innenwelt f. notranji svet.

inner notránji, znotránji, znotrajšnji.

Innere n. notránjost, notranjščina; (d. Menschen) sree, duša, globina; (eines Landes) sredina.

innerhalb praep. v, med.

innerlich adi. s. inner; adv. znotraj, od znotraj.

Innerste n. sredina, globina, osrčje.

innwerden

— 346 —

Instanz

innwerden opáziti, spáziti, zapaziti,
dovédeti (dovém) se česa, zaznati (za-
znám), doznati; *impf.* opazovati, do-
vědati se, zaznávati.

innig prisrčěn, srčěn, iskrén, istinit;
vrčě, gorčě; (stil.) tesěn; innigst ge-
rührt v dušo gānen od. ginen.

Innigkeit f. prisrěnost, srěnost, is-
krenost; gorečnost, vnetost.

inniglich j. innig.

Innung f. ceh, družba rokodelcev.

Innungsgeld n. cehovina.

Innungsvorstand m. cehu (od. cehov)
starejšina od. predsednik od. načelnik.

Innucht domača reja od. gojítěv.

inoculieren s. impſen.

Inquirent m. preiskovalěc.

inquirieren preiskovati, izpraševati.

Inquisit m. preiskovaněc; —in f. pre-
iskovánka.

Inquisition f. preiskáva, preiskovánje;
verosodba, versko sodišče, inkvizicija.

Inquisitor m. preiskovalěc; verosod-
nik, inkvizitor.

inquisitorisch preiskovalen.

Inrotulation f. zavój pravdnih spisov.

inrotulieren spise v zavoj dejati (de-
nem), *impf.* — dévati. [lják.

Inſaffe m. naseljeněc, stanovnik, se-
insbefondere *adv.* sosebno, posebno,
zlasti.

Inſchlitt n. f. Unſchlitt.

Inſchrift f. nadpis, napis.

Inſchriftensammlung f. zbirka napisov.

inſcribieren vpisati (vpišem), *impf.*
vpisovati. [v . . . .

Inſcription f. vpis, vpisovanje, zapis

Inſect n. žužélka, žúžěk, kúkěc.

Inſectenſtrefter m. žužkojéd.

Inſertenlehre f. nauk o žuželkah.

Inſertenpulver n. mrčesni prašěk.

Inſectenſtendel m. mačje uhó (ušésa).

Inſel f. otok, ostrov; Inſel- otoški;
Fluſs— osréděk.

Inſelbewohner m. otočán, otókar; —in
f. otočánka.

Inſelchen n. otočič.

Inſelgruppe f. otóčje. [vrsta.

Inſelkette, —reiſe f. pootóčje, otóčja

Inſelmeer n. otóčnato morje, otočišče.

inſelreich otočnat, otočěn, ostrovnat.

Inſelvolk n. otočánje pl., otókarji pl.

inseparabel nerazdelěn, nerazločen,
neločljiv.

Inſerat n. uvrstilo, uvrstěk.

Inſeratgebühr f. uvrstuina.

Inſeratengeschäft n. opravilo novinar-
skega uvrščevalca.

inſerieren uvrstiti, *impf.* uvrščevati.

insgeheim adv. skrivaj, skrivši, skri-
voma, skrivé. [vprek.

insgemein adv. sploh, v obče, počěz,

insgesammt adv. vsi skup, skupaj,
vse splaz.

Inſiegel n. pečát.

Inſignien pl. znamenja dostojanstvena
(dostojanstva), — visoke častí.

inſinuieren vročiti, izročiti; *impf.*
vročevati, izróčati, izročevati; sumni-
čiti; sich — prilizovati se, prikupovati
se (komu).

inſofern adv. kolikor.

inſolent predrzěn, objestěn.

Inſolenz f. predrznost.

inſolvent j. zaßlungsunfähig.

Inſolvenz f. j. Zahlungsunfähigkeit.

inſonderheit, inſonderſ adv. sosebno,
posebno, osobito.

Inspection f. nadzorovánje, nadzor-
stvo, ogléd.

Inſpector m. nadzórnik, oglelá.

Inſpectorat n. nadzorništvo.

inſpirieren nadzorovati; ogledati;
*impf.* ogledovati.

Inſpiration f. navdih, navdihnenje.

inſpirieren navdihniti, *impf.* navdi-
hati, navdihovati.

Inſtallation f. umeščénje, umeščevá-
nje, ustanovitěv, ustanávljanje.

inſtallieren umestiti, ustanoviti, ustó-
liti; *impf.* umeščevati, ustanávljati,
ustoljeváti.

inſtandhalten v dobrem stanu ohran-
niti, *impf.* — ohranjevati oder držati
(držím). [stanu.

Inſtandhaltung f. ohranitěv v dobrem
inſtändig silěn, neprestán; *adv.* jako,
silno, neprestano, na vso moč; —
bitten živo —, srěno prositi.

Inſtandſekung f. izvršitěv.

Instanz f. stopnja; (Gerichtshof) so-
dišče; Behörde erſter, zweiter — urad
prve, druge stopnje; (Einwendung)
ugovor.

Instanzenzug

— 347 —

interessiert

Instanzenzug m. pravdni tek po vseh sodnjih stopnjah.

inſtehend nachstöp'en, bližnji.

Inſtinct m. nagon, naravni nagib.

inſtinctmäß'ig adv. po naravnem nagibu.

inſtituieren ustanoviti, napraviti; impf. ustanávljati, naprávljati.

Institut n. závod.

Inſtitution f. ustanovitěv, naprava, uredba.

inſtradieren upótiti, napotiti, po pravem potu poslati (pošljem); impf. napotovati, po pravem potu pošiljati.

Inſtradierung f. upotovanje, pošiljanje po pravem potu.

Inſtruction f. poročilo, navodilo, napotilo; (Unterricht) podúk, podučevanja; (— d. Klage) urédba.

inſtructiv podúčen, podučeválěn, napotovalěn.

Inſstructor m. domači učitělj, podučeválěc.

inſtruieren (Inſtruction geben) komu kaj poročiti od. naložiti; impf. — poročati, — nakládati; (unterrichten) učiti, podučevati; eine Klage — tožbi dokazna pisma priložiti.

Inſtrument n. orodje, stroj, instrument; muſikalisches — glasbeno orodje, glasbilo.

Inſtrumental m. družilnik, orodnik, instrumental.

Inſtrumentalmusik f. instrumentalna

Inſtrumentenmacher m. izdelovalěc glasbilnega orodja, glasbilni izdelovalěc.

Inſubordination f. nepokórščina, upór.

Inſulaner m. f. Inſelbewohner.

Inſult m. napád, sramočénje, osramotitěv.

inſultieren napadati, sramotiti, grditi, psovati (psujem); napasti (-padem), osramotiti, ogrditi.

inſultierend sramotilěn, grdilěn, psos.

Inſurgent m. vstaš, vstajnik, upórnik, púntar.

inſurgieren vstati (vstanem) zoper —, vzdigniti se zoper —, spuntati se; impf. vstajati zoper —, vzdigovati se zoper —.

Inſurrection f. vstaja, vstaněk, punt.

Intabulation f. vpis v gruntne knjige, vknjižba.

Intabulationsbewilligung f. dovolitěv od. dovoljénje vknjižbe.

intabulationsfähig vknjižljiv, vpisljiv.

Intabulationsgesuch n. prošnja za vknjižbo.

Intabulationstare f. vknjižnina.

intabulieren vpisati (vpišem) v gruntne knjige, vknjižiti; impf. vpisovati v —, vknjiževati.

Integralechnung f. integralni račun.

integrieren integrovati, celiti, dopолнjevati; docéliti, dopolniti.

integrierend integrujoć, celovít, celoskupěn.

Integrität f. celovitost, celóst, celoskupnost.

intellectuell úmstven, uměn, razuměn, razbórěn, razborit.

Intelligenz f. umnost, razumnost, umstvo, razbornost.

Intendant m. intendant, nadglednik.

Intension f. jakost, sila (notranja), jedrina.

Intensität f. j. Intension.

intensiv intensivěn, jak, močěn, natéžěn; — e Größě nerazširjena —, intensivna količina.

Intensivität f. močnost, natežnost.

Intention f. naklép, naméra.

Interdict f. prepóved (-i).

Interessant zanimív, zanimljiv, mika.

Interesse n. zanímanje, zanimívost, zanimljivost; (Theilnahme) udeléžnost, udeléžba; (Mutzen) koríst (-i), dobiček.

Interessen pl. (v. Capital) obrest (-i); Interessen- obrestni.

Interessenausstände pl. zastale obrěsti

Interessent m. deléžnik.

Interessentafel f. obrestni razkázěk.

interessieren zanímati koga, márati za kaj; daſs interessiert mich to me mika, tega mi je mar, pri srei mi je to; — ſich radoveděn biti (sem) zastran česa, gnati (ženem) se za kaj, poganjati se za kaj, potegovati se za kaj; (theilnehmen) udeležiti se, impf. udeleževati se.

interessiert (eigennutzig) samopriděn, sebičěn, lákoměn; —er Mensch samopridnež, sebičnik, lákomnik; (beheiligt) deležěn, zadét.

Interferenz

— 348 —

inwohnen

Interferenz f. des Lichtes križanje svetlobe.

interim adv. začasno, za nekaj časa, za ta čas, za sedaj.

Interim n. začasnost; Interims= začasni, medčasni.

interimifikisch f. interim.

Interjection f. medmet.

Interlinearüberseßung f. medvrstna prestáva.

Interludium n. medigra.

Intermezzo n. vmesna igra.

Intermission f. prenéhljej.

intermittieren prenéhati, prestati (-stanem); *impf.* prenehovati, prestájati; (v. d. Quelle) presíhati.

intermittierend prenehujoč; (von der Quelle) presihajoč.

international mednároděn, sonároděn.

internieren zapreti (zaprem), *impf.* zapirati.

Internuntius m. internuncij, papežev poróčnik, mimoredni poslaněc.

Interpellation f. vprašáníje, povprašáníje, séganje v besedo.

interpellieren vprášati, povprašati; *impf.* povpraševati; v besedo seči (sežem), *impf.* — segati.

interpolieren podtikati, uvrstiti; *impf.* podtikovati, uvrščevati.

Interpret m. tolmáč, razlagáléc.

Interpretation f. tolmačenje, razlaga, razláganje.

interpretieren tolmáčiti, razlágati, razkládati; raztolmáčiti, razložiti.

Interpunction f. ločilo, interpunkcija.

Interpunctionszeichen n. ločilo.

Interregnum n. medvládje, brezkrálje.

interrogativ vprašálěn.

Intervall m. prestáněk, medčasse; medglasse.

intervenieren f. vermitteln.

Intervention f. f. Vermittelung.

Intestaterbe m. postávni dédić.

Intestaterbschaft f. postávna dédščina.

intim f. vertraut.

Intimat n. naznanilo, navestilo.

intimieren naznániti, na znanje dati (dam), navéstiti; *impf.* naznánjati, na znanje dajati, navestovati.

intolerant nestrpljiv.

Intoleranz f. nestrpljivost.

Intonation f. povzetje glasú, intonacija; dati (dam) —, vzeti (vzamem) —, poprijeti (-primem) glas.

intonieren glas dati (dám), povzeti (-vzámem) od. zavzdigniti; *impf.* povzémati, zavzdigovati.

Intrade f. uvod.

Intransitiv n. neprehajalnik, neprehajalni —, neprehódni glagol.

intrigant kovárěn, lestív, lokáv, zvit, prekánjen.

Intrigant m. kovarnik, lókavěc, prekánjeněc, lisják, splétkar.

Intrigue f. lest (-í), kovárstvo, zvíáča, spletka.

intriquieren spletke delati, zvijače plesti (pletem).

Introduction f. uvod, vpeljava.

introducieren vpeljáti (-péljem), *impf.* vpeljevati.

Introitus m. vhod, uvod.

invalid onemógěl, oslabél, nevečšu.

Invalidide m. invalidid, onemogli doslúženěc; fig. oslabljeněc.

Invalidenfond m. zaklad za onemógle doslúžence.

Invalidenhaus n. invalidnica.

Invasion f. f. Einfall.

Inventar n. premično —, premakljivo blagó, inventár; (Berzeichnis) popis premičnega blaga.

inventarifieren premično blago popisati (-pišem), *impf.* — popisovati, inventirovati.

Inventur f. popis premožénja.

Inventurkosten pl. popisni od. inventurni stroški *pl.*

inveſtieren v službo vpeljati (-péljem, -peljám), postaviti, umestiti; *impf.* — vpeljevati, postavljati, umeščevati.

Investitur f. vpeljáva v službo, umešćenje, umestitěv.

Invocation f. f. Anrufung.

inwärts adv. znotraj.

inwendig notranji, znotranji, notrní.

Inwendige n. znotranjost, znotrnost, notranjščina.

inwiefern adv. kolikor.

inwohnen stanovati, bivati; fig. zamoči (-morem), obseči (-sežem), zapopasti (-padem); *impf.* obségati, zapopádati.

Inwohner

— 349 —

Irrwisch

Inwohner m. gostáč, gost; osobéněk, selják; —in f. osobénka, gostja.

Inzidt f. obdolžba, obdolžitěv, napolcevanje.

[čas. inžmischen adv. med tem, v tem, ta irden prstén, zemljén, ilověn, glínast, lončén; —eš Geschirr lončéna posoda, lončenina.

irdisch světěn, posvetěn, zémeljski, pozémeljski, časěn.

Irdmaren pl. prstenina, lončenina, glinina.

[neki. irgend adv. kje, nekje, kod, nekod, irgendein neki, kak, nekak, nekakov, nekákošěn, nekov, nékošěn.

irgendeiner, —wer kdo, nekdo, ktor koli, ktor si bodi; auf irgendeinem Wege nekód.

irgendetwas kaj, nekaj, kolikor si bodi, kar si bodi, količajk.

irgendwann adv. kedar koli, kedar si bodi.

[bodi. irgendwessen čegar koli, čegaršěn si irgendwie adv. nekáko, po nekakem, po nekákošnem, kakor koli.

irgendwoher adv. od nekod, od koder si bodi, od koder koli.

irgendwohin adv. kamur koli, kamur si bodi.

[si bodi. irgendwomit s čimur koli, s čimur Iris f. mávrica, božji stol, vedrenica, duga; (Regenbogenhaut) šarenica; (Götztin) Irida, Dužena.

Ironie f. zasméh, posméh, zasmehovanje, ironíja.

ironisch zasmehljív, posmehljiv, zasmehoválěn, íróničěn.

irrational nerazlóžěn, iracijonalěn. irre bloděn, blodljiv, zmotljiv; — reden blesti (bledem), blazniti; — werden pravo pot zgrešiti, zabloditi.

Irre m. blaznik, zmočeněc. Irre f. blodnja, zmota, zmotnjava.

irreführen zapeljati (-peljem), zvoditi; impf. zapeljevati, zvájati.

irregehen zabloditi, zajti (zajdem) u zaítí (-ídem), s prave poti kreniti, pravo pot zgrešiti; impf. zablojevati, zahájati.

irregulär nepravilěn. Irregularität f. nepravilnost. irreligiös brezbožěn, brezverěn.

Irreligiostität f. brezbožnost, brezvernost.

[zbégati. irremachen motiti, bégati; zmótiti, irren tr. f. irremachen; (irgendwo) intr. bloditi, broditi, távati, klatiti se, krožiti; (sich täuschen) motiti se, várati se; zmótiti se, prevárati se; im Zählen sich — ušteti (-štejem) se, impf. uštévati se; im Reden sich — zareči (-reče) se komu, impf. zarekováti se komu.

Irrenanstalt f. = Irrenhaus n. blaznica, norišnica.

Irrer m. blaznik. Irrfahrt f. bloditěv.

Irrgang = Irgarten m. zahodnják, blodnják, blodišće.

[verěc. Irrgeist m. nevérnik, neverěc, krivogrglaube m. kriva vera, krivoverstvo. irrgläubig krivoverěn, krivoverski.

Irrgläubige m. krivoverěc, krivovernik; f. krivoverka, krivovernica.

Irrgläubigkeit f. krivovernost. irrig napačěn, napčěn, napak, napěk;

kriv, lažnjiv, neprav. [napačnem. irrigerweise adv. krivo, napěk, po irritabel dražljív, razdražěn.

Irrlehre f. krivi od. lažnjivi nauk. Irrlehrer m. krivi od. lažnjivi učitelj.

Irrlicht n. vešča, veščica, ponočna luč (-i).

Irrpfad m. f. Abweg. Irsinn m. f. Wahninn. irrsinnig f. wahnsinnig. Irsfern m. f. Planet.

Irrthum m. zmota, pomóta, zmotnjáva, pomótljej, blodnja; (Fehler) begrěšek; (im Zählen) uštěvěk; einen — begehen zmotiti se, v zmoto zabresti (-bredem); Sie sind im —e mótite se, várate se; Irrthümer lehren krivo učiti, krive nauke dajáti (dajem). [po zmoti.

irrthümlich = irrthümlicherweise adv. Irrung f. blojenje, blodba, blodnja, zmota, zmotnjáva.

Irrwahn m. kriva misěl (-i), krivozdétje, kriv dozdévěk.

Irrweg m. stranpot, kriva pot, izpótje; auf —e gerathen zajti (zajdem) und zaítí (-ídem), zabloditi, zabresti (-bredem).

Irrwisch m. f. Irrlicht; fig. veternják, nestanovítěnež.

ifabellfarben

— 350 —

Jagen

ifabellfarben r(u)javorumén, r(u)javožolt, izabélast; ein —es Pferd sirée.

Ifsegrim m. volk; fig. mrmrálo, godrnjalo, zagovédnež.

Islandmoos n., isländisches Moos islandski mah, svinjski mah; (in Krain) bohinjski mah.

ifochromatisch istobárven.

ifochron istočasën, istodobën. [ěen.

ifodynamisch istomočën, jednakomolator m. samiléc, samílo.

ifolieren samiti, samotiti; osámiti, osamotiti; —de Sprachen jednozložni —, samozložni jeziki.

Ifolierschemel m. osamljáč.

ifoliert sam, osamél, samótën.

Ifoliertheit f. samótnost, osamelost.

ifomer izomérën, jednakodelën.

Ifomorphie f. istolikost, izomorfija.

ifoperimetrisch istoobsežën, istega

obséga.

Isothere f. jednakoletnica, soletka.

Isothermen pl. sotoplice, jednako-
topliënice pl.

Isthmus m. f. Landenge.

[kisto.

item adv. jednako, ravno takó, ta-

iterativ n. opetovalni glagol.

izig, izt f. ježig, ježt.

## J (Tot).

Ja adv. da, kaj pa da, dro; — freitich,
—wohl se vé da, kaj pa da; — nicht
nikár ne, nikakor ne; er ist — fleißig
saj je pridën; — sagen pritrditi, pri-
kimati; weder —, noch nein ne bev
ne mev.

Jacht f. hitra ladija, jahta.

Jake f. jopa; (d. Mannes) jopić.

Jagd f. lov; (d. Handlung des Ver-
folgers) gonja, gonjba, gonitěv, lovitěv;
von d. — leben ob lovu živeti; Jagd-
lovski.

Jagdanzug m. lovska obleka.

jagdbar lovën, lovitën.

Jagdbarkeit f. lovnost, lovitnost;
(Jagdrecht) lovska pravica.

Jagdbežirk m. lovski okraj, lovnica,
lovišče.

Jagdeigenthümer m. lastnik lova.

Jagdsflinte f. lovska puška.

Jagdfrevel m. prestop lovskih postáv.

Jagdgebiet n. j. Jagdbežirk.

Jagdgehoge n. lovska branjevina.

Jagdgeld n. lovnína.

Jagdgeräth n. lovsko orodje.

Jagdgerecht lovu priučen, v lovu
znajden. [zákon.

Jagdgesetz n. lovska postava, lovski

Jagdgewehr n. f. Jagdsflinte.

Jagdjaus n. lovska hiša.

Jagdhorn n. lovski rog, lovsko trobílo.

Jagdhund m. lovski pěs.

jagdkundig v lovu zveden.

Jagdkarte f. lovska karta, lovski list.

Jagdkunst f. lovstvo.

Jagdleute pl. lovei pl.; (Treiber)
gonjáći pl.

Jagdliebhaber m. prijatelj lova.

Jagdlied n. lovska pesём (-i).

Jagdordnung f. lovski red, postava
za lov.

Jagdpächter m. zakúpnik lova.

Jagdpachtbetrag m. lovarína.

Jagdpolizei f. lovski nadzor. [pravo.

Jagdrecht n. lovska pravica, lovsko
jagdrechtlich lovskopravën, po lov-
skem pravu.

Jagdrechttausübung f. uživanje od. iz-
vrševanje lovske pravice.

Jagdregal n. pravo lovitnosti.

Jagdschaden m. škoda po lovu storjéna.

Jagdtasche f. lovska torba.

Jagdverbot n. prepóved (-i) lova; pre-
poved, kje loviti od. kje zverino stre-
ljati.

Jagdwesen n. lovstvo.

Jagdzeit f. lovna doba, čas za lov.

Jagdzeug n. lovska roba, lovska pri-
prava.

Jagen trans. loviti, streljati, goniti;
(treiben) goniti, drviti, poditi, tírati;
(davontreiben) zapoditi, zadrviti, iz-
pókati, pognati (-ženem); ein Messer
in den Leib — prebosti (-bodem), pre-
suniti, prepahniti; intr. drviti se, pre-
gánjati se, poditi se, loviti se, pó-
jati se. [(-i).]

Jagen n. gonja, gonjba, gonitěv; lov

Jäger

— 351 —

jämmerlich

Jäger m. lověc; Jäger= lovski.

Jägerbursche m. lovski dečák. [lov.

Jägerei f., Jägerhandwerk n. lovstvo,
Jägerhaus n. lovska hiša; lovčeva hiša.

Jägerin f. lovica; lóvčevka.

jägerisch lovski.

Jägerkunst f. lovstvo.

jägermäßig lovski, lovsko.

Jügerrecht n. lovska pravica, lovsko
pravo.

Jaguar m. jagvar, amerikanski tigěr.

jäh nagěl, brz; (steil) strm, strmo-
vít, strmén, kršěk, strmogláv; (plöß-
lich) nenáděn.

Jähe f. strmina, strměc; (Eile) ná-
glica, hitrica, hitrost.

jährliches adv. nanágloma, nenádoma,
iznenadi, iznenadoma, na hip.

Jahn m. réd, vrsta, postát; das Ge-
treide liegt auf dem — žito leži v
redövji.

Jahr n. leto; das heurige — letos,
letošnje leto, tekoče leto; voriges —
lani, lansko leto; vor zwei —en pred-
lanskim; künftiges —, aufs — k letu,
prihodnje leto; ein gemeines — na-
vádno leto; in den besten —en v naj-
lepših letih, v najlepši dobi; ein troce-
nes —, nasses — sušno (suho) leto,
močno leto; fruchtbares —, unfrucht-
bares — dobra —, slaba létina; in
einem — ob letu, v jednem letu; ein
Mann von —en prilétén od. postarěn
mož; nach zurückgelegtem dreißigsten —e
izpolnivši trideseto leto; über — und
Tag čez leto dni, k letu; — aus, —
ein od leto do leta; nach —en čez —,
za nekaj let; (Jahresring) létina, lét-
nica; Jahr= letni.

Jahrbegängnis n. oblétnica.

Jahrbuch n. létnik, letopís.

Jahrbuchschreiber m. letopísěc.

jahrelang mnogoletěn, dolgoletěn.

Jahres= letni.

jahresalt jednoletěn, leto star.

Jahresbetrag m. letni znesěk.

Jahresklasse f. letni razred; Leute
einer — vrstniki pl.

Jahresfest n., Jahresfeier f. obletni
god, godovnica, oblétnica.

Jahresfrist f. leto, rok; binnen — v
jednem letu.

Jahresgehalt m. letnina, letna pláča.

Jahresrate f. letno plačilo, letni
znesěk, — obrók.

Jahresring m. létina, létnica.

Jahreschluss m. končě leta, letni sklep.

Jahrestag m. obletni dan (dneva), go-
dišče.

Jahresviertel n. četrtletje.

Jahreszahl f. letna številka, létnica.

Jahreszeit f. letni čas, letna doba,
oblétje. [nica.

Jahrfest n. létnica, oblétnica, godóv-
žahrfünfzig n. petdesetlétje.

Jahrgang m. letni tečáj, tečáj; (einer
Zeitschrift) letnik, letni zvezěk.

Jahrgehalt m. letna pláča, letnína.

Jahrgeld n. letno plačilo; f. Pension.

Jahrhundert n. stoletje, vek.

jährig letěn, jednolétěn.

jährlich adi. letěn, vsakolétěn; adv.

vsako leto.

Jährling m. letnik, letnják, létnica.

Jahrmarkt m. seměnj, soměnj, séjěm.

Jahrmarktsgeschenk n. semnjina, se-
měnj.

Jahrmarktstag m. semnji dan (dneva),
smanji dan.

Jahrtaufsend n. tisočletje, tisoč let.

Jahrtaufsendfest n. tisočlétnica.

Jahrwuchs m. letorást (-i).

Jahrzahlf. f. J. Jahreszahl.

Jahrzehend n. desetlétje.

Jähzorn m. nagla jeza, gnevljivost,
jeznoritost, togóta, togótnost, vihrá-
vost, náglica.

jähzornig naglojézěn, jeznorit, vihráv,
togótěn.

Jaloustien pl. polkna, véternice, za-
tvornice pl.

Jambus m. jamb, jambiški verz.

Jammer m. beda, gorjé, sila, nadlóga,
žálost; (d. Jammern) jávkanje, tárna-
nje, stókanje.

Jammerbild n. podóba žálosti oder
réve, tožni od. žalovíti prizór, obraz,
da se Bogu usmili.

Jammergeheul, —geschrei n. vek, javk,
jávkanje, tárnanje.

Jammergestalt f. žalostna od. žalovita
podoba.

jämmerlich béděn, žálostěn, jaděn,
revěn, tožěn.

Jämmerlichkeit

— 352 —

Jochbrücke

Jämmerlichkeit f. bédnost, révnost, toga.

Jammern jávkati, vékati, tárnati, stókati (stóčem), jadikovati; eš jammert mich sein Unglück smili se mi, žal mi ga je, umililo se mi ga je, bolí me njegova nesrěča.

Jammerfschade m. preškoda, prebeda.

Jammerthal n. solzna dolina, dolina solz.

jammervoll prežalostěn, prebeděn, prerevěn, žalovit, nadlóžěn.

Janitschar m. janičár; Janitscharen- janičárski.

Jänner, Januar m. proséněc, januar.

Jappen f. schnappen.

Jasmin m. jasmin; Jasmin=jasminov.

Jasminstrauch m. jasmínověc.

Jaspis m. jaspis, jašma. [oplévati.

jäten pleti (plevem), opleti; *impf*.

Jüten n. plétěv.

Jäter m. plévěc; —in f. plevíca.

Jäterhaue f. plévěica, kávčica, srpica, pralica.

Jäterzeit f. plétvina.

Jauche f. gnojnica.

jauchzen úkati, vriskati; zaúkati, zavriskati; fig. veselja poskakovati.

Jauchzen n. ukanje, vriskanje.

Jauchzer m. úkalěc, vriskalěc; (d. Laut) vrisk, zaúk.

jauen, jaulen mijávkati; f. heulen.

Jause f. málica, mala júžina.

Jausen malicati, maličevati.

Jawort n. privolitěv, privoljenje; das — geben reči (rečem) da; privoliti, prikimati; privoljevati, prikimávati.

je adv. kdaj, kedaj; von —her od nekdaj; — zwei, — drei po dva, po trije; je — dešto čim — tem, več ko — več, bolj ko — več, kolikor bolj — toliko bolj; — länger — schlimmer čim dalje, tem huje; — nachdem kakor, po tem kakor; — cher, dešto bessér čim preje, tem bolje, pred ko bo, boljše bo.

je! interi. jej! i jej! joj te!

jedenfalls adv. po vsaki ceni, vsekako, na vsak način, po vsakem.

jeder pron. vsak, vsakdo, vsakteri, slednji, sléherni.

jedermann pron. vsakdo.

jederzeit adv. vsegdar, vselej, vsak čas, vsakdaj.

jedesmal adv. vsakrat, vsakikrat, vsákpot, vsákbart.

jedesmalig vsakokratěn.

jedoch coni. vendar, vender, ali, pa, toda, pa vendar.

jedweder, jeglicher pron. vsakteri, slednji, sleherni.

jeher adv. von — od nekdaj, od davna.

Jehova m. Jehóva, Gospód, Bog.

jemals adv. kdaj, kedaj; nekdaj, svoje dni.

jemand pron. kdo, nekdo, neki človek; —es nekov.

jemine, o jemine! interi. jémnasta! jémnesta!

jener pron. oni; — dort oni-le, loni; (bez.) tisti, taisti.

jenseit adv. = jenseits onstran, onkraj, na oni strani, ondot.

jenseitig onstranski, onostranski, ondótén.

Jenseits n. boljše življenje, posmrtno življenje.

Jeremiade f. žalostinka, žálostna pesém (-i), — pesén (-i), jeremijáda.

Jerichorose f. jerihonska roža.

jerum interi. jehta!

Jesuit m. jezuit, jezuvitar; Jesuiten-jezuiški, jezuvitovski, jezuvitarski.

Jesuitenorden m. Jezusov réd, jezuiški —, jezuvitovski réd.

Jesuitismus m. jezuitízěm.

Jesus m. Jezus.

Jesuskind n. Jezušček.

ježig sedánji, zdánji, sedájšnji.

ježt adv. sedáj, zdaj; — gleich pri tej priči, koj, précej, prec; — eršt še le sedaj, sedaj še le; von — an od sedaj, odsihmal, odsihdob; bis — do sedaj, do zdaj, do slej, dosihdob, dosihamal. [ščina.

Ježt n. sedanjost, zdanjost, sedanj-jeweilig tačasěn.

Joch n. jarěm, igo (ižesa), teléga, igév; (Feldmaß) orál; (Jochbalken) blazina, podvál, kobila; (Gebirgs—) sédlo; fig. sužnost, jarěm.

Jochbeinnuskel m. úzdasta mišica.

Jochbrücke f. most na polah, most na kobile.

jochen

— 353 —

Jugendbekannte

jochen vpreči (vprežem), vkleniti;
impf. jármiti, vezati (vežem), vklépati,
vpregati.

Jochholz n. f. Joch.

Jochchts m. vpreženi vol.

Jochchsen pl. svez.

Jochpolster m. podiž.

Jochriemen m. dega, jermen.

Jochseil n. jármovka.

Jochträger m. blazína, podvál.

Jochwiede f. gož (-í), goža, góžvica,
gredélnica.

Jod n. jod; Jod= jodov.

Johannis= svetega Janeza; kresni.

Johannisapfel m. kresnikověc.

Johannisbeere f. r(u)deče grózdjiče,
kresno grózdjiče, ribez. [pl.

Johannisbeersträucher pl. grozdjičnice

Johannisbrot n. rožič.

Johannisfest n. kres, kresni dan, iván-
jevo; das — begehen kresovati.

Johannisfeuer n. kres.

Johanniskäfer m. kresníca, jánževica,
svetlíca; dem. kresníčica, svetlíčica.

Johanniskraut n. durchbohrtes krčno
zelje, sv. Janeza roža. [noč.

Johannisnacht f. kresni večér, ivánja

Johannisfegen m. šentjánževěc, šent-
jánževica.

Johannistag m. sv. Janeza dan (dneva),
ivanjdan; am — o kresu.

Johanniswürmchen n. J. Johanniskäfer.

Johanniter m. johanit, jovanit, mal-
tarski vitez.

Johanniterorden m. red sv. Janeza.

Jope f. jopa, jópica; (des Mannes)
jópič.

Journal n. dnevnik; (Zeitschrift) čas-
nik, časopis, novice pl., novine pl.

Journalartikel m. članěk v časniku
od. v dnevniku.

journalisieren v dnevnik vpisati (vpi-
šem), impf. v dnevnik vpisovati oder
zapisovati.

Journalist m. novínar, čásnikar, časo-
pisěc.

Journalistik f. časnikarstvo, novínar-
stvo, časopisje.

journalistič novínarski, časnikarski.

Jovial vesél, dobrovóljén, dobre od
žídane volje. [volja.

Jovialität f. dobrovoljnost, dobra

Jubel m. vrisk, úkanje; fig. radost,
veselje. [dovnica.

Jubelfeier f., —fest n. veselíca, go-
Jubelgesang m. vesélo pétje.

Jubelgeschrei n. radóstni krik, vrisk,
úkanje.

Jubelhochzeit f. zláta poróka.

Jubeljahr n. sveto leto.

Jubellaut m. vrisk, zaúk.

jubeln úkati, újkati, vriskati; za-
úkati, zaújkati, zavriskati, zavrisniti;
fig. radovati se, veseliti se.

Jubelpaar n. zlatoporočenca dual.

Jubelpriester m. zlatomášnik.

Jubelpredigt f. pridiga o svetu letu.

Jubelschmaus m. pojédina, gostija.

Jubilant m. proslavnik, jubilant;
zlatomašnik.

Jubiläum n. sveto leto; (100jähr.)
stolétni praznik, stolétnica; (500jähr.)
petstolétnica; (1000jähr.) tisočlétnica.

jubilieren slavíti; (einen Beamten) v
mir postáviti, v pokoj dejati (denem);
ein jubilierter Beamte umiróvljenik.

juch, juchei interi. ju! ju ju! juhú!

jucken srbéti (srbí), ščeméti (šćemí);
eine —de Stelle am Leibe srbečina.

Jucken n., Juckerei f. srbež, srbénje;
(Krankheit) srbečica.

Juchten m. juhtovina, juhta, juftovina,
juhta; Juchten= juhtén, juftén.

Juchtenware f. juhtovina, juhtenina.

judaisieren židariti, židovsko (judov-
sko) —, židovski govoriti.

Judas m. Judež; izdajalěc.

Judaskuſs m. izdajalski poljub.

Jude m. žid, jud; Juden= židovski,
judovski.

Judenſchaft f. židovstvo, židje pl.,
judje pl. [ben.

judičiell pravosodnji, pravosóděn, sód-

Jüdin f. židovka, židinja, júdinja.

jüdisch židovski, judovski.

Jugend f. mladóst, detínstvo, mlada
leta pl.; (Personen) mladína, mládež
(-i), mladi ljudje pl.; (spr.) — hat
nicht Jugend mladóst noróst; von —
auf iz mládega, od mladih nog; Ju-
gend= mladostni.

Jugendalter n. mladóst, mlada leta pl.

Jugendbekannte m. znáněc iz mla-
dih let.

23

Jugendbild

— 354 —

juristisch

Jugendbild n. podoba mladosti.

Jugendblüte f. mladostni evet, evet mladosti; prva mladost.

Jugendbuch n. knjiga za mládež.

Jugendfreund m. prijatelj mladosti od. mladine; prijatelj iz mladih let.

Jugendgesührte m. tovariš iz mladosti, vrstnik v mladosti.

Jugendjahre pl. mladostna leta pl., mlada leta pl.

Jugendkraft f. mladostna moč (-í).

Jugendleben n. mladost.

jugendlich mladostěn, mladeniški, mlad; (zart) néžen; — werden omladiti se, omladiti se. [nost.

Jugendlichkeit f. mladost, mladost-

Jugendreise f. doráslost.

Jugendreiz m. milóta, milína, mladostna drážest (-i).

Jugendstreich m. nepremišljeno delo, fantovsko od. mladeniško dejanje (pocétje).

Jugendsünde f. mladostni greh.

Jugendwelt f. mladina, mladež (-i).

Jugendzeit f. mladostni čas, čas mladosti, mlada leta pl.

Juli m. mali srpan, julij.

jung mlad; — werden mladéti (mladim), mladiti se; omladeti, omladiti se, premladiti se, spremladiti se; *impf.* spremlajevati se; —er *Adler órlič*; —er *Herr gospodič, gospodíčič*; —e *Hühner pl. písčeta pl.*, piščánci pl.; —er *Hund ščéne (ščenéta)*; —e *Kaže máče (mačéta)*; —er *Mensch mladénič*, mladěc, déček, dečák, fant.

Junge m. mladič, mladé (-ta); n. mladič, mlado (mladega); coll. mladina, mladje; die ersten —n prvi skotni; — wersen skotniti, mláde imeti (imam), storiti; (v. Schweinen) oprásiti se; (v. d. Kuh) otéliti se; (v. Schaf) ojágnjiti se u. f. w.

Jünger m. učénec; věrnik.

Jungfer f. devica, devojka, mladenka, deklé (-ta), deklína; Jungfer= deviški, dekliški.

Jungferbraten m. mrežna pečenka, pečica, poledvica.

Jungferhäutchen n. deviška kóžica.

Jungferhontg m. čista strd (-í).

jungferlich deviški, dekliški.

Jungfernkrantz m. deviški veněc.

Jungfernraub m. odnés (devojk), otmica.

Jungfernschwarm m. paroj, prvěc, devičnik.

Jungfernschwefel m. samoraslo žveplo.

Jungfernstand m. devištvo, deviški stan, dekliški stan.

Jungferschaft f. devištvo, deklištvo.

Jungferwein m. samotók.

Jungfrau f. devica, déva, devójka, mladenka; Jungfrau= deviški.

jungfräulich deviški, dekliški.

Jungfräulichkeit, Jungfraufschaft f. devištvo, deklištvo.

Junggesell m. saměc, neožénjeněc.

Junggesellenfschaft f., Junggesellenstand m. samski stan, samištvo, samstvo.

Jüngling m. mladenič, mladěc; Jünglings= mladeniški, mladenčev.

Jünglingsalter n., —zeit f. mladeništvo, mlada doba.

jüngst adv. onkrat, nedávno, otódi.

jüngste najmlajši; (ležte) zadnji, poslednji; der — Tag sodnji dan (dneva); Ihr — Schreiben Vaše zadnje od. poslednje pismo.

Jungvieh n. jálovina, mladina.

Juni m. róžnik, kresník, junij.

Junikäfer m. prosnica.

junior mlajší.

Juniuskäfer m. f. Johanniskäfer.

Junker m. plemič, mladi žlahtnik.

junkermäßig junáški, plemiški.

Juno f. Junona.

Jupiter (Suppiter) m. Júpitěr, Zen.

Jura pl. pravoznanstvo.

juridisch pravoslóvěn, pravoznanski, pravniški.

Jurisdiction f. sodnja oblast, sodnost; (Kreis) sodnji okráj.

Jurisdictionsgebühr f. oblastnina, plača za sodnje oskrbstvo.

Jurisdictionsnorm f. pravilnik sodnje oblasti.

Jurisdictionsobrigkeit f. oblástna od. pristojna gosposka.

Jurisprudenz f. pravoznanstvo, pravoslovje, pravništvo.

Jurist m. pravoslověc, právnik.

juristisch pravěn, pravoslóvěn, pravoznanski.

Kahlbart

— 356 —

Kalbleder

golína, goljava, goličava; (am Kopfe) pleša; —er Berg golověc, golíca.

Kahlbart m. golograděc.

kahlbärtig golobräd.

Kahlbäuche pl. golotrbe pl. (zool.).

kahlflügelig golokril.

Kahlheit f. golost, golóta; (am Kopfe) plešavost, čelavost; (Kahle Stelle) golina, goljava, goličava, golica.

Kahlkopf m. plešěc, plešivěc, plešoglavěc, góloglavěc, čelavěc.

kahlköpfig pleš, plešast, plešiv, plešav, čelav.

Kahlküpsigkeit f. plešota, plešivost, čelavost.

Kahfrücken m. gololédnica.

Kahlschwanz m. golorépka.

Kahm m. plésěn (-i), plesnoba, plesnina, (na tekočinah) kan, birsa.

kahmen plésneti (-ejem), birsati se.

kahmig plésuiv, kánast, birsast.

Kahn m. čoln, ládija; dem. čolnič, čolniček, ládijica.

Kahnbein n. čolničasta kost (-í).

kahnförmig čolnast, čolničast.

Kahnmaher m. čolnár.

Kahr n. f. Kar.

Kaimakam m. kajmakam, turški namestnik.

Kaiman m. kajman, aligátor, amerikánski —, amériški krokodil.

Kaiser m. cesar, car; — sein cesarovati, carovati, vládati; Kaiser cesarski, carski, cesarjev.

Kaiserdler m. cesárski orěl.

Kaiserbirne f. cesárska hruška, cesárka.

Kaiserburg f. cesárski dvor, cesársko poslopje.

Kaiserliege f. cesárska muha.

Kaiserhaus n. cesárska hiša; cesárska obítelj (-i), — rodovina, cesárski rod (-ú).

Kaiserin f. cesaríca, cárica.

Kaiserkrone f. cesárska krona; (Pflanze) cesárski tulipan.

kaiserlich cesárski, carski; —er Prinz cesárjevič, carjevič; —e Prinzessin cesaríčina; —e Majestät cesársko veličanstvo, cesaróst, presvetli césar.

Kaiserling m. (Pflanze) žardána, jardana, karželj (-na).

Kaisermantel m. (Schmetterling) gospi-

Kaiserpflaume f. cesárska —, damasčanska sliva.

Kaiserreich n. f. Kaiserthum.

Kaiserschnitt m. cesárski preréz, izrez déteta.

Kaisersohn m. cesárjevič, carjevič.

Kaiserstaat m. cesárska država.

Kaiserthum n. cesárstvo, carstvo.

Kaisertochter f. cesaríčina.

Kaiserwahl f. volítěv —, izbor cesarja.

Kaisermürde f. cesársko dostojanstvo, cesárska čast (-í).

Kajüte f. kajuta, izba (na ládiji), kotěc.

Kakadu m. kakadúj, čópasta papiga.

Kakao m. kakao. [věc.

Kakaobaum m. kakávovnik, kakávo-kakaomasse f. kakavovína.

Kakerlak m. belín, belíněc; f. a. Schabe.

Kakodemon m. bes, zli duh.

Kakophonie f. neblagoglasje, slaboglasje, zlozvočje.

Kaktus m. kakt.

Kaktuspflanzen pl. káktice, káktovnice.

Kalanderlerche f. laški škrjáněc, kalandra.

Kalb n. tele (-ta); dem. telěk, telce, teletce; (männliches) teliček, junček; (weißl.) telica, junica, teličica; fig. telebán, teléběc; ein — werfen telíti (se), bráviti se; otelíti se, obráviti se, storiti; Kalb telečji. [lovica.

Kalbe f. telíca, junica, jálovka, jákalben teliti, braviti se; oteliti se, storiti; (unglücklich) zvreči (zvržem).

Kälber= telečji; —braten f. Kalb=braten.

kälberhaft telétast; telebálast, telébast, neuměn kakor tele.

Kälberhändler m. teletar, telíčar.

Kälberkropf m. (Chaerophyllum) krebélja, krebúlja.

Kälberkuh f. breja krava, krava s telétom. [mesó.

kälbern telečji; —es telétina, teléčje kälbern f. kalben.

Kälberstall m. teletnják, telečják, teléčji hlev.

Kalbfell n. telétina, teletína, telétovina, teléčja koža.

Kalbfleisch n. telétina, telečje meso.

Kalbleder n. telétina, teletína, telétovina, teléčje úsnije.

kalbledern

— 357 —

Kaltfinn

kalbledern telétověn, od telétine, od
teléčjega úsnija.

Kalbs- teléčji.

Kalbsbraten m. teléčja pečénka, pe-
čéna telétina.

Kalbsbrust f. telečje prsi pl. [(-i).

Kalbskeule f. teléčja kita, teléčja gnjat

Kalbskopf m. teléčja glava; fig. te-
lebán, teléběc.

Kalbslab n. sírísče.

Kalbschlägel m. teléčje stegno, —
bědro, — plěče (plečéta).

Kalbsviertel n. teléčja četrt (-i).

Kalbszunge f. teléčji jezik.

Kaldaunen pl. drob (-a u. -ú), drobo-
vína, vampi pl.

Kaleidophon n. kalejdofón.

Kaleidoskop n. krasogléd, kalejdoskop.

Kalender m. koledár; dem. koledar-
ček; (Bauern—) prátika.

Kalendermaher m. praktikar.

Kalesche f. kolèsëlj, kolèsěn, koléska.

Kalfatern smoliti, mašiti (s smolo);
zasmoliti, zamašiti.

Kali n. kali, kalijev oksid; kohlen-
saures — (Pottasche) kalijev karbonat,
pepelíka.

Kalium n. kalij, kalium.

Kaliumoryd n. kalijev oksid.

Kalk m. vapno; hydraulischer — pod-
vodno —, hidravlično vapno; gebrann-
ter — žgano vapno; Áß— živo vapno;
Kalk- vapnén.

Kalkanwurf m. vapnéni omět.

Kalkartig vápnast, vapnénast.

Kalkboden m. vapnenína, vapnénka,
vapnéna zemlja.

Kalkbrei n. vapnéna kaša.

Kalkbrenner m. vapnéničar, vapnar.

Kalkbrennerei f. vapnarstvo; vap-
nénica.

Kalkbruch m. vapnolòm, vapnenik.

Kalkbrühe f. belež, vapnena kaša.

Kalken vápniti, v vapnu móčiti; po-
vápniti, v vapnu pomóčiti.

Kalkerde f. vapnénka, vápnica, vap-
néna prst (-í), — zemlja.

Kalkgebirge n. vapnéno goróvje.

Kalkgrube f. vapnica, vapnena jama.

Kalkhaltig vápnat, vapnovit.

Kalkhandel m. vapnárstvo, kupčija z
vapnom; den — betreiben vapnáriti.

kalkidjt vápnast, vapnénast.

Kalkig vápnat, vapnovit.

Kalklösch er m. vapnogásěc.

Kalkmergel m. vapnéni lápor.

Kalkmesser m. vapnomérěc.

Kalkmörtel m. malta, mort.

Kalkofen m. vapnénica.

Kalksinter m. siga.

Kalkspat m. vapnéněc, drstěv (-a).

Kalkstein m. vapnéněc, vapník, vap-
neník; blauer — sinji kaměn, sinjek,
sinjec.

Kalktuff m. vapnéni mačěk, lehnják.

Kalligraph m. lepopísěc, krasopísěc.

Kalligraphie f. lepopísje, krasopísje.

Kalligraphisch lepopísěn, krasopísěn.

Kalmäufer m. potůhneněc, kujávěc,
tukěc; skopůh, stiskávt, stiskać.

Kalmäufern kújati se, potúhniti se;
skopáriti, stiskati.

Kalmus m. kólmež.

Kalt mrzěl, studen; (frostig) mrazěn,
ziměn; (fühl) hladěn; (cifig) ledén; —
werden mraz se dela; mrzniti, omrz-
niti; (von Speisen) hladíti se; ohladíti
se, shladíti se; *impf.* ohlájati se, shlá-
jati se; — sein zebsti (zebe me), mraz
od. mrzlo biti (je) komu; mir ist —
mraz od. mrzlo mi je, zebe me, mraz
me grudi od. tere.

kaltblütig hladnokrvěn; fig. mrzěl,
ledén, mrtěv, neobčutljiv.

Kaltblütigkeit f. hladnokrvnost; ne-
občutljivost.

kaltbrüchig krhěk.

Kälte f. mraz, zima, mrzlóta, mra-
zóta; (Kühle) hlad (-a u. -ú), hladnost,
hladnota; tročene — suh mraz, golo-
mrázica, suhomrázica; (große Kälte)
zmrzlína, zmrzál (-i).

Kültesieber n. mrzlica.

Kältegrad m. stopinja mraza. [(-i).

Kältemischung f. mrazotvorna zmés
kälten hladíti; prehladíti, *impf.* pre-
hlájati.

Kalttherzig hladnosrčěn, mrzlega srea.

Kalttherzigkeit f. hladnosrěnost, mrzlo
—, ledeno srcé.

Kältlich mrzlótěn, mrazótěn, mrzí-
kast, hladěn.

Kaltfinn m. mrzlóba, hladnost, mrzlo-
srěnost.

kaltfinnig

— 358 —

Kampfgefährte

kaltfinnig mrzlóběn, hladěn, mrzlo-
sřčen.

Kaltfinnigkeit f. j. Kaltfinn.

Kaltwasser n. mrzla —, stúdena voda.

Kameel n. velblôd, kaméla; Kameel-
velblôdji, kamélji.

Kameelhaar n. velblôdja —, kamélja
dlaka.

Kameelstute f. velblôdica, kaméla.

Kameeltreiber m. velblôdar. [dlake.

Kameelzeug n. tkanína od velblôdje

Kameelziege f. lama.

Kamerad m. továriš, drug, pajdáš,
spréznik.

Kameradschaft f. tovaršija, pajdáštvo.

Kamille f. kamílica; Kamillen= ka-
mílični. [ličnik.

Kamillenthee m. kamilični čaj, kamí-
Kamin m. dimnik; (im Zimmer) leva,
komén, komin.

Kaminfeger m. strgár, dímnikar.

Kaminfegerlohn m. strgarína, ome-
tarína.

Kaminröhre f. želézni dimnik.

Kamm m. grebén, hrbět, sléme (sle-
ména); (in der Mühle) zob (-a u. -ú),
palěc; (beim Webeßtuhl) glavník, brdo,
grebén; Haar— glavník, češelj, česal-
nik; Woll— grebeníca, mikálnica, dr-
zálnica; Kamm= grebenast.

Kammacher m. glavnikar, glavničar.

Kammacherhandwerk n. glavníčarstvo.

kammartig grebénast.

Kammbank f. polica.

Kammbaum m. razvor.

Kammbett n. f. Kammbank.

Kammbürste f. šěetka.

Kämmen česati (češem); počesati;
(die Wölle) grebénati, mikati (-am u.
mičem), drzati; ogrebénati, omíkati,
odrzati.

Kämmer m. česálec.

Kammer f. staníca, sôba, čumnata,
izba, konoba, kamra; Augen— očésni
prekat; optiſche Dunkel— temna sô-
bica; Handels— kupčíjska zbórnica,
— komora; Reichs— držávna zbórnica.

Kammeramt n. komorni urad (-a u. -ú).

Kämmerchen n. sobica, izbica, kámrica.

Kammerdiener m. komorni strežáj.

Kammerdienerin f. hišna, komorna
strežájka.

Kämmerer m. ključár, komórnik.

Kämmererswürde f. ključárstvo, ko-
mórništvo.

Kammerfrau f. hišna.

Kammergeſälle n. komorni dohodki pl.

Kammerherr m. j. Kämmerer.

Kämmerin f. komórnica; česálka.

Kammerjungfer f. hišna, komornica.

Kammerprorurator m. komorni zago-
vónik, — odvetník, — prokurator.

Kammerprocuratur f. komorno odvét-
ništvo, komorna prokuratura.

Kammerwasser n. prekatna mokrína
(p.lhys.).

Kammerwesen n. državno dohodárstvo.

Kammerzofe f. j. Kammerjungfer.

Kammförmig grebénast.

Kammgebirge n. grebénasto pogórje,
— goróvje, grebéni pl.

Kammgras n. grebeníca, pasji rep.

Kammhaar n. gríva.

Kammhöhe f. visokost gorskega gre-
béna (geogr.).

Kammkraut n. marjética.

Kammlihe f. ničávnica, nítičnica.

Kammrad n. palčno —, grebénasto
koło (-ésa), palčenják.

Kammwerk n. pálčevje. [volna.

Kammwolle f. míkana —, gredášana

Kämpe m. borílěc, borěc, bojeválěc.

Kampf m. boj, bor, borba; (Gefecht)
boj, bitva, bitka; (Krieg) vojna, vojska;
(Ringen) metež, metánje, rovánje;
Kampf= bojni.

Kampsfegier f. bojažéljnost.

kampsfegierig bojaželjën, bojeválën.

kämpfen bojeváti se, boríti se, bíti
(bijem) se, vojskovati se, boj bíti (bi-
jem), — bojevati; mit Elend — ubíjati
se, révo prodájati.

Kämpfer m. borílěc, bojeválěc, borěc,
bojník, bojevník.

Kampfer m. káfra; Kampfer= káferni.

Kampferbaum m. káferna lavoríka.

Kampfergeift m. káfrověc.

Kampferöl n. káferno ólje. [boj.

kampffähig doběr —, sposóběn za
Kampffeld n. bojíše, boríše.

kampffertig na boj —, za boj pri-
právljen, — gotov.

Kampfgefährte m. sobojník, soboje-
valěc, sobórěc, soborílěc.

Kampfgesang

— 359 —

Kapaun

Kampfgesang m. bojna pésén (-i); vo-
jáska pésén (-i). [vpitje.

Kampfgeschrei n. bojni krik, bojno
Kampfgetümmel n. bojni hrup, bojno
vrvenje.

kampfgewohnt boja vajen. [— truš.

Kampfgewißt n. bojni hrum, — hrup,
Kampfhahn m. svadljivěc, togótnik;
fig. togótnik, prepirljivěc.

Kampfluß f. bojevitost, bojevalnost,
bojaželjnost, borljivost.

kampflustig bojevit, bojevalen, bor-
ljiv, bojaželjén. [han.

kampfmüde (od) boja truden, — upé-
Kampfplatz m. bojíše, bojevališe, bo-
riše, bojno toriše, — polje, popriše.

Kampfroßs n. bojni konj. [nica.

Kampfschule f. borílnica, bojna učíl-
Kampfspiel n. bojna igra.

kampfsüchtig j. streitsüchtig.

Kampfübung f. bojna vaja, vaja —,
vadba v boji.

Kanarienvogel m. kanárěc, kanárček.

Kanafter m. f. Knafter.

Kandelbeere f. (Viburnum lantana)
dobrolétovina, dobrovítovina, medulje-
vina; (Frucht) medúljica.

Kandelucker m. kandisov cukěr, —
sladkor, leděněc.

Kanguruš n. klokan, kengurúj.

Kaninchen n. domači —, pítani zajěc,
kraljik (-à), kuněc.

Kaninchenzell n. kunčevina, koža do-
mačega od. pitanega zajca.

Hanne f. majólika, ročka, konva;
dem. majólčica, kónvica; (Krug) vrč.

Kannefas (Kannevas) m. kanafas,
platno za podlogo.

Kannegießer m. j. Binngießer; fig. po-
litični —, politiški modrovalěc. [tíki.

Kannegieheret f. modrovánje o poli-
Kannelkohle f. svetlogóri premog.

Kannenkraut n. préslica.

kannenweise adv. na vrče. [náda.

Kanonade f. streljanje s topóvi, kano-
Kanonone f. top, kanón.

Kanonendonner m. grménje topov.

Kanonengießer m. topar, topolívěc.

Kanonengut n. topovina.

Kanonenkugel f. topovska krogla.

Kanonenmetall n. f. Kanonengut. [pom.

Kanonenschuss m. strel iz topa, — s to-

Kanonier m. topničar.

kanonieren s topovi streljati.

Kante f. rob (-ů u. -a), krn; dem.
roběc, robič; (Rand) kraj, okrájěk;
(am Kleid) krajče, rob, obróběk; bre-
chende — loměči rob (phys.).

kanten na robé od. robóve obrézati
(-režem); okrájiti; impf. obrezováti;
okrajeváti.

Kantenachse f. robovna os (-í).

Kantenlinie f. (črta) robovnica.

Kantentuch n. ruta z okrájki.

Kantenwinkel m. robovni kot.

Kantharide f. španska muha, kanta-
ridka.

Kantholz n. tesáni les.

kantig robát, voglát, krnjav; in Zu-
sammenstagn. -rób.

Kanzel f. léca, prídižnica, prížnica.

Kanzelberedtsamkeit f. cerkvena zgo-
vornost.

Kanzelift m. kancelist.

Kanzelredner m. cerkvéni govórnik,
prídigar, propovednik.

Kanzelvortrag m. cerkvéni govor, go-
vor z léce, prídiga, propóved (-i).

Kanzlei f. pisárna, pisárnica, kance-
lija; Kanzlet- pisárniški, kancelijski.

Kanzleibeamte m. pisárniški —, kan-
celijski uradnik.

Kanzleidirector m. pisárniški —, kan-
celijski vodja, — ravnátelj.

Kanzleierfordernisse pl. pisárniške —,
kancelijske potrébščine pl.

Kanzleigebür f. pisarina, pisarnína.

kanzleimäßig pisárniški, kancelijski.

Kanzleipaufschale n. pisárniška popreč-
nina, — odséčnica, popréčna vsôta za
pisárniške potrôske.

Kanzleipersonale n. pisarniško —, kan-
celijsko osobyje. [nisse.

Kanzleirequifiten pl. f. Kanzleierforder-
Kanzleischreiber m. pisár.

Kanzleischrift f. kancelijsko pismo, pi-
sanje s kancelijskimi črkami. [jezik.

Kanzleisprache f. uradni —, službeni
Kanzleistil m. urádna —, kancelijska
pisáva, uradni slog. [stvo.

Kanzleiwesen n. pisárništvo, kancelij-

Kanzler m. kancelár, kancelír, pečátnik.

Kanz lift m. f. Kanzelift.

Kapaun m. kopún.

kapaunen

— 360 —

Karstaufforstung

kapaunen rézati (režem), skopiti, ko-
púmiti.

Kapaunenbraten m. pečeni kopún.

Kapelle f. molítvenica, molílnica, ka-
péla; dem. kapélica; (Musík) godba,
gódbeni zbor, kapéla.

Kapellmeister m. kapélnik.

Kaper m. gusár, korzár, pomórski
rópar.
[ list. ]

Kaperbrief m. gusárski —, korzárski

Kaperei f. gusárstvo, korzarstvo, bro-
dolov, pomorski rop.

kaperu brodove loviti, — pleniti; —
uloviti, — upleniti, — vzeti (vzamem).

Kaplan m. kaplan, kapelán, duhovní
pomočník; Kaplans- kaplanski.

Kappe f. čépica, kapa; (Belz—) kučma,
čamar; (an der Deichsel) okov; (bei D.
Stiefel) krpa; (am Dreschsflegel) gož
(-i), goža.

kappen kápiti, kápičati; okápiti, oká-
pičati; (den Baum) okléstiti, obsékati,
otrébiti; *impf.* okleščevati, obsekovati;
(den Hahn) kópiti, skópiti, rézati (re-
žem), kopúmiti.

Kappenblume f. pasje zelje, nalip.

kappenförmig čépičast, kápast.

Kappenmuskel m. kápasta míšica.

Kappenring m. oglavnik.

Kapper m. sekáč.

Kappmeise f. čópasta siníca, (siníca)
čóparica.

Kappweide f. navádna vrba.

Kappjaum m. brzda, uzda.

Kapsel f. mošnica, škátlica; (in der
Botanik) glavica, tobólč, peščišče; (d.
Hülfenfrüchte) strók; (am Gewehr) ká-
pica, klobúček.

Kapselfrucht f. glavičasti plod (-a, -ú).

Kapuze f. oglávnica, kúkulica, kuklica.

Kapuziner m. kapucín, kapucínec.

Kapuzineraffe m. kúklasta ópica.

Kapuzinerkloster n. kapucínski samo-
stán.
[u. -a).

Kapuzinerorden m. kapucínski red (-ú)

Har n. posôda, koríto.

Harat n. karát.

Karatgewicht n. karátna teža.

karatieren karatovati.

karätig karatën.

Karausche f. (Cyprinus carassius)
karas, plösk, petróvka.

Karawane f. karavána.

[čaj.

Karawanenthee m. karavánski —, ruski

Karbatsche f. korobáč, bič.

karbatschen korobáčiti, bičati.

Kardätsche f. grebén, drzej, gredéše
pl.; (für Pferde) ščetka —, krtáča za
konje.

kardätschen drzati, gredašiti, grede-
šati; (Pferde) ščetkati, krtačiti.

Karde f. (Dipsácea) ščética (bot.).

Kardendiskel f. gladež, ščética.

Karfsiol (Karbiol) m. cvetni vóhrovt,
karvijól.

Karfunkel m. živor(u)deči rubín,
ognjéněc, karfúnkělj.

karg skop, skopárěn, skoporit, stis-
ljiv, škrljiv, škrtljav; pičěl.

Karge m. skopůh, škrtljavěc, stiska-
lěc, stiskavt; f. skopúlja, stiskálka.

kargen skopovati, skopáriti, škrljati.

Kargheit f. skopost, škrtljavost.

Kärglich pičěl, borěn, revěn, siro-
mášěn; adv. pičlo, borno, redko, skó-
poma.

Kärglichkeit f. pičlost, siromášnost,
bornost.

Karmesin n. karmezín.

Karmesinfarben (carmoifinfarben) kar-
mezínast, karmezínov, višnjélast.

Karmin m. f. Carmin.

Karpfen m. kráp; Karpfen- krápov,
krápji.

Karpfenbrut f. krápja zaléga.

Karpfenfleisch n. krapovína, krápje —,
krápovo meso.

Karpfenteid m. krápovnik, krapov-
nják, ríbnik za krape.

Karre f. talíga, tolíga, teléžnik, tačka,
telége pl., samokólnica, samotéžnice
pl., koléčka.

Karren m. voz; (zum Führen d. Dün-
gers) koš, gnojni koš; (zweiräderig)
gare pl., dvokólnica.

Karrenführer m. talígar, telégar, tač-
kar, vozač (s tačko).

Karrengaul m. taligáš, kljusè (-éta).

Karrenschieber m. f. Karrenführer.

Karrenpriče f. brizgálnica na malih
kólih.

Karrenwagen m. kola pl.

[krás.

Karst m. krámp, kopáč; (steiniger Ort)

Karstaufforstung f. pogozdovánje Krasa.

karsten

— 361 —

Katarrhalsieber

karsten s krampom kopati (kopljem). Karstformation f. kraška tvorba, kraševina.

Kartätsche f. kartéča, s kroglami napolnjena kanonska patrona.

Kartaune f. kartavna.

Karte f. list; dem. listěk, listič; (Spiel—) kvarta, karta; —n spielen kvartati, kartati; (geographische —) zemljevid, zemljekaz, mapa; Kartenlistovui; kvartni, kartni.

Kartenblatt n. kvarta, karta.

Hartengeld n. kvartarina, plačilo za kvarte.

Hartensammlung f. zemljevidna zbirka, atlánt. [tami.

Hartenspiel n. kvartánje, igra s kvar-

Hartenpieler m. kvartáléc, kvartopíře, kartas; —in f. kvartálka, kvartopirka.

Hartenstempel m. kvartni kolěk, kolěk za kvarte.

Harthäufer m. kartuzijaněc.

Harthäuuserkloster n. kartuzijanski samostan.

Hartoffel f. podzémljica, pozémnica, krompír, korún; Hartoffel= podzemljični, krompirjev, korúnov.

Hartoffelacker m. krompíriše, korúniše, njiva za podzemljice.

Hartoffelbau m. sajénje —, pridelovánje podzemljic od. krompirja.

Hartoffelbrantwein m. korúnověc, krompírjevěc, korúnovo —, krompirjevo žganje.

Hartoffelsäule f. korúnova —, krompirjeva gnilina, krompirjevo gnitje.

Hartoffelsfeld n. f. Hartoffelsacker.

Hartoffelkraut n. krompirjevka, krompirjevica.

Hartoffelsalat m. korúnova —, krompirjeva salata.

Hartoffelschimmel m. krompirjeva plesen (-i).

Käse m. sír; (v. süßen Topf.) skuta; zu — werden síriti se; usíriti se, sesíriti se, zagrizti (-grizem) se, zakrniti; Käse= sirni, sirnat.

Käseartig sírast.

Käsebereitung f. sirarstvo, napravljanje síra.

Käseform f. torílo (za sir), síriše.

Käsehandel m. kupčija s sirom, siyarstvo.

Käsehändler m. sirar; —in f. sirarica.

Käsekammer f. sírnica.

Käselab n. siriše, sirilo.

Käselaub m. hleb síra.

Küsemade f. sirni črv, črv v síru, sírna pršica.

Käsemilbe f. f. Käsemade.

Käsemilch f. sírotka, sírotěv.

Käsen síriti; usíriti, sesíriti; intr. j. unt. Käse (zu Käse werden).

Käsenapf m. lonée za sir; (Käseform) torilo (za sír), síriše.

Kaserne f. vojásénica, kasárna.

Käsesäure f. sírna kislína.

Käsestoff m. sirnina.

Käsewasser n. sírnica.

Käsigt sírast.

Käfig sirén, sírnat. [stánjev.

Kastanie f. kôstanj; Kastanien= kastanienbaum m. kôstanj, kostánjevo drevo (-ésa).

Kastanienbrann kostánjev, kostánjast, černománjast, kostánjeve barve.

Kastanienholz n. kostanjevina, kostánjev les.

Kastanienwald m. kostánjevje.

Kästchen n. omárica, skrinjica.

Käste f. vrsta, pleme (-na), kasta.

Kastelen trpínčiti, múčiti, trápiti.

Kasten m. omára, kôsten; (überhaupt) shramba; (Truhe) kovčeg, skrinja; (Bretterverschlag) obój.

Kastengeift m. odlóčenost —, nejednost med rodovi od. plemení.

Kastenwesen n. f. Kastengeift.

Kastrat m. skópljeněc, rézaněc.

Kastrieren kópiti; skópiti, rézati (režem), popráviti.

Kasuar m. kazuvar.

Katafalk m. mrtváški oděr.

Katakombe f. podzémska grobnica, katakomba.

Katalektisch nepopoln, kataléktičen.

Katalepsie f. mrtviénost.

Katalog m. imenik, zapísnik, katalog.

Kataplerie f. obmrlost.

Katarakt m. slap, vodopád.

Katarrh m. náhod, katár.

Katarrhalsieber n. nahodna —, katárna vročica.

katarrhalisch

— 362 —

Kauf

katarrhalisch nahóděn, katárěn.

Katastrophe f. prevrat, preobrat, pre-
ména, prekret, katastrófa.

Katechese f. izpraševalno učenje, uče-
nje v vprašanjih in odgovorih, kateheza.

Katechet m. verski učitelj, učitelj vero-
znástva od. verozákona, katehet.

Katechetik f. učenje v vprašanjih in odgovorih, katehétika.

katechetisch izpraševalën, katehétičën.

katechisieren verozákon —, krščanski
nauk učiti; učiti v vprašanjih in od-
govorih.

Katechismus m. krščanski nauk, kat-
tekizëm.

Katedhumen m. izpraševanëc, novo-
vérnik, katehumen.

Kategorie f. vrsta, razred, oddelč,
kategorija.

kategorisch adi. dolóčën, brezpogójën,
brezuvetën, kategóričën; adv. narav-
nost, brezpogójno.

Kategorisierung f. uvrstitëv.

Kater m. mačěk; (scherzweise) mucěk.

Katheder m. u. n. učiteljska stólica,
katédra, katédër.

Kathedrale f. stolna cerkēv, stólica.

Kathedralkirche f. f. Kathedrale.

Kathete f. katéta.

[tër.

Katheter m. močevòd, sečevòd, kate-

Kathetometer n. voglomer, kateto-
metër.

Kathode f. izhod, katoda (phys.).

Katholicismus m. katoličánstvo, kató-
liška vera, katolicízém.

Katholik m. katolik, katoličan, kato-
liški kristijan; —in f. katoličánka, ka-
tóliška kristijána.

katholisch katóliški.

Kattun m. katún.

kattunen katúnov.

Kattunfabrik f. katunárnica, továrna
za izdelovánje katúna.

Kattunweber m. katunar.

Kattunwolle f. bombáž za katún.

kahbalgen sich rováti (rujem) se, rvati
(rvem) se, trgati se, púliti še, métati
(mečem) se, premetávati se, tepsti
(tepem) se.

[rovávt.

Kahbalger m. rováléc, rivaléc, metáléc,

Kahbalgerei f. rovánje, rvanje, metá-
nje, trganje.

Kähchen n. mače (-ta), múcika, mú-
nica; (Blütenstand) máčica.

Kühzenbaum m. máčičarica.

Kahe f. mačka, muca, muna; (Geld-
gürtel) mačěk, pas, opasěk; (Anker)
mačěk, kotva; Kažen= mačji.

Kaženauge n. mačje okó (oččsa); er
hat —n gleda kakor mačka.

kaženäugig mačjeók, mačjih očij.

Kažengeschrei n. mijávkanje, mijávka,
mačje drenje.

Kažengold n. mačje zlato (min.).

Kaženjammer m. er hat einen — lasjé
ga bolé, vse ga boli —, slabo mu je
po sinočnjem pijančevanji.

Kaženklee m. zajčja noga.

Kaženkraut n. divja —, mačja méta.

Kaženmusik f. mačja godba, mijavka;
— mačen po mačje zagosti (-godem).

Kažensilber n. mačje srebro (min.).

Kažensprung m. mačji skok; bis dahin
ist ein — dve, tri stopinje je do tje,
dva-, trikrat prestopiš, pa si tam.

Kažentisch m. am — essen za pečjó
—, v kotu jesti (jem).

Kauderei f. odrtija.

Kauderer m. odrtník.

[chern.

kaudern kávdrati, gávdrati; f. a. wu-

Kauderwelsch n. kolobócija, cigánski
—, látovski jezik.

kauderwelsch nerazumljiv, nedoúměn;
— reden cigánsko —, latovsko govo-
riti, otróbe vézati (vežem), kvásiti.

kauen žvéčiti, gléviti, žvekati, žve-
riti; požvečiti, prežvečiti 2c.; impf.
požvekovati, prežvekovati 2c.; wieder—
prežvekovati.

Kauer m. žvekáč, žvekalěc.

kauern čepéti, ždeti (ždim); brütend
hocken čučeti, ničati (ničím); sich —
počéniti, čičniti; impf. počépati.

Kauf m. kup, kupilo, kupnja; (An-
kauf) nakup, kupčija; (Geld) kupščina;
kupnina, kup; schlechten — machen
okúpiti se; zu —e haben na pródaji
iméti (imam); wohlseßen —es doběr
kup, v doběr kup, ceno, v ceno, po
ceni; mit in den — nehmen s čim
drugim vred kupiti; der — ist zurück-
gegangen kupčija se je razdrla; vom
—e leben na kupílu od. kupíčku živeti;
Kauf= kupni.

Kehlfloßer

— 364 —

Kelterbaum

Kehlfloßer m. grloplutka.

Kehlhobel m. žlebnik, poličnik.

Kehlkopf m. jábolko, krhělj.

Kehlkopfdeckel m. jábolčni poklôpěc.

Kehlkopfentzündung f. vnetje jabolka,
— krhlja.

Kehllaut m. goltnik, goltni glasnik.

Kehlrinne f. žleb (-a u. -ů).

Kehlsucht f. J. Bräune; (bei Pferden)
vnetje v sapniku, kévžeh.

Kehraus m. pomět, doskóčnica.

Kehrbesen m. metla.

kehren mesti (metem); pomesti, *imf.*
pométati; (umwenden) obrniti, pre-
kúcniti; *impf.* obračati, prekucevati;
den Rücken — hrbet pokazati (-kažem),
peté odnesti (-nesem), pocediti jo; sich
an etwas — róditi za kaj, márati za
kaj, mar biti (je) komu česa od. za
kaj; (sich zu etw. —) spreobrniti se,
sprevreći (-vržem) se; *impf.* spreobrá-
čati se; in sich gekehrt zamišljen, v
misli zatopljen.

Kehricht n. smetí f. pl., smetje.

Kehrichthaufen m. smetišče.

Kehrschaufel f. smetilnica, smetišč-
nica, smétnica.

Kehrseite f. hrbět, narobe stran (-í);
auf der — narobe, naópak.

Kehrum n., — machen peté pokazati
(-kažem).

Kehrwinkel m. smetišče, smetnjak.

Kehrwisch m. omélo, ométalo.

keifen kregati se, klepetati (-ám u.
klepečem), dreti (derem) se od. lájati
nad kom.

Keifer m. klepetáč, klepetúh, zadirúh;
—in f. klepetúlja. [lajav.

keiferisch klepetav, zadírljiv, zadířčen,

Keil m. klin, klinče; (Spalt—) za-
gvózda, zagózda, klin; (ein — Brot)
zagózda, kos (-a u. -ů); dem. klinček,
zagózdica.

keilartig klinast.

Keilbein n. zagózdnica.

keilen cepiti —, klati (koljem) s kli-
nom; hinein — klin zabiti (-bijem),
zagozditi; *impf.* klin zabijati.

Keiler m. J. Eber.

keilförmig J. keilartig.

Keilhaua f. pik, kramp, kljunáča.

Keilpresse f. tiskalo s klinom.

Keilschlüssel m. zagózda.

Keilschrift f. klinasto pismo.

Keim m. kal (-í), címa, klica, mladika;
dem. kalče, kalček, címica; fig. zaródék,
začetěk, spočetěk, séme (-na).

Keimblatt n. kalica.

keimen kliti (klijem), kaliti, címiti
se, (kalí) gnati (ženem); prikliti, pri-
kaliti, izcimiti se, pognati; *impf.* po-
gánjati; fig. zaroditi se, začéti (-čnem)
se, izcimiti se; *impf.* začénjati se.

keimfähig kaljiv; zaroděn.

Keimkern m. jedro.

Keimknospe f. popěk.

Keimkorn n. tros.

keimvoll kalovit.

Keimmwürzelchen n. koreničica.

kein nobeděn, noben, nijeděn; ni-
kak, nikakšen.

keinerlei nikak, nikákeršěn; auf —
Art po nikákem, po nikákeršnem, po
nobéni ceni, nikakor ne.

keinerseits od nikod, od nikóder, od
nobéne strani.

keineswegs nikákor ne, kratko in malo
ne, po nobeni ceni, v noben kup.

keinmal nikedár ne, nikóli ne, nobén-
krat ne.

Keich m. kelih; čaša, kupa; čaša (bot.);
dem. čašica.

keichartig čašast, kupast, čaševit.

Keichblatt n. čašni list.

keichförmig J. keichartig.

keichlos brezčašen.

keichständig nadčašen.

Kelle f. (Maurerfelle) (zidarska) lo-
pática, žlica, ometáča.

Keller m. klet (-í), konoba, hram;
(im Weinberge) zidanica, (kleiner) kle-
čúra; Keller= kletni.

Kellerassel f. J. Assel.

Kellerei f. velika klet (-í), hramovje.

Kellerhals m. šija, priklet (-í);
(Daphne mezéreum) volčín.

Kellerloch n. kletni dušek, — oddušek.

Kellermeister m. ključár, kletar.

Kellerwurm m. J. Assel.

Keller m. točáj, točár, natákar, kle-
tar; —in f. točájka, točarica, natáka-
rica, klétarica.

Kelter f. stiskálnica, tlačílnica.

Kelterbaum m. ovnič, ověn.

Kelterer

— 365 —

Kernspruch

Kelterer m. mastilče, tlačilče.
Kelterhaus n. mastilnica, tlačilnica.
keltern mastiti, tláčiti, stiskati, drozgati.
[viděn.

kennbar znatěn, poznatěn, poznav,
Kennbarkeit f. znatnost, poznatnost,
poznavost.

kennen znati (znam), poznati, poznávati; (wissen) vědeti (vem); — leren spoznati, seznániti se s kom; *impf.* spoznávati, seznánjati se.

Kennen n. poznanje, znanje; ums —
za spoznanje.

Kenner m. znalec, poznavalěc, poznavatelj; (Fachmann) veščák; —in f. znalka, poznavalka, poznaváteljica; veščákinja.

Kennerstift f. znalstvo; izvédenost.
kenntlich znatěn, poznatěn, poznav,
poznatljiv.

Kenntlichkeit f. poznatnost, poznavost.
Kenntnis f. znanstvo, znanost, vednost, veda; (Kennen) znanje, vednost; zur — bringen naznániti, na znanje dati (dam), razglasiti; *impf.* naznánjati, na znanje dajati, razglašati; zur allg. — u. Darnachachtung da se bode sploh vedelo in po tem ravnalo, da bode vsakdo vedel in se po tem ravnal; zur — nehmen na znanje vzeti (vzamem), zapomniti si.
[nja.

kenntnisarm malověděn, pičlega zna-
kenntnislos neveděn, neuk, prazěn.
Kenntnisnahme f., zur — na znanje.
kenntnisreich mnogověděn, učén, zeló
izveden od. vešć.

Kennung f. znanje, poznanje; (bei
Pferden) glén, rupa.

Kennzeichen n. známenje, znak, beleg.
kennzeichen znáčiti; označiti, opisati,
zaznamiti; *impf.* označevati, opisovati.

Kehniffer f. znamka, zaznaměk.

Herbe f. zaréza, škrta, rověk.

Herbelkraut n. krebúlja, krebúljica.

kerben škrtati, rovášiti; zarovášiti,
zarézati (-režem); *impf.* zarezovati;
gekerbt narézan (bot.).

Herbholz n. rováš.

kerbig zarézan, narézan.

Herse pl. žužélke pl.

Herker m. ječa, ujéča, temníca, jet-
nišnica, vôza, béznica, tranča; im —

halten jéčiti, v ječi od. zaprtega imeti
(imám).

Kerkerhaft f. zapor.

Kerkermcister m. jetníčar, ječar, tem-
níčar; —in f. jetníčarica, ječarica, tem-
níčarica.

Kerkermeisteramt n. jetníčarstvo, je-
čarstvo.

kerkermeistern jéčiti, v ječi iméti
(imám); ujéčiti, v ječo zapreti (za-
prem), v temnico pahniti, — vtakniti;
*impf.* v ječo zapirati.
[zapóra.

Kerkerstraße f. ječa, zapor, kazěn (-i)

Kerkersträfling m. jetnik, ujetnik.

Herl m. dečko (-a), možák; ein starker
— korenják, junák, hrust, trš; ein
schlechter — potepůh, zaníkarnež, lopov;
ein alter — starěc, deděc; ein braver
— poštenják.

Kermes m. kermes; Kermes- kermesov.
Kern m. jedro; (d. Getreide) zrno;
(v. Steinobst) koščica; (d. Apfel, Birnen)
peška, pečka, peček; (des Stammes)
stržén; (der Pflanze) séme (-na); (das
Beste) jedro, cvet (-a u. -ú), izbor.

Kernansatz m. nastavěk jedra.

Kernbecher m. dlesk.

kernsaul po stržénu gnil, gnilega
stržéna.

kernfest krepěk, korenjaški, čvrst.

Kernfrucht f. pečkati plod.

Kerngehäuse n. peščišče, osrěděk,
gnezdo jedra.

kerngesund zeló zdrav, prav zdrav,
zdrav kakor ríba.

Kernholz n. sredína, čvrst —, gost les.

Kernhülle f. ovójék, objédrije.

kernicht jedernast, zrnast.

kernig jedern, jedernat, jedrén; čvrst,
jak, krepák.

Kernkörperchen n. jederece.

kernlos brezkoščičen, brez koščic.

Kernobst n. pečkato sadje.

kernreich jedernat, zrnat; jedrovit,
zrnovit, pečkovit, pečkovnat.

Kernschatten m. polna —, črna senca.

Kernschwinde f. strelna —, kopitna
sušica.

Kernschwinden n. f. Kernschwinde.

Kernseife f. jedernato mílo.

Kernspruch m. tehtni —, jedernati rek
od. izrek.

Kerntruppen

— 366 —

Kiefernrüffelkäfer

Kerntruppen pl. jedro —, cvet vojá-
kov, izbrána vojska.

Herje f. sveča; dem. svéčica; Wachs—
voščena sveča, (sveča) voščenica, —
voščénka; Unschlitt— lojéna sveča.

Herzenflamme f. zubělj od sveče.

kerzengerade ravën kakor sveča.

Herjengießer m. svečar.

Herjengieheri f. svečárnica, svečarija;
die — betreiben svečáriti.

Herzenschein m. luč (-i) —, svetloba
od sveče; beim — pri sveči.

Hessel m. kotěl; (Vertiefung) krnica,
kotlina, kotánja, kotlja, ponikva, po-
žirálnik; (weidmt.) brlog, lož; (Auf-
enthaltsort des Dachses) jázbina.

Hesselerz n. kotlovina.

Hesselslicker m. kotlár, kotličkar, kot-
laršček, kotlokrp, kotlokrpar.

keßelsörmig kotlast, kotánjast.

Hesselhaken m. kljuka, kavělj.

Hesselherd m. kotlišče.

Hesselkette f. lanëc —, veríga za kotěl,
vénge pl., veréje pl.

Hesselschmied m. kotlár.

Hesselschmiedhandwerk n. kotlárstvo,
kotlaríja; das — betreiben kotláriti.

Hesselstein m. kotlověc.

Hesselthal n. rupa, krnica, kotlina,
poníkva; polog, zatísje.

Hette f. lanëc, veríga; (Aufzug, d.
Zettel bei d. Webern) snutěk, osnútěk,
osnóva; (weidm.) jata, tropa; (Berg—)
pas, vrsta, rajda; constante — stalni
člen (phys.); Reiß— zavórni lanëc;
(Hals—) grívna.

Kettel n. verížica.

ketten z verigo pripeti (-pnem), z
lancem prikleniti, — prikovati; *impf.*
z verigo pripenjati, z lancem prikle-
pati; f. feßeln.

Kettenbruch m. verížni ulóměk.

Kettenglied n. (verížni) sklep. [verígi.

Kettenhund m. priklenen pes, pes na

Kettenlinie f. lánčnata črta, črta
lánčnica.

Kettenrechnung f. verížni račun. [rek.

Kettenregel f. verížno pravilo, verížni

Kettenting m. (verížni) ud, sklep,
veríga.

Kettensaß m. f. Kettenregel. [vač.

Kettenschmied m. lančar, verížar; ko-

Kettenstrafe f. kazën (-i) v okovih, —
v železji.

Kettenmurm m. trakúlja.

Heher m. krivovérëc, krivovérnik, ne-
vérnik, razkolnik; —in f. krivovérka,
nevérnica, razkólnica; Heher= krivo-
vérën, krivovérski.

keuchen sopíhati, hropéti, hrípati,
hlipati, hliptati, težko dihati, — sopsti
(sopem), sigati, sipati.

keuchend sipljiv, hliptav, hripav.

Keuchende m. sipljívëc, hlipavëc, hri-
pać, hliptavëc.

Keucher m. f. Keuchende.

Keuchhusten m. zadušni —, dušljivi
kasělj, oslovski kasělj, hripavica, hlip-
tavica.

Keule f. kij, bát, bét (-à), betíca, ki-
jáča, porat; šestopérnica, búzdovan;
(Unterschenkelbein) krača, skok, krak;
(des Frosches) skok; (d. Vögel) stegno.

keulen bíti (bijem), s kijem bíti, z
batóm tolči (tolčem).

keulenförmig kijast, betast, betičast.

Keulenmordel f. rumena griva, lisíčji
párkeljci pl.; f. a. Bärentaše.

Keulenträger m. kijenőséc.

keuch čist, neoskrúnjen, neomadeže-
van, nedólžen, deviški; (v. Blic) sra-
mežljiv, nedólžen. [ljivka.

Heufche m. sramežljivěc; f. sramež-

Heufchheit f. čistost, neoskrunjenost,
nedolžnost, devištvo; sramežljivost.

Heuchler m. kočar, bajtar, kajžar.

Kibitz m. priba, vivěk, pivra.

Kichererbse f. číčerika, cízara. [valčc.

Kicherer m. hehetaléc, hehetálo, čeho-
kichern hehetati (-ám u. hehéčem) se,
kíkati se, čehovati se.

Kiefer m. čeljúst (-i), skranj (-i),
skranja; (Kieme) škrga; f. (Baum)
borá, bor, boróvëc; (Zirbel—) limba,
cemprín; Kiefer= čeljústni; borov.

Kieferbein n. čeljústnica.

Kieferdrüse f. podčeljustna žleza.

Kiefergehölz n. borovje, borovičje.

Kiefergras n. boróvščica.

Kieferholz n. borovína.

Kieferknochen m. f. Kieferbein.

Kiefern= borov, borovčev.

Kiefernblattmespe f. borova osa.

Kiefernrüffelkäfer m. borov rílčkar.

Kiefernschwärmer

— 367 —

Kindermörder

Kiefernschwärmer m. borov veščec.

Kiefernspinner m. borov prelěc.

Kiefernverderber m. (Hylesinus pini-
perda) borova grízlica.

Kiefernwald m. borovje.

Kiefernapsen m. borov češárěk.

Kiel m. cev (-i), cevka, lopática, pe-
résni tul, perésna tuljáva, nerazvito
ptičje pero (-esa); (des Schiffes) pod-
sek, podládije, hrbtica, kilj; (Zwiebel)
čebúla; (Schiffchen, zwei besondere Blät-
ter der Blütenkrone) ládija.

kislen périti se; opériti se, obrasti
(-rastem) se; *impf.* obraščati se.

Kieme f. škrga, ríbje uho (ušesa).

Kiemendeckel m. škržni pokróvče, —
poklópěc, pokrovče ribjega ušesa.

Kiemenschüler m. škrgonožěc.

Kiemenhaut f. škržna koža, koža rib-
jega ušesa.

Kiemenöffnung f. škržno ustje, ustje
ribjega ušesa.

Kiemenschnecke f. škrgar.

Kiemenspalte f. škržna poklína.

Kien m. smolníca, derenica, sóvoj;
(Kienspann) borova treska, — trska.

Kienbaum m. bor, boróvče.

Kienholz n. smolovína, borovina, so-
vojina, grlovíca.

kienig smolnat, smolěn, smolovit.

Kienruß m. saje pl., žužel (-i).

Kienšmarz črn kakor žužel. [treska.

Kienspann m. treska, trska, smolnata

Kiepe f. króšnja, naramni koš.

Kies m. prod, grámoz; kršč (min.).

Kiesel m. krěmen, kreméněc, kremé-
nověc, kremík; *coll.* kreménje; Kiesel-
kreménov, kremíkov.

Kieselartig kreménast, kremíkast.

Kieselerde f. kremeníca.

Kieselhart trd kakor kremen.

Kieselklumpen m. kreménova —, kre-
mikova gruča.

Kieselsand m. f. Kies. [kova kislína.

Kieselsäure f. kreménova —, kremi-

Kieselschiefer m. skrilávi kreméněc.

Kieselsinter m. kreménova —, kre-
mikova síga. [kremík.

Kieselstein m. krěmen, kreménověc,
kiesen f. wählen.

Kiesicht prodast. [peščén.

Kiesig proděn, prodnat, prodovit,

Kieze f. kozólj, kozulj, krezólj.

Kilogramm n. kilogram.

Kilometer n. kilométér.

Kimme f. zaréza, utór.

kimmen zarézati (-režem), utóriti;
*impf.* zarezovati.

Kimmenhobel m. utórnik.

Kimmung f. (am Schiffe) rob (na lá-
diji); (Luftspiegelung) vzdušna —, zračna
prikazën (-i).

Kind n. otrok, déte (déteta), čedo;
dem. otročič, otročiček, otroće (-éta),
détice, détišće; *coll.* deca; (verächtlich)
otročáj, dečáj; von einem — entbun-
den werden dete roditi, poroditi, (dete)
poviti (-víjem); als — handeln otro-
čevati. [pl. (serb.).]

Kindbett n. otročja póstelj (-i), bábine

Kindbetterin f. otróčnica, mladoród-
nica, poródnica, porodílja (serb.).

kindeln otročevati, otročarije ugan-
jati; f. gebären.

Kinder otročji, otroški, detinji, dé-
tečji, detinski.

Kinderbewahranstalt f. detiščnica,
oskrbovalnica malih otrók. [pl.]
Kinderblattern pl. osépnice pl., koze

Kinderdutte f. sesalo, cížek, cucělj.

Kinderer f. otročija, otročaríja, nor-
čija, dečaríja.

Kindererf f. otročija, otročaríja, nor-
čija, dečaríja.

Kinderseind m. neprijatelj otrók od.
otrókom. [otrókom.

Kinderfreund m. prijatelj otrók od.

Kinderfreundlich otrokom prijazën.

Kindergarten m. otroški vrt, otroško
zabavíše.

Kindergeschichte f. povést (-i) za otroke.

Kinderhaft otróčji, detínski.

Kinderliebe f. otróčja —, otróška lju-
bezën (-i), ljubézën (-i) do otrok, ljub-
bezën (-i) otrok do starišev. [zaróda.

Kinderlos brezdétěn, brez otrok, brez

Kindermädchen n. f. Kindsmagd.

Kindermade f. otróčja glísta.

Kindermał n. botrinja, krstitke pl.

Kindermarkt m. sejěm od. seměnj za
otroke, otróški sejěm, božični sejěm.

Kindermord m. detomor, detomorstvo;
einen — begehen otroka —, dete umoríti.

Kindermörder m. detomorěc, morílěc
otroka; —in f. detomórka, morílka
otroka.

kindern

— 368 —

Kirchengemeinde

kindern otročevati, otročáriti, dečá-
riti; f. a. gebären.

Hinderfchuh m. otročji črevělj, otročja
obútal (-i), obútal (-i) za otroke; fig.
die — e ausziehen šíbi odrasti (-rastem),
iz otročjih let stopiti.

Hindersinn m. nedólžno —, čisto sree.

Hinderspiel n. otročja igra. [jezik.

Hindersprache f. otročji —, detoustni

Hinderstreid) m. otročija, otročarija.

norčija, dečarija. [tepéžnica.

Hindertag m. tepéžni dan (dnéva),

Hindertand m. otroška igráča, čečarija.

Hindertaufe f. krst, krščenje, kršče-
vánje.

Hinderwärterin f. pestunja, pésterna,
váruhinja, varúška.

Hinderwurm m. f. Kindermade.

Hinderzucht f. odgója —, vzréja otrok.

Hindes- otročji, detečji; otroški, de-
tínski, detinji.

Hindesalter n. otročja dôba, otročja
leta pl., detinstvo.

Hindesbeine pl., von —n auf iz od.
od mladega, od mladih nôg od. let,
od zíbeli. [vnúkinja.

Hindeskind n. vnuk; (weißl.) vnuka,

Hindesmord m. f. Kindermord.

Hindesname m. otrokovo ime (-na);
otročje ime.

Hindesnoth f. pórod, porodne bole-
čine pl., — muke pl., bolečine pri
poródu, popadki pl.; in Kindesnöthen
sein na poródu biti (sem), roditi.

Hindespflicht f. otročja dolžnost.

Hindestatt f. posinovljenje; jemand
an — annehmen za svojega otroka
koga vzeti (vzamem), posiniti, posi-
noviti, usinoviti; impf. posinovljevati;
(von weißl. Indibid.) pohčériti; f. a.
adoptieren. [od. delež.

Hindestheil m. otrokov —, otročji del

Hindheit f. detinstvo, otroštvo, otročja
leta pl., detinska dôba; von der — auf
f. Kindesbeine.

kindisch otročji, otroški; — sein otro-
čevati, otročáriti, dečáriti, otročji biti
(sem); — werden pootróčiti se.

kindlich otroški, detinski, detinji,
sinovski.

Kindlichkeit f. otročnost, detinjost;
otročja priprostost.

Kindschaft f. otroštvo, sinovstvo, dé-
těštvo.

Kindsmagd f. pestunja, pésterna;
dojka, dojkinja, dojílja.

Kindswärterin f. f. Kinderwärterin.

Hindtaufe f. krst —, krščevanje otroka.

Hindtaufmaßl. n. botrinja, krstitke pl.

Hinn n. podbráděk, obráděk, brada.

Hinnbacken m. čeljúst (-i), skranja,
skranj (-i), skranjíše; Kinnbacken-
čeljústni.

Hinnbackenkrampf m. čeljústni krč.

Hinnkette f. podbráděk, podbrádnik,
podbrádnica.

Kinnlade f. čeljúst (-i).

Kipfe f. ročica.

Kipfel m. rogljíček.

Kipfstoß m. (am Wagen) oplén.

Kippe f. kraj, pik.

kippen nagniti se, omahniti; impf.
nagibati (-am u. -gibljem) se, omaho-
vati; — und wippen novce obrezovati.

Kirchbau m. zidanje cerkve.

Kirche f. cerkēv, božja veža, hiša
božja; Kirchen- cerkvéni, cerkóvní.

Kirchenamt n. cerkvéna služba.

Kirchenangelegenheit f. cerkvéna reč
(-i), — zadéva.

Kirchenbann m. cerkvéno izóbčenje,
proklétstvo, proklétje.

Kirchenbehörde f. cerkvéna oblast (-i).

Kirchenbuße f. cerkvéna pokóra.

Kirchencapital n. cerkvéna glávnica,
— istina, cerkvéni kapital.

Kirchenconcurrenz f. cerkvéni sklad.

Kirchendieb m. cerkveni tat (-a u. -ú),
svetokraděc.

Kirchendiebstahl m. kradež od. kraja v
cerkvi, svetokradež, svetokraja.

Kirchendiener m. cerkóvnik, cerkvéni
služábnik od. sluga.

Kirchendienst m. cerkvéna —, cerkóvna
služba; f. a. Liturgie.

Kirchenfest n. cerkvéni praznik, zapo-
védan praznik; cerkveno obhajilo, —
posvečevánje, proščénje, žégnanje,
sejěm.

Kirchensond m. cerkvéni zálog, — zá-
klad; f. a. Kirchenvermögen.

Kirchengebot n. cerkvéna zapóved (-i).

Kirchengemeinde f. cerkvéna óbčina,
župa, fara, duhovnija.

Kirchengemeinschaft

— 369 —

Kirsch=

Kirchengemeinschaft f. cerkvéno obče-
stvo.

Kirchengesang m. cerkvéno petje.

Kirchengeschichte f. cerkvéna zgodovína,
— pověstnica.

Kirchengesetz n. cerkvéni zákon, cer-
kvéna postáva.

Kirchengesetzbuch n. cerkvéni zakonik.

Kirchengewalt f. cerkvéna oblast (-i).

Kirchengut n. cerkvéno premožénje,
— posestvo, — blago, — imetje, cer-
kvéna imovína. [poglavár.

Kirchenhaupt n. cerkvéni glavár, —

Kirchenkämmerer m. cerkvéni ključár.

Kirchenlehre f. cerkvéni nauk.

Kirchenlehrer m. cerkvéni učenik.

Kirchenlied n. cerkvéna pesěn (-i).

Kirchenlüster m. cerkvéni lesteněc, —
svetilnik. [glasba.

Kirchenmusik f. cerkvéna godba, —

Kirchenparamente pl. cerkvéna obla-
čila pl.

Kirchenpatron m. cerkvéni zavétnik,

— patrón.

Kirchenpatronat n. cerkvéno zavétni-
stvo, — patronstvo, cerkvéni patronát.

Kirchenplaß m. cerkvíše, sejmíše.

Kirchenrath m. cerkvéni svět, cerkveno
svetoválstvo, duhovni stol; (ein Mit-
glied) cerkveni svétnik, — svetoválěc,
svétnik duhovnega stola.

Kirchenraub m. cerkvéni rop; f. a.
Kirchendiebstaßl.

Kirchenräuber m. cerkvéni rópar; f. a.
Kirchendieb.

kirchenräuberisch cerkvenoróparski,

svetokráděn.

Kirchenrecht n. cerkveno pravo; cer-
kvéna pravíca.

kirchenrechtlich cerkvenoprávěn.

Kirchenfänger m. cerkvéni pevěc.

Kirchenfahung f. cerkvéno določílo, —
ustanovilo, cerkvéna dolóčba, — urédba.

kirchenflavisch cerkvenoslovénski, sta-
roslovénski.

Kirchenfpaltung f. f. Kirchentrennung.

Kirchensprache f. cerkvéni jezik.

Kirchenstaat m. cerkvéna —, pápeževa
država.

Kirchenkiftung f. cerkvéna ustanóva,
— zadúšbina.

Kirchenstrafe f. cerkvéna kazěn (-i).

Kirchentrennung f. cerkvéno —, vér-
sko razkólništvo.

Kirchenvater m. cerkvéni očák; Kir-
chenbäter pl. cerkvéni očétje, sveti očáki.

Kirchenverfassung f. cerkvéna ustáva.

Kirchenvermögen n. cerkvéno premo-
ženje, — imetje, cerkvéna imovína,
— svojína.

Kirchenversammlung f. cerkvéni zbor,
cerkvéno zborovánje.

Kirchenvorsteher m. cerkvéni predstój-
nik; cerkvéni starejšina, — ključár.

Kirchenwesen n. cerkvénstvo, cerkóv-
stvo, cerkvéne zadéve pl.

Kirchenzucht f. cerkvéni réd (-a u. -ú).

Kirchfahrt f. božji pot, božja pot (-i).

Kirchfest n. f. Kirchenfest.

Kirchgang m. hoja v cerkev; (Wöch-
nerin) uvód, vpeljevánje.

Kirchhof m. cerkvíše, sejmíše; (Got-
tesäcker) grobíše, grobje, pokopališe,
žalje.

Kirchkind n. vérnik, župlján, farán,
fárman.

kirchlich cerkvén, cerkóvěn.

Kirchmesse f. sejěm, seměnj, smanji
dan (dnéva); f. a. Kirchenfest u. Kirch-
weihfest.

Kirchspiel n. župa, fara, duhovníja,
cerkvéna óbčina.

Kirchsprengel m. škofija, vladikovina;
f. Kirchspiel.

Kirchstuhl m. stol od. klop (-í) v cér-
kvi, prúka.

Kirchtag m. f. Kirchmesse.

Kirchthurm m. zvoník, cerkvéni stolp.

Kirchweith f. cerkvéno posvečevánje;
f. Kirchweihfest.

Kirchweihfest n. cerkvéno opravilo,
žégnanje, proščenje, sejěm, cerkvéni
god (-ů), opasilo.

Kirchzimmer n. zakristíja, žágrad.

Kirmes (Kirmes) f. f. Kirchmesse.

kirre krotěk, domač, privájen, pitom;
— mamen krotiti, pitomiti; ukrotiti,
udomačiti, privaditi, upitomiti.

Kirre f. krotkost, privajenost, pito-
most.

kitren krotiti, pitomiti; ukrotiti,
upitomiti, udomačiti, priváditi; (ločen)
vábiti, klicati (kličem), mámiti.

Kirsch= črešnjev, češnjev.

24

Kirschbaum

— 370 —

klägerisch

Kirschbaum m. črešnja, češnja.

Kirschbaumholz n. črešnjevína, črešnjev lés.

Kirschbrantwein m. čréšnjevěc, čréšnjevo žganje.

Kirsche f. črešnja, češnja; (veredelte) cépljenica; (unveredelte) drobnica; (schwarze) črnica; (weißrotthe) belica; Herzkirschen pl. srčice pl.; —n essen črešnje zóbati (zóbljem).

Kirschsink m. dlěsk; f. Kernbeißer.

Kirschtjeift m. čréšnjevěc, črešnjev evet (-a u. -ú).

Kirschtarz n. čréšnjeva smola. [pečka.

Kirschkern m. čréšnjeva košćica, —
Kirschkuchen m. čréšnjeva gíbanica,
— potica.

Kirschlørbeere f. j. Lorbeerkirsche.

Kirschwasser n. čréšnjevica, čréšnjeva voda.

Kissen n. podzglávje, vzglávje, podzglávnik, blazínica.

Kissenüberzug m. návlaka, prevleka (za podzglávnik).

Kisfchen n. zabójček, trúžica, skrínjica.

Kiste f. zaboj, skrinja, truga.

Kitt m. klej, lép, lepilo, zamázka.

Kittel m. halja, haljina, krilo, kiklja; suknja, jopa.

Kitten kléjiti, lépiti; skléjiti, zlépiti.

Kitzhchen n. kozlé (-éta), kozlíč, kozlíček.

Kitzel m. srběc, srbétěc, srbečica, šeget, šegetěc; fig. mik, vába, želja, nasladnost, pohótnost.

Kitzel n. f. Kitzhchen.

kihělig srbljiv, srběč, šegetljiv, šogačěn; (heikel) kočljiv, občutljiv, opolžěl.

kihěln šegetáti (-ám und šégéčem),
žgetáti, žgečkati; pošegetáti; intr.
srbéti; fig. mikati, vábiti.

Kitzhfell n. kozlíčina, kozlíčevina.

Kitžler m. šegetálec; (clitoris) jezíček.

Kitznel m. (Bengel) štorklež, habán;
(Thürriegel) zapah, zapáha, pah.

klacks plosk! čof!

Klaffen réžati (-im), régati, zévati,
zijáti; zaréžati, régniti, ziniti, zazi-
játi; (mit Schall außspringen) póčiti,
pókniti; die Wunde klafft rana zéva; f
plaudern.

Kläffen ščévkati, čévkati, bévskati,
bréčati (-im); fig. lájati, révskati.

Kläffer m. ščévkalec, čévkalec; (kleiner
Hund) ščéne (-éta); fig. klepetálo, revs-
kác, lajaléc.

Klafker f. séžěnj. [séžnje.

Klafterholz n. drva v séžnjih od. na
klafterlang po séžnji dolg, séženj
dolg, séženjski.

Klaftermaß n. séženjska méra, méra
na séžnje.

Klaftern na séžnje mériti, z razpé-
tima rokáma objéti (-jamem) od. ob-
seći (-sežem); (in Klaftern legen) v
séžnje skládati, réštati.

Klafterschein n. poléno.

Klagbar tožljiv, iztožljiv; tožílen; —
aufreten tožiti; iztožiti.

Klage f. tožba; (Anklage) tožba, za-
tóžba, obtóžba; fig. tožba, tárnanje,
žalovánje, jávkanje; eine — anbringen
tožbo vložiti, — podati (-dam).

Klagebrief m. tožbeno —, tožilno pismo; žaloválno pismo.

Klagefall m. f. Accusativ.

Klagefrau f. žaloválka.

Klageführung f. tožítěv, toženje.

Klagelied n. žalna —, žálostna —,
žalóbna pesěn (-i), žalostínka, žálost-
nica, otóžnica; f. a. Elegie.

Klagelos breztóžben, brez tožbe.

Klagen tóžiti, tožévati; zatóžiti, ob-
tóžiti; (die Not) tožiti; potóžiti; intr.
(wehklagen) tóžiti, tugovati, žalovati,
tárnati, plántati, hújati se, jadikovati;
Gott sei es geklagt Bogu bodi potó-
ženo! Bogu bodi milo! auf Schaden-
ersaß — tožiti za odškódbo od. za od-
škódovanje, tožiti za povračilo škode;
(fich beklagen) pritóžiti se, impf. pri-
toževati se.

Klagend otóžěn, žalóběn, žálostěn,
turóběn, mil; der —e Theil tožitelj,
tožník; (weibl. Individ.) tožiteljica,
tožnica. [zadéva.

Klagepunkt m. tóžbena reć (-i), —
Kläger m. tožitelj, tožilěc, tožník;
(Trauernder) žalovalěc, zatóžnik.

Klageredt n. tóžbeno pravo; pravica
do tožbe, rázlog tožbe.

Klägerei f. právdanje.

Klägerin f. tožiteljica, tožílka, tožnica.

Klägerisch právdljiv, právdarski; to-
žiteljev, tožiteljski.

Klageschrift

— 371 —

Klatsche

Klageschrift f. tóžbenica, tóžbeno —, tožno pismo, tóžbeni spis.

Klagestlimme f. tožeči —, tožni —, mili glas (-a u. -ú).

Klageweib n. f. Klagefrau.

Klagezeit f. tóžbeni rok; čas žalová-
nja, žalováńje.

kläglich otóžěn, žálostěn, žal, mil,
tožěn, jaděn; (elěnd) revěn, obžalová-
nja vrěděn.

Kläglichkeit f. otožnost, tožnost, (tuž-
nost), tuga; révščina, révnost.

klamm tesěn, ozěk; (ſteiſ) premrl,
zmrzěl, otrpěl, okorěn, lesén; (ſelten)
pičěl, reděk.

Klammer f. skóba, spóna, spójka,
svóra, zapenjača, zaklěp, zaklop; (bei
Bindern) natezálnik, lisíca, dekla; (am
Kummet) kleštre pl.; (Parentheſiſ) okle-
páj, oklépěk; (Thürklammer) věnge pl.

klammern s skóbo speti (spnem), —
stisniti; *impf.* s skóbo spénjati, —
stískati; *sich* an etwas od. jemand —
okléniti se —, prijeti (primem) se —,
oprijeti se —, oviti (-vijem) se česa
od. koga; *impf.* oklépati se, oprijemati
se, držati (-im) se, ovijati se.

Klampe f. spóna; (b. Ledererarbeitern)
prímaž; (bei Bindern) déklica; f. a.
Klammer.

Klang m. zvenk, žvenk, brenk, evenk,
zvok; (Ton) glas (-a u. -ú); (d. Gloßen)
zvonilo; mit Sang und — s petjem
in zvonílom; einen guten — haben sluti
(slujem), slovéti.

Klangfarbe f. bárvenost tonov (phys.).

Klangfigur f. zvočni lik (phys.).

Kanglehre f. J. Akuſtik.

Klanglos brezglasěn, nezvočěn, brez
zvenka; (dumpſ) zamolkěl, podmolkěl.

Klangmesser m. zvokomér, glasomér.
klangreich zvočěn, zvoněk, ubrán, poln
zvenka.

Klangvell J. Klangreich.

Klapps interi. lop! plosk!

Klapper f. zaklópnica, lopúta, zakló-
pěc, poklopěc, zapórnica; (an e. Kanne)
pokrověc, povézěc; (an einer Pumpe)
jeziček.

klappen klópati; klópniti, zaklópniti
se; das klappt nicht to se ne ujema,
— zlaga, — strínja, — stika.

Klappenventil n. škulj, priklópěc.

Klapper f. klepétěc, klopótěc, ropótěc,
ropotača, ropotúlja.

Klapperapfel m. klopótěc.

klapperdürr méděl kakor ključ, suh kakor trska; er ist — sama kost in koža ga je.

Klapper m. klepetáč, klepetálo.

Klappermann m. klepetáč, klepetálěc;
fig. kostják, smrt (-i).

Klappermaul n. (v. männl. Pers.) kle-
petěc, blebetalěc; (weibl. Pers.) klepe-
táča, klepetúlja, ropotúlja, blebetúlja;
(von beiden) klepetalo, žlobudralo.

klappern klepetáti (-ám u. klepéčem),
klopotáti (-ám u. klopóčem), ropotati
(-ám u. ropóčem), škrbetáti, blebetáti.

Klapperrose f. J. Klatschroſe.

Klapperschlange f. klopotáča, (kača)
ropotača.

Klapperstein m. klopótěc.

Klapperſtorch m. bela čaplja.

Klapperwerk n. klopotúlja, ropotúlja,
klepétěc, ropotálo; starína, ropotíja,
stara šara.

Klappmuschel f. (Spondylus gaede-
ropus) kopíto, poklópěc.

klar čist; (v. Himmel) véděr, jasěn,
svetěl; (v. Wasser) čist, bistěr; (deut-
lich) razločěn, jasěn; očitěn, očividěn.

klaräugig bistroók.

Kläre f. čistota, jasnota, vedrina;
(Feinheit) tančina, tankota, drobnost.

klären čistiti; prečistiti, očistiti; bí-
striti, jásniti, vedriti; razjásniti, ujás-
niti, razvedriti; *impf.* prečišćevati, raz-
jasnovati; (den Kaffee) precedíti, *impf.*
precéjati; *sich* — jasniti se, vedriti se,
bistriti se, brísati se; ujasniti se, raz-
vedriti se, uvedriti se, ubrisati se.

Klaret n. zavreto i poslajeno vino.

Klarheit f. čistost, čistota; jasnost,
jasnota, vedrína; (Deutlichkeit) razloč-
nost; (Feinheit) tančina, tankost; (d.
Wassers) bistrína, bistrost.

Klatsch m. tlesk, plesk, plosk, pljusk.

Klatschbüchse f. pokálnica.

Klatsche f. lopúta, lopútnica, raglja;
(Fliegen—) muhálnik, muhálo; (von
männl. Personen) klepétěc, blebetěc,
klepetáč, čenčar; (von weibl. Individ.)
klepetúlja, blebetúlja, klepetáča, kle-

24*

Kleidchen

— 373 —

Kleinigkeit

oprávljati se; —er wechseln preobleči se, *impf*. preobláčiti se; die —er ausziehen sleči se, razpráviti se; *impf*. sláčiti se, razprávljati se.

Kleidchen n. oblačilee.

Kleiden obleči (-lečem), odeti (-dennem), ogniti; *impf*. oblačiti, odevati, ogrinjati; (bekleiden) pogrni ti, pokriti (-krijem); *impf*. pogrinjati, pokrivati; anders — preobleči, *impf*. preoblačiti.

Kleider- za obléko, oblačilni.

Kleiderbürste f. ščet (-í) oder krtača za obleko.

Kleiderhandel m. kupčija z obleko.

Kleiderkammer f. shramba za oblačila, oblačilnica.

Kleiderkaften m. omara za oblačila.

Kleiderlaus f. bela uš (-í), uš v obleki.

Kleidermarkt m. trg za obleko.

Kleidermotte f. suknárski molj.

Kleidernarr m. gizdalín, gizdavěc, lišpavěc.

Kleidernärrin f. gizdalinka, gizdavka, lišpavka.

Kleiderpracht f. draga obleka; gizdavost, gizda, lišp.

Kleiderrechen m. kljuka za oblačila, obešalnik, obešalo.

Kleiderschabe f. s. Kleidermotte. [jěk.

Kleiderschnitt m. kroj; (Muster) ukro-

Kleidertracht f. noša, nošnja.

Kleiderwechsel m. preobleka.

Kleidung f. obleka, oprava.

Kleidungstück n. oblačilo.

Kleie f. otróbi pl.; (v. d. Hirse) mekine pl.; (v. Buchweizen) lusk; (grobe —n) kostrúži pl.

Kleienboden m. otrobnik.

Kleienhändler m. otrobar.

Kleienkaften m. s. Kleienboden.

Kleiß ilnat, ilovnat, ilověn; (Kleien enthaltend) otrobnat, mekinav.

Klein mal, majhěn; (sein, dünn) droběn, taněk; (sehr —) majčkěn, majčikěn, mičkěn, drobecěn; so — tóličkěn; wie — kóličkěn; der —e Finger miziněc, maziněc; —er Druck drobne črke pl., droběn tisk; — machen manjsati, drobiti; zmanjsati, razdrobiti; *impf*. razdrobljati; — werden manjsati se, maléti; —es Geld drobíž, drobni denár; —e Augen machen drobno gle-

dati; —e Schritte machen drobnéti, drobno iti (idem u. grem); —er Mensch človeček, možiček, možie; von — auf iz mlada, iz mladega, iz malega, od mladih nog; im —en handeln na drobno kupčevati od. prodájati; ein — wenig malce, máleko, nekaj; —e Stunde pičla od. slaba ura; —e Seele nizka od. vsakdanja duša.

Klein- mali.

Kleinachfel n. mala osmérka.

Kleinäugig drobnoók. [těn.

Kleinblätterig drobnolíst, drobnoliss-

kleinblütig drobnocvetěn.

Kleindenkend nizko misleč, nizkih mislij.

Kleinen s. klein machen.

Kleiner manji, manjsi.

Kleinerz n. drobna ruda.

Kleinfalter m. metuljček.

Kleinfügig s. geringfügig.

Kleinfüßig drobnonóg, kratkonóg.

Kleingebirge n. brdje.

Kleingeist m. malodušnik; maloúmnik.

Kleingeistig malodušěn; malouměn.

Kleingeld n. drobíž, drobni denár.

Kleingewehrfeuer n. streljanje s puškami.

Kleingläubig maloverěn, slaboverěn, malodušěn.

Kleingläubige m. malovernik, maloverěc, malodušnik; f. malovérnica, maloverka, malodušnica.

Kleingläubigkeit f. malovernost, slabovernost, malodušnost.

Kleingut n. drobno blago, drobnjava.

Kleinhandel m. kupčija oder prodaja na drobno, nadrobna prodaja; —betreiben na drobno prodajati, kramáriti.

Kleinhändler m. kupčevalěc od. prodajalec na drobno, kramar.

Kleinheit f. malost, malehnost, malota; drobnost, drobnota.

Kleinherzig malosrčěn, malodušěn, plahodušěn, plah, bojěč.

Kleinherzigkeit f. malosrčnost, malodušnost, plašnost, boječnost.

Kleinhirn n. mali možjani pl.

Kleinigkeit f. malenkost, tróha, tróhica, mrva, mrvica, betva, betvica; (Kleine Gegenstände) drobnjava, drobíž, drobír, drobnina, drobna šara.

Kleinigkeitshascher

— 374 —

Klinggedicht

Kleinigkeitshascher m. maličkar, sitnež.
Kleinkanzleipapier n. mali pisalni papír.

Kleinkinderbewahranstalt f. varovál-
nica oder oskrboválnica malih otrok,
detiščnica.

kleinköpfig drobnogláv, drobne glave.
kleinkörnig drobnozrn, drobnozrnat,
drobnega zrna.

Kleinkreuz n. mali križ; m. malo-
križnik.

kleinkaut malobeseděn, redkobeseděn;
fig. plah, malodušěn, bojéč; — werden
beseda se komu podrá.

kleinlich malostěn, malenkostěn, ma-
ličěn; (von Gesinnung) póděl; (unbe-
deutend) malovažěn, neznatěn; ins — e
ziehen maličiti.

Kleinlichkeit f. malenkost; pódlost,
nizkost; malovažnost, neznatnost.

Kleinmuth m. malosrčnost, maloduš-
nost, malodušje.

kleinmützig malosrčěn, malodušěn,
plah, bojěč; — werden srce komu
upade.

Kleinod n. dragotina, dragocenost.

Kleinodienhändler m. dragotinar.

kleinöhrig maloúh.

Kleinschmetterling m. f. Kleinfalter.

Kleinstaat m. držávica.

Kleinstädter m. malomeščan, malo-
mestni človek.

kleinstädtisch malomestěn, malomeški.

Kleinverkauf m. prodaja na drobno,
nadrobna prodaja.

Kleinverschleiß m. f. Kleinverkauf.

Kleinwieh n. dróbnica.

Kleinware f. drobno blagó, drobnjava.

Kleinweise adv. po malu, po malem;
na drobno. [čěn.

kleinwinzig majčkěn, mičken, drobe-

Kleister m. lepivo, lép, klej.

Kleisterig lepěk, lepkast, klejast.

Kleistern lépiti, kléjiti; prilépiti, zlé-
piti, prikléjiti.

Klemme f. škripče, precép, kljupa;
(d. Korbmacher) majilnik; (enger Ort)
sotéska; fig. stiska, zadrega; er ist in der
— v zadregi od. v kleščah od. v škrip-
cih je, huda mu prede, prigreva mu.

Klemmen uškrniti, priškrniti, ušče-
niti, stisniti, v kljupo dejati (denem);

impf. stiskati, v kljupo dévati; sich —
uščeniti se, priščeniti se.

Klempern f. Klimpern.

Klempner m. klepár.

Klempnerei f. kleparstvo, kleparija.

Klempnerwerkstätte f. klepárnica.

Klepper m. kljúse (-éta), kljúsa, kleka.

Klette f. torica, repinéc.

Klettendistel f. lopúh.

Kletterer m. plezalěc.

Klettergerüst n. plezalo.

Klettern plézati, plaziti se, lezti
(lezem); splézati, spláziti se, vzpéti
(vzpnem) se; impf. vzpénjati se, ko-
bacati.

Kletterstange f. plezalica; mlaj.

Klettervogel m. plezalěc, plezalka.

Kletterwurz f. f. Klette.

Klieben cépiti, klati (koljem), kálati,
krójiti; razcépiti, precépiti, razkláti,
razkrójiti.

Klieber m. cepilěc, krojilěc.

Kliebbacke f. cepilnica, cepljenica.

Klima n. podnebje, zračje.

klimatisch podneběn, klimatičěn.

Klimar m. f. Steigerung.

Klimmen plézati, kvišku lezti (lezem).

Klimperei f. brénkanje, brenkljanje,
plinkanje. [kati.

Klimpern brénkati, brenkljati, plin-

Klimperer m. brenkalěc, brenkać.

Klinge f. rezilo, ostrina, ploča, réz
(-í); fig. sablja, meč.

Klingel f. zvoněc, zvončěk, kraguljěc;
elektrische — električni zvoněc (phys.).

Klingelbeutel m. škrábljica, mošnica
od. skrinjica z zvončkom.

klingeln žvenkljati, zvončljati, zvonč-
katí, cingljati; požvenkljati, pozvonč-
ljati, pocingljati, pozvoniti.

klingen zvoniti, zvenéti, glasiti se;
(ʃallen) zvenčati (-ím), žvenkljati,
žvenketati (-am u. -éčem); (v. Saiten)
brenkljati, brneti, zveneti, peti (po-
jem); (v. Blechinstrument.) bučati (-ím),
peti; (vom Gelde) evénkati; das Geld
klingt denár ima evenk od. žvenk; (in
d. Ohren) zvoniti, bobneti, brneti; zu
— anfangen zapéti, zaklénkati, zabu-
čati u. f. w.; mit —dem Spiel z godbo,
z múziko.

Klinggedicht n. f. Sonett.

Klingklang

— 375 —

Kloßgerinne

Klingklang m. žvenket, žvenkljánje,
žvenketánje, brenket, brenketánje.

klingkling interi. ein, ein! cink, cink!

Klinik f. klinika.

Klinisch kliničen.

Klinke f. kljuka, kvaka.

Klinkenhaken m. zaklepnik, skóba.

klipp interi., — u. klapp pikapok!
pikapoka!

Klippe f. peč (-í), pečina, skalina,
kleč (-i), grebén; (am Webestuhl, in
der Sägemühle) lopática, zapiralnik;
fig. zapreka, ovira. zadržek, nevarnost.

Klippenbank f. klečevje, kleč (-i).

Klippenküste f. skalovito obrežje.

Klippenreich skalovít, skalnat, skal-
lovnat, pečevnat, pečevit.

Klippisch m. trska, polénovka.

Klippig j. klippenreich.

Klirr interi. ein! cink! evenk!

Klirren žvenketati (-ám u. -éčem),
zvenčáti (-ím), rožljati; zažvenketati,
zazvenčati, zarožljati; (von Fenstern)
sklepetati, ropotati (-ám und -óčem),
rovštati.

Klitsch m. emok, plesk, tlesk.

Kloben m. škripěc, škrpěc; (d. Bött-
cherš) natezalnik, lisica; (d. Voglers)
precep; (bei der Egge) branovlék; (in
der Thürpfösste) bába; (in der Uhr)
klěščice pl.; f. Bündel.

Klobendeichsel f. ójnice pl., ojésa pl.;
(ein Arm) ójnica, ojé (-esa).

Klobensäge f. žágica, razpárnica, ro-
bídnica.

Klopf m. bunk, lop.

Klopse f. klepalo; fig. jemand in die
— bekommen koga v pest dobiti.

Klopfeisen u. nabijač.

Klöpfel m. betěc, klepěc; (in d. Gloče)
kembělj u. kembelj (-na), camelj, žven-
kelj, klač.

Klopfen trkati, klepati, kljukati; trk-
niti, potrkati, poklépati, pokljukati;
(jańst mit d. Hand) trkljati; potrkljati;
(zerklopfen) tolči od. tleči (tolčem), tru-
piti; raztolči; (auf d. Finger) kreniti,
ímpf. kreati; (mit d. Schnabel) kljuvati
(kljujem); (Staub aus etw. —) iztepsi
(-tepem), izpáhati, izprašiti; ímpf. iz-
tépati, izpahovati; jemand — klepati,
búnkati, bíti (bijem), tepsti (tepem);

naklepati, nabúnkati, nabiti, natepstí;
ímpf. naklepávati, nabíjati, natépati;
intr. (vom Herzen) bíti (bijem), tolči
od. tleči (tolčem), utrípati (-am und
utrípljem), plati (poljem).

Klopser m. trkalěc, klepalěc; (Wer-
zeug) klepalo, klepáč, trkalo, tolkáč.

Klopffechter m. rovár, rvár, rovávt,
rován; prepirljivěc, prepiráč.

Klopffechterei f. rovárstvo, rovarija;
prepir, prepirljivost.

Klopfgarn n. utrépana preja.

Klopfhammer m. klepálnik, klepáč,
klepálo.

Klopfhengst m. klepěc, mendravěc.

Klopfholz n. bět (-à), bát, tolkáč,
tolkálnica.

Klopfkäfer m. kukěc, kruhar.

Klöppel m. bět (-à), bát, batič, betěc;
(Spitzen—) kliněc; j. Gločenschwengel.

Klöppeln éipkati, éipke plesti (pletem).

Kloß m. gruča, gruda, gléba, kepa;
(Mehl—) emok, svalěk.

Kloßig emokat, svalkast.

Kloster n. samostan, kloštěr; Kloster-
samostánski, klóšterski.

Klosterbruder m. samostanski brat,
fratěr; redóvnik, meníh.

Klosterdisciplin f. samostanski red
(-a u. -ú).

Klosterfrau f. redóvnica, nuna.

Klostergebäude n. samostán, samo-
stánsko poslopje.

Klostergeistliche m. redóvnik, meníh,
samostaněc.

Klostergelübde n. redóvniška —, me-
niška —, samostanska obljuba oder
zavéza.

Klosterleben n. redóvniško —, samo-
stansko življenje.

Klösterlich samostánski, klošterski;
redovniški, nunski.

Klosterwesen n. samostanstvo, redov-
ništvo, klosterstvo.

Klosterzucht f. j. Klosterdisciplin.

Kloß m. štor, panj, trš, panjáč, pa-
roběk, čok; klada, hlod, krcělj, krlj,
rkělj, trkělj, tepělj; fig. čok, štor,
štorkleč, telebàn; grober — f. Grobian.

Klöhe f. suha hruška.

Klöbenbrot n. krhlják.

Kloßgerinne n. žleb (-a u. -ú).

kložig

— 376 —

Knäuelgras

kložig štorast, robat, grob.

Kluft f. razpoka, razpoklina, poklina,
razselina, špilja, poč (-i), réga, raz-
pórěk; (Erd—) propàd, tokava, vot-
lina, duplína, zijálka, zijati f. pl.,
udrtina.

klüften sich cépiti se, régati, zijati;
régniti, zazijáti, razsesti (-sedem) se.
klüftig razpokěl, razpókan.

Klug razúměn, pámetěn, presóděn,
preudarěn, zvěden, prebrisan, razborít;
(weise) moděr; (vorsichtig) previděn,
opréžěn, pazljiv, opázěn; — mějen
modriti, učiti; zmodriti, spametovati;
ich kann nicht — werden ne morem
uméti (uméjem), ne morem razsoditi.

Klügelei f. modrovánje.

Klügeln modrovati.

Klugheit f. razúmnost, presodnost,
preudarnost, zvědenost, prebrísanost,
razboritost; modrost; (Vorsicht) pre-
vídnost, opréznost, pazljivost; mit —
u. Vorsicht modro in previdno.

Klugheitslehre f. nauk o prevídnem
obnašanji; f. a. Casuistik.

Klügler m. modrováleč, modrijáš.

Kluglich adv. modro, pámetno, previdno, razumno.

Glumpen m. gruda, gruča, képa, gléba,
bolvan.

Klümperig grúdav, grúčav, képast,
glébast, sválkast.

klumpern sich drobiti se, drobljániti
se, v gruče se lomiti.

Glumpfuß m. krúljava noga; (Person)
krúljavěc, šántavěc, šepěc, švedráč.

Klumpfüßig krúljav, šántav, šepav,
šepast, švedrast.

Klunse f. f. Kluft.

Kluppe f. f. Klemme u. Kloben.

Klystier n. dristěv, dristva, klistír.

Klystieren dristviti, klistirati.

Klystiersprihe f. dristlja, štrkalica, klistirka.

Knabe m. dečěk, dečák, fant; dem.
dečič, fantič, fantičěk, otrok; Knaben-
deški, fantovski, otroški, otročji.

Knabenalter n. otročja leta pl., deška
dóba, detínstvo.

knabenhaft otročji, dečárski.

Knabenkraut n. kúkavica, kúkověc,
dišéča mošnica.

Knabenschule f. učílnica od. šola za
dečke, děška učílnica.

Knabenstreich m. dečarija.

Knäblein n. dečěk, otrok, sinčěk, fan-
tič, fantičěk.

Knacken tr. hrúpati (-pljem), hrustati,
grizti (grizem); (mit den Fingern —)
pókati, dléskati; (Nüsse) grizti, tolči
od. tleči (tolčem), treti (terem); intr.
pókati, réskati; prasketáti (-ám und
-éčem), praskljati.

Knackente f. drdravčěk, krépeljica.

Knackmesser n. (nož) sklepěc, nožičevka.

Knacks m. dlesk, resk, pok, lusk.

Knall m. pok, tresk, resk; auf — u.
Fall na vrat na nos, na mah, máhoma;
Knall= pokalni.

Knallbüchse f. (puška) pokalnica.

Knalleffect m. hrup, tresk, tlesk.

Knallen pókati, tréskati; póčiti, pók-
niti, tréskniti; jemand — okániti, pre-
variti.

Knallgas n. pokalni plin.

Knallpräparate pl. pokalne priprave
pl., pokalni preparati. [pókalěc.

Knallpulver n. pokalni prah (-a u. -ů),

Knalluft f. pokalni zrak.

knapp tesěn, ozěk, napét; (karg)
pičěl, trd; adv. tik, tíkoma, stíkoma;
(karg) pičlo; — leben na tesnem od.
trdo živeti; mit —er Noth komaj,
toliko da.

Knappe m. oproda, ščitonósēc; (Verg-
knappe) rudokóp, rudár.

Knappern hrůstati, hrúpati (hrup-
ljem), grizti (grizem).

Knappheit f. tesnota, tesnoba, pičlost;
fig. sila, stiska. [pl.

Knappshaft f. rudokópi pl., rudárji

Knappshaftscasse f. blagájnica od. de-
nárnica rudokópov.

Knappshaftslade f. j. Knappshaftscasse.

Knarre f. škripalo, škrtalo, drdralo.

knarren škrípati (-pljem), škrtati,
škrgati, škrgútati.

knarrend škripav, škripajoč, škrgav.

Knaster m. knastěr.

Knastern f. knistern.

Knäuel m. klobčič, klobko, klobčěk.

knäuelkörmig kloběast, klobkast.

Knäuelgras n. (Dactylis glomerata)
pasja trava.

Knauf

— 377 —

Knoblauchkraut

Knauf m. konica; glavica.

knausig glavát.

Knauser m. skopúh, skopěc, skopín, stiskavěc, stiskávt, umázaněc, škrtavěc.

Knauserei f. skopúštvo, skopárstvo, skoparíja.

knauserisch skop, skoparski, trd, umazan, škrtav.

knausern skopovati, skopáriti, stiskati, krčiti se.

Knebel m. klin, kliněc; spóna; (an d. Kette) norěc.

Knebelbart m. vos, brke pl., rese pl.

knebeln zadrgniti, zatégniti, zvézati (-vežem), porajtljáti; *impf.* zadrgovati, zategovati, zvezovati, vězati.

Knecht m. hlapěc; (Diener) služábnik, sluga; (Sclave) sužěnj, sužnik, rob, tlačan; (Dienstbote überhaupt) posěl; großer — (verächtl.) hlapčón; Dachsen — volár; Pferde — konjár u. j. w.; Stiefel-knecht zajěc.

knechten v hlápčevstvo od. sužnjost pripraviti, — pahniti, podjármiti, zasúžnjiti; intr. hlapčevati, sužnjevati.

knechtisch hlápčevski; sužěnj, robski.

Knechtschaft f. hlápčevstvo; sužnjost, robstvo.

Knechtung f. tláčenje, zatíranje.

Kneif m. (gekrümmtes Messer) krivěc, kosir.

kneifen ščípati (ščípljem); (v. Schuh) žuliti, tiščati (-ím); uščipniti, ožuliti, obtíščati.

Kneipe f. ščipalo, ščipěc; (Schenke) krčma.

Kneipjange f. klešče pl., ščipalnice pl.

kneten gnesti (gnetem), ugnétati, mésiti; ugnéstí, zamésiti, umésiti.

Kneten n. gnetenje.

Kneter m. gnetěc.

Knetesheit n. gnetilo, gnétalo, gnetalnik, mesílo.

Knetrog m. niške pl., neške pl., kadúnje pl.

Knick m. resk, tresk, nalom.

knicken tr. lomiti, lomástiti, mandráti, mencati, teptáti, trgati; ulomiti, pomandrati, pomencati, poteptati, utrgati; intr. skopovati, skopáriti; (schalen) reskniti, treskniti.

Knicker m. j. Knauser.

Knickerei f. j. Knauserei.

Knickerin f. skopúlja, stiskúlja.

knickerisch skop, skoparěn, skoparski, škrtav.

Knicks m. priklon, poklon.

knicksen priklóniti se, poklóniti se; *impf.* priklánjati se.

Knie n. koléno; — beugen poklékniti, priklóniti se; *impf.* poklekovati, priklánjati se.

Knieband n. podvéza, podvéz (-i).

Kniebank f. klečalo.

Kniebeuge f. podkoléněk.

Kniebeugung f. priklon, priklanjanje; klečanje.

Kniefall m. poklékljej; einen — machen poklékniti.

Kniehebel m. koléno (phys.). [nje.

Knieholz n. pritlíkovje, rúševje, cere-Kniekehle f. j. Kniebeuge.

knien klečati (-ím); (einige Zeit hindurch —) preklěčati; (sich fatt —) naklečati se; (sich auf d. Knie niederlassen) poklékniti, priklóniti se; *impf.* poklekovati, poklekati, priklánjati se.

kniend klečěč; adv. klečě, na kolénih.

Knieriemen m. podvéza, podvéz (-í); (d. Schufters) nadkoléněk, kneftra.

Kniescheibe f. pogáčica, šípa, jábelko na kolénu.

Knieschemel m. klečálo, klečálnica.

knietief do kolén; —es Wasser kolénica, voda do kolén segajóča.

Kniff m. ščip, uščip, uščipljej, uščípěk; (Lift) zvijača, lest (-í), prevara.

Knips m. kre, kreljej, brcljej.

knipsen kreati; kreniti.

Knirps m. pritlíkavěc, páperěk, óperěk, otročě (-éta), človeče.

knirschen škripati (škripljem), škripetáti; zaškripati, zaškripetati.

Knirschen n. škripanje, škrip, škripot.

knistern prasketáti (-ám u. -éčem), praskljati, drsketáti, drskljati, reskétáti (-ám u. -éčem); pršati (-ím) (min.); (im Munde) hrústati.

knittern krotovíčiti, grbiti, grbánčiti; skrotovíčiti, zgrbiti, zgrbánčiti.

Knoblauch m. česňej, česňen, luk, česnják; Knoblauch= česnov.

Knoblauchblatt n. čésnovo però (-ésa).

Knoblanchkraut n. česnjáča.

Knoblauchranke

— 378 —

Knotenpunkt

Knoblauchranke f. (Sisymbrium Al-
liaria) česnovka.

Knüchel m. člen, sklep, ud; (Fuß—)
gleženj.

Knochen m. kost (-í); Knochen- kóstni;
(v. Bein) kostén, koščén.

Knochenaßsche f. kóstni pepél, pepél
od kostíj.

Knochenauswuchs m. kóstni izrastěk.

Knochenbeschreibung f. kostopis.

Knochenbrand m. kóstna gnílóba.

Knochenbruch m. zlómljena kost (-í);
kostolóm.

Knochenentzündung f. vnetje od. vne-
tica kosti.

Knochenfett n. mozěg.

Knochengerüst n. okóstje, kostník,
ogródje.

knochenhart trd kakor kost.

Knochenhaus n. kostnica, kostnják.

Knochenkammer f. s. Knochenhaus.

Knochenleim m. kóstni klej.

knochenlos brezkostěn, brez kostíj.

Knochenmann m. koščeněe; fig. smrt
(-i).

Knochenmark n. mozěg. [níca.

Knochenmehl n. kóstna moka, košče-

Knochenenschmerz m. bol (-i) od. bolečina
v kostéh.

Knochensubstanz f., — des Zahnes zbo-
vína.

Knochen system n. okóstje.

Knochenverbindung f. zveza kostíj.

Knochenware f. koščenina, kostenina,
koščeno blagó.

Knochenwerk n. kostí pl., kostje.

knöchern koščén, kostén.

Knödlein n. košćica, kostka.

Knödel m. emok, žlíčar.

Knödelsuppe f. juha s emóki.

Knollen m. kepa, gruča; (am Körper)
bunka, búla, hrga; (an Kräutern) go-
mólj.

Knollengewächs n. gomóljnica.

Knollenkäfer m. sválčék.

Knollig grudast, gručast, kepast;
gomóljast.

Knopf n. gumb; (d. Madel) glavica;
(am Faden) vozěl, vozál; (z. Knöpfen)
zapóněe, kopča; (aus Leinwand) búčica;
(am Degen) hrúška, glavica.

Knopfbinse f. bič, biček; coll. bičje.

knöpfeln zapéti (-pnem), zadrgniti,
zakópčati; *impf.* zapénjati, zadrgovati,
zakopčevati.

knöpfen s. knöpfeln.

Knopffabrik f. gumbárnica.

Knopfloch n. zapona, gúmbnica.

Knopfmacher m. gumbar.

Knopper f. ježica.

Knoppereiche f. ježíčar, šiškar.

Knoppergallwespe f. šiškarica.

Knorpel m. hrustáněe, hrustávěe.

knorpelartig hrustánčast.

Knorpelsisch m. hrústnica.

knorpelig hrustav, hrustánčěn.

Knorpelkirsche f. hrustávka.

Knorpelleim m. hrustánčni klej.

Knorpelsubstanz f. hrustánčevina.

Knorpeltang m. hrustava halúga.

Knorpelthier n. hrustávěe.

Knorren m. čvrž, grča, grlj, hrga;
s. a. Knöchel.

knorricht čvržast, grčast, hrgast.

knorrig čvržat, čvržav, čvrževit,
grčav, grčevit.

Knorrigkeit f. čvržavost, grčavost.

Knospe f. popěk, brst, oko (očésa);
coll. brstje, mladovje, popkovje; dem.
popěk, brstič.

knospen brstéti, v brstje iti (idem
u. grem), popke délati, popke odgán-
jati, pogánjati.

knospenvoll brstnat, brstovit, poln
popkov.

knospicht pópkast, brstast.

knospig brstěn, brstnat, pópkav.

Knoten m. vozěl, vozál; d. — *schürzen*
vozláti, zavozlati, zadrgniti; den —
fösen razvozlati, odvozlati, razvezati
(-vežem); *impf.* razvozlávati, razvezo-
vati; (am Baume) čvrž, grča; (am
Halme) kolénce, koléněe; (Verwickelung)
zaplétěk, zavozljáj, zamótěk; (Schür-
zung, Lösung des dramatischen —s) za-
plétěk, razplétěk.

knoten vozláti.

knotenartig vozlast.

Knotenblume f. (Leucoium vernum)
norica.

Knotenlinie f. črta vozlovka (phys.).

Knotenlösung f. razplétěk, razvozljáj,
razmótěk.

Knotenpunkt m. vozěl, vozál.

Knotenschürzung

— 379 —

Kohlenbrennerei

Knotenschürzung f. zapletěk, zavozlaj, zamotěk. [čavka.

Knotenflock m. gorjáča, robatica, gr-
knöterich m. dresěn, rdésěn, trúskavěc.
knotig vozlat; grčav. robat; kolén-
čav, kolenčast; fig. zaróbljen, neote-
sán, suróv.

Knuff m. dregljej, sunljej.

knüffeln drégati, súvati; drégniti,
súniti.

knuffen j. knüffeln.

knüpfen vezati (vežem), tvezti (tve-
zem); zvézati, spójiti, strniti, pripéti
(-pnem); *impf.* spájati, strinjati, pri-
pénjati; (durch den Knoten verbinden)
vozláti; zvozláti.

Knüppel m. f. Knüttel; fig. f. Kloß.

knurren renčati (-im), grčati (-im);
režati (-im), rohnéti, nergati, godrnjáti,
rentáčiti; krúliti. [vica.]

Knurrhahn m. krulěc, morska lásta-
knurrig rénčav, rohnív, godrnjáv.

Knute f. knuta, bič, korobáč.

Knüttel m. cépěc, drkělj, krepělj (-élja),
krepéljěc, porúngělj, prot, protica,
prékla.

Knüttelholz n. okléstki pl., kléščevje,
vrhovina, vejevje.

Knüttelvers m. skrotovíčeni verz.

Kobalt m. kóbalt; Kobalt- kobaltov.

Kobaltblume f. kóbaltov evet (-a u. -ú).

Kobaltglanz m. kobaltověc.

Kobaltgrün n. kobaltovo zelenilo.

Kobaltmetall n. kovinski kobalt.

Kobaltoryd m. kobaltov okís.

Kobaltvitriol n. kobaltova galica.

Koben m. koliba, kočúra, bezníca;
svinják, kotěc.

Kober m. koš.

Kobold m. škrat, škratěk, škratelj
(-na), škratěc, kápič, malík, malíč;
f. Burzelbaum.

Koch m. kuhar, sokač; n. (Speife) moč-
nik, povárěk; (Auflauf) kípnik, kípne-
něc; — sein kuháriti.

Kochapparat m. kuhalo, varilo.

Kochbuch n. kuharske bukve pl., knjiga
o kúharstvu.

Köchel n. f. Auflauf.

kochen kúhati; (sieden) variti; skú-
hati, zvariti; ein wenig — pokúhati;
(v. Magen) prebáviti, prekúhati; *impf*.

prebávljati, prekuhovati; intr. vreti
(vrem), kipéti; (v. d. Sonne) pripékati.

Kochen n. kuha, kúhanje.

Kochend vroč, vrel; —eš Wasser krop.

Köcher m. tul, tulěc, strelotok.

Kocherei f. kuharija, kuhárjenje.

Kochgeschirr n. kúhinjska posóda; coll.
kúhinjsko posódje.

Köchin f. kúharica; — sein kúhati,
kuharičiti. [kuho.

Kochkessel m. kuhalni kótěl, kótěl za
Kochkunft f. kúharstvo, umételjnost
v kúhanji.

Kochlöffel m. kúhalnica, kuháča.

Kochmaschine f. samovár.

Kochpfanne f. poněv.

Kochsalz n. kúhinjska sol (-í); f. a.
Steinsalz.

Kochschwamm m. užitna goba od. gliva.

Kochtopf m. piskěr, loněc. [kor.]

Kochzucker m. kúhinjski sladór od. slad-

Kochelkörner pl. omóta oder otrov v
ríbjo lov.

Koder m. podbráděk.

Köder m. váda, vaba, vabílo, mamílo,
nastava; (betäubend) omóta, otrov,
trovílo.

ködern vábiti, mámiti; vado nastá-
viti. — natákniti; *impf.* vado nastáv-
ljati. — natíkati.

Kosent m. (n.) kalíž, pivna patóka.

Koffer m. kóvčeg, skrinja, popotna
skrinjica.

Kog m. kij, bàt, bet, nabijáč, pogón.

Kogel m. kópa, holm, homěc, vrh.

Kohl m. kapus, zelje; Winter— oder
Blatt— pravi óhrovt; Reps— ógrščica,
répica; Rüben— répa.

Kohlacker m. kapusišče, zélnik.

Kohle f. ogěl; coll. oglje, oglenje;
(Steinkohle) prémog; glühende —n žr-
jávica, žrjavka, perina; —n brennen
oglje žgati (žgem) od. kúhati, ogláriti;
schwarz wie — črn kakor oglje, črn
kakor žužel; Kohlen- ógelni, obléni.

kohlen oglje žgati (žgem) od. kúhati,
ogláriti. [žrjávico.

Kohlenbecken n. žrjávnica, poněv za

Kohlenbehältnis n. oglenica, oglenják.

Kohlenbrenner m. oglár.

Kohlenbrennerei f. oglárstvo, oglaríja;
oglárnica; — betreiben ogláriti.

["Kohlenbrennerin", "— 380 —", "kolossal", "Kohlenbrennerin f. oglarica.", "Kohlendampf m. ogléni sopár.", "Kohlendiornd n. ogljikov dvokis.", "Kohlenfeuer n. žrjávica, žrjávka, goreče oglje.", "Kohlenfuchs m. r(u)javěc.", "Kohlengrube f. oglénica.", "Kohlenhaus n. f. Kohlenschoppen.", "Kohlenlager n. léga od. ležišče ogle;\nf. Kohlenschoppen.", "Kohlenmeiler m. kópa, ógelnica; (der Platz) kopíšče.", "Kohlenmesser m. oglomérěc.", "Kohlenoryd n. ogljikov okís.", "Kohlenplatz m. kopíšče. [kisél.", "kohlensauer ogljikovokisél, ogelno-", "Kohlensäure f. ogljikova kislina.", "Kohlenschoppen m. oglárnica, ogelnják, oglenják.", "kohlenschwarz črn kakor oglje, črn kakor sáje, črn kakor žužel.", "Kohlenstätte f. kopíšče.", "Kohlenstaub m. ógelní prah (-a u. -ú).", "Kohlenstoff m. ogljik.", "Kohlenstoffgas n. ogljikov plin.", "Kohlenwasserstoff m. ogljikov vodík, oglikovodik.", "Kohlenwerk n. rudnik za óglje, rudnik za prémog.", "Köhler m. oglár.", "Köhlerei f. oglárstvo, oglarija.", "Köhlerhütte f. oglárnica, oglarska koča.", "Köhlerlohn m. oglarina.", "Köhlermeister m. oglárski mojstěr, mojstěr oglár.", "Kohleule f. kápusova sovka.", "Kohlfuchs m. f. Kohlenfuchs.", "Kohlgarten m. zélnik, kúhinjski vrt.", "Kohlholz n. drva (pl.) za óglje.", "Kohlkopf m. zélnata glava.", "Kohlmarkt m. zélni trg, trg za zelenjávo.", "Kohlmeise f. siníca, ulijánka.", "Kohlrabe m. vran, krókar, gavrán, kavran.", "Kohlrübe f. kolerába, podzémljica, serb. broskva.", "Kohlstätte f. f. Kohlenstätte.", "Kohlstengel m. steblo, kocén, kócénj, storž, trs.", "Kohltaube f. grívar.", "Kohlwanze f. zélna steníca.", "Kohlweißling m. kápusov —, zélni belín.", "kokett koketén, ljubohlepén.", "Kokeite f. koketa, milkovnica, ljubohlepnica.", "Koketterie f. koketerija, ljubohlimba, ljubohlepnost, milkovanje.", "kokettieren milkovati.", "Kolben m. bèt (-à), bàt, betíca; (Streit-kolben) buzdován, kij, cep, krepèlj (krepélja); (am Gewehr) kopito, oGLYPH<3>GLYPH<3>GLYPH<3>GLYPH<3>GLYPH<3>GLYPH<3>GLYPH

Köpfenschimmel

— 382 —

Korbmacherware

Köpfenschimmel m. (Mucor Mucédo) glavíčasta plesěn (-i).

köpfen obgláviti, glavo vzeti (vza-mem), ob glavo déti (denem), glavo odsékati; *impf.* ob glavo dévati; (Bäum-chen) prisékati, obsékati; *impf.* pri-sekávati, obsekávati.

Kopffüher m. glavonóžěc.

Kopfgegend f. vzglavje.

Kopfgeld n. f. Kopfsteuer.

Kopfgrillen pl. muhe pl.

Kopfgrind m. kraste (pl.) na glavi.

Kopfhaar n. las (-a u. -ů), vlas; coll. lasjé, vlasjé.

Kopfhänger m. tukěc, potúhneněc, poniglavěc, hinávěc, hliněc, licemerěc.

Kopfhängerrei f. potúhnenost, poniglavost, hinávstvo, hlimba, hlinstvo, licemerstvo.

Kopfhängerin f. potúhnenka, poniglavka, hinavka licemérka.

Kopfhöhle f. votlina lobánje, lobánja. köpfig glavat; in Zusammenfegungen -glav, -glavěn; z. B. vielköpfig mnogoglav, mnogoglavěn.

Kopfkissen n. vzglávje, podzglavje, zglávnik, podzglavna blazína.

Kopflaus f. uš (-í).

kopfleer praznoglav, puhloglav, prazne —, puhle glave.

kopfleidend glavobólén, v glavi bolěn.

kopflos brezglavěn, brez glave; fig. nespámetěn, ábotěn, neúměn.

Kopflose m. brezglavěc; nespametnež, neúmnež, ábotnik.

Kopfnicken n. kímanje z glavo, prikimávanje; priklón, pozdráv.

Kopfniker m. kimalěc, kímalo, kinkalo, prikínkovalěc; (Muskel) kimalka.

Kopfpolster m. vzglavje, podzglávje, zglavnik.

Kopfpuz m. prepléték —, nakit v laséh, vezílo, opletílo. [— iz glave.

Kopfrechnen n. številjenje na pamet, Kopfrechner m., er ist ein guter — dobro iz glave od. na pamet števili.

Kopfring m. svitěk. [saláta.

Kopffalat m. glávnata —, glaváta

Kopfschimmel m. f. Köpfenschimmel.

Kopfschmerz m. glavoból, glavobolje, bolečina v glavi; ich habe —en glava me bolí; an —en leidend bolnogláv.

kopfschüttelnd tresogláv.

Kopfsteuer f. glavarina.

Kopfstück n. glavína, kos (-a u. -ů) pri glavi. [péča.

Kopftuch n. ruta za na glavo; (weiß)

kopfüber adv. vratolómno, vrtoglávo, strmoglavo, na vrat na nos.

kopfunter adv. na glavo, strmoglávo.

Kopfverlehung f. poškódba na glavi.

Kopfweh n. f. Kopfschmerz.

Kopfwunde f. rana na glavi.

Kopfzeug n. naglávje.

Koppe f. vrh, vrhuněc, kópa.

Koppel f. svóra, sóvra, spóna; (eingefriedetes Feld) ográja, ográda, obora; f. Degengehenk.

koppeln spéti (-pnem), skopčati, zvézati (-véžem); *impf.* spénjati, zvezovati; (Feld) ograditi, zagraditi; *impf.* ográjati.

Koppelriemen m. svorni jermen.

koppen kléstiti; okléstiti, obsékati, prisékati; *impf.* okleščevati, obsekovati.

Koralle f. korála; Korallen- korálni.

korallenartig korálast.

Korallenbank f. korališče, korálnik.

Korallenfang m. lov (-í) oder lovitěv korál.

Korallenfischerei f. f. Korallenfang.

Korallenflechte f. mali korálověc.

Koralleninsel f. korálni otok. [rál].

Korallenfischur f. vrvica nanízanih ko-

Korallenstock m. korálnik.

Korallenthier n. korálnica.

Koran m. kóran.

Korb m. koš, košára, pleteníca, pleterka; (aus Weiden) jérbas, canja; (Rücken—) oprtni koš; (Saat—) sejálnica, sěvnik; (Blüten—) cvetni košěk, sestávljeni cvét; Hahn im — jein prvák biti (sem), zvoněc nositi; einen — bekommen odpóved dobiti, *impf.* — dobívati; einen — geben odréči (-rečem), odbíti (-bíjem).

Korbblütter pl. socvétke (socvétek) pl., košárice pl.

Körbchen n. košěk, jérbaščěk, cánjica.

Korbflechter m. košár, pleteníčar, jérbasar.

Korbhändler m. košár.

Korbmacher m. f. Korbflechter.

Korbmacherware f. pletenína.

korbweije

— 383 —

Körper

Korbweise adv. v koših, na koše.

Korbwerk n. pletenina.

Koriander m. korijanděr, korníkověc.
Korinthe f. malo grózdjiče, suho
grózdjiče. [kov.

Kork m. pluta, probka; Kork= prob-
Korkeiche f. plutěc.

Korkholz n. probkovína, plutovina.

Korkfäure f. probkova kislína. [čep.

Korkküpfel m. probkov zamášek, —

Korkzieher m. mačěk za zamáške,
čěpovlečěc.

Korn n. zrno; dem. zrnice; coll. zrnje;
(Getreide) žito, zrnje; (Roggen) rž (-í);
türkisches — türščica, korúza, debeláča;
(am Gewehre) můha; (bei Münzen)
zrno, jedro, čistina; auš — nehmen
na můho vzeti (vzamem), pomériti;
ein Mann vom alten Schrott und —
mož starega kova; Korn= zrnati; žitni;
ržení; korúzni.

Kornacker m. žítno polje, ržíšče.

Kornähre f. klás (-a u. -ú).

Kornblume f. (Centaurea cyanus)
modríca, plavíca.

Kornboden m. žitnica, kašča, hámbar,
sipnica; (Erdreich) svet za rž, svet
za žito.

Kornbrand m. snet, snet (-í), snetljáj.

Kornbrot n. rženi kruh, rženják.

Körnchen n. zrnice; fig. tróhica, mrvica.

Korndieb m. žitokráděc, žitni tat
(-a u. -ú).

Kornelbaum m. (Cornus mascula)
dren, drénověc; wilder — psika, psi-
kovína.

Kornelbirne f. drénovka.

Kornelholz n. drenovina, drenov les;
ein Stod auš — drenováča.

Kornelkirsche f. drenúlja.

Körnen zrniti se. zrnje délati, v zrnje
iti (idem u. grem); uzrniti se, zrnje
storiti, — napráviti.

Körnerfresser m. zrnojéděc, zobalěc;
—in f. zrnojédka, zobálka.

Körnerfrucht f. zruje.

Körnerfutter n. zobál (-í), zobanje.

körnerlos brezzrn, brez zrnu.

körnerreich zrnat, zrnovit, zrnovitěn.

Körnerschichte f. zrnati sklad.

Kornfeld n. f. Kornacker.

Kornfrucht f. žitni plod (-a u. -ú), golče.

Kornfuhre f. voz žita, peljáj žita.

Korngarbe f. snop žita.

Kornhandel m. žitna kupčija, trgovina
z žitom, žitárstvo.

Kornhändler m. žitar, kupčevalěc —,
trgověc z žitom.

Kornhaus n. žitnica; f. a. Kornboden.

Kornhülse f. ržěna pléva.

körnicht zrnast.

körnig zrnat, zrnovít; fig. f. fernig.

Kornjahr n. žitno —, žitoródno léto.

Kornkäfer m. žitni hrošč.

Kornkammer f. žitnica; f a. Korn-
boden.

Kornkaßen m. žitnjak, žitnica, kašča.

Kornland n. žitoródna dežěla.

Kormangel m. pománjkanje —, ne-
dostája žita, sila za žito.

Kornmarkt m. žitni trg.

Kornmehl n. ržena moka.

Kornmotte f. žitni molj.

Kornpreis m. žitna céna, céna žitu.

Kornrade f. kókalj.

kornreich žitěn, žitoróděn.

Kornrüffelkäfer m. črni žužěk.

Kornschabe f. žitni molj.

Kornschaufel f. vévnica; lopáta za žito.

Kornsieb n. rešéto, réta.

Kornspeicher m. žitnica, kašča; f. a.
Kornboden.

Korntrespe f. stóklasa, stóklas.

Kornweihe f. poljska postovka.

Kornwike f. grahor.

Kornwinde f. poljski slák.

Kornwucher m. žitno oderuštvo.

Kornwucherer m. žitni odrtnik, —
oderúh.

Kornwurm m. črni žužěk.

Kornjehent m. žitna desetina, desetina
v žitu.

Kornzins m. žitarína, žitna kazěn
(-í), žitni davěk.

Körper m. teló (-ésa); truplo; (Ober-
körper) život; flüssiger — tekóče telo,
tekočína; fester — trdno telo; tropfbar
flüssiger — kapljivo tekóče telo; auš-
dehnsant flüssiger — raztézno tekoče
telo; flüchtiger — hlapno telo; harter
— trdina; Glas— steklovina; (Ding)
stvar (-í), reč (-í), snov (-í), tvarína;
(Gesellschaft) zbor, skupščina; Körper-
telésni.

Körperbau

— 384 —

köstlich

Körperbau m. život, rást (-í), postáva, stas.

Körperbeschaffenheit f. postáva, život.

Körperchen n. telésce, stvárca.

Körpersfarbe f. polt (-i); bárvenost telés (phys.).

Körperhaar n. dlaka.

Körperinhalt m. prostornína, telesnína, telésna vsebína.

Körperkreislauf m. telésni obtok.

körperlich telésen; snověn; —es Wesen stvar (-í); —e Übung telesna vaja, telovádba; —e Verlebung telésna poškodba, poškódba na telésu.

Körperlichkeit f. telésnost.

Körpermaß n. telesna mera, mera telesníne.

Körperschaft f. zbor, skúpščina, združba, korporacija.

Körperstrafe f. telésna kazén (-i).

Körperwelt f. vidni svét.

Korund m. korúnd.

Körung f. izbor.

Körungscommission f. izbórni návod, izborna komisija.

Körungslicenz f. izborno dopustilo.

Kornphäem prvák, kolovodja, koriféja.

Kornphäus m. f. Kornphäe.

Kosak m. kozák.

Kosten militi se, milkováti se, dobríkati se, ljubkovati, láskati se.

Kosewort n. sladka —, medena beseda, láskavo imé (-na).

kosmetisch lepšalěn, olepševalěn; —es Mittel lepšalo, krasilo.

kosmisch svetověn.

[svetá.

Kosmogonie f. svetotvorje, postaněk

Kosmograph m. svetopisče, kozmograf.

Kosmographie f. svetopis, svetopisje, kozmografija.

kosmographisch svetopisěn, kozmografski.

[gíja.

Kosmologie f. svetoslovje, kozmolo-

Kosmopolit m. svetovlján, kozmopolit.

Kosmopolitismus m. svetovljanstvo, kozmopolitizěm.

Kosmorama n. svetokaz, svetozor, kozmorama.

Kosmos m. vesóljni svet.

Kosmus m. f. Kosmos.

Kost f. hrana, jed (-í), jedilo, jestvilo; bei wem bſt du in der Kost pri kom

imas hrano, pri kom ješ, kam hodis v (na) hrano? er hat freie — ima zastonj hrano; ohne — arbeiten pri deri —, v dero delati.

Kostbar drag, dragocén.

Kostbarkeit f. dragocénost; (kostbares Ding) dragotina, dragotija.

Kosten pl. stroški, troški, potroški; auf meine — na moje stroške, na moj račún, za moj denár; in die —, zu den — verurtheilen obsoditi, da mora plačati stroške, obsoditi na plačanje stroškov.

Kosten tr. (mittelfst d. Geschmackes verſuchen) pokusiti, okusiti, zakusiti, vardejati (-dém u. -denem); *impf. pokusati, okušati, vardevati; nüchtern eine Speife — oteščati se; eine Fleischspeife — omrsiti se; intr. veljati, stati (stannem), po čem biti (sem), kake cene biti; viel — drag —, visoke cene biti (sem); nicht viel — doběr kup biti; was kostet ein Stück po čem je? es wird ihm den Kopf — gre (ide) mu za glavo; viel Mühc sich — lassen veliko si prizadeti (-denem), *impf. — prizadevati; es kostet einen Mühc težko stane človeka; das kostet Mühc to je trudno, tu je treba truda, — dela.

Kostenanschlag m. proračun stroškov.

Kostenaufwand m. potroški, stroški, potrata.

Kostenersatz m. povračilo stroškov.

kostenfrei brez stroškov, zastonj, muhte (Unterfr.); ganz — brez vseh stroškov.

Kostenüberschlag m. f. Kostenanschlag.

Kostenverzeichnis n. troškovnik, izkaz stroškov.

Kostfrau f. hranilka, hranodajalka.

Kostgänger m. hranjenik, prijednik, obedovalěc; er ift mein — pri meni je na hrani.

Kostgeber m. hranilěc, hranodajalěc.

Kostgeberin f. f. Kostfrau.

Kostgeld n. hranarina, plačilo za hrano.

Kosthaus n. hranilišće, obednica.

Kostherr m. f. Kostgeber.

Kostknabe m. hranjeněc, rejeněc.

köstlich slastěn, preslastěn, predoběr; (kostbar) dragocen, predrag; (herrlich) prekrasěn, prelep.

Köstlichkeit

— 385 —

Kralle

Köstlichkeit f. slastnost, preslastnost; dragocenost; prekrasnost.

Kostmädchen n. hránjenka, rejenka.

Kostfamilig drag, predrag; potraten.

Kostfamiligkeit f. dragost, dragota; potratenstot.

[ljivč.

Kostverächter m. izbirčni človek, koč-
Koth m. (auf Straßen) blato, kal (-a),
grez (-i), (bei Gutšm.) klat, brozga;
(thierische Excremente) govno, lajno,
gnoj, (euphem.) blato; Hundz— pasjek,
Vogel— ptičjek, Schafs— ovčjek, Zie-
gen— kozjek, Kuh— kravjek, Men-
schen— človečjek n. f. w. mittelst der
Bildungsjilbe -jek.

Kothstiege f. gnojna muha, gnojulja.

kothig blaten, flatnat; — machen
blatiti, brazdati; oblatiti, zablatiti,
obrazdati, zabrazdati.

Kothlache f. luža, kaluža, mlakuža,
plodra, mozga.

Kothlachenwasser n. kalužnica, mla-
kužnica.

Koke f. plahta, gunj.

közen j. speien.

Koženmacher m. plahtar, gunjár.

Krabbef. rakovica.

krabbeln kobacati, gomaziti, koma-
riti, plaziti se.

Krach m. pok, tresk, prask, prasköt,
resk, tlesk, hrest.

krach interi. resk! pok!

krachen intr. pokati, treskati, praske-
tati (-kečem), hreščati (-im), reskati,
tleskati; pokniti, počiti, tresniti, resk-
niti; tr. krehati, hrustati; krehniti.

Krachen n. poknjava, treskanje, pras-
ketanje.

krachend pokajoč, treskajoč, pokalen.

krächzen krokati, krakati; (v. Men-
schen) krecati, krehati, hripati (-pljem).

krächzend hripav, krehav.

Kraft f. moč (-i), vek; (körperliche —)
moč (-i), sila, krepost, snaga, jakost;
Expanstiv— razpenjavost; Schwer—
težnost; Widerstands— uporna sila;
Wurf— metna sila; (Geltung) veljava;
in — treten veljavo zadobiti; aus allen
Kräften na vso moč; aus eigener —
samotež; alle — anwenden na vso moč
si prizadeti (-denem), vse žile napeti
(-pnem).

kraft adv. po, vsled.

Kraftabnahme f. slabenje, oslabevanje,
slabljenje, pešanje.

Kraftanstrengung f. napór, prizadetje
na vso moč.

Kraftausdruck m. krepka beseda, krepki
rek, jedernati izrek. [sil.

Kräftenparallelogramm n. vzporednik

Kraftfülle f. krepkost, krepkoba, pol-
nomočje.

kräftig močen, krepček, jak, silen, čil
(ausgeraftet); (nährend) redilen, krep-
čalen, krepilen; — es Wort krepka —,
jedernata —, tehtna beseda.

kräftigen krepiti, krepčati, jačiti;
okrepiti, okrepčati, ojačiti, utrditi,
potrditi; impf. pokrepčevati, ojačevati,
utrjevati, potrjevati. [valen.

kräftigend krepilën, krepčalën, utrje-
Kraftigkeit f. močnost, krepkost,
čvrstost, trdnost.

kraftlos slab, slabotën, malovečën,
nevečën, nezmožën, mlahav, onemogel;
(Vertrag) neveljavën; — machen sla-
biti; oslabiti; — werden slabeti; osla-
beti; onemoči (-morem), omagati.

Kraftlosigkeit f. slabost, slabota, one-
moglost, mlahavost, malovečnost; (d.
Vertrages) neveljavnost.

Kraftmehl n. čila moka, prva moka.

Kraftmesser m. silomér.

Kraftspruch m. krepka beseda, jeder-
nati izrek.

Kraftsuppe f. močna —, krepka juha.

Kraftwurz f. (Tussilago farfara)
lapůh.

Kragen m. ovratnik, vratnik; (Hałs)
vrat (-a u. -ú); beim — nehmen za
vrat zgrabiti od. popasti (-padem); es
kostet ihm den — za glavo mu gre.

Krähe f. vrana; Krähen= vranji.

krähen kikirikati, peti (pojem); za-
kikirikati, zapeti.

Krähenfuß m. vranja noga.

Krähengeschrei n. krakanje, kvakanje.

Krähn m. skripčč, samotežnik, žrjav.

Krake f. hobotnica, osmonožčč.

Krakeel m. prepir, svada, spor.

Krakeeler m. prepirljivčč, svadljivčč.

Krall m. praska, prasljej, oprasljej.

Kralle f. krempelj; dem. krempeljčč,
krempeljčček.

25

krallig

— 386 —

Kränzchen

krallen prasniti, oprasniti; *impf.*
praskati.

krallig krempljat, krempljast.

Kram *m.* kupčija na drobno, kramarija; (Ware) blago, roba, krama; (Sache) reč (-í); das taugt nicht in meinen — to ni za-me, to mi ni po godi.

Krambude *f.* štacuna, kramarnica.

kramen tržiti, kramariti, drobnjavo
prodajati; (herum—) stikati, preme-
tovati, premetávati.

Krämer *m.* kramar, štacunár, tržár.

Krämerei *f.* kramarija, tržarija, kupčija na drobno; — betreiben tržiti, kramariti.

Krämergewicht *n.* kramarska utež (-i),
trgovska —. [roba.

Krämergut *n.* kramarska —, tržarska

Krämerwage *f.* kramarska —, trgovska tehtnica.

Kramladen *m.* j. Krambude.

Krammetsvogel *m.* brinovka, borovnjak, smolnica, drščica.

Krampe *f.* (b. Schlosser) spona, skoba;
(am Buche) zapona; (Pice) kramp, ce-
pín, pikón.

Krämpe *f.* (des Hutes) okrajčec, krajevi *pl.*, ostrešek, streha.

Krämpel *f.* greben, mikalnik, gredaše,
greděše *pl.*

krämpeln grebenati, mikati, gredašiti.

Krampf *m.* krč: er hat den — krča
ga lomi, — grudi, — vije. [nogi.

Krampsfader *f.* krtica, zabrekla žila na
krampshaft krčevit.

krämpfig krčen, krču podvržen.

Krampsmittel *n.* zdravilo zoper krč.

krampsstillend protikrčen, proti krču.

Kranich *m.* žrjav, žrjal, gruh; Kra-
nich= žrjavov, žrjalski.

kranichfarbig žrjalast.

krank bolěn, bolán, betežen; — sein
bolan biti (sem), bolehati, bolovati;
— werden oboleti, zboleti; — dar-
niederliegen bolan ležati (-ím); sich —
lachen smeha počiti.

Kranke *m.* bolnik, bolestnik; *f.* bolnica, bolestnica.

Kränkelei *f.* bolehanje, bolehavost,
neubogljenost.

kränkeln bolehati, bolehovati, bolehnen biti (sem).

kränkelnd bolehěn, bolehav, betežen,
neubogljen.

kränken žaliti, žalostiti; (an d. Echre)
razžaliti; (Nachtheil zufügen) kratiti,
krivico delati; prikratiti, prikrajšati;
*impf.* prikrajševati; das kränkt mich to
me boli, — peče, — žalosti, — bode.

kraaken bolan biti (sem), bolovati,
bolehati.

Krankenanstalt *f.* bólnica, bólnišnica.

Krankenbericht *m.* zdravniško poročilo,
poročilo o bolnikih.

Krankenbesuch *m.* obisk bolnika, obiskovanje bolnikov.

Krankenbett *n.* bolnikova postelj (-i),
bolniška postelj.

Krankenhaus *n.* j. Krankenanstalt.

Krankenkost *f.* bólniška hrana.

Krankenlager *n.* j. Krankenbett; nach
kurzem — po kratki bolezni.

Krankenpflege *f.* strežba —, postrežba
bolnikom, vardevanje bolnikov.

Krankenverpflegskosten *pl.* stroški za
preskrbovanje bolnikov.

Krankenwärter *m.* bólniški strežnik;
—in *f.* bólniška strežnica.

Krankenzahl *f.* število bolnikov.

Krankenzimmer *n.* bólniška soba.

Krankhaft *adi.* bolestěn; *adv.* bolestno.

Krankheit *f.* bolezën (-i), beteg; an-
steckende — kužna od. nalezljiva bole-
zën; in eine — fallen oboleti, zboleti;
von einer — geneßen ozdraveti, ozdra-
viti se.

Krankheitskosten *pl.* stroški o bolezni.

Krankheitsstoff *m.* bolivo, hudina.

Kränkler *m.* bolchavěc, betežnik; —in
*f.* bolehavka, betežnica. [Ijen.

kränklid bolehěn, bolehav, neubog-

Kranklichkeit *f.* bolehnost, bolehavost,
betežnost.

Kränkling *m.* j. Kränkler.

Kranksein *n.* bolezën (-i), bolovanje.

Kränkung *f.* žalitěv, razžalitěv, ser-
bofr. uvreda.

Kranz *m.* veněc; dem. venček; (um
d. Mühlt.) obód; (am Rad) platiše;
(Sammlung) zbirka; ein — von Mäd-
chen družba (kolo) deklie.

Kranzarterie *f.* venčasta odvodnica.

Kränzchen *n.* venček; fig. večerna za-
bava, plesni venček.

Kranzeljungfer

— 387 —

Kräutlein

Kranzeljungfer f. družica, svatrvica;
— sein družičevati.

kränjen venčati; ovenčati.

kranzförmig venčast.

Kranzträger m. vencenosče.

Krapfen m. krap.

Krapp m. brošč, broč; Krapp= broščev.

Krappe pl. broščnice pl.

[čica.

Krapproth n. bročnina, broščeva rde.

Krappshampfe f. stopa za broč.

Krappwurzel f. broščeva korenina.

Krater m. žrelo —, bljuvalnik ognjenika, žekno —.

Kraßbeere f. f. Brombeere.

Kraßdistel f. škrbinče, ščet (-i), divja ščetica.

Krahe f. strgulja, strgača.

Krähe f. garje pl., srab, svrab, hraste, ruše pl.; (im Bergb.) drobir, opilki pl., ostržki pl., ostružki pl., ostružina, melina.

Kraheisen n. strgalo, strgulja, drgulja.

krahen tr. praskati, čohati, drgati, drapati, čehljati; prasniti, oprasniti, odrgniti; (mit d. Feder) praskati, škrabati; sich — gárati se; (mit d. Eisen) strgati; Wölle — f. krämpeln; intr. (juden) srbeti, ščemeti.

Kräzer m. praskalče, strgar, strgalče; (faurer Wein) čviček, praskalče; (Werzeug) strgalo, strgalnik, strgáč.

Kraßfuß m. poklon s popraskom z nogo; einen — machen pokloniti se poprasnivši z nogo.

krätig garjev, hrastav, srabljiv, rúšav.

Krähige m. garjevče, srabljivče; f. garjevka, srabljivka.

Kräzigkeit f. srabljivost.

Krähmilbe f. srbče.

Krähsalbe f. mazilo za garje.

krauen, krabbeln praskljati, ševeljati.

kraus kodrast, kodrav; (zerzaußt) kuštrast. kuštrav, razmrščen; (geſaßtet) nabran, gubav. [bradče.

Krausbart m. kodrava brada; kodro-

Krause f. kodravost; koděr.

Kräusel f. Kreisel; (Halškrause) serbokroat. nabornica.

Kräuselbeere f. f. Preiselbeere.

Kräuseleisen n. kodrilo, kodercilo.

kräuseln kodrati, kodriti, svedriti, koderciti.

Kräuseminje f. konjska meta.

krausen f. kräuseln.

Kräusha Nr. kodrasti lasje, kodri.

Kraushaarig kodrast, kodrolás.

Krauskopf m. kodrasta glava; (Person) kodrež, kodrolasč, kuštravče, kušter.

Krauslocke f. koděr, kodrica.

Krauslockig kodrast, kodrav.

Kraut n. zel (-i), zelišče, bil (-i), bilina, trava; (Grünzeug) zelenje, zelenjava, zelenina; (Kohl) kapus, zelje; (b. Rüben) repno perje, nat (-i), natje, repnica, ščavje; (b. Kartoffeln) krompirjevica, krompirjevka; (Blätter der Gewächse) nat (-i).

Krautacker m. zelnik, zelnjak, kapusíše.

Krautbeet n. greda —, leha za zelje.

Krautblatt n. zelnato —, kapusno pero (peresa); coll. zelnato —, kapusno perje, lepenje.

Kräutchen n. zelka, travica, bilka.

Kräuter= zeliščni, rastlinski.

Kräuterabfud m. zeliščni odvarěk.

Kräuterarznei f. zeliščno zdravilo.

Kräuterauszug m. zeliščni izvleček.

Kräuterbuch n. rastlinska knjiga, rastlinstvo.

Kräutergarten m. zelinjak.

Kräuterhandel m. kupčija z zelišči, zeliščna kupčija.

Kräuterhändler m. kupčevalče z zelišči, zeliščar.

Kräuterich n. ščavje, nat (-i).

kräuterig zelnat, travnat.

Kräuterkenner m. poznavatelj rastlin, rastlinoslovče.

Kräutermarkt m. zeliščni trg, zelni trg.

kräuterreich zeliščnat, travnat.

Kräuterreich n. rastlinstvo, rastlinje.

Kräutersaft m. zeliščni sok. [juha.

Kräutersuppe f. zeliščnica, zeliščna

Kräuterweib n. zeliščarica, travarica.

Krautfeld n. zelnik, kapusiše.

Kräutgarten m. zelinjak, zelnik.

Kräuthaupt n. zelnata —, kapusna glava.

Kräuthobel m. noži pl.

Kräutjunker m. kmečki žlahtnik.

Kräutkopf m. f. Kräuthaupt.

Kräutlein n. f. Kräutchen.

25 *

Krautmarkt

— 388 —

Kreislauf

Krautmarkt m. f. Kräutermarkt.

Krautpflanze f. zelnata sajenka, ka-
pusova sajenica.

Krautraupe f. zelnata gosenica.

Krautstengel m. trs, kocén; coll. ste-
belčje.

Kraustrunk m. štor, kocén.

Krautwasser n. zelnica, kapusnica.

Krawall m. kramola, šunder; vstaja,
punt.

Krare f. krošnja.

Krarenmann m. krošnjar.

Krebs m. rak; Stein — koščák; Bach=
krebs mehkuž; mierender — lilěk,
olilěk; (Geschwür) rak; Krebs= rakov,
račji.

krebsartig rakast, raku podoběn.

Krebsauge n. rakovo —, račje oko.

Krebschen n. račič, rače (-ta), rakěc.

krebsen rake loviti.

Krebsfang m. lov na rake, rakolóv,
račja lov (-í).

Krebsfänger m. rakolověc.

Krebsgang m. rakov hod, rakova hoja,
račji hod; den — gehen rakovo pot
iti (idem u. grem), ritinski iti.

Krebsgeschwür n. rak.

krebsreich rakovit, rakovitěn.

Krebsreuse f. rakova vrša.

Krebschaden m. f. Krebsgeischwür.

Krebschale f. rakova luščina, — lu-
pina, koš.

Krebschere f. ščipalnice pl., rakove
klešče pl.; sing. ščipalnica.

Krebspinne f. rákasti pajěk.

Krebsweibchen n. rákovka, rakovica.

Kreide f. kreda.

Kreideformation f. kredna tvorina.

kreiden kredati, kridati; okredati,
nakredati.

kreidenartig kredast. [nica].

Kreidenerde f. kredna prst (-í), kred-
Kreidenstift m. krednik.

kreidenweiß bel kakor kreda.

Kreidenzeichnung f. naris s kredo,
kredopis.

kreidicht kredast.

kreidig, freidereich krednat, kredovit.

Kreis m. krog; kolo (kolesa), kolobar,
obod (obvod); (— eines Kronlandes)
okrožje, kresija; (Umkreis) okoliš, oko-
lica, okolišče; (Gesellschaft) družba,

društvo, druščina, sreda; (Bereich) pod-
ročje; einen — um jemdn schließen
obstopiti koga; Kreis= okrožni, kre-
sijski; (rund) okrogli. [ment.

Kreisabschnitt m. krogov odsek, seg-
Kreisabschnittswinkel m. kot krogo-
vega odseka.

Kreisamt n. okrožni urad, kresija;
Kreisamts= kresijski, okrožnega urada.

Kreisamitmann m. okrožni —, kresij-
ski glavár.

Kreisarzt m. okrožni —, kresijski
zdravnik.

Kreisauschnitt m. krogov izsek, sektor.

Kreisbeamte m. okrožni uradnik.

Kreisbewegung f. krožno gibanje, vr-
tenje v krogu.

Kreisbogen m. lok (krogov).

kreischen intr. vriščáti (-ím), evrčati
(-ím), kričati (-ím); tr. evreti; oevreti.

kreischend vriščeč, vriščav.

Kreischer m. vriščalěc, vriščalo.

Kreisel m. vrtalka, volk, brla, brček,
brnik, brnklica.

kreiselförmig vrtalkast.

kreiseln vrteti se, sukati (sučem) se.

Kreiselschnecke f. sračica.

Kreiselspiel n. igra z volkom oder z
brnklico.

Kreiselwind m. vrtiněc.

kreisen intr. krožiti, v krogu iti (idem
u. grem); (sich drehen) vrteti se, sukati
(sučem) se; (v. Beder) okoli od. od roke
do roke iti; in den Adern — po žilah
teći, — se pretakati; (weidm.) obiti —,
impf. obhajati gozd; tr. krožiti; okro-
žiti; (mont.) drobiti; zdrobiti.

Kreisfläche f. krožnina.

kreisförmig krogast, okrogěl, okrog-
last, oběl.

Kreisgebiet n. okoliš okrožja.

Kreisgemeinde f. okrožna od. kresij-
ska občina.

Kreisgericht n. okrožno od. kresijsko
sodišče.

Kreisgerichtspräsident m. predsednik
okrožnega sodišča.

Kreisgerichtsrath m. svétnik —, sveto-
valěc okrožnega sodišča.

Kreishauptmann m. okrožni od. kre-
sijski glavár. [tók.

Kreislauf m. krožni tok, krožitěv, ob-

Kreuzzug

— 390 —

Kriegsgott

Kreuzzug m. križarska vojska, križanska —.

Kribbeln gomezéti, gomaziti, gomizljati, mrgoleti, gomoleti.

Kribbeln n. gomezenje, gomizljanje, mrgolenje.

Kriechen lezti, laziti, plaziti se; (schmeidchen) prilizovati se, sladkati se, hliniti se, dobrikati se, sliniti se; (auf vieren —) komarati; (aus dem Ei —) izleći (-ležem) se, izvaliti se; zum Kreuze — podvreći (-vržem) se, udati se.

Kriechend lezóć, lazéč; fig. prihuljen, priliznen, prilizljiv; —e Thiere pl. go-lazën (-i), laznina, lazečina. [krža.

Kriechente f. krehelj, krehljec; serbofr.

Kriecher m. prilizovalčc, prihuljenč, lizůn.

Kriecherei f. prilizovanje, prilizljivost.

Kriecherin f. prilizovalka, prihuljenka.

Kriecherisch prilizovalën, prilizljiv, priliznen.

Krieg m. vojska, vojna; (Kampf) boj, bitka, bitva; es entstand ein — vojska se je vnela; — führen vojskovati se; in den — ziehen v vojsko —, v (na) boj iti (idem u. grem); fig. prepir, razpor.

Kriegen tr. doseči (-sežem), dobiti (dobim, dobodem, dobóm), zadobiti; impf. dosegati, dobivati; (erháschen) uloviti, ujeti (-jamem); intr. (Krieg führen) vojskovati se, bojevati se, boriti se; klati (koljem) se.

Krieger m. vojsćák, voják, vojnik; (Kämpfer) bojnik, bojevalčc, borilčc; Krieger= vojaški, vojniški.

Kriegerisch bojën, bojevalën; (kriegs-luftig) bojevit, bojaželjen; vojaški; —es Aussehen junaška podoba.

Kriegermäßig vojaški, vojniški.

Kriegerstand m. vojaštvo, vojništvo, vojaški stan.

Kriegsführend vojskujóć, vojskovalën.

Kriegs= vojskni, bojni, vojni, vojinski; (Krieger=) vojaški, vojniški, borilski.

Kriegsangelegenheit f. vojskna —, vojna zadeva od. reč (-i).

Kriegsanstalten pl. vojne priprave, pri-prave k boju od. za vojsko.

Kriegsart f. način vojskovanja.

Kriegsartikel m. vojni članček.

Kriegsaufgebot n. vojni poziv, poklie na vojsko.

Kriegsbedarf m. vojna —. vojskna potrebsčina.

Kriegsbereitschaft f. vojna priprava, priprava za boj. [gajnica.

Kriegsaffe f. vojna denárnica, — bla-

Kriegscommiffär m. vojni komisar, — poverjenik.

Kriegscommiffariat n. vojno poverjeništvo, vojno komisarstvo.

Kriegsdienst m. vojaška služba, vojna —, vojaščina.

Kriegsentʃächigung f. vojna odškodnina, odškodba za vojsko.

Kriegserklärung f. napóved (-i) vojske, vojna napoved.

Kriegseröffnung f. začetěk vojske.

Kriegsfach n. vojna —, vojskna stroka; vojaštvo.

Kriegsfachel f. vojni plamen; vojska.

Kriegsfall m. vojni slučaj; im —e ko bi se vojska vnela, ko bi vojna nastala.

Kriegsflotte f. vojno brodovje, mornarica; vojaške ladije pl.

Kriegsfuß m. vojni stan, vojna priprava; auf den — sezen za vojsko —, na boj pripraviti. [šega.

Kriegsgebrauch m. vojni običaj, vojskna

Kriegsgebühr f. vojna plača.

Kriegsgefährte m. sovojnik, sobojnik, vojni tovariš.

Kriegsgefangene m. vojni ujetnik, — zajetnik.

Kriegsgefangenschaft f. vojno ujetje, — zajetje.

Kriegsgenoss m. f. Kriegsgefährte.

Kriegsgepäck n. vojna —, vojaška prtljaga.

Kriegsgeräth n. vojna roba, vojaška priprava. [sodišče.

Kriegsgericht n. vojna sodba; vojno

Kriegsgefang m. vojna —, vojaška pesën (-i), vojno —, junaško petje, serbofr. davorija.

Kriegsgeschrei n. bojni krik od. krič, bojno vpitje. [stava.

Kriegsfeß n. vojni zakon, vojna po-

Kriegsgetümmel n. bojni hrup, vojskni hrum. [naška.

Kriegsglück n. vojna sreča, sreča ju-

Kriegsgott m. vojni bog.

Kriegshafen

— 391 —

kritisch

Kriegshafen m. vojno pristaniše, vojna luka.

Kriegshause m. vojno —, vojskno krdelo, vojna truma. [voj.

Kriegsheer n. vojska, armada, vojna,

Kriegsheld m. junák, vitez.

Kriegshilfe f. vojna pomoč (-i), pomoč v vojski.

Kriegsjahr n. vojno leto, leto vojske.

Kriegskanzei f. vojna pisarna.

Kriegskosten pl. vojni oder vojskni stroški pl.

Kriegskundig zveden —, vešč v vojski.

Kriegskunft f. vojna umetnost, vojskna veda.

Kriegslärm m. vojni hrup.

Kriegsleben n. vojno življenje, življenje v vojski. [niki.

Kriegsleute pl. vojščaki, vojaki, voj-

Kriegslied n. bojna pesën (-i), davorija.

Kriegs lift f. vojna zvijača, — lěst (-i).

Kriegsliſte f. vojni innenik, imenik vojakov.

Kriegslaſt f. bojaželjnost, bojahlenost, ratobornost.

Kriegslaſtig bojaželjen, bojahlepën.

Kriegsmacht f. vojna sila, — moč (-i); vojska.

Kriegsmann m. voják, vojščák, vojník.

Kriegsmannschaft f. vojno moštvo, vojska, vojščaki.

Kriegsmarine f. vojno mornarstvo, vojinsko pomorstvo, mornarica.

Kriegsminister m. vojni ministër, minister vojaških zadev.

Kriegsministerium n. vojno ministerstvo, ministerstvo vojaških zadev.

Kriegsoperation f. vojno podjetje, — podvzetje, — početje, vojskovanje.

Kriegsordnung f. bojni red.

Kriegspflicht f. vojna dolžnost, dolžnost vojaške službe.

Kriegspflichtig vojni dolžnosti podvržen, vojaščini podvržen.

Kriegsrath m. vojni —, vojaški zbor; vojno posvetovanje; (Person) vojni světnik, — svetovalěc. [zakon.

Kriegsrecht n. vojno pravo; vojaški

Kriegsrechtlich vojnopravěn, po vojaških postavah.

Kriegsruhm m. vojna —, junaška slava.

Kriegssatt vojske sit.

Kriegsschaden m. vojna skoda, škoda po vojski.

Kriegsschar f. vojna četa, vojaška truma. [rišče.

Kriegsschauplatz m. bojišče, bojno to-

Kriegsschiff n. vojni brod, vojna ladija.

Kriegspiel n. junaška igra.

Kriegsstand m. vojna država.

Kriegsland m. vojaštvo, vojništvo, vojaščina, vojaški stan.

Kriegssteuer f. vojni davěk, vojsknina.

Kriegsübung f. vojna vaja, vojaška vaja.

Kriegsunfall m. vojna nezgoda.

Kriegsunruhen pl. vojni nemir.

Kriegsverwaltung f. vojna uprava.

Kriegsvolk n. vojska, vojščaki pl.

Kriegswaffe f. bojno orožje.

Kriegsweßen n. vojaštvo, vojništvo.

Kriegszeit f. vojni čas; zur — o vojnem času, o vojski, o času vojske.

Kriegszucht f. vojni —, vojaški red.

Kriegszug m. vojna.

Kriegszulage f. vojinska naklada, vojni doplatěk. [stanje.

Kriegsstand m. vojno —, vojskno

Krinoline f. krinolina.

Krippe f. jasli pl. f.; dem. jaslice pl.; (Trog) korito, žleb, načke pl.; (Flechtwerk) plot (-a u. -ú), pregraja.

Krippen graditi; zagraditi; impf. zagrajati.

Kripplein n. jaslice pl.

Krise, Krisis f. prevrat, razsodni čas.

Krispekraut n. kobulica.

Krispeln krispati.

Kriſt m. f. Chriſt.

Kriſtall m. f. Kriſtall.

Kriterium n. sodilo; beleg.

Kriticität f. razsodnost, presodnost, kritičnost.

Kritik f. razsodba; (Recension) ocena, presoja, pretres, kritika.

Kritikafter m. presojáč, rešetalěc, kritikastěr.

Kritiker m. razsojevalěc, presojevalěc pretresovalěc, kritik.

Kritisch razsoděn, razsojevalěn, presojevalěn, kritičěn; (entscheidend) odločěn, odločilěn; (gefährlich) nevarěn, opasěn.

kritisieren

— 392 —

krummfüßig

kritisieren presoditi, razsoditi, pre-
tresti, prerešetati; *impf.* presojati, pre-
sojevati, razsojevati, pretresati, re-
šetati.

Krittelei f. rešetanje.

Kritteln rešetati; grajati.

Krittler m. rešetalēc, pretresāc; gra-
jalēc.
[rija.

Krithelei f. čečkanje, čečkarija, črčka-
kriheln čečkati, črčkati.

Križler m. čečkalēc, črčkalēc.

Krokodil n. krokodil; Krokodils= kro-
kodilov.

Krokodilsth्रänen pl. hinavske —, go-
ljufive solze pl., mačkine solze.

krollen čivkati.

Kron- kronski.

Krone f. krona, veněc; (d. Baumes)
vrh, obrša; der Baum mit schöner
— košato drevo; (am Huf) veněc, svitěk;
sich der — bemächtigen polastiti se
vlade, — krone, — prestola, osvojiti
si vlado, — krono, — prestol.

krönen kronati, venčati; ovenčati;
gekröntes Haupt kronana —, venčana
glava; eine Preisschrift — nagraditi
delo, — spis.

kronenartig kronast, venčast.

Kronenbein n. venčna kost (-í).

Kronenblume f. venčasti cvet.

Kronenträger m. krononosēc, venča-
nēc, venčana glava.

Kronerbe m. kronski dedič, prestolo-
naslednik, krononaslednik.

Kronfeldherr m. kronski vojvoda.

Krongut n. kronska imovina, kron-
sko blago.
[čuváj.

Kronhüter m. varuh krone, kronski

Kronland n. kronovina.

Kronleuchter m. lestenēc, svetilnik.

Kronnaht f. venčasti šev.

Kronprinž m. kaiserlicher cesarjevič na-
slednik; föniglicher — kraljevič na-
slednik.
[kolo.

Kronrad n. prelično kolo (-esa), palčno
Kronsdahmeister m. kronski blagajnik.

Kronthaler m. križávěc, križevača, kri-
žasti tolar; (hálber) zlat.

Krönung f. kronanje, venčanje.

Krönungsfest n. svečanost venčanja.

Krönungstag m. dan venčanja.

Kronwicke f. šmarna detelja.

Kropf m. golša, guša, brahor; (d. Vö-
gel) golžún, pitan.

Kröpfchen n. gušica, brahorěc, gol-
žuněc.

Kropfgans f. nesit, nenasit, véliki
pelikan.

Kropſig gušav, brahorast.

Kropſige m. gušavěc; f. gušavka.

Kropfmittel n. pomočk zoper golšo,
— brahor.

Kropſaube f. gušasti golób.

Krüte f. krastača, krastavica, krapa-
vica, krohovnica, krota; (Krankheit)
žaba, žabica.

Krötenstein m. žabji kamen.

Krötenteich m. žabnjak, žabja luža.

Krücke f. bergla, berla, opernica;
dem. berglica; Djen— greblja, krevlja;
dem. grebljica, krevljica.

krücken o bergli (berglah) hoditi.

Krug m. vrč, ročka; dem. vrčěk, vrčič,
ročkica; (Schene) krčma; der — geht
so lange zum Brunnen, bis er bricht
vsaka reč le nekaj časa trpi.

krugförmig vrčast.

Krümchen n. drobtinica, mrvica, drob-
ljanče, troha, trošica.

Krume f. sredica, meča; (zerbröckelte)
drobtina, mrva.

krümelig drobljiv, mrvljiv, trošen.

krümmel drobiti, drobljati, mrviti,
trošiti; razdróbiti, razmrviti.

Krumm kriv; (låhm) kruljev, šantav,
plantav, hrom; — biegen skriviti, za-
kriviti; — gehen šantati, plantati,
hramati; — werden skriviti se; —
Linie kriva črta; — schließen skolenčiti.

krummbeinig krivonóg, švedrast,
šantav.

Krummdarm m. vito črevo (-esa).

Krümme f. krivina, krivost, sločina.

krümmen kriviti, ključiti; skriviti,
sključiti, zviti (-vijem); *impf.* sklju-
čevati, zvijati; der Rücken krümmt sich
hrbět se krivi, — ključi, — grbi; sich
— viti (vijem) se, vijugati se, previ-
jati se, zvijati se; prelekniti se, ulek-
niti se.

krummflächig krivoplósk.

Krummfuß m. krivonožee, šantalēc,
švedra, šveděr, krevljač.
[tav.

krummfüßig krivonóg, švedrast, šan-

krummgehört

— 393 —

Küchenschabe

krummgehört vitoróg, zvitoróg, krivoróg.

krummgeschnabelt krivokljún.

Krummhals m. krivi vrat; (v. Men-
schen) krivovratěc.

krummhalsig krivovrát.

Krummheber m. zavita natéga.

Krummholz n. rušje, ruševina, pritli-
kovje, cretje.

Krummholzbaum m., —kieser f. ruša,
ruševěc.

Krummholzöl n. ruševo olje.

krummhörnig J. frummgehört.

krummköpfig vitogláv; krivogláv.

krummlinig krivočrtěn.

Krummesser n. krivěc.

Krummnase f. krivi nos; (Persson)
krivonós, krivonosée, kljukonosée.

Krummschnabel m. krivokljun, krivo-
kljuněc.

krummschnabelig krivokljún, krivo-
kljunast.

Krummstab m. kljukasta —, pastirska
palica; (Bischofssstab) škofova palica.

Krummstroh n. slama zmetanica.

Krümmung f. zakrivljenje, zavijanje,
krivina, krivotina; (d. Flusses, d. Straße)
zavój, zaviněk.

Kruummweg m. krivi pot.

krummwendig krivotěn.

Krüppel m. pokveka, pohabljeněc, na-
kázěn človek; kruljevěc, hromák, sklju-
čeněc; (Zwerg) pritlikavěc.

krüppelhaft pokvečen, pohabljen, po-
lomljen; kruljev, hromast, sključen.

Krüppelhaftigkeit f. hromost, hromota,
pohabljenost.

krüppeln pokvečiti, pohabiti, ohro-
miti, pokaziti.

Kruipel m. J. Knorpel.

Kruste f. skorja, kora, škrlúp, škra-
lúp; (einer Wunde) krasta; mit einer
— sich überziehen oskorjiti se, oskor-
jati se.

Krustenflechte f. (weinsteinartige) bir-
sasti skorjavěc.

Kruustenthier n. košar; —e pl. košarji.

krufig skorjat, skorjav.

Krypto- tajni.

Kryptogam n. tajnocvetka.

Kryptogamie f. tajnocvet.

Kryptogamisch tajnocvetěn.

kryptographisch tajnopisěn.

Krystall m. kristál; uledeněc, altsl.
golot (-i).

Krystalldruse f. kobára, kopúča.

krystallen kristalov, kristalěn.

Krystallform f. kristalni lik.

krystallförmig J. krystallinisch.

krystallhell čist kakor kristal.

krystallinisch, krystallisch kristalast,
golotěn.

Krystallinse f. kristalna leča.

Krystallisation f. kristalisovanje, kri-
stalovanje.

krystallisieren v: kristalisovati, kri-
stalovati, golotiti; uledeniti; intr. kri-
stalisovati, golotiti se, goloteti; ule-
deniti se, uledeneti.

Krystallographie f. kristalopis. [roba.

Krystallware f. kristalnina, kristalna

kübel m. beděnj, deža.

Küche f. kuhinja; (Speise) kuha, je-
dilo, jed (-í), jestvina; kalte — mrzla
jed; Küchen- kuhinjski.

Kuchen m, kolač, pogača; platter, un-
geäußerter — mliněc; (gefnetet u. ge-
wunden) potica, potvica (povitica), gu-
banica; Hochzeit— presněc; ungeäußerter
— opresnik, podpepelnik; (Blüten-
kuchen) cvetna pogača.

Kuchenbäcker m. kolačar, pogačar, po-
tičar; —in f. pogačarica, potičarica.

Küchenfehen m. pečuhnjica.

Küchenfeuer n. ogěnj na ognjišči od.
pózadu.

Küchengarten m. kuhinjski vrt, zelnik.

Küchengeräth n. kuhinjska priprava.

Küchengefchirr n. kuhinjska posoda;
coll. kuhinjsko posodje.

Küchengewächs n. zelenjava, zelenjad
(-i); sočivje.

Küchenherd m. ognjiše, pozad.

Küchenkraut n. kuhinjsko zeliše.

Küchenlatein n. popačena —, slaba
latinščina.

Küchenmagd f. kuhinjska dekla.

küchenmäßig kuhinjski. [har.

Küchenmeister m. nadkuhar, véliki ku-
güchenmesser n. kuhinjski nož.

Küchenrechnung f. kuhinjski račun.

Küchenfalz n. kuhinjska sol (-í).

Küchenschabe f. kuhinjski ščurěk, žo-
har, seželka.

Küchenschelle

— 394 —

Kuhpocken

Küchenschelle f. (Anemone pulsatilla) velikonočnica; (Anemone pratensis) kosmatinč, travnica.

Küchenschrank m. kuhinjska omara.

Küchenwesen n. kuhinjstvo.

Küchenzeug n. kuhinjska prtenina, kuhinjsko perilo.

Küchlein n. pišče (-ta), pišččk, piščanč, čibčk; (weibl.) čibka, čibica, piška.

Kuckuck m. kukavica; Kuckucks kukavičji, kukavični.

Kuckuckspeichel m. kačje mleko.

Kufe f. beččv, baččv, bečka, čebčv, brenta; (a. d. Schlitten) smuka, sanica.

Küfer m. sodár, bečvár.

Küferhandwerk n. sodarstvo, sodarija, bečvarstvo, bečvarija.

Kugel f. krogla, obla, gróla, kugla; dem. kroglica, grolica, oblica; Flintenkugel svinčenka, zrno; Probekugel poskusna kroglica; (Zusammengerolltes) svalék.

Kugelabschnitt m. odsék krogle.

Kugelauschnitt m. izsék krogle.

Kügelchen n. kroglica, oblica.

Kugelsch m. kuglarica.

Kugelform f. oblica, okroglina.

Kugelförmig oběl, okrogěl, obličast, okroglast.

Kugelgießer m. kroglolivče.

Kugelig oběl, obličast, okrogěl.

Kugellinie f. kroglasta leča.

Kugeln tr. točiti, kotaliti, valiti; zatociti, zakotaliti, zavaliti; intr. točiti se, takati se, takljati se, kotaliti se; sich — valjati se, valuckati se, precucevati se.

Kugelregen m. toča samih krogel.

Kugelrund okrogěl, oběl; das Gliucd ist — sreča je opotočna (opotočěn).

Kugelschnitt m. presek krogle.

Kugelstein m. oblák.

Kugelzieher m. maččk, izvijač.

Kugelzone f. pas (krogle).

Kuh f. krava; dem. kravica; elende — kravišče, gavra; junge — junica, telica; miščende — molzna —, dojna krava; störrische — šavra; schwarze — mavra, čada; schwarzrothe — dima, dimka, dimša; weiße — bela, belka, belša; weißgestreifte — breza, brezasta krava; hellrothe — pirha; rothe —

r(u)dečka; gelbliche — rumena, rumenka; (mit einer Bläße an d. Stirn) liska, lisasta krava; graue — sivka; (mit zurückgebogenen Hörnern) hilja; gern davonrennende — bezalka, bezlalka; die zuerst gekalbt prvésnica; trächtige — breja krava; gelte — jakovka, jálovica; die gern abortiert zvrgla; blinde — (Spiele) slepa miš (-i); blinde — spielen slepo miš igrati; Kuh- kravji.

Kuhbaum m. mlečno drevo (dresva).

Kuhblattern pl. f. Kuhpocken.

Kuhfladen m. kravjek.

Kuhflerisch n. kravje meso.

Kuhglocke f. kravji zvonč.

Kuhhaar n. kravja dlaka, árovica.

Kuhhaut f. kravja koža, kravina.

Kuhhirt m. kravji pastir, kravár; —in f. kravja pastirica, kravarica.

Kuhhorn n. kravji rog.

Kuhkalb n. telica, telička, junica.

Kuhkäse m. kravji sir.

kühl hladěn, hladěk; — werden ohladiti se, ohladniti; impf. ohlajati se; Kühl- hladilni.

Kühlapparat m. hladišče, hladilo.

Kühlbecken n. hladilnica.

Kühle f. hlad (-a u. -ú), hladilo; (Kühlung) hlaja; (Eigenschaft) hladnost.

Kühleder n. kravje usnje, kravina.

Kühlen tr. hladiti; ohladiti, shladiti, razhladiti; impf. ohlajati, razhlajati; jein Mütchen an jemanden — spasiti (spasem) se nad kom, znositi se nad kom, maščevati se nad kom; intr. hladiti se; ohladiti se.

kühlend hladilěn.

Kühlfass n. hladilnik.

Kühlmittel n. hladilo.

Kühlpfanne f. poněv hladilnica.

Kühlpfister n. hladilni obliž.

Kühlstock m. hladilni čeběr.

Kühlung f. hlaja, hlajenje, ohlaja.

Kuhmagd f. kravarica, kravja dekla.

Kuhmaul n. kravji goběc.

Kuhmilch f. kravje mleko.

Kuhmolken pl. sirotka.

Kühn drzěn, drzovit, neustrašen, smel.

Kühne m. predrznež; f. predrznica.

Kühnheit f. predrznost, smelost.

Kühnmuth m. predrznost.

Kuhpocken pl. osepnice pl., kozé pl.

Kuhpockenimpfung

— 395 —

Kunstblume

Kuhpockenimpfung f. cepljenje —, stavljenje osepnic od. koz.

Kuhschwanz m. kravji rep.

Kuhstall m. kravji hlev, kravnjak, kravárna. [sirěk.

Kukuružm. túrščica, korúza, debeláča,

Kukuružfeld n. koruziše.

Kukuružkolben m. koruzni strok, lat (-ů u. -í), glavica; (ohne Körner) ostružek, kobulica.

Kukuružstengel m. koruzna palica, sirkova palica, sirčina.

Kukuružstroh n. koruzna slama, korusnica, túrščičevina, debeláčevina.

Kümmel m. kumin, kumena.

Kümmelbrantwein m. kúminověc.

Kümmelöl n. kúminovo olje.

Kümmelwasser n. kuminova voda, kúminovica.

Kummer m. pečal (-í), toga; (große Not) revščina, siroščina, nadloga, beda, pomanjkanje; (Sorge) skrb (-í); machen Sie sich deshalb keinen — naj vas to ne skrbi, ne bojte se radi tega.

kummerfrei f. kummerlos.

kummerhaft tožěn, otožěn, žalostěn.

kümmerlid revěn, nadložěn, sirotěn, siromašěn, beděn, kukavěn; — leben revno —, siromašno živeti, životariti, stradati, revo prodajati; (kaum) težko —, komaj živeti.

kummerlos brezskrběn, neskrběn, brezbrižěn, brez pečali.

kümmern sich (um etwas) marati, mar biti (sem), brigati, skrbeti; was kümmert mich das kaj mi je za to, kaj mi je to mar, kaj mi je do tega, kaj me to briga? er kümmert sich um nichts nič(esa) mu ni mar, za nič ne mara, za nič se ne zmeni; (Gram empfinden) žalostiti se, ujedati se.

Kümmernis f. J. Kummer.

kummervoll revěn, beděn, žalostěn, nadložěn.

Kummet n. komát, homót.

Kumpen, Kumpf m. globina, tomun, krnica.

kund znan; razglašen, očitěn; — machen oznaniti, naznaniti, razglasiti, na znanje dati; *impf.* oznanjati, naznanjati, oznanovati, razglašati, razglaševati, na znanje dajati; — werden

zvedeti (-vém) se, razglasiti se, razoznaniti se; *impf.* razglašati se, razoznanjati se.

Kundbar f. kund.

Kunde f. vest (-í), glas, poročilo, naznanilo; (Kenntnis) znanje, znanost; in Zusammenfass. -znanstvo, -slovje.

Kunde m. znaněc; znanka; (bei Kaufleuten) kupěc, kupovalěc, naročnik; kupovalka; (bei Gastw.) pivěc; pivka; der Schuster hat viele —n čevrlljar dela za mnogo ljudij.

Künden f. aufkünden u. verkündigen.

Kundgebung f. oglas, razglas, oznanilo, navestilo.

kundig vešč, vedoč, veděn; — sein znati, umeti, vedeti (-vém); er ist vieler Sprachen — zna več jezikov; e. Sache — izurjen —, izučen v kaki reči.

Kundige m. veščák, zvedeněc.

Kündigen f. aufkünden u. verkündigen.

Kundmachung f. razglasilo, ooglás, razglás.

Kundschaft f. poročilo, vest (-í), glas, znanje; (Ausweis) spričevalo; f. Kunde; — einziehen pozvedeti (-vém), poprašati; *impf.* pozvedovati, popraševati.

Kundschaften pozvedovati, ogledovati, razgledovati.

Kundschafter m. oglednik, pozvedovalěc; (Spion) ogleduh; —in f. ogledovalka, pozvedovalka.

künftig prihodnji, bodóč, nastopěn; —e Geschlechter prihodnji rodovi, potomci.

Künftighin adv. vprihodnje, vprihodnjič, posihmal, odslej, drugoč.

Kunkel f. preslica, kožélj (Spinnrocken); (der gewickelte Flachs) kodelja; in die — gehen na prejo iti (idem u. grem), prest iti.

Kunstf. umetnost, umeteljnost, umetnija; (Kenntnis) veda, znanost; (Fertigkeit) ročnost, izurjenost; Kunst-umetni, umeteljni, umetniški, umetnijski.

Kunstarbeit f. umetno delo, umotvór.

Kunstausdruck m. umetni —, znanstveni izraz.

Kunstausstellung f. umetnijska razstava.

Kunstblume f. ponarejena —, umetna cvetlica.

Kunstberuf

— 396 —

Kupferdruck

Kunstberuf m. poklic za umetnost, umetniški poklic.

Kunstbild n. umetna slika.

Kunsteifer m. umetniška gorečnost, — vnetost.

Künstelei f. umetovanje, umetarjenje; preumetno delo.

künsteln umetovati, umetariti; zu gefühlt sein, presenziell.

kunstersfahren vešč umetnosti, izurjen v umetnosti.

Kunstfahrene m. veščák —, zvedenček v umetnosti.

Kunstfahrenheit f. umetnijska veščnost, — zvedenost.

Kunstersfindung f. umetnijska iznajdba, umetnijski izум.

Kunsterzeugnis n. umetnijski izdelčk, umotvór.

kunstfertig umeteljën.

Kunstfertigkeit f. umeteljnost.

Kunstfeuer n. umeteljni ogënj.

Kunftsleiß m. marljivost v umeteljnosti, obrtnost.

Kunstfreund m. prijatelj umetnosti.

Kunstgärtner m. umeteljni —, umetni vrtnár.

Kunstgebäude n. umetno poslopje, umetna zgradba.

Kunstgebilde n. umotvór, umetnina, umetna tvorina.

kunstgemäss po pravilih umetnosti, umetěn.

Kunstgenoss m. soumetnik, umetnijški tovariš, — drug.

Kunstgeräth n. umetnijska priprava.

kunstgerecht umetěn, umetniški.

Kunstgeschichte f. zgodovina umetnosti.

Kunstgeschmack m. umeteljni ukús, umetnijski —.

Kunstgriff m. umetni zaviněk, umetni obrat, — hvat.

Kunsthasen m. umetna luka.

Kunsthandel m. kupčija —, trgovina z umetninami, — z umetnimi rečmi.

Kunsthändler m. kupčevalëc z umetninami.

Kunsthandlung f. prodajalnica umetnin, — umetnih izdelkov.

Kunstkenner m. poznavalëc umetnosti, umetovnik; —in f. poznavalka umetnosti.

Kunstkenntnis f. poznavanje umetnosti.

Kunstlehre f. nauk o umetnosti.

Künstler m. umetnik, umeteljnik; —in f. umetnica, umeteljnica.

[nijski. künstlerisch umetniški; (Kunst-)umetkünstlich umetěn, umeteljěn; (im Gegensatz zur Natur) narején, samodelski.

Künstlichkeit f. umetnost, umeteljnost.

kunftslos neumetěn, priprost; (natürlich) naravěn, naravski.

kunstmäßig umetěn, umeteljěn.

Kunstmittel n. umetni pomoček, umeteljno sredstvo.

Kunstneid m. umetniška zavist (-i).

Kunftsproduct n. umetnijski izdelčk, umotvór, umetnina, umetnijska tvorina.

kunstreich veleumetěn; preumetěn.

Kunstreise f. umetniški pot.

Kunstreiter m. umeteljni jezdec.

Kunstrichter m. presojevalëc umetnijskih izdelkov, umetnijski razsodnik.

Kunftsammlung f. zbirka umetnin, — umetnijskih izdelkov.

Kunftsinn m. umetnijski čut, umet-

Kunftsprache f. umetnijski jezik, umetniški —.

Kunftsraße f. umetna cesta.

Kunststück n. umeteljni čin; umetno delo, mojstersko delo.

Kunsttrieb m. umeteljni —, umetnijski nagón.

Kunstverein m. umetnijsko —, umetniško društvo.

Kunstverständige m. veščák —, zvedenček v umetnosti.

kunstvoll jako umetěn, preumeteljěn.

Kunstwelt f. umetnijski svet.

Kunstwerk n. umetnijski izdelčk, umetnijsko —, umetniško delo, umotvór.

kunstwidrig neumetěn, pravilom umetnosti nasprotěn.

kunterbunt adv. vse križem, vse vprek.

Hüpe f. §. Kufe.

Kupfer n. bakěr, kotlovina; Kupferbakréni.

Kupferader f. bakréna žila. [Lina.

Kupferauflösung f. bakrena raztop- Kupferbergwerk n. bakreni rudnik,

bakrene rude pl.

Kupferdruck m. bakrorezni tisk.

Kupfererz

— 397 —

Kurzrock

Kupfererz n. bakrena ruda, bakrenověc.
kupferfarben bakrobarvěn, bakrene
barve.

Kupfergesäß n. bakrena posoda.

Kupfergeld n. bakreni denar.

Kupfergeschirr n. bakrena posoda; coll.
bakreno posodje.

Kupfergesicht n. ogrčavi obraz.

kupferhältig bakrovit, bakrén.

Kupferhandel m. trgovina z bakrom.

kupfericht bakrenast.

kupferig s. kupferhältig.

Kupferkies m. bakreni krščec.

Kupferlasur m. f. modri bakrenče.

Kupfermetall n. bakěr, bakrovina.

Kupfermünze f. s. Kupfergeld.

Kupfern bakrén, kotlovinski.

Kupfernikel m. nikljev krščec.

Kupferoryd n. bakreni okis.

Kupferplatte f. bakrena plošča, —
ploskěv, — ploča.

Kupferrost m. bakrena rjà.

Kupferroth bakrenor(u)děč.

Kupferschmied m. kotlar.

Kupferschmiedhandwerk n. kotlarstvo.

Kupferstecher m. bakrorezče.

Kupferstecherkunft f. bakrorezba.

Kupferstich m. bakroréz.

Kupferstichsammlung f. bakrorezna
zbirka, zbirka bakrorezov.

Kupfertafel f. bakrena plošča, — ploča.

Kupfervitriol m. modra od. bakrena
galica.

Kupferware f. bakrovina, kotlovina.

Kupferzeichner m. bakrorezče, bakro-
pisée.

Kuppe f. kopa, kok, okrogli vrh.

Kuppel f. kuplja, kupola; s. Koppel.

Kuppelei f. podvodstvo, zvodstvo, ru-
fijanstvo.

Kuppeln podvoditi, zvoditi; (koppeln)
zvezati (-vežem), skopčati.

Kuppelpelz m. podvodarina; r(u)deča
suknja (als Belohnung für eine ge-
stiftete Heirat).

Kuppler m. podvodnik, zvodnik; —in
f. podvodnica, zvodnica, rufijanka.

Kürass m. oklop, naprsnik.

Kürassier m. oklopnik.

Kurbel f. ročica, kljuka.

Kürbis m. buča, tikva, tikěv, zdra-
čarica; Kürbis= bučni, tikveni.

Kürbisblätter pl. bučevina.

Kürbisflasche f. tikvica, bučnica, buča.

Kürbisförmig tikvast.

Kürbiskern m. bučno zrno.

Kur f. volitěv, izbór.

Knez.

Kurfürst m. knez - izbornik, izborni

Kurfürstenthum n. izborna kneževina.

kurfürstlich izbornokneski.

Kürschner m. krznár, kožuhar; Kürsch-
ner= krznarski.

Kürschnerhandwerk n. krznarstvo, krz-
narija; das — betreiben krznariti.

Kürschnerin f. krznarica.

Kürschnerladen m. krznárnica.

Kürschnerleder n. krzno.

Kürschnermare f. krznina, krznovina.

kurz adi. kratěk; zu — prekratěk;
adv. kratko, ob kratkem; —um skratka,
z jedno besedo; seit —em od nedavna;
in —em v kratkem, kmalu, za malo
časa, skoro; vor —em nedavno, ravno
kar, malo pred, malo poprej, otodi;
— vorher malo poprej, malo pred;
— hernach kmalu potem; zu — kommen
na zgubi biti (sem); einen — halten
koga na uzdi imeti (imám), na brzdi
—; kürzer machen krajšati; okrajšati,
skrajšati; —es Gedächtnis haben krat-
kega spomina biti (sem); — und gut
kratko in malo brez ovinkov; über —
oder lang prej ali poznej; kurz= kratko.

kurzarmig kratkorók.

kurzathmig zadusljiv, sipljiv, sigast.

kurzbeinig kratkonóg.

Kürze f. kratkost, kratkota.

kürzen krajšati, kratiti, krčiti; skraj-
šati, prikrajšati, prikratiti, skratiti,
skrčiti; *impf.* prikrajševati, skrčevati;
sich die Zeit — kratkočasiti se, kratko-
časovati se, kratěk čas si delati; sich
— krčiti se; skrčiti se, uskočiti (se).

kurzfüßig kratkonóg, kratkonóžen.

kurzgeschwänzt kratkorép.

kurzhaarig kratkolás, kratkih las.

kurzhalsig kratkovrát, kratkega vratú.

Kurzkopf m. kratkoglavče.

kürlich adv. nedavno, pred kratkim,
onedni; (in Kürze) v kratkem, za malo
časa.

kurznaśig kratkonós.

kurzöhrig kratkoúh, kratkouhát.

Kurzrock m. kratkosuknjež.

Labkraut

— 399 —

Ladenzins

Labkraut n. lákota; echtes — (Galium verum) rumena lakota od. strědénka; gemeines — (Galium mollugo) navadna lákota; kletterndes — (Galium aparine) trica, smolika, slipovka; kreuzblättriges — (Galium cruciatum) mastenik; Heide — (Galium silvestre) divja lakota; Wald — (G. silvaticum) gozdna lákota.

Labmagen m. siriščnik. [pomagáč.

Laborant m. kemijski strežnik oder
Laboratorium n. laboratórij, kemij-
ska delávnica.

laborieren boléhati.

Labsal n. krepčálo, krepílo, poživěk, uteha.

Labung f. krepčanje, okrepčanje, krep-
čálo, poživljanje; (d. Gerinnenmachen)
sirjenje, usirjanje.

Labyrinth n. labirint, blodišče, blod-
nják; (im Ohr) ušesni zahodnják.

labyrinthisch labirintski, vijúgast.

Lachbaum m. podbéljeno —, nabéljeno
—, nasékano drevó (drevésa).

Luhe f. (am Baume) zaréza, zaséka;
(Pfüße) mlaka, mlakúža, luža, kalúža,
lokva; (Lachen) smeh, nasméh; eine
— außschlagen nasmejati (-smejem) se;
laute — krohót.

lächeln smehljáti se, múzati se; na-
smehljati se, namúzuiti se; *impf.* na-
smehljávati se.

Lächeln n. smehljáj, sméhljej, na-
sméhljej, smehljánje.

Lachen smejáti (sméjem) se, posmehovati se; laut — krohotáti (krohotám, krohóčem) se, hahljáti se; in die Fauſt — skrivši se smejati, v pest se smejati; zu — anſangen nasmejati se, zasmejáti se, nasmehniti se; zakrohotati, zahahljati; über jemanden — zasmehovati koga, posmehovati se komu; einen Baum — drevó začrtati, — načrtati, — podbéliti, — omajiti, — nalúpiti, — nadreti (-drem u. -dem), — nasekati.

Lachen n. smeh, smejanje; krohót.

Lachend smejoč; adv. smejé, smé-
homa, v smehu; fig. vesél, prijétěn.

Lacher m. smejalče; (verächtl.) sme-
hún, smejálo; hahljáč; krohotáč; —in
f. smejálka; krohotálka, hahljálka.

lächerlich směšn; eine —e Miene
machen namuzniti se, *impf.* múzati se;
einem — fein smeh ga sili, — lomi,
rad bi se smejal; sich — machen smé-
šiti se; osméšiti se.

Lächerlichkeit f. smešnost.

Lachhans m. hahljálo.

lachig lužnat, kalužnat, mlakúžast.

Lachkrampf m. krěni směh.

Lachluft f. smejávost.

lachluftig smejáv, hahljáv.

Lachmüve f. tonóvšćica, galeb.

Lachs m. losos, kećuga; Lachs-lososov.

Lachsfang m. lososova lov (-í), lov na
losose.

Lachsforelle f. glavatica.

Lachsſleisch n. lososovina.

Lachtaube f. grlica.

Lachter f. sěženj (rudarski).

Lachweihe f. postovka.

Lack m. lak; ł. Firniš; Siegel— pe-
čátni vosěk.

lackieren z lakom prevleči (-vlečem),
lóščiti, lakirati.

Lade f. predal; dem. predalěc, pre-
dálčěk; (Kasten) skrinja; (Gestell) po-
líca; (d. Handwerker) skladnica; Lade-
vabilni.

Laden m. (Fenster—) oboknica; (Thür-
laden) vrátnica; (Kauf—) prodajalnica;
in Zusammenseß mittelst -árnica: Bü-
cher— bukvarnica; Tuch— suknarnica.

Laden (einladen) vabiti; povabiti,
pozvati (-zovem); (ausladen) naložiti,
*impf.* nakládati, nalágati; (auf d. Rücken
—) oprtiti, oprtati, zadeti (-denem)
si; *impf.* oprtovati, zadevati si; auf
sich — nakopati (-kopljem) si, zadeti
(-denem) si; *impf.* nakopávati si; (d.
Gewehr) nabiti (-bijem), *impf.* nabi-
jati; vor Gericht — pozvati (-zovem),
poklicati (-kličem); *impf.* pozivati;
scharf —, blind — s kroglico —, brez
kroglice nabiti (-bijem).

Ladendiener m. trgovski pomočnik,
kupčijski stréžnik. [nica.

Ladenflügel m. óknica; dúrnica; vrát-

Ladenhüter m. štacunski čuváj.

Ladenmädchen n. prodajálka, štacunska strežájka.

Ladenpreis m. štacunska cena. [nico.

Ladenzins m. najemnina za prodajal-

lamentieren

— 401 —

Landesbaudirection

lamentieren lamentovati, tarnati, hu-
jati se, jadikovati, javkati.

Lamm *n.* jagnje (-eta); (Böckchen) ja-
něc. jare (-ta), jančěk, bacek, bicek;
(weibl.) bičica, čica; Lamm= jančji.

lammen jagniti se, ojagniti se, obra-
viti se. storiti.

Lämmer= jančji.

Lämmersleisch *n.* jagnjetina.

Lämmergeier *m.* sér (brkasti).

Lämmerhirt *m.* jančar; (Vogel) ru-
mena tresorépka, pastiričica.

lämmern *j.* lammen.

Lämmerne *n.* *j.* Lämmersleisch.

Lämmerstall *m.* jančnják.

[čěk.]

Lämmchen *n.* jánčěk, jágnjice, jágnji-

Lammfell *n.* jančja koža, jagnjetina.

Lammleisch *n.* *j.* Lämmersleisch.

lammfromm krotěk kakor jagnje.

Lampe *f.* svetilnica, svetiljka, lampa,
léščerba.

Lampenschirm *m.* sénčnik.

Lampenwärter *m.* prižigálěc, lámpar.

Lamprete *f.* minóga, lampreda.

Land *n.* zemlja, dežela; (Gebiet) de-
žela, kraj, krajina, pokrajina; hier zu
—e pri nas, tu, tukaj, v tej deželi;
außer —es na tujem, na tuje, za mejo;
des —es verweisen iz dežele izgnati
(-ženem), — prognati; das gelobte —
obljubljena dežela; (Gegensatz z. Meere)
kopno (-ega), suho (-ega), suha zem-
lja; zu Wasser und zu —e na suhem
in mokrem, po suhem in po mokrem;
zu — reisen po suhem potovati; ans
— treten na suho stopiti; ans — sezen
*j.* landen; vom —stoßen odriniti (od
kraja); (Gegensatz zur Stadt) dežela,
selo, kmetija; auf dem —e na kmetih,
na deželi, na vasi; (Boden, Feld) svet,
zemlja, zemljiše, polje, tla (tál) pl.;
ebenes — raván (-i), ravnóta, ravnica,
planota, planjava, plan (-i); niederes
— nižína, nižáva; nasses — močevina;
fettes — mastna —, tolsta —, debela
zemlja; Land= deželni, deželski; (Bau-
ern=) kmečki, selski.

Landadel *m.* selsko plemstvo.

Landarbeit *f.* poljsko —, kmetijsko
—, kmečko delo.

Landbär *m.* r(u)javi médved.

Landbau *m.* poljedelstvo, ratárstvo,
kmetijstvo, kmetovalstvo, kmetovanje.

Landbauer *m.* poljedelče, oratár, ratár,
kmet, kmetovalče; (im Gegensatz zum
Bergbauer) poljánec.

Landbaumeister *m.* selski zidárski moj-
stěr, zidarski mojstěr na kmetih.

Landbeschreibung *f.* *j.* Länderbeschrei-
bung.

Landbevölkerung *f.* seljanstvo, kmečko
ljudstvo; seljani *pl.*, seljaki *pl.*, kmetje
*pl.*, kmetovalci *pl.*

Landbewohner *m.* deželán, selján, se-
lják; (im Gegenj. zum Seemann) suho-
zéměc.

Ländchen *n.* dežélica.

[prístan.]

Lände *f.* pristanišče, pristajališče,

Landedelmann *m.* selski plemič.

Landeigenthümer *m.* vlastelin.

Landeinwärts *adv.* v deželo, navnoter,
v sree dežele.

landen pristati (-stanem), pripahniti
k —, pristaviti k bregu, pritisniti h
kraji, izkreati se; *impf.* pristájati, h
kraji pritiskati, izkrcavati se.

Landenge *f.* zemeljska ožína, med-
morje, prévlaka.

Länderbeschreiber *m.* zemljepisěc.

Länderbeschreibung *f.* zemljepis, zem-
ljepisje.

Länderbestand *m.* sozemlje.

Länderei *f.* zemlja, polje, zemljiše,
posestvo, kmetija.

Länderkenntnis *f.*, Länderkunde *f.*
zemljeznanstvo, deželoznanstvo, po-
znavanje dežel.

Länderkundige *m.* poznaválěc deželá.

Ländertaufs *m.* zaménja dežél.

Länderumfang *m.* obség dežél.

länderverderbend deželokvárěn.

Länderverwüster *m.* zemljeharěc, po-
končeválěc dežél.

länderweise *adv.* po deželah, dežela
za deželo.

Landes= deželni, deželski.

Landesangelegenheit *f.* deželna zadeva;
domača reč (-i).

Landesausgaben *pl.* deželni stroški *pl.*

Landesausschus *m.* deželni odbor.

Landesausschussmitglied *n.* deželni od-
bornik.

[vodstvo.]

Landesbaudirection *f.* deželno stávbeno

26

Landesbeamte

— 402 —

Landesverweser

Landesbeamte m. deželni uradník.

Landesbefugnis f. j. Privilegium.

Landesbefugt f. privilegiert.

Landesbehörde f. deželno oblastništvo.

Landesbewohner m., Landesbürger m.
deželán.

Landescasse f. deželna blagajnica.

Landeschef m. deželni glavár.

Landestongregation f. deželski shod.

Landescultur f. zemljedelstvo, obde-
lovanje zemlje.

Landesculturfond m. deželnokulturni
zaklád.

Landesdeputation f. deželno poslan-
stvo; deželni poslanci pl.

Landesdeputierte m. deželni poslanče.

Landeseingeborene m. roják, domačin,
domačinče.

Landeseinkünfte pl. deželni od. dežel-
ski dohodki pl. [künfte.

Landeseinnahmen pl. j. Landesein-

Landeszeugnis n. deželni —, domači
pridelěk; (Kunstf.) domači izdelěk.

Landesflagge f. deželna zastáva, deželno bandéro.

Landesfürst m. deželni gospodár, —
vladár.

landesfürstlich vladárski (cesarski,
kraljevski, vojvodski 2c.).

Landesgericht n. deželno sodišče, deželna sodnija.

landesgerichtlich deželnosodniški, deželnosodnijski; deželnega sodišča.

Landesgerichtsrath m. deželnega sodišča svetováleč, — světnik, — sovětnik.

Landesgerichtsprengel m. deželnega
sodišča okráj.

Landesgesetz n. deželna postáva.

Landesgesetzbatt n. deželni zákonik.

Landesgewalt f. deželska oblast (-i).

Landesgrenze f. deželna meja, deželska gránica.

Landeshauptcasse f. deželna glavna
blagajnica.

Landeshauptmann m. deželni glavár.

Landeshauptmannschaft f. deželno gla-
varstvo.

Landeshauptstadt f. deželno stolno
mesto.

Landesherr m. j. Landesfürst.

landesherrlich j. landesfürstlich.

Landeshoheit f. vladárstvo.

Landesinteresse n. deželna korist (-i);
—n pl. deželske zadéve pl.

Landeskanter m. deželni kancelár.

Landeskind n. j. Landesbewohner.

Landesmilitärcommando n. deželno vojaško poveljstvo od. poveljništvo.

Landesmittel pl. deželno premožénje.

Landesobrigkeit f. deželska gosposka.

Landesordnung f. deželni red; deželna
urědba od. upráva.

Landespflicht f. deželna zavéza, pri-
séga zvestobe.

Landesproduct n. J. Landeszeugnis.

Landespolizei f. deželna policija, deželno redárstvo.

Landespräsident m. deželni predsednik.

Landespräsidium n. deželno predsed-
ništvo.

Landesregent m. vladár, deželni vladár.

Landesregierung f. deželna vlada.

Landesschuh m. deželna obramba, deželno varstvo.

Landesficherheitsbehörde f. deželno re-
darsko oblastništvo.

Landesitte f. šega —, navada —, obi-
čáj dežele od. v deželi.

Landessprache f. deželni jezik.

Landesstatut n. deželna postava, deželni zákon.

Landestelle f. deželno oblastništvo.

Landestracht f. deželna —, domača
nosa.

landesüblich deželnoobičen, v deželi
navaděn; adv. kakor je v deželi na-
váda od. navádno; po deželni navadi.

Landeswater m. J. Landesfürst.

Landesverfassung f. deželna ustáva.

Landesverordnung f. deželni ukáz, deželni odlók.

Landesverrath m. izdája domovine.

Landesverräther m. izdajaleč domovine.

Landesversammlung f. deželni zbor.

Landesvertheidigung f. deželna bramba,
— obrána; deželni brambovei pl., dom-
mobranci pl., domobránstvo.

Landesvertretung f. deželno zastopstvo,
— zastopništvo; deželni zastopniki pl.

Landesverwaltung f. deželno oskrb-
ništvo, deželna uprava.

Landesverweisung f. prognanstvo, iz-
gnanstvo iz dežele. [nik.

Landesverweser m. vladarjev namést-

landesverwiesen

— 403 —

Landschaftsphtysiognomie

landesverwiesen prognan, iz dežele izgnán.

Landesverwiesene m. prognaněc, iz-
gnaněc; f. prognanka.

Landeswährung f. deželni denár.

Landeswied m. deželni namén, dežel-
ska potréba.

Landfestung f. trdnjava na suhem.

landflüchtig pobegěl, ubežěn; — wer-
den pobegniti, ubegniti, iz dežele uteči
(-tečem).

Landflüchtige m. ubežnik.

Landfrau f. kmetica, kmetoválka,
poljedelka.

Landfriede m. deželna varnost; mir
in pokoj v deželi, občni mir.

landgängig deželnoobičën, v deželi
naváděn od. veljávěn.

Landgebirge n. pozemno gorovje.

Landgeistliche m. selski duhovnik, du-
hověn na deželi (na kmetih).

Landgemeinde f. kmečka srenja oder
občina.

Landgewässer n. kopnozemeljsko vo-
dovje.

Landgraf m. deželni grof.

Landgraffschaft f. deželna grofija.

Landgrenze f. suha meja; j. Landes-
grenze.

Landgut n. gospóščina, selski imetěk,
posestvo na kmetih.

Landhandel m. trgovina na kopnem,
kupčija na suhem.

Landhaus n. selski dvorčě; deželni
dvorčě, deželna hiša, stanóvska zbór-
nica.

Landheer n. vojska na suhem.

Landjugend f. kmečka mládež (-i),
selska mladina.

Landjunker m. selski plemič.

Landkarte f. zemljevíd.

Landkrabbe f. kopna rakovica.

landkundig po vsej deželi znan; de-
želo poznavajoč; der L—e deželoznalěc.

Landkautscher m. prevoznik, izvoznik,
najemšćik.

Landläufer m. f. Landstreicher.

landläufig potepen, vlačugarski; f.
landgängig.

Ländler m. (Tanz) počasni valčěk.

Landleben n. selsko življenje, življe-
nje na kmetih.

Landleute pl. seljani pl., seljaki pl.,
kmetje pl., kmetovalci pl., poljedelci
pl., kmečko ljudstvo.

ländlich deželni, deželski; selski,
kmečki; — sittlich kolikor krajev, to-
liko šeg; vsak kraj ima svojo navado
od. svoj običaj.

Landluft f. selsko od. kmečko veselje.

Landmacht f. vojstvo na suhem.

Landmädchen n. kmečka oder selska
déklica.

Landmann m. kmet, kmetovalčc, po-
ljedelčc, selján, selják, oratár.

Landmarschall m. deželni maršál.

Landmesser m. zemljemerěc.

Landmeſskunft f. zemljemerstvo, zem-
ljemerje.

Landmiliż f. národna vojska, deželni
brambovc i pl.

Landpfarre f. župnija oder fara na
kmetih.

Landpfarrer m. župnik od. fájmoštěr
na kmetih.

Landpfleger m. deželski oblastník.

Landplage f. deželska nadlóga, občna
nadloga, narodna beda.

Landrecht n. deželno pravo.

landrechtlich deželnoprávěn.

Landrechtsbeifahr m. deželne sodnije
prisédnik oder asésor, deželnega so-
dišća —.

Landregen m. povsodno deževánje, po-
krajinski dež (dežja).

Landrichter m. deželni sodník.

Landrücken m. hrbět.

Landsaß m. selják; poséstnik.

landsäßig v deželi naseljen, — na-
stanjen.

Landschaft f. krajína, pokrajína, kraj,
dežela; (artift.) slika okolice, naslikana
okolica; (Landstände) deželni stanovi pl.

landschaftlich deželski, pokrajinski;
stanóvski; Landschafts= deželski, po-
krajinski; stanovski. [nik.

Landschaftsbeamte m. stanovski urad-

Landschaftsgemälde n. krajevíd, kra-
jinska slika.

Landschaftshaus n. stanovska od. de-
želna hiša, stanovsko poslopje.

Landschaftsmaler m. krajeslikar, kra-
jinoslikar. [krajine.

Landschaftsphtysiognomie f. oblika po-

26*

Landschildkröte

— 404 —

längen

Landschildkröte f. (Testudo graeca) zmijnica. [kmetih.

Landschule f. selska šola, učilnica na Landschulmeister m. učitelj na deželi.

Landsee m. jezero. [višče.

Landsit m. selo; letni dvorč, leto-Landsmann m. roják, domaćín, domačinč; unjer — našinče.

Landsmännin f. rojákinja. [mače. landsmännisch rojaški; adv. po dom-Landsmannschaft f. rojáštvo.

Landspitze f. rt, rtič.

Landstadt f. selsko mesto, méstice.

Landstand m. deželni stan.

Landständisch stanóvski.

Landstraße f. deželna od. vélika cesta.

Landstreicher m. vlačúgar, klátež, skitalč, potepúh, potepín, potepénč, sklat.

Landstreicherei f. vlačugarstvo, potépanje, skitanje.

Landstreicherin f. vlačúga, vlačúgarica, potepenka, potepúlja.

Landstreicherisch vlačugarski, potepinski, potepěn.

Landstreifer m. f. Landstreicher. [(-í).

Landstrich m. pokrajina, okrajina, stran

Landsturm m. piš, nevihta, vihra; (Aufgebot) črna vojska; ruff. opolčenje.

Landtafel f. deželna deska, deželna knjiga; (Amt) deželnoknjižni urád.

Landtag m. deželni zbor; den — aušschreiben deželni zbor sklicati (skličem), *impf.* — sklicávati; den — auflösen deželni zbor razpustiti, *impf.* — razpuščati.

landtagen deželni zbor iméti (imám), zborovati. [slanče.

Landtagsabgeordnete m. deželni pod.

Landtagswahlordnung f. volitveni red za deželni zbor.

Landthier n. pozemeljska žival (-i).

Landung f. pristanje, pristajanje, izkrcanje, izkrcavanje.

Landungsplatz m. f. Lände.

Landungsstruppen pl. izkrcane čete pl.

Landverkehr m. kupčija po suhem.

Landvogt m. deželni oblastnik.

Landvogtei f. deželsko oblastništvo.

Landwanzen pl. pozemne stenice pl.

landwärts adv. proti suhemu, proti suhi zemlji, proti bregu, na suho.

Landwehr f. deželna bramba, domobranstvo; brambovei pl.

Landwehrmann m. brambovéč.

Landwesen n. f. Landwirtschaft.

Landwind m. sušnik.

Landwirt m. gospodár, kmečki gospodár, poljedelče, kmet, kmetovalče.

Landwirtschaft f. kmečko gospodarstvo, kmetijstvo, kmetoválstvo, poljedelstvo; rationelle — betreiben umno kmetovati od. gospodariti.

Landwirtschaftlich gospodarski, kmetijski, kmetovalski, poljedelski.

Landwirtschaftsbetrieb m. kmetovanje.

Landwirtschaftsgesellschaft f. kmetijska družba.

Landwolle f. domača volna. [rína.

Landzoll m. deželni dae, deželna ca.

Landjunge f. zemski jezik, zemsko stegno.

lang dolg; über — oder kurz prej ali slej, popreje ali pozneje; ein —es Papier dolgoróčna menica; ein —er Mensch dolgin.

langährig dolgoklás, dolgoklasat.

langarmig dolgorók, dolgih rok.

Langbart m. dolnobradée.

Langbein m. dolgin, dolgonožěč.

langbeinig dolgonóg, nogát.

langdauernd dolgotrajén.

lange adv. dolgo; (v. d. Zeit) davno, zdavna, dolgo časa; wie — dokléj, koliko časa, kakó dolgo; so — dokler; von — her iz davna, od davna.

Länge f. dolgost, dolžina; geogr. — zemljepisna dolžina; der — nach po dolgem, podolgoma, na dolgóst; der — nach hinfallen pasti (padem) kakor je kdo dolg in širók; in die — na daljo, podólgoma; in die — ziehen zavleči (-vlečem), *impf.* zavlačevati, odkladati, zatézati.

Längemessung f. merjenje dolžine.

langen podati, *impf.* podajati; seči (sežem), prostirati se; *impf.* ségati, stézati se; nach etmäš — seči (sežem), segniti, poseči, stegniti se; *impf.* segati, poségati, stegovati se (po čem).

längen daljšati; podaljšati; *impf.* podaljševati; eine Rede — govor razširiti oder raztegniti; einen Acker — njivo podolgoma deliti.

Längen-

— 405 —

langweiligen

Längen- podolžni.

Längenänderung f. premena dolžine.

Längenansicht f. podolžni vid.

Längenbruch m. podolžni (pre)lom.

Längendurchschnitt m. podolžni preréz od. presék.

Längeneinheit f. jedníca dolgosti, dolgostna jedníca.

Längengrad m. stopinja dolžine.

Längenkreis m. krog dolžine.

Längenmaß n. dolgostna mera.

Längenthal n. podolžna dolina, podolžnica, podólrica, podolje.

länger daljši; — machen f. längen.

Langeweile f. j. Langweile.

Langfädig dolgonit, dolgonitën.

Langfaserig dolgovláknat.

Langfingerig dolgoprst, dolgih prstov.

Langflügler m. dolgokriléc.

Langfuß m. nogáč, dolgonožč, dolgopétnik.

langfüßig nogát, dolgonóg, dolgopét.

langgeöhrt f. langöhrig.

langgestreckt prostrán; (v. Körpertheil) stégnen, strúnast.

Langhaar n. dolgi lasjé pl.; (Person) dolgoláséc.

langhaarig dolgolás, dolgolasát.

Langhals m. dolgovrát, dolgovratěc.

Langhalsig dolgovrát, dolgovratën.

Langhand m. dolgorók.

langhändig f. langarmig. [dija.

Langhaus n., Langschiff n. srednja langhin adv. na daljo.

langhörnig dolgoróg, dolgorožën; —e

Käfer hrošći dolgorožci.

langjährig dolgolét, dolgoletën, mno goletën.

Langkopf m. dolgoglavěc.

langlebend dolgovék, dolgo živéč, dolgožív.

Länglich podolgovát, podólgast, podolgat; — rund óblast, obličast, oběl.

Langmuth f. prizanesljivost, potrpežljivost, potrpljivost, potrpnost, dolgo-trpnost.

langmüthig prizanesljiv, potrpljiv, dolgotrpën.

Langmüthigkeit f. j. Langmuth.

Langnase f. dolgi nos; (Person) m. nosáč, nósan, dolgonós; f. nosúlja.

langnasig nosát, dolgonós.

Langohr n. dolgo uhó (ušesa); (Person) m. dolgoúh, klapoúh, uháč, uhljáč: (Eſel) ósěl; ein Eſel nennt den andern ein — čuk sovi glavána pravi.

langöhrig uhát, ušát, uhlját, dolgoúh, klapoúh.

Langrock m. dolga suknja; (Person) dolgosúknjež.

längs praep. póleg, kraj, ob, za (pokom, — des Baches).

langsam počásěn, kesěn, muděn; adv. počasi, zlágoma, polágoma, po malu, po malem; — arbeiten počasi delati, kesnovati, mečkati (pri delu); zu — adv. prepočasno.

Langsame m. počásnež, kesnovalěc, mečkalěc; f. kesnoválka, mečkúlja.

Langsamkeit f. počasnost, kesnost, kesnota.

Langschläfer m. zaspaněc, zaspané (-éta), poležuh.

Langschläferin f. zaspánka. [ski.

Langschnäbelig dolgokljún, dolgokljún.

Langschnäbler pl. dolgokljunci pl.

Langschwänze pl. dolgorepci pl.

Langschwänzig dolgorép, dolgorépën.

Langschwelle f. podolžna podloga.

Langschwingung f. podolžni tres.

Längsdoma n., Brachydoma n. kratka doma.

Langseite f. dolga stran (-í).

Längsfläche f. podolžna ploskěv.

langsichtig dalekovidën, daljnovidën.

langsilbig dolgozlóg, dolgozlóžën.

längst adv. davno, zdavno, zdavna, zdavnej, pred davnim.

längstens adv. najdalje, najdelj, najdlje, najpozneje, najkesneje.

längstvergangen davën, davnoprošěl, davnominúl, davnopretékěl.

Langweile f. dolg čas; ich habe — dolg čas mi je, dolg čas me lomi od. grudi od. drví.

langweilen tr. dolgočásiti, dolg čas komu delati; intr. ich — dolgočásiti se, dolg čas komu biti (je), dolg čas prodájati.

langweilig dolgočásěn; (v. d. Arbeit) sitěn, dolgočasěn.

Langweilige m. sítnež, dolgočasnež, dolgočasni človek.

langweiligen f. langweilen.

Langweiligkeit

— 406 —

Lassen

Langweiligkeit f. dolgočasnost.
Langwiede f. sovra, sora, svor, osor-
nica. [dolg.

langwierig dolgotrájěn, dolgotrpěč,
Langwierigkeit f. dolgotrajnost, dol-
góta, dolgóst.

Lanke f. lákotnica; (Schenkel) stegno.

Lanje f. kopje, súlica.

Lanzenbrenn n. prelámanje kopij,
lom sulie.

lanzensörmig kópjast, súličast.

Lanzengesicht n. bitka s kopjem.

Lanzenknecht m. f. Lanzenträger.

Lanzenschaft m. kopjišče, ratišče.

Lanzenträger m. kopjenősée, kopjenik,
súličar.

Lanzette f. súličica, kópjice; (z. Ader-
lassen) puščálo.

Lapidarschrift f. kamenopís; napisno
od. lapidarno pismo.

Lapidarstil m. napisni od. lapidarni
slog; jedréno pisanje.

Lappalie f. ničévost, malénkost; fig.
otročaríja.

Läppchen n. krpica, cápica, cúnjica,
zaplática; (am Schuh) ušésce.

Lappe m. (Laffe) f. Geck.

Lappen m. capa, eunja; (Fliick—) krpa,
záplata; (Wisch—) eunja, brisáča, oti-
ráča; (bot.) lopúta, lopútica; (die —
der Hunde) klápasta ušesa; (am Halse
d. Rindes) ožrelje, hlam, pěča; (— der
Ziege) streza; (ein in — gekleideter
Mensch) capín; f. capinka, candra.

Lappensüße pl. krpaste noge pl.

Lappentaucher m. čopasti ponířek.

Lapperei f. krparíja; j. Lappalie.

lappig krpast, capast, hlamast, eu-
njast; (bot.) lopútast.

läppisch ábotën, bedast, budálast,
glumpast, prismojen. [nov.

Lärche f. mecésén; Lärchen= meces-
Lärchenbaum m. f. Lärche.

Lärchenholz n. mecesnov les, meces-
novína.

Lärchenwald m. mecesnov gozd, me-
césnovje. [češarěk.

Lärchenjapfen m. mecesnov storž od.

Larifari pl. treski pleski pl.

Lärm m. hrup, hrum, ropót, lomást
(-i), buka, rabuka, vrišč, šunděr, šum,
ramóvš, dir in dej, direndaj.

lärmen hruméti, hrupéti, ropotati
(-ám u. ropóčem), ropotačiti, razbijati,
razgrajati, razsajati, lomástiti.

lärmend hruměn, hruméč, hrupěn,
hrupéč, razgrajálěn.

Lärmer m. razgrajalěc, razsajalěc, ro-
potalěc, ropotáč.

Lärmerin f. razgrajalka, razsajalka,
ropotulja.

Lärmglocke f. f. Sturmglocke.

lärmvoll šuměn, hrupěn.

Larve f. šema, krinka, obrazina, li-
čina, larva; (d. Insect.) ličinka, ógere
(h. d. Käfern).

Larvengesicht n. grdo obličje.

Lasche f. úhełj, klin, zaplátka; (an
Schuhen) jézik; (b. Zimmerleuten) za-
sék, zaséka.

lafs truděn, nevečěn, nílahav, slab,
slabotěn; — werden utruditi se, zdelati
se; (Abneigung vor d. Arbeit habend)
tožljiv, len, leniv, nemářen.

Lafsbrief m. osvobódnica.

Lasse m. podložni kmet, tlačán.

Lasseisen n. puščálo, suže pl.

Lassen pustiti, *impf*. puščati; wie läßt
mir der Hut kakó se mi podaja klobuk;
lafs mich gehen pusti me, ostavi me;
lafs ihn nur kommen naj le pride; laſſ
uns gehen pójmo, pójdimo; laſſ hören
povéj, govóri; laſſ sehen pokáži; ich
habe mir sagen — slišal sem, čul sem,
pravijo; sagen — poročiti, sporočiti,
naročiti; *impf*. poročati, naróčati, na-
ročevati; er hat mich grüßen — dal
me je pozdraviti, pozdrav mi je spo-
ročil; holen — po koga poslati (po-
šljem), *impf*. posiljati; das Leben —
umreti (-mrem, -mrjem), poginiti; (auf-
lassen) nehati, opustiti; *impf*. nehovati,
opušćati; (verlassen) popustiti, *impf*.
popuščati; (zulassen) pripustiti, dopu-
stiti, dovoliti; *impf*. pripuščati, dopu-
ščati, dovoljevati; (beschlen, heißen) dati,
reči (rečem), ukazati (-kažem), veléti;
*impf*. dajati, rékati, ukazovati, vele-
vati; hinunter— spustiti, *impf*. spú-
ščati; sich auf die Knie — na kolena
se spustiti.

Lassen n. puščanje, opuščenje, opu-
stitěv; das Thun und — dejanje in
nehanje, delo in nedelo.

lässig

— 407 —

lau

lässig vnemarěn, nemarěn, len, lenoběn, lenív, mlačěn, mrzěl.

Lässigkeit f. vnemarnost, nemarnost, lenivost, lenoba. [ljiv.

lässlich odpustěn, spregleděn, odpustLast f. teža, bréme (breména); (für e. Menschen) bútara, breme (-na); (f. ein Saumthier) tóvor; (Ladung) vklad (-i), naklad; (Beschwerl.) težáva, težkóča; e. — Holz vlaka drv; bürgerliche —en državljanske dolžnosti pl., državljanske bremena pl.; zur — fallen nadlego komu delati, nadlegovati koga, na skrb priti (pridem); zur — legen dolžiti, kriviti, krivičiti; obdolžiti, okriviti, okrivičiti; *impf.* obdolževati; die — auflegen oprtiti, *impf.* oprtovati; die — abnehmen razpriti, zdeti (zdemem); *impf.* razprtovati, zdevati.

Lastbar nosilěn; —e Thiere pl. tovorna živina, tovorilke pl.; —e Stände obdáčeni stanovi.

Lasten težiti, obteževati, stiskati, tlačiti, treti (tarem u. terem); na glavi iméti (imám); s. belasten.

Lastenfrei brez dolgá; davkov prost, neobdáčen.

Lastenzug m. tovorni vlak.

Laster n. pregreha, grehota, pregreshljivost, zlo (zlega, zla), hudobija; nápaka; das — meiden varovati se —, ogibati se hudega od. zlega.

lasterhaft pregresěn, zěl, zloběn, hudoběn, zločest, malopriděn.

Lasterhaftigkeit f. pregresnost, hudobnost, zlobnost, malopridnost.

Lästerer m. psovalěc, obrekovalěc, opravljivěc; Gottes— bogokletnik.

Lästerin f. psovalka, obrekovalka, opravljivka.

Lasterleben n. pregresno od. hudobno življenje.

lästerlich obrekovalěn, obrekljiv, sramotilěn, zasramovalěn; —e Reden nesramne od. umazane besede pl.; auf e. —e Art sramotilno.

Lästermaul n. opravljivi jezik; (Person) psovalěc, opravljivěc, obrekovalěc.

lästern psovati (psujem), obrekovati, opravljati, grditi, sramotiti; (fluchen) preklinjati, kleti (kolnem), hudičevati.

Lästerrede f. sramotilne besede pl.

Lästerschrift f. sramotilno pismo.

Lästersucht f. opravljivost, obrekljivost, obrekovalnost.

lästersüchtig opravljiv, obrekljiv.

Lästerthat f. hudodejstvo, zločin, zločinstvo.

Lästerung f. psovanje, sramotitev, zasramba.

Lästermort n. psovka.

Lästerzunge f. opravljivi od. strupeni jezik; (Person) opravljivěc, obrekovalěc.

lästig nadležen, sitěn, nepovoljěn, dosaděn, neslán, težěk, pust.

Lästige m. sitnež, pustež, nepovoljnež, puščóba, neslaněc.

Lästigkeit f. nadležnost, nepovoljnost, sitnost, dosadnost.

Lastpferd n. tovorni konj.

Lastschiff n. tovorna oder kupčijska ládija, ladija z blagom.

Lastthier n. tovorilka, tovorno živinče (-eta); *coll.* tovorna živina.

Lastträger m. težák, tovornik, nosáč.

Lasttrain m., Lastzug m. f. Lastenzug.

Lastwagen m. tovorni voz.

Lafur m. f. Lafurstein.

lafurblau moděr, vísnjev, lazurěn.

Lafurstein m. lazúrěc, vísnjevěc.

Latein n. latinščina, latinski jezik.

lateinisch latinski; —e Sprache f. Latein.

latent skrit, prikrit; zvezan, utajěn.

Laterne f. svetilnica, svetilna, laterna, svetiljka.

Lateroträger m. svetilěc, svetilonósěc.

Latinismus m. latinízěm.

latinisieren latiniti, latinčiti, latinčevari; polatiniti.

Latsche f. šlebeděr, šveděr.

latschen šlebedrati, švedrati.

Latscher m. šlebedralěc, švedralěc.

Latschig plígěk, plíhěk, plehěk, oglévěn.

Latte f. letva, latva, lata, prekla, ranta; (im Forstw.) švigla; fig. švigla, prekla.

latten préklati; opréklati, letve pribiti (-bijem), *impf.* — pribijati.

Lattich m. lóčika, divja salata.

Latwerge f. latverga, elektvar.

Lak m. prsnik, oprsnik; (mont.) pregrada.

[toplotěn.

lau mlačěn, morěn; (v. d. Luft) mil,

Laub

— 408 —

Laufvogel

Laub n. listje, perje, lepenje, mladjé, mladikovje; tročenes — listje, sušina, grabež; das — verlieren obletéti se, osúti (-sujem u. -spem) se; *impf.* osípljati se, osípati (-sipljem) se, obletovati se, oblistovati se; das — abstreifen smúkati; osmúkati; das — rechen listje grabiti.

Laubbaum m. Kistověc, listnato drevo.

Laubbusch m. vejnik.

[krov.]

Laubdach n. zelena strešica, zeleni
Laube f. veža, lopa; (im Garten)
senčnica, zelena lopa, uta, hladnica.

Lauben zelenéti, listje pogánjati, za-
listovati se, zazelenévati.

Lauberhütte f. šotor (iz) od zelenih vej.

Laubfall m. listopád.

Laubförmig listast.

Laubfrosch m. rega, božja žábica.

Laubfutter n. plastjé, veje pl.

Laubgewinde n. pletivo od. pletenina
(iz) od listja.

[vej.]

Laubgemölbe n. oblók (iz) od zelenih
Laubholz n. listnato drevje, listovei
pl.; (Gehölz) listnik, listnica.

Laubhüttenfest n. praznik šotórjev,
oblétnica pod šotori.

laubidht listnast.

laubig listnat.

Laubknospe f. brst, brstni popěk.

Laubkryptogamen pl. listnate tajno-
cvetke pl.

Laublos brezlist, brezlistnat, brez
perja, gol.

Laubreich listnat, listovit, pernat.

Laubroft m. rja na trtnem perji,
snet (-i).

Laubstreu f. listna stelja, listje.

Laubwald m. listnik, listnica.

Laubwerk n. listje, listovje, lepenje,
perje; cvetje.

Laubzwiebel m. divji drobnják.

Lauch m. (Allium porum) luk; f.
Knoblauch.

[ski.]

Laudemial- lavdemijalěn, prepisnín-
Laudemium n. primščina, prijemščina,
prepisnína.

lauen južiti se, kopnéti; ojužiti se,
odmekniti se.

Lauer m. patoke pl., tropinščnica,
čmiga, cviččk, kislica.

Lauer f. preža.

Lauerer m. préžalěc, prežár.

Lauern prežáti (prežim) —, streči
(strežem) —, paziti na kaj.

Lauf m. tek; reißender — deroč tek;
träger — len oder tih tek; (Flucht)
beg; (des Gewehres) cev (-i), cevka;
(Schnell—) dir, dirěk; im schnellen —
v diru; (d. Siebes) obód; (d. Wassers)
tok; (in d. Mühle) tečáj; (in d. Säger-
 sprache) skok, krak; (d. Gestirne) pre-
mik; noch im —e dieses Jahres še to
leto, še v tem letu.

Laufbahn f. tekališče, poprišče, te-
kálnica; fig. pot življenja.

Laufbein n. kračnica, krak.

Laufbrett n. snoválnica.

Laufbrücke f. mostiččk, brv (-í).

Laufen teči (tečem), letéti; *impf.* te-
kati, létati; (rennen) dirjati; (fliehen)
bežáti (bežím); das läuft auf eines
hinaus to je vse jedno; Thränen ließen
ihm über die Wange solze so ga po-
lile; — lassen izpustiti, oprostiti; in
die Höhe — vzhájati, kipéti; Gefahr
— v nevarnosti biti (sem); Gassen —
s šibami tepén biti (sem); (sich aus-
breiten) razprostirati se, raztézati se;
(sich drehen) sukati (sučem) se, vrtéti
se, obračati sě; math. iti (idem), teči
(tečem), držati (držím).

laufend tekóč; —er Preis sedanja
(vsednja) cena; —e Auslagen vsak-
danji troški; —e Schrift ležeča pis-
mena pl.

Laufer, Läufer m. tekalěc, tekún; (d.
obere Mühlstein) vrhnják, vršnják, gor-
nják, zgornji kamen; zool. tékalei pl.;
(an d. Schnellwage) jabelko, kembělj.

Läuferfachdt f. podolžna vrsta (opěk).

Lauffeuer n. tekoči strel, pomikalni
ogěnj.

Laufgewicht n. jabelko, kembělj.

Laufgraben m. prekóp, rov.

länfig sein j. brunften.

Laufkäfer m. krešič pl., brzei pl.

Laufkarren m. tačka, kolura, karola.

Laufpass m. odpustni list, odpust-
nica, potepéno pismo; einem den —
geben koga odpraviti, spókati.

Laufplach m. tekališče, dirjališče.

Laufrad n. gonilno koló (kolésa).

Laufvogel m. brzoték, tékalěc.

Laufwerk

— 409 —

läutern

Laufwerk n. tečáj.

Laufzettel m. f. Laufpaſſ.

Lauge f. lug; Laugen- lužni.

Laugen lúžiti, v lugu namákati, žéhtati.

laugenartig lúgast.

Laugenasche f. lužni pepél, pepélovka.

Laugenpaſſ n. lužnják, žéhtnik.

Laugenſalz n. lužnina, lužna od. lúgasta sol (-í).

Laugenwage f. lugomér.

Laugenwasser n. lúžnica, lužna voda.

Lauheit f. mlačnost.

laug mlačěn.

Lauigkeit f. mlačnost; fig. mrzlóta; hladnost.

laulich mlačěn.

Laulichkeit f. mlačnost.

Lauling m. mlačnež, mlačnik.

Laune f. (Gemüthſtimmung) volja, čud (-í); guter — dobre oder židane volje, dobrovoljěn; übler — slabe od. zle volje, zlovoljěn, čěmerěn; in eine gute — verſeßen odobrovóljiti; in eine üble — verſeßen ozlovóljiti koga; —en haben muhe imeti (imám); (Caprice) trma; (in Mühlen) blazina.

launenhaft hudomušěn, múhast, trmast, spremenljiv, jeznorít.

Launenhaftigkeit f. hudomúšnost, spremenljivost, jeznorítost.

launig dobrovoljěn, vesél, židane volje, veselih mislij.

launisch zlovoljěn, nasajén, trmast, čěmerěn.

Laus f. uš (-í), věš (-í).

lauschen slušati, poslušati, prislušati, prisluškávati, na uho vleči (vlečem).

Lauscher m. prisluškovalěc.

Läusekrankheit f. ušívost.

Läusekraut n. ušivěc.

laufen uší oder vší iskati (iščem), uševati.

lausig ušív, všiv.

Lauskerl m. ušivěc, všivěc.

laut glasěn; zvočěn; der Stein ist — kamen gluší; (hörbar) slišěn, slišljiv; mit —er Stimme glasnó; ein —es Geschrei erheben krik zagnati (-ženem), zakričati (-kričim), zavpiti (-pijem); adv. glasnó; — werden lassen povedati (povem), naznaniti; — werden raz-

slovéti, razglasiti se, razvedeti (-vem) se; v. etw. — sprechen očitno od. javno o čem govoriti; praep. po, vsled; — der Aussagen po besedah.

Laut m. glas, zvok, žvenk; (Buchſt.) glas, glasnik, glásnica; (Muckſer) črhljej; keinen — von sich geben ne črhniti, ne žugniti.

Lautabſtufung f. stopnjevánje glasov.

lautbar znan, razglašen; — werden razglasiti se, razslovéti, razvedeti (-vem) se.

Laute f. plunka, lutnja; d. — schlagen brenkati.

lauten sluti (slovem), glasiti, glas iméti (imám); (v. d. Gloſſe) peti (pojem), zvoniti.

läuten zvoniti; pozvoniti, impf. pozvánjati; (in die Kirche —) vabiti; (mit der Sterbeglocke) zadnjo uro zvoniti; (m. d. Glöſchen) zvončkati, zvončkljati, cengljati; d. Sturmglocke — plat zvonà biti (bijem); d. Gewitterwolke — oblačici zvoniti; die Glocken — zvonovi pojó; zu — anfangen zazvoniti, zapeti (-pojem); zu — auſhören odzvoniti, odpeti (-pojem); sich müde — nazvoniti se; zu Grabe — k pogrebu zvoniti; er hat — gehört, aber ... slišal je nekaj, pa ne vé kaj; Sauglocke — svinjáti, kvantáti.

Läutener m. zvonikár.

Lautenmacher m. plúnkar, lútnjar.

Lautenſpieler m. plúnkaléc, brénkaléc na lutnjo.

lauter adi. u. adv. čist, samočist; (hell) bistěr, jasěn, veděr; (unverfälscht) pristěn, prav, nepopačen; aus —em Gold iz (od) čistega od. suhega zlatá; aus —em Haſſ iz gólega sovraštva; es sind — Lügen vse je gola laž (-í); — junge Leute pl. sama mladež (-í).

Lauter m. glasnik.

Läuterer m. čistiléc, prečiščevaléc, čistitelj.

Lauterkeit f. čistost, čistóta; bístrost, jasnost; pristnost.

läutern čistiti, čediti; prečistiti, očistiti, izčistiti, očediti; impf. prečiščevati, očiščevati, izčiščevati, očejevati; (unreine Flüssigkeit —) precediti, impf. precéjati; (Honig —) pretopiti, impf.

Läutertuch

— 410 —

Lebensglück

pretápljati; (Getreide —) veti (vejem), vejati, vrhati; (d. Wald —) redčiti, trebiti; izredčiti, izsekati, iztrebiti; (sich — čistiti se, jasniti se, brisati (brišem) se; učistiti se, ujasniti se, ubrisati se.

Läutertuch n. precejálo.

Lautieren glaskovati, zlogovati.

Lautiermethode f. glaskovánje, zlogovánje.

Lautlehre f. glasoslóvje, glasništvo.

Lautlich glasovën, glasoslovën.

Lautlos brezglasën, brez glasú; fig. nem, mútast.

Lautlosigkeit f. brezglasnost.

Lautrückung f. pretápljanje —, prehájanje glasov.

Lautschwächung f. oslabljevánje glasov.

Lautstärkung f. jačenje —, ojačenje glasov.

Lautsteigerung f. stopnjevánje glasov.

Lautsystem n. glasje.

Lautveränderung f. spreminjáva gla-

Lautverschiebung f. premíkanje glasov.

Lautwandlung f. mena —, izpreminjajne glasov, glasovna menjáva.

lauwarm mlačën.

Lava f. lava.

Lavaström m. tok lave.

Lavendel m. sivka.

[olje.

Lavendelöl n. sivkno od. špeknardno lavieren krožiti, vetra se ogibati (-gibljem), lavirati; fig. previdno ravnáti, po okoliščinah se obráčati.

Lavine f. plaz.

lar voljën; (lofer) ohlapën; —es Gewissen kosmáta vest (-i).

larieren drisko imeti (imám), liti (lijem) skozi koga, ulijati se.

Lazareth n. bolníščnica, bólnica, lazalazaroni pl. lazaroni pl.

Lebehoch n. Bog živi! slava! na zdravje! živi! živio! (einer Frau) živela! jemandem ein — ausbringen

komu nazdraviti, živio (živela) zavpiti (-vpijem); *impf.* nazdrávljati.

Lebemann m. lahkoživëc, dobroživëc, razkóšnik.

leben živéti, žiti (žijem), živ biti (sem); (sich wo aufhalten) bívati, prebivati, stanovati; (sich betragen) vesti (vedem) se, obnášati se; lebe wohl zdrav bodi od. ostani, z Bogom, Bog

te obvaruj; von etwas — o čem živéti; der Hoffnung — upati, nadejati se, zanášati se.

Leben n. živénje, življenje, žitje, žitěk, bitěk, živót; am — sein živ biti (sem); bei meinem — (Betheuerung) pri moji veri; Zeit meines — s vse žive dni; ums — kommen smrt storiti, poginiti; am — strafen k smrti obsoditi, s smrtjo kaznovati; das — aushauchen dušo izdihniti od. pustiti; d. Verordnung tritt uns — ukáz zadobí veljavo od. moć; für mein — gern silno oder neizrečeno rad; mein — lang dokler bom živ, vse žive dni.

lebend živóč, živéč, živ.

lebendig živ, živóč; (friš) živ, živáhën; — sein živéti; — werden oživeti; — machen ožíviti, *impf.* oživljati.

Lebendigkeit f. živóst, živáhnost.

Lebensalter n. doba, doba življenja, leta pl.

Lebensart f. načín življenja; olíka.

Lebensbaum m. (b. Gehirn) živótno drévce.

Lebensbeschreiber m. životopísěc.

Lebensbeschreibung f. životopis.

Lebensbild n. obráz iz življenja.

Lebenschoffend životvorën.

Lebensdauer f. vek, čas življenja, dologóst življenja.

Lebensende n. konče življenja, konče; bis an sein — do smrti, do groba.

lebensfähig živën, za življenje sposobën od. godën, živeti moči (morem).

Lebensfähigkeit f. živnost.

Lebensfrage f. razsodno od. životno vprašánje.

Lebensfrisch živ, čvrst, krepěk.

Lebensfrischje f. čvrstost, krepóst življenja.

Lebensfrist f. čas življenja.

Lebensgefahr f. smrtna nevarnost.

Lebensgefährlich smrtnonevárën, smrten, za življenje nevarën; — krank na smrt bolën, v smrtni nevarnosti; — e Wunde smrtna rana.

Lebensgefährte m. drug, tovariš.

Lebensgeister pl. moči (pl.) življenja.

Lebensgeschichte f. životopis, življénje.

Lebensglück n. sreča človeškega življenja.

lebensgroß

— 411 —

lecker

lebensgroß prirodne velikosti.

Lebensgröße f. prirodna velikost.

Lebenshauch m. izdihljej, dihljej.

Lebensjahr n. starostno leto.

Lebenskraft f. moč (-í) življenja, životna moč.

lebenskräftig krepkega od. zdravega života.

lebenslang adv. vse dni, vse žive dni, do konca dnij.

lebenslänglich dosmrtěn.

Lebenslauf m. življenje, živót; tek življenja.

Lebenslehre f. nauk o življenji.

Lebenslicht n. luč (-i) življenja.

Lebensluft f. sapa, vzduh.

Lebensluft f. veselje do življenja.

lebensluftig življenja vesél.

Lebensmittel n. živež, živílo, jestívo, jedilo, hrana.

lebensmüde življenja sit.

Lebensordnung f. red življenja.

Lebensperiode f. razdobje oder doba življenja.

Lebenspfad m. steza življenja.

Lebensplan m. osnóva življenja.

Lebensregel f. pravilo od. vodílo življenja.

Lebensreiž m. milina od. drážest (-i) življenja.

Lebensspiegel m. zrcálo življenja.

Lebensstraße f. smrtna kazěu (-i).

Lebenstrieb m. nagón življenja.

Lebensüberdruss m. življenja gnus.

lebensüberdrüssig življenja sit.

Lebensunterhalt m. živěk, potrebni živež; einem den — geben prehranjevati —, izdrževati koga; dem — nachgehen za živkom iti (grem).

Lebensversicherung f. dosmrtno zavaronanje.

Lebensversicherungsanstalt f. životna zavaroválnica.

Lebenswandel m. življenje, žitje, ži-Lebensweise f. načín življenja.

Lebenszeichen n. znamenje oder znak življenja.

Lebenszeit f. čas življenja; auf — do smrti.

Lebensziel n. konč od. cilj življenja.

Lebensweck m. namén oder smotěr življenja.

Leber f. jetra pl.; Leber= jeterni, jetreni.

Leberblümchen n. jétrenik. [pl.

Leberbrand m. ověč, sájeveč, metljaji.

Leberbraten m. počena jetra pl.

Lebererz n. jétreněc.

Leberslecken m. pega.

leberkrank na jetrih bolán.

Lebermoos n. jetrenják.

Leberstein m. f. Lebererz.

Leberthran m. salo iz kitovih jeter.

Leberverhärtung f. trdina v jetrih.

Leberwurst f. jeternica, jeterna klobasa.

Lebewelt f. živi —, organski svet, živstvo.

lebewohl interi. z Bogom, Bog te obvaruj, zdrav bodi od. ostáni, zdravstvuj; (Abschied) slovo (-esa), razstaněk; — jagen sloviti se, slovo (-esa) jemati; posloviti se, slovo vzeti (vzamem).

lebhaft živ, živahěn, boděr, čil.

Lebhaftigkeit f. živóst, živáhnost, bodrost, čilost.

Lebkuchen m. medéna potíca, popernják, medenják.

leblos neživ, brez življenja, brezživotěn; lebloser Körper mrtvo truplo, mrlič.

Lebtage pl. žive dni; all meine — vse žive dni, odkar sem živ.

Lebzeiten pl. bei meinen — za mojih dnij, za mojega življenja.

Lebzelten m. strdénje, pérnik, medéna potíca.

Lebzeltner m. medár.

Lebzen koprnéti, hlepéti, hrepenéti, dihtéti; (dúrsten) mreti (mrem), giniti, umírati od žeje; die Erde lecht zemlja zeva, — reží, — poka od suše.

lekt prebit, razpókan.

Lekt m. pok poč (-í), rega, razsedlina, razpóka.

Lecke f. lizanje, liz (-i); sol za lizanje, solilo.

Leken lizati (ližem); oblizniti, impf. oblizovati; (durch ein Leč rinnen) curljáti, curiti, kapljati, teči (tečem) iz česa; das Fasß lecht sod pušča, — curí.

lecker slastěn, okusěn, tekovít; f. leckerhaft.

Lecker

— 412 —

Legion

Lecker *m.* lizalěc, lizún; sladkosnédež, obliznik; junger — golobraděc.

Leckerbissen *m.* slaščica, oblizěk.

Leckerei *f.* sladkaríja; sladkosnédost.

leckerhaft sladkosnéd, sladkosneděn, sladkoustěn, izbířčen.

Leckerhaftigkeit *f.* sladkosnédost, sladkosnédnost, izbirčnost.

Leckermaul *n.* sladkosnédež, sladkáč; *f.* sladkosnéda.

lekermäulig *f.* leckerhaft.

Leckersucht *f.* slajnica.

Leckerwein *m.* podčeŕpina; (Ausbruch) samotók, samomáščina.

Lektion *f.* lekeija.

Lektionsplan *m.* *f.* Lehrplan.

Lectüre *f.* berilo, branje, čitanje.

Leder *n.* usnje; (Kürsch—) krzno; (Weiß—) irha, izhovina; Leder= usnjén, úsnjat; irhast.

Lederapsel *m.* kosmáč.

Lederartig usnjast.

[men]

Lederband *m.* usnjata vez (-í); *n.* jér-

Lederbereiter *m.* strojár; krznár; irhar.

Lederbereitung *f.* stroj, strojba kóž.

Lederhandel *m.* usnjaríja, kupčija z usnjem; den — betreiben usnjáriti.

Lederhändler *m.* usnjár, kupčeválěc z usnjem.

Lederhandlung *f.* usnjárnica.

ledern usnjén, úsnjat; irhast, irhav; (schaftlos) pust, plehěk.

Ledertang *m.* usnjasta haluga.

Lederware *f.* usnjevina, usnjina, usnjéna roba; krznovina; irhovina.

lederweich melěk kakor usnje; — schlagen hudo nasěškati koga.

ledig prazen, neoddán, prost, izpraznjen; (unverheiratet) samski, samosvójén, neoženjen; saměc (subst.); (weibl.) neomožena, neudana, samica (subst.); der —e Stand samski stan, samosvojni stan; — werden znebíti se (česa); — machen rešiti, oprostiti, osvoboditi; *impf.* reševati, oproščevati, osvobojevati.

[mícnost]

Ledigkeit *f.* praznóta, prostóta; salediglich *adv.* zgolj, samo.

Lee *n.* zavétje, zavetrije.

leer prazen, porěn; (hohł) otěl; těše; (v. Kopf) prazen, puhěl, pust; (gešt) jálov.

Leerdarm *m.* tešče črevó (črevésa), lačnik, lačno črevó.

Leere *f.* praznína.

leeren prazniti, porniti; izprázniti, izpórniti; (ein Glas) izprázniti, zvrniti, izpiti (-pijem); *impf.* zvráčati, izpívati.

Leerheit *f.* praznost, praznóta, pornost; půhlost, puhlóba.

Lesseite *f.* zavětna stran (-í).
lemwärts *adv.* vetru nasproti.

Leje *f.* šoba, čoba; (Lippe) ústnica, ustna, ustno.

legal postávčn, zakonít.

Legalität *f.* postavnost, zakonítost.

legalisieren povériti, potrditi; *impf.* poverovati, potrjevati.

Legalisierung *f.* poverítěv, poverilo (podpisov).

legaliter *adv.* postávno.

Legat *m.* posláněc, poročnik.

Legat *n.* volilo; sporočilo.

Legator *m.* volilěc.

legen položiti, deti od dejati (dem, demem); *impf.* pokládati, polágati, děvati; (in etwas) vložiti, *impf.* vlágati; (übergeben) izročiti, vročiti; *impf.* izróčati, vročevati; (nachlassen) prejenjati, prenehati; utihniti, potihniti, jenjati, nehati; Eier — jajca nesti (nesem); jajce znesti; Grund — témelj postáviti, *impf.* — postávljati; in Ketten — v železje vkovati; sich — vleči (vležem) se, poleči, upokojiti se; *impf.* vlégati se, polégati; sich ins Mittel — posredovati; sich auf etwas — prijeti (primem) od poprijeti se česa, lotiti se česa; die Geschwulst hat sich gelegt oteklina je u- od spahnila.

Legen *n.* poláganje, pokládanje.

Legende *f.* legenda; životopis kakega svetnika; (auf Münzen) napis, opis (kakega peneza).

Legezeit *f.* čas nesenja.

Leggeld *n.* vložnína.

Leghenne *f.* nesna kokós (-i), nesna kúra, nesica.

legieren zliti od spláviti kovine, legirati; *impf.* zlivati od splavljati kovine; (testieren) vóliti, sporočiti; *impf.* sporočati, sporočevati.

Legierung *f.* zlitina, splavljenína.

Legion *f.* legija; (Menge) tema, krdělo.

legislativ

— 413 —

Lehrspruch

legislativ postavodajën, postavodalën, zakonodálën, legislativën.

Legislator m. f. Gesetzgeber.

Legislatur f. f. Gesetzgebung.

legitim postávën, zakonít, legitimën, po postavi, po zakonu; (ehelich) zakonski.

Legitimation f. izkáz, poverilo; (unehel. Kinder) vzakonítév, pozakonítév.

Legitimationskarte f. izkáznica.

legitimieren povériti, *impf.* poverovati; opravičiti, *impf.* opravičevati; (ein unehel. Kind) pozakóniti, vzakoniti; *impf.* pozakonjevati, vzakonjevati; sich — izkazati (-kažem) se.

Lehde f. ledína, prelog; (v. Feldern) praha, prašina.

Lehen n. fevd; Lebens= fevdni.

Lehensmann m. fevdnik.

Lehenstafel f. fevdna knjiga.

lehenstäflich fevdnoknjižën.

Lehenswesen n. fevdstvo.

Lehm m. ilovica, il; glina; Lehm=ilovnati, ílovični, glinasti.

Lehmboden m. ilovnati svet, ilovača.

Lehmerde f. ilovica, glínjevica.

Lehmern ilovast, glinast.

Lehmgrube f. ilóvnica.

lehmicht ilast, ílnat, glínast.

lehmig ilovnat, glinovít.

Lehmwerk n. ilovina, glinovina.

Lehne f. slonílo, naslonílo; držáj, roča; (janste Erhebung eines Berges) rebër (-i), laz; Sommer— prisoje pl.

lehnen intr. slonéti; nasloniti se; *impf.* naslánjati se, naslónjen biti (sem), opirati se; *trans.* nasloníti, prisloníti, opreti (oprém); *impf.* naslánjati, prislánjati, opírati; sich — nasloniti se, prisloniti se, opreti se; *impf.* naslánjati se, opírati se.

Lehnpferd n. najéti konj.

Lehnstuhl m. naslanjáč.

Lehnwort n. tujka.

Lehr= učni, účbeni.

Lehramt n. učiteljstvo, učiteljska služba. [právnik].

Lehramtscandidat m. učiteljski pri-Lehramtsprüfung f. učiteljska skušnja. učiteljski izpít.

Lehranstalt f. učilišče, učni zavod.

Lehrart f. učba, učitév.

Lehrbefähigung f. sposobnost za učiteljstvo.

Lehrbegierde f. ukaželjnost.

Lehrbegierig ukaželjën.

Lehrbrief m. doučni list, izučno pismo.

Lehrbuch n. učna knjiga.

Lehrbursche m. učenče.

Lehrers m. učni tečáj.

Lehre f. uk, nauk; (d. Lehren) učenje; in Zusammenfassungen -slovje od. znanstvo, als: Naturlehre naravoslovje 2c.

lehren učiti; naučiti, podučiti; *impf.* podučevati.

Lehren n. učenje, uk.

Lehrer m. učitelj, učeník.

Lehrerin f. učiteljica.

Lehrerseminar n. učiteljski zavod; učiteljše.

Lehrsaach n. veda, učna stroka.

Lehrfähig Sposóběn za učiteljstvo.

Lehrfähigkeit f. sposóbnost od. pri-právnost za učiteljstvo.

Lehrform f. účbeni načín.

Lehrfreiheit f., Lernfreiheit f. učna svoboda.

Lehrgang m. učba.

Lehrgebäude n. učna sestáva.

Lehrgedicht n. naučna pesën (-i), diktična pesën.

Lehrgegenstand m. učni predmet.

Lehrgehilfe m. učiteljski pomočník.

Lehrgeld n. šolnína, učnína.

Lehrhaft účěn, podúčěn, podučílen.

Lehrherr m. rokodelski mojstër.

Lehrjahr n. leto učenja; pl. učenstvo; die — e beendigen izučiti se, doučiti se.

Lehrjunge m. rokodelski učenče.

Lehrkanzel f. učiteljska stólica.

Lehrkörper m. učiteljstvo.

Lehrling m. f. Lehrjunge.

Lehrmeister m. mojstër; — in f. mojstrinja, mojstrovka.

Lehrmethode f. načín učenja, učba, účbeni način.

Lehrmittel n. učílo, učni pripomoček, učno sredstvo.

Lehrplan m. učni načrt.

Lehrreich podúčen, podučljív.

Lehrsaal m. učilnica.

Lehrsaat m. (učni) izrek, rek, (učno) pravilo, teorém; (Dogma) verska resnica.

Lehrspruch m. poučni izrek, pouček.

Lehrstand

— 414 —

Leichenschmaus

Lehrstand m. učiteljski stan, učiteljstvo.

Lehrstelle f. učiteljska služba, učiteljsko mesto.

Lehrskil m. účbeni slog.

Lehrstoff m. učno gradivo, učna tvariná, učivo.

Lehrstuhl m. učiteljska stolica.

Lehrstunde f. učna ura.

Lehrvortrag m. učno predávanje.

Lehrwesen n. učne zadeve pl.

Lehrzeit f. čas učenja.

Lehrzimmer n. učlnica.

Leib m. teló (telésa), truplo, živót; Unter— trebuh; bei —e nicht po nobeni ceni! Bog obvaruj; einem zu —e gehen pestíti —, pritiskati koga; (d. *Kleidungsstück* den Oberleib bedeckt) stan, živót; Leib— telésni, živótni. [ník.

Leibarzt m. zasébni od. telésni zdrav-

Leibbinde f. pas, pojás.

Leibchen n. telesce; (*Kleidungsstück*) jópica, životěc.

Leibeigen suženj, robski.

Leibeigene m. sužnji, sužnik, rob, nevoljnik.

Leibeigenenschaft f. sužnost, robustvo, nevoljstvo.

Leibel n. prsnik, telovnik.

Leiben živeti; sich — rediti se, debeliti se.

Leibesbeschaffenheit f. telesna sestava, telesnost, živót.

Leibesbewegung f. telesno gibanje od. krétanje; sprehod.

Leibesbürde f. telesni sad. [heit.

Leibesconstitution f. s. Leibesbeschaffen-

Leibeserbe m. rodni dedič.

Leibesfarbe f. polt (-i).

Leibesfrucht f. spočítěk, telesni plod; sie ist von der — entbunden povíla je.

Leibesgestalt f. postáva, rast (-i), stas.

Leibeskraft f. telesna moč (-i), aus — na vso moč. na vse pretége, na vse kriplje.

Leibespflege f. života negovanje oder oskrbovanje.

Leibesorge f. skrb za telo.

Leibesstrafe f. kazén (-i) na telesu, telesna kazén.

Leibesübung f. telovadba.

Leibfarbe f. polt (-i).

Leibgarde f. telesna straža.

Leibgardist m. telesni stražnik.

Leibgedinge n. dosmrtni pridržek, — užiték.

Leibgurt m. pas, pásica, opasica.

Leibhaft, leibhaftig živ, telésen, lastěn; prav, pravcat, prav sam.

Leibjäger m. telesni lověc.

Leiblich telesén, životěn; (wahrhaft) pristěn, roděn, prav, lastěn; —er Bruder rodni brat; (fleischlich) mesén, politěn, telesén.

Leiblos breztelesén.

Leibpacht m. u. f. dosmrtni najém.

Leibrente f. dosmrtni dohoděk.

Leibrock m. jopič, jopica, rokavei pl., oplečje.

Leibschaden m. kila, vred; — habend kilav; — befonumen prevrediti se. prevzdigniti se.

Leibstuhl m. ponočni stolče.

Leibwache f. telesna straža.

Leibwäsche f. prtenína.

Leibweh n. bolečina oder ščipanje v trebuhu; ich habe — trebuh me boli, v trebuhu me ščiplje.

Leibzwang m. zaprtje, zapéka.

Leiche f. mrlč, mrtvec, mrtvo truplo.

Leichenacker m. pokopalíše, grobišče.

Leichenartig mrtvaški.

Leichenbegängnis n. pogrěb, pogrebni sprevod. [nik.

Leichenbegleiter m. pogrebč, pogrěb-

Leichenbegleitung f. pogrebni sprevod.

Leichenbeschau f. opléd mrlča.

Leichenbestattung f. pogrěb, pokóp.

Leichenblafs bled kakor mrlč.

Leichenfeier f. pogrebna svečánost, bilje pl., bilije pl.

Leichenfeld n. mrtvíšče.

Leidengeläute n. pogrebno zvonjenje.

Leidengepränge n. slovesni pogreb.

Leidengeruch m. mrtvaški duh.

Leidengerüste n. mrtvaški oděr.

Leichenkammer f. mrtvaščnica, mrliščnica.

Leichenkosten pl. pogrebni stroški pl.

Leichenmahl n. sedmína, pogrěbščina, karmina, sedminska pojédina.

Leichenpaſs m. mrlški popotni list.

Leichenpredigt f. pogrebni góvor.

Leichenschmaus m. s. Leichenmahl.

Leichenstein

— 415 —

Leihbibliothek

Leichenstein m. nagrobni kamen, nagroběk.

Leidenträger m. pogreběc.

Leichenverein m. pogrebno društvo.

Leichenwagen m. mrliški voz.

Leichenzug m. pogrebni sprevod.

Leidnam m. mrtvo truplo, mrlič, mrtvec.

leicht lahěk, lehěk, lehkotěn, legotěn, malotežěn; fig. lahkomiseln, nestanovítěn, vetrast; — machen lájšati, lahkótiti; olajšati, zlájšati, polajšati; *impf.* o-, z-, polajševati; —er werden lehneti (lehnejem); zlájšati se, zlahkotéti, olahkotéti se, olahkotéti.

Leichten s. leicht machen.

Leichterdings adv. lahko, brez truda.

Leichtfertig lahkomiseln, nestanovitěn, nepremišljen, veternast, vétrast; zanikarěn.

Leichtfertigkeit f. lahkomiselnost, nestanovitnost, nepremišljenost, veternost.

Leichtsingerig lahkih od. urnih prstov.

Leichtflüssig raztopěn, lahko plavěk, brzotalěk. [nog.

Leichtfüssig lahkonóg, urnih od. brzih

Leichtgeslügelt lahkokril, urnokril.

Leichtgläubig lahcoverěn, radoverěn.

Leichtgläubigkeit f. lahcovernost.

Leichtthin adv. na lahko.

Leichtigkeit f., Leichtheit f' lahkóta, lehkóta, legóta, lagóta.

Leichtlich adv. lahko, zlahkoma.

Leichtsinn m. lehkomislije, lehkomiselnost, nepremišljenost, veternjáštvo.

Leichtweg adv. povrhoma.

Leid adv. žal, milo, inako; es ist mir — žal mi je; — sein um etwas militi se komu česa, žal biti (je) komu za kaj; nicht — sein um die Mühre ne požaliti truda; es ist mir — um ihn žal mi je zanj, smili se mi, bojím se zanj.

Leid n. žal (-i), žalica, žalost, jad; (Übel) zlo, hudo; (Elend) nadloga, reva, težáva, beda; ein — zufügen komu kaj žalega prizadeti (-denem), *impf.* — prizadevati; krivico storiti, *impf.* — delati; niemandem zu Liebe od. zu —e brez prijaznosti ali sovraštva do koga; ein — anhun žaliti; razžaliti, *impf.* razžaljevati; — tragen žalovati.

Leideform f. trpni položaj, trpna oblika.

leiden trpéti; pretrpeti, prestati (-stojim), prenesti (-nesem), prebiti (-bóm u. -bijem); *impf.* prestájati, premásati; (frank sein) bolovati, boléhati; er kann ihn nicht — ne more ga, ne more ga trpeti od. gledati; Hunger — stradati, lákoto trpeti; Schaden — utrpeti, *impf.* utrpévati, škodo trpeti, na izgubi biti (sem).

Leiden n. trpenje, trpljenje; (Schmerz) bolečina; (Trauer) žalost; mit einem — behaftet nadložen.

leidend trpéč, trpévěn, trpěn; (fräntlich) boléhěn, betežěn; —e Form j. Leideform.

Leidende m. trpín, trpíněc; f. trpinka.

Leidenschaft f. strast (-i); (Begierde) pohót, pohlép, hlepóta; mit — strastno.

Leidenschaftlich strastěn.

Leidenschaftlichkeit f. strastnost.

Leidenschaftslos brezstrastěn, nestrastěn, brez strasti.

Leidensgefährte m. sotrpín.

Leidensgeschichte f. trpljenje (Kristovo).

Leidensgesch. m. kelih trpljenja.

Leidenstag m. dan (dneva) trpljenja.

Leidenswodje f. véliki teděn.

leidentlich trpéć; pretrpljív, strpén, prenesljiv, znosěn.

leider interi. žalibog! na žalost! — Gottes Bogú bodi potóženo!

Leider m. j. Leidende.

leidig žalostěn; fig. nesrečěn.

leidlich j. leidentlich.

Leidtragen n. žalovanje, žalóba.

Leidtragend žalujóč.

Leidwesen n. žalost, žal (-i), žalování, žaloba.

Leier f. lira; (Drehorgel) lajna, lajne pl., golidra, orglice pl.; dieselbe alte — stara pesěn (-i); immer bei einer — bleiben zmerom jedno gnati (ženem) od. trobiti od. gosti (godem).

Leierer m. lájnar, golidralěc.

Leierförmig lirast.

Leiermann m. j. Leierer.

Leiern lájnati, golídrati; fig. gosti (godem).

Leihanstalt f. posojílnica.

Leihbibliothek f. knjižna posojilnica.

leihen

— 416 —

Leitband

### leihen tr.
posoditi, na pósodo dati (dam), v zajém dati, izposoditi; *impf.* posójati, posojevati, na posodo dajati; (entleihen) na posodo vzeti (vzamem, vzemem), izposoditi si; *impf.* na pósodo jemati (jemljem), izposójati si, izposojevati si.

### Leiher m.
posojevalěc; —in f. posojevalka.

### Leihkauf m.
nadev, nadevěk, likof.

### Leihvertrag m.
zajemna pogodba.

### Leihweise adv.
na pósodo, v zajém.

### Leitaken m.
plahta, prestiralo, prestralo.
[lepěk.

### Leim m.
klej, lim; (Vogel—) lep, leimen klejiti, klejati, lepiti; skléjiti, zlimati, zlepiti.

### leimicht klejast.

### leimig klejev, klejat.

### Leimkraut n.
lépnicá.

### Leimküche f.
klejévnicá.

### Leimleder n.
mezdra.

### Leimmistel f.
oměla.

### Leimruthe f.
límanica, lepna šibica.

### Leimsieder m.
klejár.

### Leimsiederei f.
klejárnicá.

### Leimspindel f.
f. Leimruthe.

### Leimstoff m.
klejevína.

### Leimwasser n.
klejeva voda.

### Leimzucker m.
klejev slaj, glikolin.

### Lein m.
lan, len; (Winter—) oziměc; (Sommer—) jarěc; (Spät—) jesénščěk; — rösten lan goditi, — mladiti, — rositi.

### Leinacker m.
lanišče.

### Leinbau m.
setěv lanú.

[kov.

### Leindotter m.
ričěk; Leindotter= ričě.

### Leine f.
konópěc, vrv (-í), vože (-eta).

### leinen lanén; (aus Leinwand) platnén,prtén.

### Leingarn n.
lanéna preja.

### Leinkraut n.
madrónščica, lazica, žabri pl.

### Leinkuchen n.
lanéni krovajci pl.

### Leinöl n.
laneno olje.

### Leinsame m.
laneno seme (-na).

### Leintuch n.
rjuha, ponjava, prestiralo.

### Leinwand f.
platno; grobe — hodník, hodnina; feine — pražnje platno; sehr feine — tančica.

### leinwanden platnén,prtén. [belež.

### Leinwandbleiche f.
beliło za platno;

### Leinwandhandel m.
platnarstvo, platnarija, kupčija s platnom; den — betreiben platnáriti.

### Leinwandhändler m.
platnár, kupčevalěc s platnom.
[nina.

### Leinmäsche f.
platneno perílo, prte-Leinweber m.
tkalěc.

### Leinzeug n.
lanena roba, platnena roba, prtenina.

### Leise tih, tihotěn; lahěn, lagán, rahěl; ein —s Gehör haben taněk od. doběr oder ostěr sluh imeti (imám), tanko slišati (slišim); adv. tiho, natihoma, lahno, rahlo.

### Leiste f.
skoba, letva, latva; (am Körper) dimlje pl.; (Einfassung) rob, obroběk.

### leisten vršiti, činiti, delati; storiti; eine Arbeit — opraviti, storiti, dodelati; *impf.* opravljati, delati; Bürgschaft od. Gewähr — pórok biti (sem), porokovati, poroštvovati; Dienste — služiti, streči (strežem); den Eid — priseči (-sežem), zapriseči; *impf.* prisegati, zaprisegati; Folge — slušati, ubogati; Genugthuung — zadostiti, zadovoliti; *impf.* zadostovati, zadoščevati; Hilfe — pomoči (-morem), pomagati; Huldigung — pokloniti se; seine Pflicht — svojo dolžnot storiti, — izpolniti, opraviti; *impf.* — izpolnjevati, — opravljati; Robot — rabotati, raboto (tláko) delati, na raboto (tláko) hoditi, tlačániti; Widerstand — upreti (uprem) se, ustaviti se; *impf.* upirati se, protiviti se, ustavljati se; e. Zahlung — plačati, poplačati, poravnati; *impf.* plačevati.

### Leisten m.
kopito; dem.
kopitce.

### Leistenbruch m.
dimeljna kila, kila v dimljah.

### Leistengegend f.
dimlje pl.

### Leistenschneider m.
kopítar.

### Leistung f.
oprava, storítěv, dovršitěv, delo; (Abgabe) dávščina.

### Leistungseinheit f.
jednica učinka od. storitve.

### leistungsfähig zmožěn kaj storiti.
[riti.

### Leistungsfähigkeit f.
zmožnost kaj sto-Leitarm m.
vójnica.

### Leitartikel m.
uvodni članěk.

### Leitband m.
povoděc.

Leitbarkeit

— 417 —

Ieſen

Leitbarkeit f. (der Wärme) vodljivost.

Leitcurve f. (krivulja) vodivka.

Leite f. lajta; (Gegend) brežina, breg, reběr (-i).

leiten voditi, vesti (vedem), preva-
jati; (füßen) peljati (peljem); pri-
vesti, pripeljati; (lenken) ravnáti, obra-
čati, vládati; (ein Geschäft) oskrbovati,
opravljati, upravljati; auf den rechten
Weg — na pravi pot pripeljati oder
obrniti; (das Wasser) napeljati, raz-
peljati; *impf.* na-, razpeljevati.

leitend voděč, voděn, vodilěn; der
—e Faden nit (-i) vodnica.

Leiter m. vodnik, vodja, voditelj; pre-
vodnik; napeljevalěc.

Leiter f. lestva, lestvica; (einarmig)
laza; (aus Stäben geflochtene Wagen-
leiter) lesa.

Leiterspreize f. razpérnica.

Leitersproße f. klin, spriklja.

Leiterwagen m. lestveni voz, voz z
lestvami, grote *pl.*; voz z lesami
(= gnojni voz).

Leitfaden m. vodilo, navodilo, navód,
napotěk, pouk; nit (-i) vodnica.

leitfähig prevodljiv.

Leitfähigkeit f. prevodljivost.

Leitqraben m. jarěk, zdrážnica. [cem.

Leithammel m. zvončár, ověn z zvon-

Leitlinie f. črta vodníca.

Leitmann m. (b. d. Feuerwehr) vojarín.

Leitseil n. povoděč, voděč, vojka, vaje
pl. f., vajeti pl.

Leitstern m. zvezda vodnica.

Leitstrahl m. prevódnica.

Leitung f. voditěv, vodba, vodstvo;
ravnáva, uprava; napeljevanje, nape-
ljáva; (*phys.*) prevod.

Leitungsregel f. vodílo, ravnílo.

Leitungsvermögen n. prevodljivost.

Leitungswiderstand m. vodilni upór,
upór prevodu.

Leitzaum m. uzda.

Lemming m. leming, postrúšnik.

Lende f. ledje, kolk, stran (-i); bedro.

Lendenarterie f. ledvena odvódnica.

Lendenbraten m. riba, ledvena pečenka.

Lendengegend f. obledje, ledje; (äußere)
bedra *pl.* [jih.

lendenlahm skolčen, polomljen v led-
Lendenmuskel m. ledvéna mišica.

Lendenwirbel m. ledvéno od. bedreno
vreténce. [voljěn.

lenkbar vodljiv, voděn, poslušěn,
lenken voditi, ravnati, krmiti, obračati,
vladati, nagibati (-gibljem); obrniti,
nagniti, ukreniti, nakreniti; (Schiff)
krmiti, krínáriti, strumljati; zakrmiti.

Lenker m. voditelj, vodnik, vladalěc;
krmár.

Lenksam vodljiv, voděn, poslušěn,
ubogljiv, voljěn.

Lenksamkeit f. vodljivost, poslušnost,
ubogljivost, voljnost.

Lenkschemel m. polza, rédnik.

Lenkzaum m. brzda, uzda; den — an=
legen obrzdati, zauzdati.

Lenz m. pomlád (-i), spómlad (-i),
vígred (-i), mladolétje.

Lenzalter n. mladóst, pomládje.

Lenzen odmekati, tajati se, kopneti,
rezcevati se; razcevesti (-cvetem).

Lenzmonat m. f. März.

Lersche f. škrjaněc, škrlěc; lávdica,
lévica; Lerchen= škrjánčji, škrjánski.

Lerchenfalk m. skoběc.

Lerchenstrich m. škrjančji let; lov (-i)
na škrjance. [nost.

Lernbegier f., Lernbegierde f. ukaželj-
lernbegierig ukaželjěn.

Lerneifer m. vnétost v učenji.

Iernen učiti se; naučiti se; aušwen-
dig — na izúst od. na pámet se učiti.

Lernen n. učénje, uk.

Lernfreiheit f. svoboda v učenji.

lesbar bralěn, čitěn.

Lese f. bira, bratěv, branje; (Wein—)
trgátěv, bratěv, bendima; (d. Geleſene)
nabirěk, nabira, zbrav (-i), zbratěv.

Leſeart f. čitáva, razno čitanje, načín
branja.

Leſebrett n. (am Weſebutluß) snoválnica.

Leſebuch n. čitanka, berílo.

Leſehalle f. čitálnica, brálnica.

Leſekreis m. čitáteljstvo.

Leſeluſt f. veselje do branja.

Ieſen brati (berem), čitati; prebrati,
prečítati; (fammeln) brati (berem);
nabrati, skupiti; *impf.* nabirati, zbi-
rati, skúpljati; Wein — trgati, brati;
obtrgati, obrati; *impf.* obtrgovati, obi-
rati; (reinigen) čistiti, trebiti; Ahren —
pabrkovati, lavkati, klasjé pobirati.

27

Lesen

— 418 —

Levite

Lesen n. branje, čitanje.

Lesenswert branja vreděn.

Leseprobe f. poskús čitanja, čitanje
za poskús.

Lesepublicum n. bralci pl., čitatelji pl.,
čitáteljstvo.

Leser m. bralce, čitalce, čitátel; (Sammler) pobirac', nabiralec, berač.

Leserin f. bralka, čitateljica; (Sammlerin) pobirálka, nabirálka, beračica.

leserlich bralěn, čitalěn, čitěn.

Lesesaal m. bralna soba, čitálnica,
bralnica.

Lesekück n. berilo.

Leseverein m. bralno oder čitalniško
društvo.

Lesewelt f. J. Lesepublicum.

Lesefzeit f. bratěv, obiratěv, branje,
trgatěv, čas za branje.

Lesezimmer n. f. Lesesaal.

Lethargie f. mrtvica, mrtvičnost,
mrtvilo, drěmež; mit — behaftet
mrtvičen.

Letten m. brna; J. Lehm.

Lettern pl. črke pl., pismena pl., pis-
menke pl.

Letternmetall n. pismenovina.

letticht J. lehmicht.

lettig J. lehmig.

Leke f. okrepa, poživěk, zabava; (Ab-
ſchied) odhódnja, razhodnja.

lehen veseliti, krepiti; razveseliti,
okrepiti, okrepčati, poživiti; *impf.* raz-
veseljevati, okrepčávati, poživljati; ſich
— sloviti se; posloviti se; veseliti se,
zabavati se.

lebt poslednji, zadnji, skrajnji; zum
—enmale poslednjikrat, zádnjikrat, na-
pósled, h konei, končno; zu guter —
na zadnje, zadnjić, najposleje, napósled;
in d. —en Zügen liegen umirati, mreti
(mrem), sklépati; d. —e Gericht sodni
dan (dneva); die —e Œlung sveto olje.

lebtens adv. zadnjić, posledničić,
končno; (jüngſt) óni dan, óne dni, ne-
davno, ónkrat. [nec.

Lebtgeborene m. mezimče, zadnjerojé-
lebthin adv. J. lebtens (jüngſt).

lebtjährig lanski, lanskega od. pre-
teklega leta

lebtversloffen ravno pretekěl, ravno
minul.

lebtwillig adv. po poslednji volji; —e
Verfügung odredba poslednje volje, po-
slednja volja.

Leu m. J. Löwe.

Leuchte f. svetilo, svetilnica.

leuchten svetiti; posvetiti; (v. Augen)
sijati (sijem), plamikati, svetiti se;
(v. d. Sonne, d. Monde) sijati (sijem),
svetiti; (v. Sternen) svetiti se, svetliti,
žaréti, migljáti, igráti, lesketáti (-ám
u. -éčem) se; (schwach) brléti, mrlihati;
daš Meer leuchtet morje se svetlíka;
daš Wetter leuchtet bliska se, plamíka,
drnice igrajo.

leuchtend svetěl; svetěč, migljáječ v.

Leuchter m. svěčnik, svetílnik; (Per-
ſon) svetilče; —in f. svetilka.

Leuchtgas n. svetilni plin.

Leuchtkäfer m. kresníca, svetlíca, iván-
šěica, buskalica (bliskalica).

Leuchtkraft f. svetljivost, svetilnost.

Leuchtmaterial n. svetilo, svečáva.

Leuchtspann m. treska, trska.

Leuchtstein m. samosij.

Leuchtthurm m. svetilnik, maják.

Leugbar tajilěn, tajiv.

Leugnen tajiti, nikati; utajiti, zani-
kati; *impf.* utajevati, pritajevati, za-
nikávati; (anfechten) izpobijati, pobí-
jati, podirati.

Leugnen n. tajitěv, tajba.

Leugner m. tajilěc, tajěc; Gottes—
bogotajěc.

Leugnerin f. tajilka, tajica; Gottes—
bogotájka.

Leugnung f. J. Leugnen.

Leumund m. glas, imé (-na) pri lju-
déh; d. gute — dobro imé; d. böse —
slabo imé.

Leute pl. ljudje pl.; coll. ljud, ljud-
stvo, svet.

Leutescheu odljuděn; (v. Bieh) bezljiv,
bezíkav.

Leutescheu f. odljudnost; (v. Bieh) bez-
ljivost, bezikavost.

Leutselig priljuděn, uljuděn, družěn,
družljiv.

Leutseligkeit f. priljudnost, uljúdnost,
družnost, družljivost.

Levante f. jútrovo, iztók.

Levit m. levít.

Levite f. dalmátika, slúžnica.

Levkoje

— 419 —

Licitationsweg

Levkoje f. šebój, bledúla.

lerikalisch slovárski.

[rečnikar.

Lerikograph m. slovárnik, slovnikár,
Lerikographie f. slovárstvo. [rečnik.
Lerikon n. slovár, slovnik, besednják,
Libelle f. kačji pastir; j. Wasserwage.

liberal (freisinnig) svobodomiseln,
svobodoljubën, svobodnjaški, liberalën;
f. freigebig.

Liberalismus m. svobodomíselnost,
svobodoljúbje, svobodnjaštvo, libera-
lizěm.

Liberalität f. J. Freigebigkeit.

Licenz f. dovolitěv, dovoljenje, pri-
voljenje, dopuščenje; poetische — pés-
niška prostóst.

licenziert dopuščén.

Licenzierungscommission f. dopustilna
komisija. [list.

Licenzschein m. dopústnica, dopustilni
licht svetël, svetlobën; (v. Verstande)
bistër, jasën; —e Augenblicke od. Zwischenzeiten jasna trenótja, jasni preslédki; —er Tag beli dan (dneva); es wird — svíta se, daní se, svetlí se, prizárja.

Licht n. svetlóba, svetlóst, svetlína;
(— brennender Körper) luč (-i); (—
leuchtender Körper) svetilo, svečáva;
dem. lúčica; jemandem im —e stehen
zaslánjati komu, zaslépljati; jemanden
hinters — führen preváriti koga, trá-
piti koga; jeßt erſt geßt ihm ein — auf
zdaj še le se mu je posvetilo v glavi;
zdaj še le se je zavedel; bei anbrechendem —e ob svitu, ob zarji, ko dan
napóči.

Lichtbild n. svetlopís.

Lidhte f. svetlína, svetloba, sij.

lidshtempfindlich občutljiv za svetlobo,
svetločútën.

Lichten svetliti; razsvetliti, razsvetiti;
impf. razsvetljevati, razsvečevati; (den
Wald) réditi, rédčiti; prerédčiti, iz-
rédčiti, pretrébiti, strébiti; d. Anker —
sidro vzdigniti, odriniti; jich — jasniti
se, brisati (briše) se, svetliti se, ve-
driti se; ujasniti se, zjasniti se, ubri-
sati se, razsvetliti se, zvedríti se.

Lichtenbreite f. širina svetlobe.

Lichtentwicklung f. razvój od. razvitěk
svetlobe.

lichterloh adv. s plamenom, plame-
noma.

lichtfrei brez luči.

Lichtfreund m. prijatelj svetlobe.

Lichtfuchs m. ridžan, ridžik.

Lichtfunken m. iskra, svetlín.

lichtgelb svetlorumén.

Lichtgießer m. svečár.

Lichtgiehěrei f. svečarija, svečarstvo;
— betreiben svečáriti.

Lichtglanz m. lesk, blesk, svit, sij.

Lichtholz n. les za trske, lučevína.

Lichtlehre f. nauk o svetlobi.

Lichtmasse f. svetloba, svečáva.

Lichtmeer n. neizmerna svetloba.

Lidtmesse f. svéčnica.

Lichtmesser m. svetlomér.

Lichtmefskerje f. svečnična voščeníca
od. voščénka, svečničnica.

Lichtmessung f. merjenje svetlobe,
svetlomérje. [lín.

Lichtmeteor n. svetlobni meteór, svet-
Lichtpuhe f. utrinjálěc, usekálnik, utri-
njálo.

Lichtpuher m. usekáč, ščipěc.

lichtreich presvetël, poln svetlobe.

Lichtreich n. kraljestvo svetlobe.

Lichtschein m. sij, svit, žar.

Lichtsere f. J. Lichtpuhe.

Lichtscheu bojěč se svetlobe; potúh-
nen, poníglav.

Lichtschirm m. sénčnik, senčílo.

Lichtschnuppe f. utrinjék; es fiel eine
— zvezda se je utrníla od. potočíla.

Lichtseite f. svetla stran (-i).

Lichtspann m. trska, treska. [lobe.

Lichtstärke f. jákost od. jáčina svet-
Lichtſtoff m. svetívo, svetlovína.

Lichtstrahl m. žarěk, žar; trak.

Lichtträger m. svetilěc, svetlonosěc.

Lichtwandlung f. mena svetlobe.

Lichtwelle f. svetlobni val.

Lichtzieher m. svečar.

Licitando adv. po dražbi, po licitaciji.
Licitation f. dražba, licitácija; Licita-
tions- dražbeni, licitacijni, licitacijski.

Licitationserlös m. dražbeno skupílo.

Licitationsprotokoll n. dražbeni za-
písnik.

Licitationsweg m. dražbeni pot; im
—e etwas verkaufen od. an sich bringen
dražbenim potom kaj prodáti ali kupiti.

97*

licitieren

— 420 —

Liebling

Licitieren po dražbi prodáti, *impf.*
— prodájati; (kaufen) po dražbi ku-
piti, *impf.* — kupovati; licitirati.

lieb ljub, mil, drag; prijetěn, lj-
beznív; — haben ljubiti, rad imeti
(imam); — gewinnen prikúpiti si, pri-
ljúbiti si; er hat ihn — gewonnen pri-
kupil, priljubil od. omilil se mu je;
jemd. etwas zu — thun komu ljubáv
storiti; ich möchte —er jaz bi rajši;
den ganzen —en Tag ves ljubi dan
(dneva), ves božji dan; du —er Gott
o moj Bog.

liebängeln zaljúbljeno glédati od. po-
gledovati, z očmi se loviti, namigo-
vati si.

Liebchen n. ljuba, ljúbica, ljúbka;
mein — drago moje, dúšica moja, srce
moje; (männl.) ljubček, milček.

Liebden, Euer — Vaša milost.

Lieb r. ljubéžen (-i), ljubáv (-i); fig.
veselje, radost; in — entbrennen za-
ljubiti se, ljubezni vneti (vnamem) se.

liebeathmend v ljubezni od. za lj-
bezěn živéč.

Liebegefühl n. čut ljubezni.

liebglühend ljubezni vnet.

liebeleer brez ljubezni.

Liebelei f. ljubkovánje, dragovánje,
milkovánje. [vati.

liebeln ljubkovati, dragovati, milko-
liebelos brez ljubezni.

lieben ljubiti, rad imeti (imám), pri-
játelj biti (sem).

Lieben n. ljubljenje, ljubezěn (-i).

liebenswürdig ljubezniv.

Liebenswürdigkeit f. ljubeznívost.

Liebesapfel m. volčje jábelko, para-
dájzar.

Liebesband n. vez (-í) ljubezni, ljubávna vez.

Liebesbeweis m. dokáz ljubezni, ljubavni dokaz.

Liebesblick m. zaljubljeni pogléd.

Liebesbrief m. zaljubljeno oder ljubavno pismo. [ljubo.

Liebesdienst m. ljubáv (-i), delo za
Liebeserklärung f. ljubavna izjáva;
jemd. eine — machen svoje srce odkriti
(-krijem), svojo ljubezěn izjaviti.

Liebesflamme f. goréča ljubezěn, plam
ljubezni.

Liebesgedicht n. ljubavna —, zaljúb-
ljena pesěn (-i).

Liebesgeständnis n. izpóved (-i) oder
priznanje ljubezni.

Liebesgott m. Lelj, Leljo; (bei den
Kömern) Kupido, Amor.

Liebesgöttin f. Lada; (b. d. Kömern)
Vénera.

Liebeshandel m. ljubkovanje, drago-
vanje, milkovanje; vasovanje.

Liebesluft f. ljubavna slast (-i), ljubavno razkošje.

Liebesmahl n. brátovska miza, ljubez-
nica; das — Christi poslednja večérja.

Liebesnarr m. zatelebaněc, zaljub-
ljeni bedák.

Liebesopfer n. žrtěv ljubavi.

Liebespaar n. ljubavna dvojica, za-
ljubljenca dual.

Liebespfand n. zastáva ljubezni; ljubavna zastava, jamstvo ljubavi.

Liebestrank m. ljubavni napítěk, —
popivěk.

Liebesverhältnis n. ljubavno razmerje,
— znanje, ljubezěn (-i).

Liebeswerk n. dobro delo, ljudomilo
delo; bogoljubno delo. [ljubezni.

Liebeszeichen n. znamenje oder znak

liebevoll ljubezniv, mil, ljubezni poln.

Liebhaber m. prijatelj; ljubóvnik, ra-
dovoljěc; (Geliebte) ljubiměc, dragi,
ljubi, ljubček, milček.

Liebhaberei f. posebno veselje oder
nagnenje do česa; das ist meine —
to me posebno veselí. [ljubóvnica.

Liebhaberin f. prijateljica; ljubica,

Liebhaberrolle f. vloga ljubovnika.

liebkosen božati, dragovati, ljúbkati,
milkovati; pobožati; (schmeicheln) do-
brikati se, sladkati se, laskati se, mi-
liti se, lizati (ližem) se, prilizovati se.

Liebkofer m. ljubkálěc, laskalěc, slad-
kalěc, prilizovalěc.

Liebkosung f. ljúbkanje, bóžanje, dra-
govanje; prilizovanje.

lieblich ljuběk, mil, dražestěn; —
klingend milozvók.

Lieblichkeit f. ljubkost, milina, dra-
žest (-i), ljubeznost.

Liebling m. ljubčěk, ljubljeněc, ljub-
ljenček, míljeněc, ljubíměc; Lieblingš=
najljubši, priljubljen.

Lieblingseffen

— 421 —

Linderer

Lieblingseffen n. najljubša jed (-i).

Lieblingsvorstellung f. priljubljena od.
omilela misel (-i).

Lieblingswunsch) m. največja želja.

lieblos nemil, nemilosrčen, trdosrčen.

Lieblosigkeit f. nemilost, nemilosrč-
nost, trdosrčnost.

liebreich blag, ljubezniv, ljudomil,
dobrohoten, milostljiv.

Liebreiz m. milína, milóta, milóba,
mičnost, mikavnost, ljubkost, dra-
žest (-i).

Liebschaft f. ljubézén (-i); zaljúblje-
nost; ljubavno znanje.

Liebste m. u. f. j. Liebchen.

Liebssöckel n. lúštrek, luštek.

Lied n. pesëm (-i), pesën (-i), pesma,
popévka; dem. pesmica; (Gešang) petje;
spev; ein — anſtimmen zapeti (-pojem).

liedeln okrogle peti (pojem) od. pévati.

Liederbuch n. pesmarica, spévnik.

Liederdichter m. pesmár, pevěc.

liederlich zanikarën, nemarën, len,
lenobën; (unordentlich) malopridën,
razuzdán; — werden zanemariti se;
poleniti se; spriditi se.

Liederliche m. zanikarnež, nemárnež,
lenúh, lené (-éta); maloprídnež; raz-
uzdánec; f. zaníkarnica, nemárnica,
malopríduica, lajdra; razuzdánka.

Liederlichkeit f. zanikarnost, nemár-
nost, lenóba; malopridnost, razuzda-
nost. [pesmarica.

Liedersammlung f. pesemska zbirka,

Liedertafel f. pevsko društvo.

Liedlohn m. (Gefindelohn) zaslužek,
mezda, služabnikovo plačilo.

Lieferant m. dobavljác, oskrbovalče;
zalagátelj.

liefern dobáviti, oskrbéti, založiti;
*impf.* dobavljati, oskrbovati, zalágati;
(fchicken) poslati (pošljem), *impf.* po-
šiljati; eine Arbeit — izgotoviti, do-
gotoviti, dodélati; *impf.* iz-, dogotáv-
ljati, dodelávati; (ab—) oddati, izro-
čiti, predati; *impf.* od-, predájati, iz-
ročevati; eine Schlacht — udáriti se,
sprijeti (sprimem) se s kom, v vojsko
se spustiti. [nica.

Lieferchein m. pošiljalni list, dobáv-

Lieferung f. dobáva, zaláganje, oskr-
bitěv, pošiljátěv.

Lieferungsbedingung f. dobávni pogoj.

Lieferungscontract m. dobávna po-
gódba.

Lieferungsort m. dobavíšeče, dobávno
mesto; pošiljatveno mesto.

Lieferungszeit f. dobávni čas od. obrók.

liegen ležáti (ležim); (oft) polégati;
(v. Orten) státi (stojim), biti (sem);
es liegt mir nicht daran nič ne maram
za to, za to mi ni mar, ni mi za to;
es liegt bei ihm v njegovi moči oder
roci je; ein wenig — poležáti (-ležim);
— bleiben obležati; — laffen pustiti,
*impf.* puščati; — haben v zalógi od.
gotovíni iméti (imám).

Liegen n. lega, leža.

liegend ležěče; — es Gut f. Liegenſchaft.

Liegenſchaft f. ležeče od. nepremično
blago od. posestvo, nepremičnína.

Lieger m. ležuh, poležuh, polegalěc.

Lieſchgras n. (*Phleum pratense*) svinj-
ski rep.

Lieutenant m. poróčnik, lájtnant.

Liga f. zveza.

Lignin n. (Holzfaſer) lesna vlaknína,
lignin. [nit.

Lignit n. r(u)javo oglje (kopano), lig-
Liguſter m. f. Hartriegel.

Liguſterschwärmer m. kalínar, kalínji
veščeč.

lilafärbig lilast.

Lilie f. lilija, límbar; Lilien- lilijev,
limbarjev.

lilienartig lilijast; — e Gewächſe
(Schwertlilien) pl. perunike pl.

Liliengewand n. belo oder bliščeče
oblačilo.

Lilienöl n. limbarjevo olje.

lilienweiß bel kakor lilija.

Liman m. liman, obrežno jézero.

limitativ mejilën, stesnjujóč.

limitieren mejíti, stesnjevati; ome-
jíti, *impf.* omejevati.

Limitium n. (limitierter Preis) postáv-
ljena od. neprestópna cena.

Linde f. lipa; dem. lípica; Linden-
lipov. [cvetje.

Lindenblüte f. lipov cvet; coll. lipovo
Lindenholz n. lipov les, lipovína.

Lindenwald m. lipov gozd, lípovje.

Linderer m. tolažítelj, tešítelj, miri-
lec, tažilče, polajševalče.

Linderin

— 422 —

Lithochromie

Linderin *f.* tolažiteljica, tešiteljica, mirilka, tažilka, polajševalka.

Lindern tešiti, tolažiti, tážiti, miriti, lájšati, hladíti; utolažiti, utešiti, pomiriti, z-, polájšati, polehčáti; *impf.* z-, polajševati, polehčevati; síč — odjénjati, pojenjati, odleči (-ležem); *impf.* od-, pojenjevati, odlégati.

Linderung *f.* lajšáva, po-, zlajšáva, olajšba, polájšek, polajšilo, hladilo; pomiritěv, utéha. [kón.

Lindwurm *m.* zmaj, zmij, pózoj, dra- *Lineal* *n.* ravnílo, črtálo.

Lineamente *pl.* črte *pl.*, potéze *pl.*

Lineareinheit *f.* lineárna od. dolgóstna jedníca.

Lineargeschwindigkeit *f.* jednomerna brzína.

Linguist *m.* jezikoslověc.

Linguistik *f.* jezikoslóvje.

Linguistisch jezikoslověn.

Linie *f.* črta, potéza, línija; proga; (Zeile) vrsta, red (-í), reděk; (Ab- stammung) loza, rod, koléno, vrsta; außsteigende, absteigende — navzgórnja —, navzdólnja loza od. vrsta; (mił.) linija, rédovna vojska.

Liniendienst *m.* služba v rédovni vojski od. v liniji.

liniensörmig črtast, prógast. [dija.

Linienschiff *n.* rédovna od. linijna lá- *Linientruppen* *pl.* redovna vojska.

linieren črtati; načrtati.

link lev, levíčen; —e Hand levíca, leva roka; zur Linken na levíci.

linkerseits *adv.* na levi; na levo.

Linkhand *m.* *f.* Linkhändige.

linkhändig levíčen.

Linkhändige *m.* levíčnik, levíčar; *f.* levíčnica.

linkisch okorěn, neokretěn, štórkljast.

links *adv.* na levo, v levo; na levi, na levíci.

linksseitig lev, levostránski.

linksum *adv.* na levo, na levo okróg.

linnen platnén, prtén.

Linnenzeug *n.* platnína, prtenína, plat- néna od. prténa roba.

Linse *f.* leča; dem. léčica; Linsen- lečni, léčnat.

Linsenacker *m.* lečišče.

Linsenförmig léčast.

Linsengeridt *n.* kúhana leča, lečna jed (-í).

Linsenfroh *n.* lečevina, lečna slama.

Linsenfuppe *f.* lečnata juha, juha z vkúhano lečo.

Lippe *f.* ústnica, ustna, ustno; Lippen- ustni, ustnat.

Lippenblüte *f.* ustnati cvet.

lippenblütig ustnatega cveta.

Lippenblütler *m.* ustnática.

Lippenlaut *m.* ústnik.

Liqueur *m.* žganjína, páljenka, likér.

liquid (klar erwiesen) izpríčan, jasěn; (richtig geſteſt) ugotóvljen.

Liquidant *m.* tožéči úpnik.

Liquidat *m.* toženi dolžník.

Liquidation *f.* ugotovitěv, ugotovilo, likvidácija; (Schuldenabzahlung) izplá- čanje dolgov. [lěc.

Liquidator *m.* ugotovítelj, ugotavlja- liquidieren ugotóviti, likvidirati; *impf.* ugotávljati, ugotovljevati; (ab- zahlen) izpláčati dolg; eine Caffe — blagájníco preglédati.

Liquidierungs- ugotovilni.

Liquidstellung *f.* *f.* Liquidation.

Lispel *m.* šepét.

Lispeler *m.* šepetalčc.

lispeln šepetáti (-ám u. -éčem); za-, pošepetáti; čebljati, čebrnjati; (fäuſeln) šumljáti, šumotljati, žuboríti.

Lift *f.* lest (-í), zvíjača, prevára, ko- várstvo, lokávstvo, lokavščina, pre- kánjenost.

Liste *f.* iménik, zapisěk, izkazěk.

Littig lókav, prekánjen, zvit, zavít, zvitorép, kovarěn, lestěn, premetěn, pretkán.

Liftige *m.* lókavěc, zvíjačnik, kovár- nik, léstec, zvitorepěc, zviti ptič; *f.* zvíjačnica, kovárnica.

Litanei *f.* litanije *pl.*

literarisch slóvstven, knjíževěn, knji- žen, literarěn.

Literat *m.* knjížnik, slovstvenik, pi- sátelj, literát.

Literatur *f.* slovstvo, knjíževnost, literatúra.

Literaturgeschiedte *f.* slóvstvena zgo- dovina.

Literaturzeitung *f.* slovstveni časnik.

Lithochromie *f.* barvotísk.

Lithograph

— 423 —

Locker

Lithograph m. kamenopisēc, kamenotiskár.

Lithographie f. kamenopís, kamenotísk; (Anſtalt) kamenotiskárnica.

Lithographisch kamenopísěn, kamenotiskověn.

Lithophag m. kamenojeděc.

Lithophyten pl. okamenéle rastlíne pl.

Litorale n. primórje, primorsko (-ega).

Liturgie f. cerkveni obredi pl., bogslužbeni red, liturgija; (Gottesdienſt) služba božja.

Liturgik f. obredoslóvje, litúrgika.

liturgisch obreděn, obredoslóvěn, litúrgičěn.

Like f. stremén, pramén, plet.

Livres f. livréja, opráva.

Lob n. hvala, pohvála; (Ruhm) slava, čast (-í), díka; übertriebeneſs — prehvala.

lobbegierig hvale željěn.

loben hvalíti; pohvaliti; (preiſen) slavíti, veličati; poslaviti, poveličati; impf. preslávljati, poveličevati, povzdgovati.

lobenswert, lobenswürdig hvalěn, hvale od. častí vreděn.

Lober m. hvalitelj, hvalilěc; —in f. hvaliteljica, hvalilka.

Lobeserhebung f. hvalitěv, hvaljenje, povzdigovanje, poveličevánje.

Lobgesang m. hvalospév, slavospév.

lobgierig hvale željěn od. lákoměn.

Lobhudelei f. hvalisanje, prevelika od. nezaslúžena hvala.

lobhudeln hvalísati.

Lobhudler m. hvalísalēc, hvalé (-éta).

löblich hvalěn, hvale vreděn; (aíſ Titel) slavěn; hoch — preslavěn.

Löblichkeit f. hvalevrednost.

Loblied n. hvalna pesěn (-i), hválnica.

lobpreisen slavíti, veličiti, veličati, dičiti.

Lobrede f. pohvalni góvor, pohvála.

Lobredner m. pohválnik, hvalítelj.

lobreich hvalěn, hvalovít.

Lobschrift f. pohválnica, hvalopís.

Lobsingen j. lobpreisen. [kalěn.

local mestěn, krajěn, krajevěn, local m. mestnik, mestni sklon.

Localarmenſond m. krájevna ubožna zaloga.

Localcommission f. krajevna komisíja.

Locale n. próstor, mesto; lokál.

Localie f. lokalíja, pódfara.

localisieren porazméstiti, umestiti, lokalizovati; (d. Feuer) omejiti.

Loralisierung f. porazmestílo, omejítěv, lokalizácija.

Localismus m. krajíca, okoličnica, lokalizěm. [líst.

Localist m. duhovni upravitelj, lokalität f. J. Locale.

Localpolizeilich krajnopolicijski.

Localpreis m. mestna od. krajna cena.

Localumstand m. krajna okolnost od. okóľščina.

Loch n. luknja, vrt (-í); votlína, jama, rupa; zijálka, brezno; (schlechte Wohnung) bezníca, luknja; (Wunde) rana; ein — machen zluknjati, prelúknjati; sich ein — in den Kopf schlagen glavo si prebiti (-bijem).

Lochbaum m. mejník; f. Lochbaum.

Locheisen n. votlo dleto.

löcheln luknjičati, luknjice delati; preluknjičati, luknjice narediti; gelöchelte Haselnußs luknjičasti od. piškavi leščník.

lochen luknjati, luknjo delati, vrtati; z-, preluknjati, luknjo narediti oder zvrtati; einen Baum — drevo izšupiti, — izdolbsti (-dolbem).

löcherig lúknjast, luknjičast, jamast, jamičast, rupast.

löchern prestakniti, pretakniti; impf. prestikati, pretikati, po vseh luknjah vóhati.

Loke f. koděr, vítica; dem. kódrěc; (Loſſpeije) vaba, vada.

loken vabiti, mamiti; d. Haar — kódrati; skodrati; e. Kind — pestovati.

lockend vabéč, vabljív, mamljív.

Lokenhaar n. kódrasti lasjé pl., kodri pl.

lokenhaarig kodrolás, vitolás.

lokenreich kódrast, kódrav.

loker rahěl, prhěk; (v. Eisen) pleniv; (nicht straff) nezatégnen, ohlapěn; (ſchütter) reděk; —es Erdreich rahla —, prhka —, sipka prst (-í), rahlica; — machen rahljati; z-, prerahljati; fig. lahkomiseln, razuzdán.

Locker m. vabilěc, vabník.

Lockeheit

— 424 —

losbrennen

Lockeheit f. rählost, rahlóta, prhkóst;
plenivost; ohlapnost, redkost; lehko-
míselnost, razuzdánost.

Loferin f. vabílka, vabnica; (Kinds-
magd) pestunja, pesterna.

lokern tr. rahljáti; z-, raz-, porah-
ljati; intr. (lofer werden) odjenjati,
popustiti; impf. odjenjevati, popúščati;
rahliti se, zrahliti se.

Lockmittel n. vabilo, mamilo, privaba.

Lockspeise f. vaba, vada.

Lockung f. vabljenje, vabitěv, vaba.

Lockvogel m. vabnik.

Loromotiv n. hlapón, samovóz, paro-
voz, lokomotiv.

Lode f. capa, odtrgan kos; (ein un-
gewalktes Tuch) nevaljano sukno; (am
Baume) letni odrastěk, mladika; ko-
lénce; (junges Laubholz) sibje, brstje,
mladovje.

Loderasche f. prhávica, prhavka,
prhál (-i).

lodern švigati, plapoléti, trpoléti, z
zubljem goreti.

Löffel m. žlica; dem žličica; (Hasen-
ohr) zajčje uhó (ušésa).

Löffelente f. žličarica.

Löffelgesteck n. žličnik, žličnják.

Löffelmacher m. žličar.

Löffelreiher m. žličarka, bela lopátka.

Löffelweise adv. po žlici, po žlichah.

Logarithme f., Logarithmus m. loga-
ritém.

Logarithmentafel f. logaritmovnik.

logarithmisch logaritmičen, logari-
temski.

Loge f. loža.

Logement n. f. Wohnung.

logieren f. wohnen.

Logik f. umoslovje, lógika.

Logiker m. umoslověc, lógik.

logisch umoslověn, lógičen.

Logogrlyph m. besedna zastávica, zlo-
govnica, logogríf.

lohn plameněč, plantéč, z zubljem go-
réč, plapoláv.

Loly n. močevína, močvirje.

Lohbeize f. stroj s čreslom; (Grube)
strójnica.

Lohbrühe f. čresleníca.

Lohе f. čreslo, čreslovina; (Flamme)
zubělj, plámen, žar.

lohen strójiti; s čreslom udelati,
ustrójiti; f. lodern.

lohgar s čreslom strojen.

Lohgerber m. strojár, kóžar.

Lohgerberei f. strojaríja; (Werkstätte)
strojárnica.

Lohnmühle f. stopa za čreslo.

Lohn m. plačilo, povračilo; (d. Ver-
dienst) zaslužek; (Dienst-) mezda, plača;
 Tag-) dnina; (Fuhr-) voznína.

Lohnarbeiter m. dninar, mezdnik, na-
jémnik, težák; —in f. dninarica, na-
jémnica.

lohnen pláčati, popláčati, povrniti;
impf. plačevati, poplačevati, povračati;
es lohnt nicht davon zu sprechen škoda
besed; es lohnt nicht der Mühе ni
truda vredno.

Lohnkutscher m. najemščěk.

Lohnstreitigkeit f. prepir zastran mezde.

Löhnung f. mezda, plačilo.

Löhnungstag m. mezdni od. plačilni
dan (dneva).

Lohnvertrag m. pogodba zastrán mezde
od. plače.

Lohrinde f. čreslo.

Lolch m. (Lolium) ljúlika.

Lorbeer m. lavoríka, lavor; Lorbeer-
lavoríkov, lávorov.

lorbeerartig lavoríkast.

Lorbeerblatt n. lavoríkov list, lavorovo
peró (-ésa).

Lorbeere f. lavorikova jágoda. [vína.

Lorbeerholz n. lavorikovína, lavoro-

Lorbeerkranz m. lávorov veněc.

Lorbeeröl n. lavoríkovo olje.

Lorgnette f. kukalo, lornjet.

los (loše, lofer) rahěl, voljěn; dro-
běč; —e Krystalle izlúščeni kristáli;
(losgelassen) izpušćén, oprošćén; in Zu-
sammensetzungen brez-: forg— brez-
skrběn; gewissen— brezvestěn 2c.

Los n. žreb, srečka; (Schicksal) usóda;
vom —e beschieden usójen, naménjen,
umérjen; —e ziehen žrébati, sréčkati.

losbinden odvézati (-vežem), odréšiti;
impf. odvezovati, odreševati.

losbrehen odlomiti, odkrhniti; impf.
odlámljati, odkrhávati.

losbrennen zažgáti (-žgém), zapáliti;
impf. zažigati; ein Gewehr — sprožiti,
ustreliti.

losbringen

— 425 —

losprechen

losbringen odpráviti, *impf.* odpráv-
ljati.

Losbruch *m.* odlóm, odlóměk, uloměk.
*Lösch* gasilni.

*Löschauftalt* *f.* gasílna napráva.

*Löschbrand* *m.* ogorěk, opalěk.

*Lösche* *f.* praška; die — abſtechen
praško ogrébati.

löſchen *tr.* gasíti, gaševari; po-, uga-
síti; *impf.* pogášati, pogaševari; den
Durst — žejo ugasiti, žejo utolažiti,
odžéjati se; Eiſen — železo kalíti;
(auſlöſchen) izbrisati (-brišem), *impf.*
izbrisovati; *intr.* gasniti, ugasniti.

Löſcher *m.* gasilěc, gasitelj; (Werk-
zeug) ſ. Löſchhorn.

Löſchgeräthe *n.* gasilno oródje, pri-
práva za gašénje, gasila *pl.*

Löſchhorn *n.*, Löſchhütchen *n.* gasilnik,
gasilo.

Löſchmannschaft *f.* gasilci *pl.*

Löſchmittel *n.* gasilo.

Löſchordnung *f.* gasilni red.

Löſchpapier *n.* pívnik.

Löſchtrog *m.* koríto, kalník, kališeč.

Löſchung *f.* gasitěv, gašenje; (Erta-
bulation) izknižba, izbrisanje.

Löſchwasser *n.* kalilnica; voda za ga-
sitěv.

losdrehen odsúkati (-sučem), odví-
hati (-višem).

losdrücken sprožíti, *impf.* sproževati.

lose *ſ.* los; (leichtfertig) lahkomiseln,
preširěn, nagajív; (liederlid) razuzdán,
malopríděn; — Worte umázane besede;
— s Geschwäb kvante *pl.*; — s Maul
umazana usta *pl.*; fig. opravljívěc,
obrekovalěc; (weißl.) opravljívka, obre-
kovalka; ein — s Maul haben jezikovati,
jezičiti, gobezdati, obžirati.

Löſe= odkupni, rešílni.

Löſegeld *n.* odkupnína.

löſen odvežati (-vežem), odrešiti,
razrešiti, razvozláti; *impf.* odvezovati,
od-, razreševati, razvozlávati; (loſ-
kaufen) odkupiti, rešiti; *impf.* odkupo-
vati, reševati; (Aufgabe —, Gleichung
auſlöſen) rešiti, razrešiti; (resolbieren)
drobiti, razdrobiti; *chem.* topiti; raz-
topiti, raztvoriti, razkrojiti; *impf.* raz-
topljevati, raztvarjati; (im Feuer) ta-
líti, topiti; raztaliti, raztopiti; (in e.

Flüssigk.) razmočiti, *impf.* razmákati;
Geld — skupiti, stržiti; eine Karte —
vstopnico kupiti; e. Räthſel — uganiti,
*impf.* uganjevati; die Zunge — spre-
govoriti; jezik razvezati (-vežem), jezik
izpodrezati (-režem); *impf.* — izpod-
rezovati.

loſen srečkati, žrebati, kockati.

Lüſerdürre *f.* devetogúbnica, goveja
kuga.

loſeuern *tr.* ustreliti, sprožiti, po-
dreti (-drem); *impf.* sproževati, po-
dirati.

losgehen (v. Gewehr) sprožiti se; auf
jem. — napasti (-padem) koga, lotiti
se koga, zagnati (-ženem) se vanj;
(beginnen) začeti (-čnem) se, pričeti se;
vneti (vnamem) se.

loſhaspeln odmotáti.

Loskauf *m.* odkúp; Loskauf= odkupni.

Loskaufen odkupiti, rešiti; *impf.* od-
kupovati, odkupljeváti, reševati; sich
— odkupiti se.

Loskaufpreis *m.* odkupnína.

Loskommen uiti (-idem), uteči (-te-
čem); *impf.* uhájati, utékati; ſ. sich
loſmachen.

loſlaffen izpustiti, oprostiti; *impf.*
izpúščati, oproščati.

loſlöſen sich prožiti se, krhati se;
sprožiti se.

loſmachen oprostiti, osvoboditi, oteti
(-tmem), rešiti; *impf.* oproščevati,
osvobájati, otévati, reševati; die Rinde
vom Stamme — lúpiti, majiti, beliti;
olupiti, omajiti, obeliti; sich — iznebiti
se, odkrižati se, osvojiti se; *impf.* iz-
nebovati se, odkriževati se, osvajati
se, osvojevati se.

loſreiſen trgati, krúšiti, krhati; od-
trgati, utrgati, odkrušiti, odkrhniti.

loſſagen sich odreči (-rečem) se, od-
povědati (-vém) se; *impf.* odrekovati
se, odpovedávati se.

loſſchlagen odbiti (-bijem), odtrú-
piti; *impf.* odbijati, odtrupljevati; e.
Ware — prodati, izpečáti; *impf.* pro-
dájati; darauf — toleči (tolčem), na-
bijati.

loſſein prost biti (sem), oprostiti se.

loſſprechen odvezati (-vežem), opro-
stiti; *impf.* odvezovati, oproščevati;

Losiprechung

— 426 —

Luſt

(in d. Beichte) grehov odvézati, raz-
grésiti; *impf.* grehov odvezovati, raz-
greševati.

Losiprechung f. odvéza.

loſteuern krmiti proti čemu.

loſkürzen zagnati (-ženem) se, za-
poditi se, zaleteti se, navaliti se.

loſtrennen odločiti, *impf.* odločevati;
(Raht) odpárati, razparati, odprati
(-porjem).

Losung f. srečkanje, žrěbanje; (Pa-
role) geslo; ( — eines Tages im Ge-
schäfte) stržek.

Lösung f. odvéza, razvéza, razreši-
těv, rešitěv; (Loskauf) odkúp, rešitěv;
(— des Knotens) razvozlánje; chem.
raztópina, raztvór, razkrój.

Losungsgeld n. stava.

Lösungsmittel n. topilo.

Losungswort n. geslo.

loswerden iznebiti se, odkrižati se,
oprostiti se, osvoboditi se; *impf.* iz-
nebovati se, oproščevati se; ich kann
ihm nicht — ne morem se ga otresti;
der Schulden — oddolžiti se; d. Ware
— blago razpečáti, — razprodáti.

loswikenlt od-, razmotáti.

loswinden sich izviti (-vijem) se, iz-
makniti se.

losjählen f. losiprechen. [ogovárjati.

losjehen (über jem.) obrekovati koga,

Löß m. (Lehm) půhlica.

Loth n. lot; (Bleiloth) olóvnica; f.
Senkblei; Loth- lotov.

lothen z olovnico mériti.

löthen varíti, spájati; zvariti, spojiti.

löthig lotov, lot težek; (in Zusam-
menjeß.) lotěn.

Lothkolben m. spajálo.

lothredjt navpičěn, prostopaděn.

Löhrohr n. puhálnica.

Löhfung f. spájanje.

Lotſe m. lavda.

Lotterbube m. maloprídnež, zanikar-
než, potepůh.

Lotterie f. loterija; Lotterie = loterijski.

Lotterielos n. loterijski list, žreb,
srečka.

Lotto n. f. Lotterie.

Lottonamt n. loterijski urad.

Lottonnlehen n. loterijski zajěn, lote-
rijsko posojílo.

Lottogefälle n. loterijski dohódki pl.

Lotus m. (Lotus corniculatus) de-
vice Marije kožuščěk, nokota.

Lüwe m. lev, oroslan; dem. levčěk;
Löwen- lévov, levji.

Löwenbändiger m. levji krotiléc.

löwenbeherst srčen ko lev.

Lüwenfußm. (Alchemilla vulg.) hribna
resa; device Marije plaščěk.

Löwenhaut f. levína, levova od. levja
koža.

Löwenhündchen n. levčěk.

Löwenjagd f. lov na leve.

Löwenmaul n. (Pfisanze) odolín, žábica.

Löwenjahn m. (Leontodon Taraxacum) régrat.

Löwin f. lévinja.

loyal zakonít, zakoněn; vdán, lojalěn.

Loyalität f. zakonítost; vdánost, lo-
jálnost.

Luchs m. ris; fig. bistrovíd; Luchs-
risov, risji.

Luchsauge n. risje okó (očésa); fig.
bistri vid od. pogléd; ein — habend
bistrovíd, bistroók. | koža.

Luchshalg m., Luchssell n. risína, risja

Lucifer m. svetlonós; daníca, večer-
nica; (Teufel) hudóba, lúcifér.

Lücke f. luknja, špranja, razpoklina,
predór, razsedlína, razporěk; (Bahn—)
škrba, škrbína; (leere Stelle) praznína,
presleděk; (Baun—) vrzél (-i).

Lückenbüßer m. vstavka; (Person) za-
tikálo, mašilo; jemandes — sein biti
(sem) koga omélo.

lückenhaft pomankljív, népopoln.

Lückenhaftigkeit f. pomankljivost, ne-
popolnost.

Lückenahn m. (zob) vrzelják.

lückig lúknjast; škrbast, škrbínast;
bot. preslédkast.

Lúcrativo koristonósén, dobiček dajóč
od. nesóč.

Luder n. mrha, mrhovina, mreina,
mrtvášćina; fig. mrha.

Luderleben n. razuzdáno od. nesrámno
življenje.

ludern razuzdano živéti.

Luſt f. vzduh, zrak; (bewegte —) sapa,
veter; (Atmosphäre) ozráčje; schwüle —
sopárica; trübe — kalno nebó; in der
freien — pod milim nebom od. Bogom,

Luftart

— 427 —

Lümmel

na planem; die Vögel in der — ptice
pod nebom; — schöpfen dihati, oddi-
hovati se; nach — schnappen sapo po-
jemati, hlipati; in die — reden bob
v steno metati (mečem); sich in die
— erheben vzleteti; — machen s. lüften;
einem Baume — machen veje zredčiti
od. otrébiti drevesu; dem Blute —
machen puščati; dem Herzen — machen
sree zlajšati od. olajšati.

Luftart f. plin, vzdušina.

Luftballon m. zrakopláv, balón.

Luftbild n. prividěk, zračna prika-
zěn (-i). [hurčěk.

Luftblase f. (zračni) mehúr; dem. me-
Lüftchen n. sápica, vetrěc, vetrič.

luftdicht neprodušěn.

Luftdruck m. zračni tlak.

Luftdruckmesser m. tlakomér.

Luftelektricität f. zračna eléktrika.

lüften zračiti, vetriti; prezračiti, pre-
vetriti; *impf.* prezračevati, prevetro-
vati; die Wolle — na prepahu imeti
(imám) volno.

Lufterscheinung f. zračni prikaz oder
pojáv, zračna prikazěn (-i).

Luftfahrer m. zrakoplavěc. [zraku.
Luftfahrt f. zrakoplóvnja, vožnja po
luftförmig plínav, zrákast.

Luftgänge pl., Lufthöhlen pl. zračni
prohodi pl., vzdúšnice.

Luftgebilde n. prividěk.

Luftgemölbe n. podnébje.

Lufthahn m. f. Ventil.

luftig zračen, vzdušen, vetrověn;
visók, prostorěn; fig. lahěk, lahko-
miseln.

Luftkreis m. ozračje, vzdušje.

Luftleer brezzračěn.

Luftloch n. dúšnik, oddušnik, sápnik,
produh, prodúšina.

Luftmesser m. zrakomér.

Luftmesskunst f. zrakomérstvo.

Luftpumpe f. zračna sesálka. [nik.

Luftquelle f. čadobljúvnik, plinobljúv-
Luftraum m. zračna prostornína, zra-
kovje, zrakovina.

Luftheregion f. opásje, podnébje.

Luftröhre f. sápnik, dúšnik; es ist mir
in die — gerathen zaletélo se mi je.

Luftröhrenentjündung f. vnética sáp-
nika od. v sapniku.

Luftröhrenschwindsucht f. súšica dúš-
nika.

Luftsäule f. zračni stolp.

Luftchen zraka bojěč.

[sloj.

Luftschidte f. zračna plast (-í), zračni

Luftschiff n. zrakoplóvnica.

Luftschiffer m. zrakoplavěc.

Luftschiffahrt f. zrakoplovstvo, zrako-
plovnja.

Luftschloßs n. zlati grad; Luftschlösser
bauen zidati si svetle gradove v obláke.

Luftspiegelung f. zračno zrcaljenje,
zračno slepilo, zračni privídi pl.

Luftsprung m. skok.

Luftstrom m., Luftströmung f. zračni
tok od. puh.

lufttrocken na zraku sušén.

Lüftung f. zračénje.

Luftveränderung f. zračna premémba.

Luftverdidjtion f. zgoščanje zraka.

Luftverdünnung f. razredčanje zraka.

Luftvulfan m. f. Luftquelle.

Luftwandler m. vetrohoděc.

Luftwelle f. zračni val.

Luftzeichen n. nebno znamenje.

Luftzelle f. f. Lungenzelle.

Luftzug m. prepih, prepáh.

Lug m. laž (-í), lež (-í), klama; —
und Trug laž in goljufija, klamstvo.

Lüge f. laž (-í), lež (-í); grobe —
deběla od. kosmáta laž; jemanden —n
sfracen na laž koga postáviti; der —
überwiesen werden na lažeh ostati
(-stanem).

Lügen lagáti (lažem) (se), legati (se);
zlagáti se, zlegáti se; Freundschaft —
hliniti se.

Lügen n. laž (-í), legánje.

Lügenhaft lažnív, lažljív.

Lügenhaftigkeit f. lažnívost, lažljivost.

Lügenmaul n. lažnivi goběc; fig. laž-
nivěc, lažník; f. lažnívka, lažníca.

Lügenprophet m. lažnivi oder krivi
prerok. [fíje.

Lügenreich n. kraljestvo laží in golju-
Lügner m. lažnivěc, lažník; —in f.
lažnivka, lažníca.

lügnerisch f. lügenhaft.

Luke f. lina, vrzél (-í), predór.

lullen uspávati; sesáti dati.

Lümmel m. cepěc, telebán, okórnež,
neokrétnež, neotesáněc.

lümmelhaft

— 428 —

Luxussteuer

lümmelhaft telebanski, neokretěn,
neotesán, štórkjast. [néti.

lümmeln telebániti, neokretno slo-
Pump m. capin, klátež, potepúh,
potepín.

Lumpen m. capa, cunja.

Lumpengesindel n. drhál (-i).

Lumpensammler m. cápar, cúnjar.

Lumperei f. malovrédno dejánje; fig.
majhnóta, níčica, malovredna reč (-i).

lumpidjt cunjav, cúnjast, cápast.

lumpig f. lumpicht; fig. ničev, malo-
vreděn.

Luna f. j. Mond.

Lunarium n. lunostrój, lunárij.

Lunation f. lunácija, mali mesěc (čas
od mlaja do mlaja).

Lunge f. pluča, pljuča; Lungen-
pljučni.

Lungenarterie f. pljučna odvodnica.

Lungenbläschjen n. f. Lungenzelle.

Lungenblutader f. pljučna privodnica.

Lungenbraten m. pljučna pečenka, pe-
čéna pljuča *pl*.

Lungenentzündung f. pljučna vnética,
pljúčnica, bodílj.

Lungenfäule f. pljučna gnilóba.

Lungenfische *pl*. pljučarice *pl*.

Lungenkrankheit f. pljučna bolezň
(-i), pljúčnica.

Lungenkraut n. pljúčnik.

Lungenkreislauf m. pljučni obtók.

Lungenlappen m. pljučno krilo.

Lungenschlagader f. j. Lungenarterie.

Lungenseuche f. pljučna kuga.

Lungensucht f. pljúčnica, sušica, jétika.

Lungenfüdzig sušičen, jétičen.

Lungenzelle f. pljúčni mehúréc.

Lungerer m. lenúh.

lungern lenúšiti, lenobo pasti (pa-
sem), pohajkovati.

Lünfe f. osnik, luněk, pešělj.

Lunte f. zažigálnica, lunta.

Lupe f. lupa, večálo.

Lurch m. krkón.

Lust f. radost, veselje, ugodje, na-
slada; (Vieigung) sla, mik, pohót (-i),
želja, poželénje; mit — rad, z vese-
ljem; ich habe — mika me, volja me
je. hoče se mi; ich habe keine — noče
se mi, ne mika me, toži se mi, ne
ljubi se mi; — haben želéti, hotéti

(hočem); zaželéti, poželeti; — zu en
einflößen ohótiti koga; (sleißliche —
mesena poželjivost, nasladnost, po-
hótnost.

Lustbarkeit f. veselica, zabavnost
kratkočasnost, veselje.

Lustbegier f. poželjivost.

Lustdirne f. nečistnica, kurba.

lüsten, es lüftet mich hoče se mij
rad bi, rači se mi; f ich habe Luft.

Luster m. lestenčc, svetilnik, kloča.

Lüsterer m. pohotnik, razkóšnik.

lüstern hlepéti, dehtéti, sline cediti;
adi. pohlepčn, pohotčn, poželjív, lá-
komčn, gladěn.

Lüsternheit f. pohlepnost, pohotnost.
poželjivost, lákomnost, gladnost.

Lustfahrt f. zabavna vožnja, vožnja
v zabávo.

Lustgänger m. sprehajaléc, šetaléc; -in
f. sprehajálka, šetálka.

Lustgarten m. périvoj, cvetnják.

Lustgas n. opojni od. omanini plin.

Lustgehölz n. log, gaj.

Lustgeschrei n. ukanje, vriskanje.

Lusthaus n. lopa, utica.

lustig vesél, radostěn, kratkočasca
zabávěn.

Lustigkeit f. veselóst, rádost, kratko-
časnost.

Lustigmacher m. gluměc, šaljivěc, bur-
kež, veselják.

Lustort m. zabavišće. [zabavno]

Lustreise f. zabavno potovanje, potr

Lustreiz m. mik.

Lustschloss n. letográd, milograd.

Lustseuche f. sramna kuga, francozi pl.

Lustspiel n. vesela ígra, veseloígra,
komedija.

Lustwandeln sprehájati se, šetati (se-
tam od. šečem) se.

Lustwandler m. f. Lustgänger.

Lutheraner m. luterán, luteraněc.

lutherisch luteránski, lúterski.

lururiös razkošen, gízdav, velebí-
sijajčen, bleskotén, potratén.

Lurus m. gizda, razkoš (-i), razkošje;
(Lustwand) potráta.

Lurusartikel m. nagizdni izdélék.

Luruspflanze f. gosposka rastlína.

Lurusteuer f. potratnína, nagizdm
davěk.

Luxusware

— 429 —

Machtspruch

Kurusware f. nagízdno blagó.

Kujerne f., LuzernerKlee m. meteljka,
mška dételja.

lyreal licejěn, licejalěn.

Kycicum n. licéj.

Lymphatisch mezgověn, srkalěn, pivěn,
nfatičěn.

Lymphdrüse f. mezgovna žleza; (ge-
wollene) odimalka, skakalka, bezgalka.

Lymphfe f. mezga, limfa.

Lymphgefäss n. mezgovnica, mlečnica,
srkalica.

Lymphkörperchen n. mezgovno telesce.

Lymphschlauch m. mezgovni mešičček.

Lyra f. lira.

Lyrik f. lirika.

Lyriker m. lirik, lirski pésnik.

Iyrisch lirski.

M.

Macaroni pl. makaroni, svalki.

Mäcen m. mecén, zavetnik, podpor-
k (umetnostij in znanostij).

Mache f. delo; (Gemachtes) izdelěk.

Machen délati, činiti, tvóriti; storiti,
činiti, napráviti, narediti; *impf.* na-
vljati, naréjati; das macht nichts to
*č* ne dé, to ni nič; das macht, weil
arm ist to prihaja od tod, ker je
*og* od. tega je uboštvo krivo; *zwei-*
al drei macht sechs dvakrat tri je
*st;* ein Gedicht — pesěn zložiti, *impf.*

- zlagati, — skladati; den Bedienten
— (im Spiele) igrati služabnika; große
orgen — graues Haar velike skrbi
oveku lasé ubelijo; ein fröhliches,
ures Gesicht — veselo, kisło držáti
lržim) se; große Augen — debelo
lédati; (betragen) znesti, *impf.* zna-
uti, biti (sem); eine Beschreibung von
was — popisati (-pišem) —, *impf.*
opisovati kaj; Eintwürfe — ugovarjati,
roti čemu govoriti; Geschrei — kričati
im); ein Ende — končati, dokončati;
*impf.* končavati; eine Reise — potovati;
nen Versuch — poskusiti, *impf.* po-
rušati; Vormwürfe — očitati, *impf.*
šitovati; Vorschläge — svetovati; na-
vetovati (komu kaj); kund — razglá-
ti, oznaniti; *impf.* razglaševati, ozna-
ovati; einem eine Verbeugung — pri-
loniti se, *impf.* priklanjati se komu;
neuer — zakuriti, ogenj zanetiti; Spass
— šaliti se; pošaliti se; mache dir
ichts daraus nič ne maraj; sich auf
was Rechnung — zanašati se na kaj,
teti (štejem) na kaj; den Anfang —
ačeti (-čnem), *impf.* začenjati; viel
tühmens — ústiti se, šopiriti se (s

čim); gesund — zdraviti; ozdraviti;
reich — bogatiti; obogatiti; weiß
(schwarz) — beliti (črniti); pobeliti
 počrniti) zc.; fertig — dogotoviti, *impf.*
dogotavljati; warm — razgreti (-gre-
jem), ogreti; *impf.* razgrevati, ogrevati;
eine Entdefung — iznajti (-najdem);
einem Plaž — umakniti se, uganiti
se komu; sich Vermögen — obogatéti;
das Bett — postlati (-steljem), *impf.*
postiljati; sich — (= sich stellen) délati
se, z. B. sich frank — bólnega se délati.

Macherlohn m. plačilo za delo, —
od dela.

Machination f. spletka, zvijača, zvi-
jáčina, skrivni naklep.

machinieren zvito ravnati, spletke
délati.

Macht f. moč (-í); (Gewalt) oblást
(-í); (Heer) vojska, armada; die euro-
päischen Mächte evropejske države pl.,
— vlasti pl.

Machtgeber m. pooblastitelj.

Machthaber m. mogotěc, mogočnik,
oblastnik, vladár; (Bevollmächtigte) po-
obláščeněc, poobláščenik.

Machthaberin f. mogočnica, oblást-
nica, vladárica; poobláščenka.

mächtig mogočen, oblastën; (stark)
močen, silën; (kundig) vešč; e. Sprache
— sein znati (znam) jezik, vešč biti
jeziku; (fähig) zmožen.

Mächtigkeit f. mogočnost; (im Berg-
baue) debelina, širina.

mächtiglich adv. siloma, močno.

machtlos brez močí, brez oblásti,
nemogočen, slab.

Machtlosigkeit f. nemogočnost, slabóst.

Machtspruch m. samovoljni izrék.

Machtvollkommenheit

— 430 —

Mahd

Machtvollkommenheit f. neoméjena
oblást (-i), popolna oblást od. moč (-í).

Machtwort n. mogočna beseda, krepka
—, veljavna beseda.

Machwerk n. krparija, šušmarija, slabo
—, revno delo.

Maculatur f. makulatura.

Mädchen n. déklica, deklè (-ta), deklína, púnica; junakovica; dem. deklíčica, dekletee, deklínica, púnčica, (púnčika); Mädchen= dekliški.

Mädchenalter n. deklistvo, deklinstvo.

Mädchenanstalt f. dekliški zavod.

mädchenhaft dekliški.

Mädchenlehrer m. dekliški učitelj.

Mädchenraub m. dekliški rop, ugrab-
ljenje deklet, odpeljanje —.

Mädchenräuber m. dekliški ropar, od-
peljevalce deklet.

Mädchenschule f. dekliška šola oder
učilnica.

Mädchenvolk n. dekleta pl.

Made f. zaplivěk.

Mademoiselle f. j. Fräulein.

Madenkresser m. zaplivkojedka, obadar.

Madenwurm m. otroćja glista.

madig črviv, piškav.

[nica.

Madonna f. mati božja, božja porod-

Madrigal n. madrigal.

Magazin n. magazín, vkladališče,
skladišče.

Magd f. dekla, služabnica, služkinja,
kršćenica.

Mägdelein n. j. Mädchen.

Magen m. želodče; sich den — über-
laden preobjésti (-jém) se, impf. pro-
objédati se; auf nüchternen — na tešće;
jemanden im — haben biti (sem) na
koga zlovoljen; Magen= želoděni, za
želoděc.

Magenbrennen n. zgaga, gorečica.

Magendrücken n. tišćanje v želodeu;
ich habe — v želodeu me tišći.

Magenentjündung f. želoděna vnetica,
vnetje želodca.

Magenfieber n. želoděna vročica.

Magengrube f. žličica.

Magenkrampf m. želoděni krč, krč
v želodeu.

Magenkrankheit f. želoděna bolezén
(-i), bolezén v želodeu.

[vino.

Magenkrücher m. cviček, kislica, kislo

Magenkrebs m. želoděni rak, rak v
želodeu.

Magenmund m. ustje želodea.

Magenpflaster n. obliž na želoděc.

Magensaft m. želoděni sok.

Magensäure f. želoděna kislina.

Magenschmerz m. bolečina v želodeu.
magenstärkend krepčalěn za želoděc,
želoděc krepčajóć.

Magenstärkung f. krepčalo za želodče.

Magentropfen pl. kaplje za želodče.

Magenweh n. j. Magenschmerz.

mager suh, kümern, mršav, slok
(St.); (v. Fleische) pust, ród (St.); (v.
Gefichte) upadel, udrt; (v. der Weide)
slab; (v. d. Saat) redek; (v. d. Koſt)
pičěl, slab: (v. d. Zeit) slab, pust; —
werden shujšati, posušiti se.

Magerkeit f. suhost, kumernost, mr-
šavost, slokost, pustost, rodost, upad-
lost, udrtost.

magern *intr.* hújšati, sušiti se, mr-
šaveti; shújsati, posušiti se, omršeti.

Magie f. magija, čarovništvo, čaro-
dejstvo.

Magier m. mag (duhovnik pri Perzi-
janih); (Zauberer) čarodéj, čarovnik.

magisch mágičen, čarodején, čarověn.

Magister m. mojstěr, učitelj.

Magistrat m. magistrát, mestna go-
sposka.

Magistratsrat h. m. magistratni sveto-
valče, — světnik.

Magnat m. magnát, velikáš, velják,
boljár.

Magnesia f. magnézija.

Magnet m. magnét.

Magneteisenerg n. magnetověc.

magnetisch magnétičen. [tizirati.

magnetisieren magnetizovati, magne-
Magnetismus m. magnetizém.

Magnetnadel f. magnetnica, magnet-
na igla, sćvernica.

Magnetstein m. magnétověc.

Magnificenz f. (als Titel d. Rectoren)
magnificencija, vélmoštvo.

magnifik preizvrstěn, prekrasěn.

Magnolie f. magnolija, šakoljan.

Mahagoniholz n. mahagonovina.

Mahd f. séča, séč (-i), košnja, kosi-
těv, séčevina; (eine Reihe abgemähten
Grases) red (-i), plasta.

Mäkler

— 432 —

Mandat

Mäkler m. mešetar; (Tadler) graja-
lëc, grdilëc, črnilëc, očitalo.

Mäklergeschäft n. mešetarija.

Mäklerlohn m. mešetarina.

Makrele f. vretenica, lokarda.

Makrobiotik f. makrobiotika, nauk
kako se življenje dolgo ohrani.

Mal n. (Zeichen) znamenje; (Denk-
mal) spominëk.

mal in Zusammensatz. -krat, pot, z. B.
ein— enkrat, jedenkrat; dieses— ta-
krat, to pot; einige— nektere krati;
mit einem— na enkrat; das erste—
prvikrat, prvič; das nächste— prihod-
njič; ein anderes— drugikrat; zum
letzen— zadnji (poslednji)krat, zadnjič
(poslednjič).

Malachit m. malahit.

Malaga m. málaško vino, malagověc.

Malbaum m. zaznamovano drevó
(-ésa); ' (Grenzbaum) mejník.

malcontent nezadovoljën.

Malcontent m. nezadovoljnik, nezado-
voljnež.

Malcontentismus m. nezadovoljstvo.

maledeien kleti (kolnem); prekleti,
ukleti; *imph*. preklinjati, uklinjati, pso-
vati (psovam u. psujem), opravljati.

Malesficant m. hudodelnik, zločinč.

malen slikati; naslikati.

Maler m. slikar; Maler= slikarski.

Maleratelier n. slikarnica.

Malerei f. slikarija, slikarstvo; (Ge-
mälde) slika, slikana podoba.

Malerin f. slikarica.

malerisch slikovit, kakor naslikan;
fig. prekrasën, prelép.

Malerkunft f. slikarstvo, slikarska
umetnost.

Malerschule f. slikarska šola.

Malheur n. nezgoda, nesreča.

Malice f. zloba, zlobnost, zločestost.

maliziös zlobën, hudobën, zločest.

Mallepoft f. pisemska pošta.

malmen drobiti, meti (manem); zdro-
biti, razdrobiti, zmeti.

Malstatt f. (Zielstatt) strelišče; (Ver-
sammlungsort) shajališče, rotišče.

Malstein m. mejnik; (Denkmal) spo-
minëk, spominski kamen.

Malter n. (m.) malta, sip, pesëk.

Malteser m. maltezar.

Malteserorden m. malteški red.

Malteserritter m. malteški vitez.

maltraitieren grdo (hudo) ravnati
(delati) s kom, mučiti (koga). [vino.

Malvasier m. malvaževěc, malvaško
Malve f. selzénověc; —n pl. (Malva-
ceae) sleznice pl.

malvenartig selzinast, slezinast.

Malz n. slad, sladje; an ihm ist Ho-
pfen und — verloren nič ne velja, ni
dobre dlake na njem; Malz= sladni,
za slad.

Malzbottich m. kad (-i) za slad.

Malzdarre f. sušilnica za slad, sla-
darnica.

Malzeichen n. znamenje.

malzen sladáriti, slad (sladje) delati.

Malzer m. sladár.

Malzkammer f. slád(óv)nica, sladára.

Malzkaften m. sladnik, sladnják.

Malzmühle f. mlin (malën) za slad.

Malzmühler m. sladomél.

Malzsteuer f. sladnina.

Mama f. máma, mámka, mámica.

Mameluk m. mamelúk; fig. odpadnik.

Mammon m. mámon, malík bogastva;
fig. posvetno premoženje.

Mammut n. mámut.

Mamsell f. f. Fräulein.

man pron. ind. wird ausgedrückt mit
človek, kdo, se oder durch die 3. Person
des Plural mit dem zugrunde liegenden,
jedoch meistens verschwiegenen Subjecte
ljudje, z. B. — weiß nicht človek ne vé,
ne vé se; — gebe mir das naj mi kdo
to dá; — sagt govoré, pravijo, go-
vorí se.

manker pron. mársikdo (subst.);
marsikateri, marsikteri (adi.); im Pl.
nekateri, nekteri, mnogoteri, mnogi;
an manchen Orten marsikjé, mársikod.

mankerlei pron. mársikaj, to pa óno
(subst.); marsikatéri, marsiktéri, mno-
gotéri, mnogovrstën (adi.).

mankmal adv. včasi, časi, včasih,
časih, marsikaterikrat, marsikterikrat.

Mandant m. pooblastilëc, poobla-
stitelj.

Mandarin m. mandarín, mandarinčëc.

Mandat n. povelje; zapoved (i), ukáz,
naredba; pooblastilo; (eines Abgëord-
neten) poslanstvo, mandát.

Mandatar

— 433 —

mannigfach

Mandatar m. pooblaščenče.

Mandel f. mándelj (-na), mándelj-
novo jedro; (Drüſe) bezgalka, drgál
(-i), drgancéla; (15 Stück) petnajst,
petnajstero; Mandel- mandeljnov.

mandelartig mandeljnast.

Mandelbaum m. mándeljnověc.

Mandeldrüſe f. j. Mandel.

Mandelholz n. mandeljnovina, má-
deljnov les.

Mandelkern m. mándeljnovo jedro.

Mandelkrühe f. zlatovranka.

Mandelmilch f. mándeljnovo mleko.

Mandelöl n. mándeljnovo olje.

Mandoline f. mandolína.

Mandril m. mandril.

Manen pl. duše rajnkih od. umrlih,
mani pl.

Mangan n. mangán.

Manganfäure f. mangánova kislína.

Mange f. valja, likálnica.

Mangel m. pománkljej, pománkanje,
nedostatěk; (Fehler) pogrešek, hiba;
pregrešek; — leiden strádati, v po-
trebi biti (sem); — haben premalo
iméti (imám), manka, pomankuje od.
zmenkuje (komu česa); aus — an Be-
weißen ker ni dokazov, zavoljo pomán-
kanja dokazov.

mangelhaft pomankljiv, nedostatěn.

Mangelhaftigkeit f. pomankljivost,
nedostatnost.

mangeln mánkati, ne biti (je), ne
iméti (imám); pománkati, zmánkati;
impf. pománkovati, zmánkovati; es
mangelt mir an Zeit ne utegnem, ni-
mam časa.

mangen váljati, líkati, móngati;
pováljati, políkati.

Manger m. váljaléc, likaléc.

Mangfutter n. méšanica; (für die
Schweine) obloda.

Mangkorn n. soržica, zmes (-i).

Mangold m. (Runkelrübe) pesa; (Bur-
gunderrübe) bela pesa; (rothe Rübe)
blitva, r(u)deča pesa.

Manichäer m. manihejěc; (Gläubiger)
upnik.

Manie f. nezmérna strast (-i), manija.

Manier f. načín, šega, navada, običáj;
aus eine andere — drugače, inače; (Be-
tragen) obnašanje, kretanje, vedenje.

manieriert umetno narcjén oder na-
pravljen; prisiljen, primoran.

manierlich lepega (čednega) obnašanja,
dostojën, olikan, omikan, izobražen.

Manierlichkeit f. lepo (čedno) obna-
šanje, dostojnost 1c.

Manifeſt n. manifést, cesarjev razglás.

Maniſtation f. manifestacija, raz-
odetje, razodevanje.

maniſtieren razodéti (-denem), po-
kazati (-kažem); impf. razodévati, po-
kazovati.

Manipulation f. manipulacija, ravna-
nje (s čim), opravljanje.

manipulieren ravnati (s čim), oprav-
ljati (kaj).

Mann m. mož, možák; (Mensch) člo-
vek; (Echemann) mož, sopróg; ein starker
— korenják, hrust, junák, čvrsták;
einen — nehmen možiti se; omožiti
se, udati se; impf. udájati se; an —
bringen prodati, spečati; ein armer —
ubožec, siromák, revež; ein alter —
starče, starček; ein — ein Wort mož
beseda; sie stehen alle für einen — vsi
so za jednega; ich stelle meinen — sem
mož za to, sem doběr za to; er ist
nicht mein — ni človek za me, ne
maram zanj; du bist nicht der — dazu
ti nisi temu kos, ti nisi za to; Mann-
moški.

Hanna f. u. n. mana, auch nebeška
hrana.

mannbar dorastēl, godēn od. pripra-
vēn za ženitěv (možitěv).

Mannbarkeit f. dorastlost, leta za
ženitěv (možitěv).

Männchen n. človeček, možiček, mo-
žicelj (-na); (v. Thieren) saměc, starěc.

Männergeschlecht n. junaški rod.

Männermuth m. junaška srčnost.

Mannes- moški.

[doba.

Mannesalter n. moška leta pl., moška
mannhaft možát, moški, junaški,
korenjaški.

Mannhaftigkeit f. možatost, moštvo,
junaštvo, korenjaštvo.

Mannheit f. moštvo, moška zmož-
nost, moškost.

mannigfach, mannigfaltig mnogoteri,
mnogotérnat, mnogovrstěn, raznovr-
stěn, raznoličen.

28

Mannigfaltigkeit

— 434 —

Markgraffschaft

Mannigfaltigkeit f. mnogoterost, mno-
govrstnost, raznoličnost. [liččen.

manniggestaltet mnogoličen, razno-
männlich vsakdo, slehern, sleduji.

Männin f. možákinja, žena.

männlich) moški; (tapfer) možát, ju-
naški.

Männlichkeit f. moštvo; možatost,
junaštvo.

Manns- moški.

Mannsbild n. moški, možakar.

Mannschaft f. možje pl., moštvo, ljud-
stvo; (miłit.) vojščaki, vojaki.

mannshoč za možát visok.

Manusperson f. į. Mannsbild.

Mannsschneider m. krojač za moške.

Mannsschuster m. čevljár za moške.

Mannsflamm m. moški red od. zarod.

mannsfüchtig možaželjna.

Hannstreu f. možina; (Alpenmanns-
treu) zaspanka.

Mannsvolk n. moštvo, možje pl.,
moški pl.

Mannszucht f. vojaški red in strah;
- halten vojake v strahu iméti (imám),
vojake v redu iméti in strahovati.

Manometer m. n. manometěr; merilo
razpenjavosti plinov in parov.

Manöver n. manevěr, vojaška vaja,
vojna —.

manövrieren manevrovati, vaditi se
v orožji.

Manschette f. manšeta, naročka.

Mantel m. plašč, gaban, čoha (St.);
den — nach dem Winde hängen plašč
po vetru obračati, ravnati se po oko-
liščinah.

Mänteldjen n. plašček.

Mantelfläche f. plašč.

mänteln j. bemänteln.

Mantelsack m. j. Felleisen.

Mantille f. mantila, ženski plašček.

Manuale n. (b. d. Kaufleuten) priročna
knjiga; (b. d. Orgel) ročne tipke.

Manufactur f. (Fabrik) rokodelnica,
rokotvornica; (Fabrication) rokodel-
stvo, rokotvorstvo; Manufactur= roko-
delni, rokotvorni.

Manufacturarbeiter m., Manufacturist
m. rokodelč, rokotvorč, manufakturist.

Manufacturware f. rokodelna roba,
rokotvórina.

Manuscript n. rokopís.

Mappe f. mapa, zemljepisna karta.

Mappeur m. maporisēc, risar zemlje-
pisnih kart.

mappieren maporisati, mapírati, ma-
povati.

Marchande de modes f. modistkinja,
prodajalka lepe modne robe in blaga
za lišp.

Märchen n. pravljica; das ist ein —
ta je bosa, — zmišljena.

Warder m. kuna; dem. kunica; Mar-
der= kunji.

Wardersalle f. past (-í) za kune.

Wardersell n. kunina, kunji meh.

Marginalien pl. obkrajne opazke pl.,
pristavki (pl.) na kraji.

Maria f. Marija; Ave — češčena si
Marija; Marien= Marijin, šmarni.

Marienapfel m. šmarno jábelko.

Marienbild n. matere božje podoba.

Marienblume f. marjética.

Mariendistel f. device Marije osát.

Mariensekt n. device Marije praznik,
šmarni praznik, gospojnica.

Marienkäfer m. polónica, božja krá-
vica, povělka, rožina.

Marienrose f. į. Marienblume.

Marine f. mornarstvo, pomorstvo,
mornarica; morska moč (-í) od. vojska,
brodovje.

Marineofficier m. pomorski (marin-
ski) častnik.

marinieren sóliti, marinovati; vsó-
liti, nasóliti.

Marionette f. donda, lilika, čeča.

Mark n. mozég; (Gehirn) možgani pl.;
(im Holze) stržen, svrž; fig. jedro, evet.

Mark f. meja, granica; (Land) okra-
jina, pokrajina; (Gewicht) marka (= 16
lotov).

Marke f. marka, znamka; (Spiel—)
znamka za igro.

marken znamkovati; zaznamkovati,
zaznamovati.

Marketender m. vojaški branjevěc,
marketendar; —in f. vojaška branjevka,
marketéndarica.

Markgraf m. mejni grof.

Markgräfin f. mejna grofinja.

markgräflid) mejnogrofijski.

Markgraffschaft f. mejna grofija.

markieren

— 435 —

Marterthum

markieren f. marken.

markig mozgat; strženast, svržnát;
fig. jedernát, čvrst.

Markrain m., Markscheide f. meja,
omejek.

Markscheidekunst f. rudarsko zemljemérstvo, jamomérstvo.

Markscheider m. rudarski zemljemérëc,
jamomérëc.

Markstein m. mejník, mejni kamen.

Markt m. seměnj, soměnj, sejěm;
(Wochen-) tržni dan (dneva); (Markt-
slecken) trg; zu —e bringen na prodáj
postaviti; seine Haut zu —e tragen
kaj nevarnega si nakopati (-kopljem)
na glavo, nevarnosti izpostaviti se, na
svojo nevarnost kaj početi (-čnem);
Markt= sémnji, sejmski; tržni.

Marktauffeher m. tržni (sejmski)
ogleda od. nadzornik.

Marktbefucher m. tržěc, semnjevalěc,
sejmovalěc.

Marktbewohner m. tržán; —in f.
tržánka.

Marktbude f. sejmska (tržna) proda-
jalnica; sejmski šator.

Marktcommiffär m. tržni komisar.

markten tržiti, trgovati, sejnovati,
na sejmu prodajati.

Marktslecken m. trg; dem. tržič.

Marktgeld n. tržnina, sejmnina.

Markthütte f. J. Marktbude.

Marktleute pl. semnjevalci, sejmarji,
sejnovalci; tržci, tržni ljudje; tržáni pl.

Marktordnung f. tržni (sejmski) red.

Marktplatz m. trg, tržišče; semnjišče,
sejmišče.

Marktpreis m. tržna (sejmska) cena.

Marktpreiscertificat n. cenovna pove-
rilnica.

Marktrecht n. tržno (sejmsko) pravo;
(Marktfreiheit) tržna (sejmska) pravica.

Marktrufer m. tržni (sejmski) izkli-
cevalěc.

Marktschreiber m. tržni (sejmski) pisár.

Marktschreier m. kričón, hlastáč, ba-
hač, šarlatán.

Marktstand m. sejmsko mesto, sejm-
ski prostor.

Marktstandgeld n. šatorina.

Marktag m. sejmski dan (dneva),
seměnj; tržni dan.

Marktverkehr m. tržni promet.

Marktzoll m. sejmnina; tržnina.

Marmor m. mármor, mrámor; Mar-
mor= mármorěn, mrámorěn, mármor-
nat, mrámornat. [nast.

marmorartig mármornast, mrámor-

marmorieren marmorirati, marmor-
nasto barvati; — pobarvati.

marmorn mármorěn, mramorěn, már-
mornat, mrámornat.

marode maród, bolën, betežën; upé-
han, spéhan, trudën; — werden zbo-
léti, zbetežáti (-ím); upéhati se, utrú-
diti se.

Marodeur m. marodér, bolník, be-
težník; upéhanëc, zastajalëc, plenilëc,
rópar.

marodieren marodovati, bolovati, be-
tegovati; zaostajati, pleniti, ropati.

Marqueur m. markér.

Marquis m. markiz.

Marquise f. markíza, markizinja.

Mars m. Mars, Mart (vojni bog
rimski).

Marsch m. hod, pot (-a u. -i), marš;
zum —e blasen na odhod trobiti; einen
— spießen popotnico gosti (godem) od.
igrati; marsch interi. hodi! stopaj !
(pače dich) pobéri se! zgubi se!

Marsch f. muža, mužava, močevina.

Marschall m. maršál.

Marschallswürde f. maršalstvo.

Marschbefehl m. potno povelje, potni
ukaz.

marschfertig pripravljen na (za) odhód.

marschieren iti (grem), hoditi, stopati,
marširati; (reisen) potovati; marschiere!
pobéri se, zgubi se.

Marschland n. J. Marsch f.

Marschlied n. potnica, popotnica.

Marschlinie, Marschroute f. zapovedan
(ukazan) pot, potovnica; miit gebunde-
ner — na ravnóst.

Marshall m. konjušnica, konjarnica.

Marter f. muka, teza, mučilo, trapilo.

Marterer m. mučitelj, mučilče, tra-
pilče, trpinčevalče.

Marterkammer f. mučilnica, tezalnica,
trapilnica.

martern mučiti, trpinčiti, trapiti;
fich — ubijati se.

Marterthum n. mučeništvo.

28*

Martertod

— 436 —

masłos

Martertod m. mučeniška smrt.

martervoll mučen, poln muk.

Marterwerkzeug n. mučilo, trapilo.

Marterwoche f. véliki teděn.

Märtyrer m. mučeník, mučeněc, márternik; Märtyrer= mučeniški, marterniški.

Märtyrin, Märtyrerin f. mučenica, mučenka, márternica.

März m. marče, sušče, brézén; serbokroat. ožujak; März= mareni, suščev, breznov.

Märzbier n. mareno pivo.

Märtschnee m. suščev sneg.

Märzveilchen n. dišeča vijolica, ljúbica.

Masche f. petlja, zanka, zádrga.

Maschine f. stroj, mašina.

Maschinenfabrik f. strojarnica, tovarna za stroje.

Maschinenführer m. strojevodja.

Maschinenlehre f. strojeslovje.

maschinenmäßig tlačanski, rabotěn.

Maschinenmeister m. strojni mojstěr, strojnik. [ništvo.

Maschinenwesen n. strojstvo, stroj-

Maschinerie f. strojarija, strojilo.

Maschinist m. strojnik, mašinist.

Masfer f. pika, grča, hrga, maroga.

maserig pikast, grčast, hrgast, marogast.

Masern pl. dóbrce pl., ógrce pl., óšpice pl., pléhi pl.

Maske f. krinka, larva, obrázina, šema; (Person) maska, maškara, šema.

Maskenball m. maškaráda.

Maskerade f. maškaráda.

maskieren našemiti, maskirati; sich — našemiti se, maskirati se.

Massacre n. prelivanje krví, klanje, krvava svatovščina.

massacrieren moriti, klati (koljem); pomoriti, umoriti, poklati, posekati, potolči (-tolčem), pobiti (-bijem), ubiti; *impf.* pobijati, ubijati.

Masse f. masa; (Materie) snov (-i), tvarina; (Menge) množina, gromada; (Klumpen) kepa, gruča, gruda.

Massenanhäufung f. skupljanje oder kopičenje ljudij.

Massengebirge n. gromadne gore pl., gromadno gorovje.

massenhaft gromaděn, nakopičěn.

massenweise adv. na kupe.

Masfeverwalter m. oskrbník (opravník) imovine (imetka).

massig (v. Gestein in der Geognosie) ležičav.

massiv masivěn, gost, trděn; aus —em Golde iz (od) samega od. čistega zlatá; fig. neotesan, zarobljen, grób.

Maß n. mera; dem. mérica; das — zu einem Rocke nehmen suknjo poměriti, mero vzeti (vzamem) za suknjo; (Verhältnis) razmérje, priméra; im hohen —e zeló, jako; im vollen —e polpolnoma, v polni meri; nach dem —e des Verdienstes po zaslugi; mit — zmérno; halte — im Genusse uživaj zmérno.

Maß f. (Bier, Wein) bokál, pint.

Maße f. 1.) pravo razmérje, prava méra; z. B. über die —n, über alle —n čez mero, čez vso mero, čez nemoč; 2.) (Art, Weise) načín; z. B. dermaßen tako; einigermaßen nékaj, nékako, nékoliko; befanntermaßen kakor je znano, znano je da; gebürendermaßen spodobno, spoštljivo; gewissermaßen nékako, tako nékako; 3.) (im Bergbau) odmérěk.

Maßengebür f. (im Bergbau) mervína, odmernína.

Maßflasche f. bokál, pint.

Maßgabe f. razmérje, priméra; nach — d. Umstände po okoliščinah, kakor okoliščine nanesó.

maßgebend merodajěn, uplivěn.

maßgeblich j. maßgebend.

Maßholder m. maklén, klén.

mäßig zmérěn, trézěn, vzdržěn; (mittelmäßig) srednji; —es Feuer>pohlevni ogěnj; — leben zmérno oder tréznó živéti.

mäßigen krotiti, brzdati; ukrotiti, ubrzdati; (ermäßigen) mánjšati; umáñšati, znižati; *impf.* zniževati.

Mäßigkeit f. zmérnost, tréznost, vzdržnost.

Mäßigkeitsverein m. društvo tréznosti oder zmérnosti.

Mäßigung f. kročenje, brzdanje; manjsanje, zniževanje; mit — zmérno.

Maßliebchen n. marjética.

masłos brezmérěn, nezmérěn.

Maßlosigkeit

— 437 —

Mauersegler

Maßlosigkeit f. brezmérnost, nezmér-
nost.

Maßregel f. pravilo, vodilo; (Verfü-
gung) naredba.

maßregeln pravila dájati, strahovati,
mojstrovati.

Maßstab m. merílo.

maßvoll zmérën.

Maßt m. jádrenik, jámbor, jámbora.

Maßt f. žir, piča, (Maßung) pitanje,
krmljenje.

Maßbaum m. j. Maßt m.

Maßdarm m. ritnik, mastnik, danka.

Maßdarmaustritt m. izstóp danke.

Maßdarmwurm m. glista.

mästen pitati, rediti, krmiti, debeliti;
spitati, obrediti, odebeliti; sich — dobro
jesti (jem) in piti (pijem).

Mäster m. pitalëc, redilëc, krmilëc.

Maßfutter n. piča; (Buchmaß) žir;
(Eichelmaß) želod.

Maßgans f. pitana gos (-í).

Maßgeld n. žirnina, žirovina.

Maßtir m. mástika, mástikova smola.

Maßtirbaum m. mástika, mastikovo
drevo (drevesa).

Maßkuh f. pitnica, pitana krava.

Maßtochs m. pitani vol. [ka.

Maßschwein n. pitana svinja, krmljen-

Maßstall m. pitovnják, krmljenščák.

Maßviess n. pitana živina, klavna —.

Maßwerk n. jambórovje, jadrenikovje.

Matador m. matadór, prvák.

Material n. (pl. —ien) roba; (Spinn-
material) predivo; (Bau-) gradivo,
stavivo; (Schreib-) pisalna roba, pi-
salno orodje; (Brenn-) netivo, kurivo;
(Vorrath) zaloga.

Materialismus m. materijalizëm.

Materialist m. materijalist; prodaja-
lëc materijalnega blagá.

Materialware f. dišavno od. materi-
jalno blagó.

Materie f. tvarina, snov (-í), ma-
térija; (Eiterstoff) gnoj.

materiell stvarën, telesën, gmotën,
materijalën.

Mathematik f. matemátika, računo-
slovje, računstvo. [noslovëc.

Mathematiker m. matemátikar, raču-

mathematisch matemátičen, računo-
slovën.

Matrahe f. žimnica.

Matrahenüberzug m. žimniški prevlak.

Matrik, Matrikel f. mática, zapisnik,
imeník; (Taufmatrikel) krstne bukve
pl., krstna knjiga.

Matrikenauszug m. izpisëk iz mátice.

Matrikenführer m. držitelj (opravnik)
mátice.

Matrize f. (Schraubenmutter) mática,
bábica; (Modell) kalúp.

Matrone f. postarna (starična) dama,
matróna. [narski.

Matrose m. mornár; Matrosen= mor-
matsch adv. — machen (im Karten=
spiele) vse vržljeje narediti, ugnati
(uženem); — werden nebenega vržljeja
dobiti, ugnan biti (sem).

matt meděl, truděn, upéhan, slab,
mlahav; (v. d. Augen) teměn, mrtěv,
mótěn; (v. d. Farbe) zamolkěl, mrtěv;
machen péhati, trúditi, slábiti; upé-
hati, spéhati, utrúditi, oslábiti, zdélati;
— werden péšati, slabéti; opešati, osla-
béti, onemoči (-morem); impf. one-
mágati.

Matte f. loka, trata, livada; (eine
große Decke aus Zwilch) plahta; (aus
Binfen) štorja, rogožina, rogozovina.

Mattigkeit f. medlost, trudnost, upe-
hanost, slabota, slabost; temnost,
motnost; zamolklost.

Maturität f. zrelost, godnost.

Maturitätsprüfung f. godni oder zre-
lostni izpit, godna od. zrelostna skušnja.

Mauer f. zid, mir; coll. zidovje, ob-
zidje, mirje; dem. ziděk, mirič; Mauer-
zidni.

Maueranwurf m. zidni omét.

Maueraffel f. navadni prašičěk, kočič,
živica.

Mauerband n. zidna vez (-í).

Mauerbank f. osušnica, blazina.

Mauerbiene f. běela zidarica. [ověn.

Mauerbrecher m. zidodér, zidolóm,

Mauersalk m. postovka.

mauerfest trděn kakor zid.

Mauergeländer n. obzidna ograja, —
opěrnica, obziděk. [žlica.

Mauerkelle f. ometálnica, zidarska
mauern zidati; sezidati.

Mauerpfeffer m. homulica.

Mauersegler m. hudournik, brizga.

Mauerverpuß

— 438 —

Mautner

Mauerverpuß m. zidni omét od. omáz.
Mauerwerk n. zidovje, obzidje, zidna, mirje.

Mauerziegel m. zidna opeka.
Maul n. goběc, usta pl., lape pl.; (Rüffel) rilěc; dem. goběč, rilčěk; das — halten molčáti (molčím), jezik za zobmi držati (držím); das — aufthun ziniti, spregovoriti.

Maulaffe m. zijalo, ziják; —n feil haben zijála prodájati.

maulaffen zijála prodájati, zijati.

Maulbeer- můrbni, múrvni.

Maulbeerbaum m. múrba, múrva.

Maulbeere f. múrba, múrbina jágoda.

Mäulchen n. goběčk, ustica pl.

mauldreschen klepetáti (-ám u. -éčem), žlobudráti, čenčati.

Mauldrescher m. klepetálo, žlobudrálo,

Maulsfel m. mezěg; —in f. mezgulja.

Maulsfeltreiber m. mezgár.

maulsfaul komur se ne ljubi govoriti, malobeseděn, malogovorěn.

Maulheld m. baháč, širokoustnež, širokoustnik.

Maulkorb m. nagoběnik.

Maulmachter m. baháč, širokoustnež; —in f. bahálka, širokoustnica.

Maulschelle f. zaúšnica, brlúzga, klofúta, klapoúšnica; eine — geben brluzgniti, klofutniti, póčiti od. udáriti po ustih (po zoběh). [gobei.

Maulseuche f. sájevěc oder volčič v

Maultasche f. f. Maulschelle.

Maulthier n. mula.

Maultrommel f. brunda, brenklja, dromlja.

Maulwerk n. goběc; ein gutes — haben doběr jezik iméti (imám).

Maulwurf m. krt; (Weibchen) krtovka, krtica; Maulwurfs- krtov.

Maulwurfsgrille f. podjéd, podjedica, brámor, krtovica.

Maulwurfshause, Maulwurfshügel m. krtina, krtinověc, krtinjak.

Maurachel f. f. Morchel.

Maurer m. zidár; Maurer- zidarski.

Maurerei f. zidarija, zidarstvo; — betreiben zidáriti.

Maurerhandwerk n. f. Maurerei.

Maurerkelle f. ometálnica, zidarska žlica.

Maurerkunst f. zidarska umetnost.

Maurermeister m. zidarski mojster.

Maurerzunft f. zidarski ceh, zidarska zádruga. [mišji.

Mausf. miš (-i); dem. miška; Maus- Wäuschen n. miška.

mäuschenkill tih kakor miš, prav tih.

Mäuse- mišji.

Mäusebussard m. kanja, mišar.

Mäusedorn m. mišji trn.

Mäusedreck m. mišjek. [miši.

Mäusefalle f. mišilovka, past (-i) za Mäusefass m. mišja zjédina, mišje zjedí pl.

Mäussegift n. mišnica, mišji strup.

Mäuseloch n. mišja luknja.

mausen miši loviti; fig. zmákniti, izmuzniti; impf. zmikati, izmuzovati; (das Wild) zalezovati.

Mausen n. lovljenje mišij; die Kabe läſt das — nicht kar mačka rodí, rado miši lovi; zmikanje; zalezovanje.

Maufer m. zmikávt; zalezovalěc.

mausetodt čisto mrtěv, do celá mrtěv.

mausfarben mišast; ein —es Pferd miško.

mausig (in der Redenart) jid — machen košatiti se, šopiriti se.

Mausöhrlein n. mišja ušesca pl., kosmatica.

Mausoleum n. mavzoléj, krasěn grob.

Mauše f. (beim Geflügel) britěv, skubitěv, misatěv; (b. Krebsen, Schlangen 2c.) levitěv, lilitěv (St.); (bei behaarten Thieren) golitěv, misatěv (St.).

maußen, maußern sich briti (brijem) se, skubiti se, misati se (St.); léviti se, liliti se (St.); góliti se, misati se (St.).

Maußen n. britje, skubljenje, misanje; levljenje, liljenje; goljenje, misanje.

Maußer m. (Krebs) mekúž, levěc.

Maut f. (Gebür) mitnina; (Haus) mitnica; (Brücken—) mostnina, mostovina; (Straßen—) cestnina; (Wasser—) brodnina.

Mauteinnehmer m. mitničar.

mautfrei mitnine prost.

Mautgebür f. mitnina.

Mauthaus n. mitnica.

Mautner m. mitničar; mostničar; cestničar; brodničar; —in f. mitničarka 2c.

Mautschranke

— 439 —

meerumsfossen

Mautschranke f. mitniška pregraja.

Marime f. vodilo, pravilo, načelo.

Marimum n. največje število, največja množina, največjina.

Mazurtanz m. mazúrka.

Mechanik f. mehánika, strojeslovstvo.

Mechaniker m. mehánik, strojeslovč.

mechanisch meháničen; fig. tlačanski, rabotěn; (gedankenlos) nemislěč, brezmiseln.

Mechanismus m. mehanizem; sestava, uredba.

Mederer m. meketáč.

medern meketati (-ám u. -ččem).

Medern n. mekét, meketanje.

Medaille f. kolajna, svetinja, medalja.

Medailleur m. kolajnorezč, svetinjorezč, medaljár.

Medaillon n. medaljón.

Median= (mittelgroß) srednji.

Medianortan v. srednja osmérka.

Medianpapier n. papir srednje velikosti.

mediat f. mittelbar.

[lč.

Mediateur m. posrednjik, posredovamediatisieren medijatizovati, posrednje (ne naravnost) narediti.

Medicament n. lek, zdravilo.

Medicin f. lek, zdravilo, vračilo; (Heilkunde) zdravilstvo, zdravništvo.

Medicinal= zdravilski, zdravstvén, lečen.

Medicinalauslagen pl. zdravilski oder lečni stroški pl.

Medicinalratzh m. zdravniški svétnik, — svetovalčec; zdravniški svet.

medicinieren zdráviti se, léčiti se, zdravila jemati (jemljem).

medicinisch zdravilski, zdravniški, zdraviteljski.

Medinasfadenwurm m. živa struna, podkožnják.

Meditation f. premišljevanje, razmišljevanje.

[vati.

meditieren premišljevati, razmišljev.

Medium n. (Mitte) sreda, osredje, osredček; (Mittel) pomoček, pripomoček, sredstvo; (gramm.) medijalni od srednji položaj.

Meduse f. (Medusa aurita) medúza.

Meer n. morje; Meer= morski; pomorski, namorski.

Meeradler m. morski orěl.

Meeranwohner m. primorčec; —in f. primorka.

Meerbeherrscher m. vladár od. gospodár na morji.

[tók.

Meerbucht f., Meerbusen m. zalív, za-

Meerbutte f. morska kambola.

Meereiland n. morski otók od. ostróv.

Meerenge f. morska ožína, prelív.

Meeres= morski.

Meeresboden m. morsko dno, dno morja.

Meeresfläche f. morsko površje, morska površina.

Meeresflut f. morski tok od. val.

Meeresgebiet n. pomorje.

Meeresküste f. primorje, morsko obrežje.

Meeresleuchten n. svetlikanje morja.

Meerespiegel m. morska gladina.

Meeresstille f. morska tišina, brezvétrije.

Meeresstrom m. morski tok.

Meereswoge f. morski val; —n pl. morsko valovje.

Meergras n. haluga, morski mah.

meergrün sinj, morskozelén. [(-na).

Meerhirse f. morsko prosó, tičje seme

Meerhose f. vodeni stolp, morska tromba, morski emrk.

Meerjungser f. morska déklica.

Meerkalb n. f. Seehund.

Meerkarte f. morjevíd.

Meerkaše f. morska mačka.

Meertilie f. morska lilija.

Meerrettig m. hren.

Meersalz n. morska sol (-í).

Meerschaum m. morska pena, stiva.

Meerschaumkopf m. pipa iz morske pene od. stive.

Meerschoß m. morska globočina.

Meerschwalbe f. morska lastavica.

Meerschwein n. pliskavka, delfín.

Meerschweinden n. morski prašiček.

Meerspinne f. morski pajěk.

Meerstern m. morska zvezda.

Meerstraše f. j. Meerenge.

Meerstrudel m. morski vrtinčec, morska krnica.

Meerufer n. morski breg, morsko obrežje, morska obál (-i).

meerumsfossen z morjem obdán.

Meerungeheuer

— 440 —

Meineidige

Meerungeheuer n. morska pošást (-i).

Meerwasser n. morska voda.

Meerwolf m. morski volk.

Meerwunder n. morsko čudo, mor-
ski čudež.

Meerzwiebel f. morska čebula, viš-
njevi čebulček.

Wehl n. moka, melja (St.); dem.
mókica, méljica; Wehl= móčni; (aus
— bestehend) močnat, iz moke.

Mehlabsaß m. prodája moke.

Mehlbahn f. grot.

Mehlbehältnis n. shramba za moko.

Mehlbeutel m. sito, sitnica.

Mehlbrei m. močnik, podmet, sok.

Mehldorn m. glog, mok.

[grm.

Mehldornstrauch m. glógovec, glogov

Mehlfaks n. sod za moko, lajta (St.).

Mehlfrucht f. móčni sad od. plod.

Mehlhandel m. kupčija z moko, mo-
karija; den — betreiben z moko kup-
čevati, mokáriti. [karica.

Mehlhändler m. môkar; —in f. mö-
mehlicht mokast, moki podoběn.

mehlig močen, močnat, meljnat.

Mehlkäfer m. môkar.

Mehlkasten m. skrinja oder predal
za moko.

Mehlkloß m. emok iz moke.

Mehlmeise f. plásica, reměc.

Mehlmühle f. mlin od. malěn za moko.

mehlreich močen, močnat, meljnat.

Mehlsack m. vreča za moko.

Mehlschüssel f. móčnica.

Mehlspeise f. močnata jed (-í).

Mehlstaub m. poliska.

[juha.

Mehlsuppe f. podmetanica, močnata

Mehlthau m. medéna rosa.

Mehltränke f. oblóda.

Mehlverkäufer m. môkar.

Mehlwurm m. móčni črv.

mehr adv. (plus) več; (magis) bolj(e).

Mehrausgabe f. večja izdaja, pre-
razhod.

Mehrbetrag m. presežěk, prebitěk.

mehrdeutig več pomenov imajóč, z več pomeni.

mehren (der Bahn nach) množiti,
večjati; pomnóžiti, povéčati; *impf.*
pomnoževati, povečevati; (dem Grade
nach) povišati, zvišati, zboljšati; *impf.*
poviševati, zboljševati.

mehrentheils adv. večjidel.

Mehrer m. množilč, pomnoževalč,
povečevalč; povisevalč, zboljševalč.

mehrerenal adv. večkrat, nekterikrat,
nekaterikrat.

Mehrerin f. množilka, pomnoževalka,
povečevalka 2c.

mehrfach mnogoterčn, mnogoter nat.

mehrgliedrig veččlenski, mnogočlenski.

Mehrheit f. večina; (Viehheit) mnoštvo;
(gramm.) množina.

mehrjährig večletěn.

mehrmalig večkratěn.

mehrmals adv. večkrat.

mehrnamig večimenski.

mehrseitig večstranski.

mehrsilbig večzložen, mnogozložen.

mehrtheilig večdelen.

Mehrung f. množitěv, pomnožitěv,
pomnoževanje.

Mehrwert m. večja vrednost.

Mehrzahl f. večina, večje število;
(gramm.) množina, množno število.

Mehrzahlung f. preplačilo.

mehrjährnig večzób.

meiden varovati se; obvarovati se,
ógniti se; *impf.* ogíbati se; er muš
sein Haus — ne sme mu v hišo, ne
smo stopiti v njegovo hišo; d. Speisen
— vzdržati (vzdržim) —, *impf.* vzdr-
ževati se kake jedí, ne jesti (jém).

Meier m. pristav, pristavnik.

Meierei f., Meierhof m. pristava.

Meierin f. pristavlja, pristávnica.

Meile f. milja; Meilen= miljni.

Meiengeld n. miljarina.

Meilenstein m. miljnik, miljni kaměn.

Meilenzeiger m. miljnik, miljekáz.

Meiler m. kópa, ogelnica.

Meilerstätte f. kopíše, ogelníše.

mein moj; (in Beziehung auf das
Subject) svoj; die Meinen moji, mojci;
svoji, svojci.

Meineid m. kriva prisega, krivorot-
stvo; (Eidbruch) prelóm prisege; einen
— schwören krivo priseći (-sežem),
*impf.* — prisegati; einen — begehen
prisego prelomiti.

meineidig krivoprisežen, krivorotěn;
ki je prisego prelomil.

Meineidige m. krivopriséžnik, krivo-
rótnik; f. krivopriséžnica, krivorotnica.

Meineidserinnerung

— 441 —

melk

Meineidserinnerung f. opomínj na krivo prisego.

Meineidsklage f. tožba zavoljo krive prisege.

meinen méniti, misliti, sóditi; (wil-
lens sein) namérjati, hotéti (hočem);
ich meine dozdeva se mi, zdi se mi;
es gut mit einem — dobro za koga
misliti, dobro komu želéti od. hotéti
(hočem); das will ich — to se vé da,
kaj pa da.

meinethalben, meinetwegen, meinet-
willen adv. kar se mene tiče, od moje
straní, zastran od. zavoljo mene; interi
naj bo!

Meinung f. mnenje, misěl (-i), sodba;
(Absicht) namén, namémba, naméra,
nakána; einer — sein, die — hegen od.
haben kake misli biti (sem), kako misěl
iméti (imám), méniti od. mísliti kaj,
misěl koga obhaja; anderer — werden
(s)premisliti si (se); meiner — nach
po moji misli, po mojih mislih, kakor
jaz ménim od. sódim.

Meinungsaustausch m. vzajemno (med-
sebojno) naznanjanje svojih mislij, po-
menkovanje.

Meinungsverschiedenheit f. raznost
mislij od. mnenja, raznomiselnost; bei
einer allsälligen — ako se priméri, da
niso vsi jedne misli; kedar se poka-
žejo razne misli (razna mnenja).

Meise f. seníca; dem. senícíca; Mei-
sen= seničji.

Meisenkasten m. padálica od. past (-i)
za senice. [seníc.

Meisenkloben m. precép za lovitév

Meiſenschlag m. j. Meisenkasten.

meiſt adv. največ; najbolj(e).

Meiſtanbot m. najvišja (največja) po-
nudba.

meiſtbietend največ ponujajóč, ktor
največ ponuja; etwaš an den Meiſtbie-
tenden verkaufen največ ponujajočemu
prodati kaj, po dražbi prodati kaj.

meiſte (der, die, das) največ od. ve-
čina (mit nachfolgendem Substantiv im
Genitiv).

meiſtens, meiſtentheils adv. večjidel,
večinoma; (gemeiniglich) navadno.

Meiſter m. mojstěr; in St. auch meſtěr;
Meiſter= mojsterski, mojstrovski.

Meiſterei f. mojstrija, meštrija.

meiſterhaft mojsterski, mojstrovski;
fig. izvrstěn, izborěn, dovršěn.

Meiſterhand f. mojsterska roka; mit
— po mojstersko, mojsterski.

Meiſterin f. mójstrovka, mójstrinja.

Meiſterlade f. mójsterska skládnica
od. skrínjica.

meiſtern mojstri ti, mojstrovati, stra-
hovati, v strahu iméti (imám); (zügełn)
brzdati, krotiti.

Meiſterredht n. mójsterska pravica.

Meiſtersang m. mojstersko petje.

Meiſersdjaſt f. mójsterstvo, mójstrija;
(Fnung) mojstri pl.; fig. izvrstnost,
izbornost.

Meiſterstück, Meiſterwerk n. mójster-
sko delo, izvrstno delo, umetno delo.

Meiſterwurz f. jaščarica.

Meiſkel m. dleto, dolbilo; dem. dletěc.

meiſeln dolbsti (dolbem), dlétviti, z
dletom rezati (režem); izdolbsti, iz-
dletviti, z dletom izrezati; impf. z
dletom izrezovati, — izdelovati.

Melancholie f. otóžnost, klávernost,
turobnost, pobitost.

Melancholiker m. klávernik, turobnik.
melancholisch otóžen, klávern, turo-
běn, pobit.

Melde f. lobóda.

melden oznániti, naznániti, oglásiti,
zglásiti, objáviti, sporočiti, na znanje
dati; *impf.* oznánjati, naznánjati, ogla-
ševati, zglaševati, javiti, jávljati, ob-
jávljati, sporočati, na znanje dajati
(dajem); sích — oglásiti se, zglásiti se,
jáviti se, objáviti se, napovědati (-vém)
se; *impf.* oblášati se, zglaševati se, jáv-
ljati se, objávljati se, napovedovati se.

meldenswert spomina od. naznanila
vreděn.

Melder m. oznanjalěc, zglaševalěc.

Meldung f. oznanilo, naznanilo, ogla-
silo, sporočilo; — tšun oznániti, na-
znániti, oglásiti, sporočiti (kaj).

Meldungswesen n. naznanjanje, ogla-
ševanje, prijavljanje.

Meldzettel m. naznanilni list, oglaše-
valni list, zglásnica.

Melioration f. poboljšava, poprava.

Melisse f. melisa.

melk molžen, dojěn.

Melkeimer

— 442 —

Menschenmenge

Melkeimer m. golida, žehtar, káblica, dojáča (St.).

melken molzti od. mlezti (molzem), dojíti; pomolzti, pomlezti, podojíti.

Melken u. molzenje, dojénje.

Melker m. molzēc, dojilēc; —in f. molzilja, dojilja. [eimer.

Melksafs n., Melkgelte f. f. Melk-

Melkkuh f. molzna krava.

Melkschaf n. molzna ovca.

Melkzeit f. molža.

Melodie f. napév, melodija.

melodisch ubrán, blagoglasën, lepglasën, melodičën.

Melodrama n. melodrama, igrokaz s spremljevanjem godbe.

Melone f. dinja, melona.

Membran f. opna.

Memme f. strahopetć, strahopezd-ljivěc, mevža, šleva.

Memoiren pl. spominski zapiski pl.

Memorandum n. spomenica.

memorieren iz glave oder na pámet se naučiti.

Menage f. hrana, jed (-í); eigene — machen domá kuhati; (Haushaltung) gospodarstvo, gospodinjstvo.

Menagerie f. menažerija, zverinjak.

Menge f. mnóžica, obílica, obílje; eine ungeheure — sila, čuda, t(e)ma, z. B. von Leuten sila ljudij, silo veliko ljudij; (Hausfe) kup; (Schar) truma, krdelo; in — etwas haben obilno (v obilici) kaj iméti (imám); eine solche — toliko.

mengen méšati; zméšati; (ein klein wenig) poméšati; (Tročenes m. Naffem) mésiti; umésiti, zmésiti; sich — in etwas vtikati se, vplétati se, méšati se v kaj od. med kaj.

Menger m. mésalëc; mésiléc.

Mengerei f. méšanje; méšenje. [sica.

Mengsel n. méšanica, zmes (-i), zmé-

Mengtheil m. primés (-i), primesék.

Mennig m. svinčena r(u)dečica, surik.

Mensch m. človek; die —en ljudjé pl.; dem. človečk; ein armer — ubožec, siromák, revež; ein reicher — bogatín, bogatiněc; ein starker — hrust, korenják; ein zerlumpter — capín; ein grober — neotesaněc, zaróbljeněc; ein ehrlicher — poštenják.

Mensch n. krščenica, služábnica, dekla; (verächtlich) maruša; ein dickes, ungeschicktes — donda; ein armes — rova, ubóžica.

Menschen= človeški, človečji; ljudski.

Menschenalter n. človeška starost, človeški rod.

Menschenantlitz n. človeški obráz.

Menschenbeschreibung f. ljudopís, popisovanje ljudij. [věc.

Menschenfänger m. ljudolóv, ljudolo-

Menschenfeind m. ljudomrzěc, odljúdnik, sovražnik ljudij.

Menschenfeindin f. odljúdnica, sovražnica ljudij. [děn.

menscheneindlich ljudomrzën, odljú-

Menschenfeindlichkeit f. ljudomrznost, odljúdnost.

Menschenfresser m. ljudožér, ljudojéd, ljudožérěc, ljudojéděc.

Menschenfreund m. človekoljúb, ljudoljúb, človekoljúběc, ljudoljúběc; —in f. človekoljuba od. ljudoljuba ženska.

menscheneundlich človekoljuběn, ljudoljuběn, priljuděn, uljuděn, ljudomil, prijazěn.

Menschenfreundlichkeit f. človekoljubje, ljudoljublje, priljudnost, uljudnost.

Menschengedenken n. pametovanje od. pomnjenje ljudij; seit — od pamtiveka, odkar ljudjé pomnijo.

Menschengeschlöh n. človeški čut, človeško čutstvo.

Menschengeschlecht n. človeški rod, človeštvo.

Menschengestalt f. človeška podoba.

Menschenhai m. morski som.

Menschenhand f. človeška roka. [mi.

Menschenhandel m. kupčevanje z ljud-čevalěc z ljudmi.

Menschenhass m. črt oder mržnja do ljudij.

Menschenkenner m. poznavalec ljudij; —in f. poznavalka ljudij.

Menschenkind n. sin človeški.

Menschenkoth m. človečjek.

Menschenleben n. človeško življenje, človeški vek.

menscheneer brezljuděn, brezljudnat.

Menschenmenge f. mnóžica od. truma ljudij.

menschennöglich

— 443 —

Messer

menschennöglich vse kar je človeku
mogoče, kar je le mogoče.

Menschennörder m. morilëc ljudij,
ljudomór, ljudomórëc; —in f. morilka
ljudij.

Menschenraub m. ljudoropstvo, posilno
odpeljevanje ljudij.

Menschenträuber m. ljudoropar, odpe-
ljevalëc ljudij.

menschenscheu bojéč se ljudij, ogiba-
joč se ljudij. [odrtnik.

Menschenschinder m. ljudodér, ljudo-
Menschenschinderei f. ljudoodrtija.

Menschenschinderin f. ljudoodrtnica.

Menschensohn m. sin človeka, sin
človeški.

Menschenverstand m. človeški razúm,
človeška razumnost od. pámet (-i).

Menschenverk n. delo ljudij od. člo-
veskih rok.

Menschheit f. človeštvo, človeški rod;
die — annehmen učlovečiti se, počlo-
večiti se, die — ablegen poživiniti se.

menschlich človeški, človečji; Frren
ist — vsakdo se lahko zmoti; — den-
ken, reden po človeško —, človeški
misliti, govoriti.

Menschlichkeit f. človečnost.

Menschwerdung f. učlovečenje.

Menstruntion f. mesečno čisčenje, me-
sečina; die — haben mesečino iméti
(imám), svoj čas iméti.

Mentor m. vodník, svetovalěc, méntor.

mephititsch zadušën, dušilën.

Mercantil- kupčijski, trgovski.

Mercantilbeifiger m. prisednik kupčij-
ske sodnije, — kupčijskega sodišća.

Mercantilbuchführung f. kupčijsko (tr-
govsko) knjigovodstvo.

Mercantilgericht n. kupčijska (trgov-
ska) sodnija.

mercantilisch kupčijski, trgovski.

Mercantilstil m. kupčijski slog.

Mercur m. Merkúr, Merkúrij.

Mergel m. lápor.

mergelartig láporast.

Mergelboden m., Mergelerde f. lápo-
rasta tla pl., láporasta zemlja.

Mergelschiefer m. opóka.

Meridian m. poldnevnik, meridiján.

Meridiangebirge n. poldnevniško po-
gorje.

Meridiankreis m. poldnevnikov krog.

Meridianlinie f. poldnevna črta, pol-
dnévnica.

meridional poldnevën, poldanski, me-
ridijonalën.

Merinoschaf n. ovca merinovka.

meritorisch meritoričën; —e Entschei-
dung razsodba same reći; razsodba v
poglavitni od. bistveni reći.

Merk n. známka, známenje; dem.
známenjce; um ein —chen weiter za
spoznáníje naprej.

merkbar opazljív, čutljív.

merken čutiti; začutiti, zapáziti,
opáziti, zaznáti, zapopasti (-padem);
— auf jemanden páziti, glédati, na
skrbi iméti (imám) koga, čuti (čujem)
nad kom; (bezeichnen) zaznámiti, za-
známnjati; impf. zaznamovati, zaznam-
njevati; sich — zapómniti si, vpámtiti
si, v spominu od. v pámeti ohraniti
si; — lassen védeče storiti, na znanje
dati; impf. na znanje dájati; man
merkt es ihm znati mu je.

merkenswert spomina vreděn.

merklich znatěn, znamenít, očividěn
očitěn.

Merkmal n. známenje, znak.

Merkwort n. spominska beseda.

merkwürdig znamenít, znamenitěn,
pomenít, spomina vreděn; (curioš)
čuděn.

Merkwürdigkeit f. znamenitost, po-
menitost; čudnost.

Merkzeichen n. známenje, zaznaměk.

Merle f. kos.

Werling m. (½ Meten) mérnik.

Mesalliance f. J. Mijssheirat.

Mess- mašni, mešni; (den Jahrmarkt
betreffend) sejmski, semanjski.

Messamt n. peta od. velika maša.

mesbar merljív, iz-, premerljív.

Messbuch n. mašne bukve pl., mašna
knjiga.

Wesse f. maša, meša; (Jahrmarkt)
seměnj, soměnj, sejsem.

messen mériti; zmériti, premériti;
sich — mériti se, skúšati se; gemeffe-
ner Befehl odločno od. ostro povelje.

Messen n. merjenje.

Messer m. mérěc, merilěc; (Geometer)
zemljemér, zemljemérěc.

Messer

— 444 —

Metonymie

Messer n. nož; dem. nožek, nožič, nožiček; (Schnappmesser) sklepč, míhěc, pipč, krošljek (St.); (Federmesser) peresnik.

Messerbesteck n. nož in vilice pl.

Messerfläche f. noževa plošča.

Messerheft n. nožev držáj, noževo držálo, in St. črné pl. (-ij).

Messerklinge f. rezilo, noževa klinja.

Messerrücken m. nožev hrbět, nožev rob, taleb (St.).

Messerscheide f. nožnica.

Messerermied m. nožár; Messerschmied= nožarski.

Messerermiedhandwerk n. nožarstvo, nožaríja.

Messerchneide f. noževa ostrína.

MesserSPIHE f. nožev rt, noževa špica.

Messerstich m. zbodljej z nožem; einem einen — versehen z nožem koga zbosti (zbodem) od. vbosti.

Messfreiheit f. sejmska pravica oder svobošćina, pravica sejmovanja.

Messgeld n. (für das Messen) plačilo za mérjenje, mernína; (das auf der Messe gelöste Geld) na sejmu skupljeni —, strženi denar; (das für die Messe bestimmte Geld) denar za seměnj.

Mefsgeräth n. mašna oprava od. pri-
prava.

Mefsgeschenk n. seměnj, semnjina.

Mefsgewand n. mašna obleka.

Mefsglöckchen n. mašni zvonček.

Mefshemd n. mašna srajca.

Messias m. mesija; (der Gesalbte)
maziljeněc.

Meffing n. rumena od. žolta med (-í),
mésing; Messing= meděn, mésingast.

Mef singblech n. medna ploščevina.

messingen medén, mésingast.

Mef singhandel m. kupčija z medjó.

Mef singware f. medenina, roba iz
žolte medí.

Mefskette f. mérski lanče.

Mefskunde f. mérstvo, zemljemérstvo.

Mefslute pl. sejmovalci, semnjevalci,
sejmárji pl.

Mefsmarkt m. sejmišče, semnjišče.

Mefsner m. cerkovnik, cerkvenik, mežnar.

Mef sopfer n. sveta maša, darovanje
sv. maše.

Mespriester m. maševalč, mašnik.

Mesp ruthe f. mérska pálica.

Mespchnur f. mérska vratica.

Mespstange f. mérski drog.

Mespstich m. mérska miza.

Mespstuch n. (Corporale) telesnik. čas.

Mespzeit f. seměnj, soměnj, sejmski

Mestiże m. mestić, měšaněc; f. me-
stica, měšanka.

Metall n. kovína, kov (-í); Metall-
kovinski.

metallartig kovinast.

metallen kovinski.

Metaller n. kovinska ruda.

metallisch f. metallen.

Metallmünze f. kovani denár.

Metallographie f. kovopisje.

metallographisch kovopisen.

Metallschrift f. kovopis.

Metallurg m. kovoznaněc, kovoslověc.

Metallurgie f. kovoznanstvo, kovo-
slovje.

metallurgisch kovoznanski, kovoslověn.

Metamorphose f. spremenitěv, pre-
tvor, preobraženje.

metamorphosieren spreméniti, pretvo-
riti, preobraziti; *impf.* spreminjati,
preobraževati.

Metapher f. metafora, prenosba.

metaphorisch metaforiččen, prenosčen.

Metaphrase f. metáfraza, opis.

Metaphysik f. metafizika. [kar.

Metaphysiker m. metafizik, metafizi-
metaphysisch metafiziččen.

Metathese f. metáteza, prestavitěv.

Meteor n. meteór, izpodnebna pri-
kazën (-í).

Meteoreisen n. izpodnebno železo.

meteorisch izpodneběn.

Meteorolith, Meteorstein m. meteoro-
lit, izpodnebnik.

Meteorologie f. meteorologija, vre-
menoslovje.

Meter m. metěr.

Meth m. med, medica.

Methode f. metóda, pot, načín; (Lehr-
methode) načín učénja.

Methodik f. metódika, učbenják.

methodisch metódičen, učben.

Methsieder m. medár, medíčar.

Metier n. posěl, delo, opravilo.

Metonymie f. metonimija, preimémba.

Metrik

— 445 —

Milchbrot

Metrik f. métrika, stihoslovje.

metrisch métričen.

Metropolit m. metropolit, nadškof.

Metrum n. metrum, méra.

Mette f. (Frühmesse im Advent) zónica, svitnica, júternica; (Christmette) polnóčnica.

Meke f. vlačúga, kúrba; (Maß) f. Mezen.

Mekelei f. klanje, pobój.

[drati.

mekehn klati (koljem), pobijati, man-

Mezen m. vagán; (1/2 Mezen) mérnik.

mehenweise adv. na vagáne, na mér-nike.

Mehger m. mesár; Meßger= mesárski.

Mehgerei f. mesarija.

Mehgerin f. mesarica.

Meuchelmord m. zavratni umór.

Meuchelmörder m. zavratni morílec; —in f. zavratna morílka.

meuchelmörderisch zavratën.

meucheln intr. zavratno delati; tr. zavratno umoriti.

Meudler m. f. Meuchelmörder.

meudlerisch f. meuchelmörderisch.

meudlings adv. zavratno, po zvijači.

Meute f. (v. Hunden) tropa.

Meuterei f. vstaja, upór, punt, kra-mola, métež; es entstand eine — unter den Soldaten vojaki so se uprli, — vzdignili zoper...

Meuterer m. vstájnik, upórnik, pún-tar, métežnik.

[žen.

meuterisch upórën, púntarski, méte-mezzo srednji.

Mezzosopran m. polusoprán.

Miasma n. kužnina, kužilo.

miauen mijávkati, mávkati.

Miauen n. mijávkanje, mijávk, máv-kanje, mávk.

Mieder n. nedere, moderc.

Miene f. obráz, lice, pogléd; eine — machen držáti (držím) se; lächelnde — smehljajoč obraz, nasmehljej, namuz-ljej; eine lächelnde — machen smehljati se; nasmehniti se, namúzniti se; un-willige — mrda, namrděk, kisěl obraz; eine unwillige — machen mrdati se, mrdo napenjati; namrdati se, mrdo napeti (-pnem); eine weinerliche — machen na jók se držáti (držím), cmé-riti se; eine finstere — machen temno

od. grdo glédati; — poglédati; in je-mandes — lesen z obraza od. na obrazu komu brati (-berem).

Mienenspiel n. pomežikovanje, meži-kanje, mimika.

Mießmuschel f. klapavica.

Miet= najemni.

Miete f. najém, najém; (in einem Bauernhause) gostovanje; zur — in einem Bauernhause wohnen gostovati pri kom; (Bezahlung) najémščina, na-jemnína.

mieten najéti (najmem), v najém vzeti (vzamem); *impf.* najémati, v na-jém jemati (jemljem).

Müter m. najemče, najemalče.

Müttgeld n. najémščina, najemnína; gostáščina.

Müttling m. najemnik.

Mütmann m. najemče, najemalče.

Müttvertrag m. najemna pogodba.

mietweise adv. najémoma, najemno.

Mütwöhner m. gostáč; —in f. go-stačica.

Mützins m. najémščina, najemnína; gostáščina.

[glavoból.

Migräne f. migréna, jednostranski
Mikrokosmus m. mali svet, svet v
malem; človek.

Mikrometer n. drobnomér.

Mikroskop n. drobnogléd, drobnovíd.

Milbe f. pršica, grinja.

milbig pršív, grinjáv.

Milch f. mleko, zvara; (der milch-weiße Saft mancher Pflanzen) mleček, mlečni sok; (erste Milch nach der Geburt) mlezva, mlezivo; geronnene — sesédeno od. usédeno mleko, usédenica, zvara; zu Käše gewordene — usírjeno od. zasirjeno mleko; frische — opresno od. surovo mleko; abgerahmte — posneto mleko; Milch= mlečni, mlekar-ski, za mleko, kakor mleko.

Milchbart m. prva brada, podlasci pl., mah; er hat erft einen — še le mah mu raste oder poganja (na bradi); (Person) golobraděc.

milchbärtig golobrád, komur še le mah raste.

Milchbehältnis n. mlečna posoda, posoda za mleko.

Milchbrot n. kruh z mlekom umešen.

Milchbruder

— 446 —

Militärgericht

Milchbruder m. sodojeněc, mlečni brat.
Milchbrußgang m. prsni mezgovód.
Milchcur f. lečenje od. zdravljenje z
mlekom.

milchen molzěn, dojěn.

Milcher, Milchner m. mlečnjak.

Milcheffer m. mlekojeděc.

Milchfrau f. mlékarica.

Milchgelte f. molznjak, golida, žehtar,
dojáča (St.). [druga.

Milchgenossenschaft f. mlekarska za-
Milchhandel m. kupčija z mlekom,
mlekarstvo; den — betreiben mlekáriti.

Milchhändler m. mlekár.

milchig mlečěn, mlečnat, mlekovít.

Milchkaffee m. bela kava, kava z
mlekom.

Milchkammer f. mlekárnica, mléčnica.

Milchkanne f. mlečni vrč, mlečnik.

Milchkuh f. molzna od. dojna krava.

Milchmagd f. kravarica.

Milchmann m. mlekár.

Milchmarkt m. mlečni trg.

Milchmesser m. mlekomér.

Milchnapf m. látvica (za mleko).

Milchquarz m. mlekověc.

Milchrahm m. smétana, vrhnje (St.).

milchreich mlečěn, mlečnat, mlekovít.

Milchsaft m. (bei den Gewächsen)
mlečěk, mlečni sok; (der erste im Früh-
jahr) mézga.

Milchfäure f. mlečna kislina.

Milchschnce m. mlečna pena.

Milchschrank m. omára za mleko.

Milchschwester f. sodojenka, mlečna
sestra.

Milchstern m. ptičje mleko.

Milchsteuer f. mlekovina, mlečnina.

Milchstraße f. rimska cesta.

Milchsuppe f. mlečna juha od. polivka.

Milchtopf m. loněc za mleko.

Milchtuch n. cedilo za mleko. [karija.

Milchverkauf m. prodaja mleka, mle-

Milchweib n. mlékarica.

Milchwirtschaft f. mlekarstvo; die —
betreiben mlekáriti.

Milchzahn m. mlečnják, rilčěk.

mild, milde mil, milostljiv, prizanes-
ljív, ne prehúd; (freundlich) prijazěn,
priljúděn; (wohlthätig) dobrotljiv, da-
režljiv; (zart, sanft) nežěn, krotěk;
(weich), geschmeidig) mehěk, gibčěn, ne

krhěk; — Stiftung milodárna usta-
nova, zadúšbina; — e Hand dobrotljiva
roka; — s Obst sladko sadje; — r Wein
sladko od. gladko vino; — r Regen
pohlevěn od. doběr dež; — s Klima
milo od. prijetno podnebje.

Milde f. milost, milostljivost; pri-
jaznost, priljudnost; dobrotljivost, da-
režljivost; nežnost, krotkóst; mehkost,
gibćnost.

Milderer m. polajševalč, blažitelj.

mildern lájšati, blážiti; olájšati, po-
lájšati, zlájšati, ublažiti; *impf.* olajše-
vati, po-, zlajševati, ublaževati; (die
Straße) znížati, zmánjšati; *impf.* zni-
ževati, zmanjševati; sein Schmerz hat
sich gemildert odleglo mu je.

Milderung f. olajšáva, zlajšáva; zni-
žanje, zmanjšanje.

Wilderungsgrund m. olajševalni oder
ublaževalni razlog.

Wilderungsmittel n. lajšilo, blažilo.

mildherzig milosrčen, blagosrčen,
usmiljen.

Wildherzigkeit f. milosrěnost, blago-
srěnost, usmiljenost.

mildreich mil, milostív, milostivěn.

mildthätig dobrotljiv, dobrotěn, do-
brodelěn.

Wildthätigkeit f. dobrotljivost, dobro-
delnost.

Militär n. vojaštvo, vojništvo, vojaki
pl.; (Soldatenstand) vojaščina; Mili-
tär- vojaški.

Militärappelationsgericht n. vojaška
prizivna sodnija.

Militärärar n. vojaška blagájna.

Militärarzt m. vojaški zdravnik.

Militärbildungsanstalt f. vojaška izo-
braževalnica. [nik.

Militärcommandant m. vojaški povelj-

Militärrommando n. vojaško povelj-
stvo.

Militärcorps n. vojaški voj.

Militärdienst m. vojaška služba.

Militäreinquartierung f. vojaška na-
stanitěv.

Militärerecution f. izvršitěv od. ekse-
kúcija z vojaško pomočjó. [uskók.

Militärsflüchtling m. vojaški begún od.

Militägericht n. vojaška sodnija, vo-
jaško sodišće.

Militärgrenze

— 447 —

Minister

Militärgrenze f. vojaška gránica oder krajina. [voják.

Militärindividuum n. vojaška oseba,
Militärinstitut n. vojaški zavod.

militärisch vojaški, vojniški.

Militärjahr n. vojaško leto.

Militärmacht f. vojaška moč (-i); vojniška država.

Militärmannschaft f. vojaški ljudje; prosti vojaki.

Militärschaft f. vojaška dolžnost, dolž-
nost vojaške službe. [žen.

militärschaftig vojaški službi podvr-

Militärplaßcommando n. vojaško mest-
no poveljstvo.

Militärspolizeiwache f. vojaška policij-
ska straža.

Militärsstationscommando n. vojaško postajno poveljstvo.

Militärsiftung f. vojaška ustanóva.

Miliz f. národna vojska, brámbovcí pl.

Milliarde f. milijárda.

Million f. milijón.

Millionär m. milijonär.

millionenweise adv. na milijóne.

Miliz f. slezéna, vránica; Miliz= sle-
zenični, vranični.

Milizanschwellung f. otók slezéne.

Milizbeschwerung f. tiščanje na slezéni.

Milizbrand m. vránični (slezénični) pri-
sád, čermnica.

Milzentzündung f. vnetje slezéne od vránice.

milzig slezenát, vráničěn.

miljkrank na slezéni (vránici) bolán.

Miljkrankheit f. bolezén (-i) na sle-
žení od. na vránici. [zelje.

Miljkraut n. slezénověc, slezénovo

Milfsucht f. slezénica, vráničnica.

milfsüchtig slezenast, vraničast.

Milzweh n. bolečina na slezéni oder
na vránici.

Mime m. mímik, mímikar.

Mimik f. mímika.

mimisch mímičen.

Mimose f. mimoza.

minder adi. (selten) manjši, manji;
adv. manj; nicht — nič manj, ne manj,
ravno od. prav tako.

Minderheit f. manjšina.

minderjährig nedeletén, maloletén,
nedorastél.

Minderjährige m. nedeletnik, malo-
letnik, nedoraščeněc.

Minderjährigkeit f. nedeletnost, malo-
letnost, nedorastlost.

mindern mánjšati; zmánjšati, po-
mánjšati; *impf.* zmánjševati, pománj-
ševati; (erniedrigen) znižati, *impf.* zni-
ževati; sich — mánjšati se; zmánjšati
se, odjénjati, odleči (-ležem); *impf.*
zmanjševati se, odjenjevati, odlégati.

Minderzahl f. i. Minderheit.

mindest (selten) najmanjsi, najmanji,
najnižji, zadnji; nicht im —en celó
nič, prav nič, čisto nič; zum —en
vsaj, najmanj.

mindestens adv. vsaj, najmanj.

Minir f. podkóp, prekóp; (im Bergw.)
rov, rudorov.

minen podkopáti (-kopljem), pod-
kópe napráviti; impf. podkopávati,
podkópe délati od. naprávljati.

Mineral n. rudnina, minerál; Mine-
ral= rudninski, mineralni.

Mineralbad n. rudninska kopél (-i).

Mineralienkabinet n. rudninski oder
mineralni kabinét.

Mineralienkunde f. rudoznanstvo.

mineralisch rudninski, mineralni.

Mineralog m. rudoznaněc, mineralóg.

Mineralogie f. rudoznanstvo, mine-
ralogija.

Mineralöl n. rudninsko olje.

Mineralquelle f. slátina, rudninski
studenčec.

Mineralreich n. rudninstvo.

Mineralwasser n. voda rúdnica, mi-
neralna voda.

Mineur m. minér, podkopoválčc. [ra.

Miniatur f. drobnoslikarija, minijatú-

minieren podkopáti (-kopljem), pod-
kóp(e) napráviti; impf. podkopávati,
podkópe délati od. naprávljati.

Minierkunde f. podkopoznanstvo; ro-
voznanstvo.

Minimalcensus m. najmanjsi census,
najmanjša cenitěv.

Minimum n. najmanje, najmanjsi del.

Minister m. minister; — des Innern
minister notranjih zadév; — des
Außern minister vnanjih zadév; —
für Cultus und Unterricht minister za
bogočastje in uk 2c.

Ministerial-

— 448 —

mißfällig

Ministerial- ministerski, ministerijalni. [lěn.

ministeriell ministerski, ministerija-Ministerium n. ministerstvo.

Ministrant m. ministrant, mašni strežnik.

Minne f. ljubáv (-i), ljubezěn (-i).

Minnedichter m. pesnik ljubávi oder ljubézni.

Minnelied n. pesěn (-i) o ljubezni, ljubavna pesěn (-i).

minnen j. lieben. [ljubézni.

Minnesänger m. pevče ljubávi oder Minorat n. predstvo najmlajšega, minorát.

minorenn j. minderjährig.

Minores pl. manjši blagoslovi pl.

Minorit m. minorit.

Minorität f. manjšina.

Minotaurus m. Minotaurus (na pol človek, na pol bik).

Minuend m. zmanjševanče, minuend.

Minuendolicitation f. manjševalna dražba.

minus adv. manj, menj.

Minuszeichen n. manjšáj (-).

Minute f. minuta; Minuten= minutni.

Minutenzeiger m. minútni kazalče.

Minze f. meta.

[bora.

Mirabelle f. mirabéla, francoska cí-Mirakel n. f. Wunder.

Misanthrop m. ljudomrzče, odljudnik.

Misanthropie f. ljudomrznost, odljúdnost.

misanthropisch ljudomrz, odljuděn.

Miscellen, Miscellaneen pl. raznoterosti (-ij) pl., mnogovrstnosti (-ij) pl.

mischbar mešalěn, pripravěn za mešanje.

mischen méšati; zméšati, preméšati; (ein wenig —) poméšati; sich — unter ... méšati se med ..., vtikati se v ..., vplétati se v ...

Mischer m. mešalěc; —in f. mešalka.

Mischfutter n. mešanica, zmes (-i).

Mischkorn n. sóržica.

Mischmasch m. zmešnjava, kolobocija, zbroda, čobodra.

Mischtrank m. méšanica.

Mischung f. méšanje; (d. Gemischte) méšanica, zmes (-i).

Mischungsrechnung f. zmesni račún.

miserabel s erbärmlich.

miserere! (= Litan.) usmili se!

Miserere n. (Krankh.) bljuvanje lastnega blata.

Mispel f., Mispelbaum m. nešplja.

misp= ne-, raz-, zlo-, napačno, krivo.

miffachten ne spoštovati, prezirati.

Miffsachtung f. preziranje.

Miffal n. mašne bukve pl., mašna knjiga.

miffsbilligen ne odobriti; impf. ne odobravati, grájati. [janje.

Miffsbilligung f. neodobravanje, grá-Miffbrauch m. zlorába; (tadelhafter Brauch) razváda.

miffsbrauchen napak od. na zlo obrniti, impf. napak od. na zlo obračati, zlorábiti.

mifsbräuchlich zloráběn, razvaděn.

Miffcredit m. slab glas, slabo imé (-na); in — bringen ob dober glas od. ob dobro imé pripraviti, očrniti; in — kommen zaupanje od. dobro imé zgubiti.

mifsdeuten nápak od. krivo razložiti, naróbe razumeti (-umem), v hudo obrniti od. zaviti (-vijem); impf. nápak od. krivo razlagati, naróbe tolmačiti, v hudo obračati od. zavijati.

Miffsdeutung f. krivo od. nápačno razlaganje, — tolmačenje, — obračanje.

miffen tr. pogrěsati (kaj), biti (sem) brez česa.

Mißserfolg m. slabi uspeh od. izíd.

Mißsernte f. slaba letina.

Mißsethat f. hudodelstvo, zločinstvo, pregreha.

Mißsethäter m. hudodelěc, hudodelnik, zločiněc; —in f. hudodelka, hudodelnica, zločinka.

Mißfall m. nezgoda, nezgoděk.

miffallen ne biti (sem) po volji od. po godu, ne ugájati, ne dopadati (se); dies miſſſiel ihm to je zameril od. za zlo vzel, to se mu je za malo zdelo.

Mißfallen n. nedopadljivost, nezadovoljstvo; er hat daran — tega nima od. ne vidi rad, to mu je zoperno.

mißfällig nedopadljív, neugoděn, nevšečěn, zopern; sich — machen zaměriti se (komu), v zaméro priti (prim dem) pri kom.

Mißform

— 449 —

Mißhause

Mißform f. napačna od. skažena oblika
(podoba), pokveka, spaka.

mißformen napačno obliko od. podobo
dati (dam).

mißgebären prezgodaj poviti (-vijem)
od. poroditi.

Mißgebilde n. potvára.

Mißgeburt f. mrtvo povitje, negodni
porod; (das unzeitig Geborne) negod-
nik, spaček, nakáza.

Mißsgeschick n. nezgóda, nesréča.

Mißsgeschöpf n. spaka, spaček, nakáza.

Mißgestalt f. nespodóba, pokvéka.

mißglücken izpodletéti (-letím), po-
nesrečiti se; *impf.* izpodletávati.

mißgönnen závideti, ne privoščiti;
*impf.* závidati, ne privoščevati.

Mißsgriff m. zmota, pomota; einen —
thun zmotiti se, grešiti.

Mißsgunst f. zavist (-i), zavidnost, ne-
privoščljivost.

mißgünstig zavistën, zavidljiv, ne-
privoščljiv.

mißshandeln (einen) hudo od. grdo (s
kom) ravnati od. delati, gnjáviti (koga).

Mißshandlung f. hudo od. grdo rav-
nanje (s kom), gnjavljenje.

Mißsheirat f. nepristojna ženitěv od
možitěv.

mißschemig nesložen, neskladěn. [nost.

Mißschemigkeit f. nesložnost, nesklad-

Mißsion f. misijón.

Mißsionär m. misijonár. [létina.

Mißsjahr n. nerodovitno leto, slaba

Mißskauf m. okúp; einen — machen
okúpiti se, prepláčati kaj.

mißskennen slabo od. malo poznati
(-znám), motiti se (nad kom od. za-
stran koga).

Mißsklang m. nesoglasje, neubranost,
nesklad. [se.

mißsklingen ne ujémati se, ne ubirati

mißslaunig čemerěn, zlovoljěn, tožljiv.

Mißslaunige m. čěmernik, tožljivěc.

Mißslaut m. zloglasje, ne ubrán glas,
neprijetni glas.

mißslauten f. miſſlingen.

mißslidj neprijetën, nepovoljën, mu-
čën, nevarën.

mißsliebig ne priljubljen.

mißslingen izpodletéti, ne iziti (-ide)
se po godu, pokaziti se, ne posrečiti

se; *impf.* izpodletávati, ne posreče-
vati se.

Mißsmuth m. nevolja, nevoljnost, zlo-
voljnost.

mißsmuthig nevoljěn, zlovoljěn, kisáv.

mißsrathen f. miſſlingen.

Mißstand m. neprilika, nepriličnost.

mißstimmig neubrán, neskladěn; fig.
zlovoljěn.

Mißstimmung f. neubranost, nesklad-
nost; zlovolja. [glas.

Mißston m. neubrani oder neskladni
mißstönen ne skládati se, ne vezati
(vežem) se, ne strinjati se, ne ujé-
mati se.

mißstrauen ne zaúpati, ne zanesti se
(na koga); *impf.* ne zanašati se (na
koga).

Mißstrauen n. nezaúpanje, nezaúpnost.

mißstrauisch nezaúpěn, nezaupljív.

Mißsvergnügen n. nezadovoljstvo, ne-
zadovoljnost.

mißsvergnügt nezadovoljěn, nevesl.

Mißsverhältnis n. nerazmérnost, ne-
razmérje.

mißsverstanden nápačno od. krivo raz-
umljen.

mißverständlich kar se lahko napačno
(krivo) razúme.

Mißverständnis n. nápačno od. krivo
razumenje, pomóta; fig. razprtija,
razpor.

mißverstehen nápak, krivo od. naróbe
razuméti, ne prav razuméti; *impf.* ná-
pak, krivo od. naróbe razumévati.

Mißswachs m. huda létina, neobróda.

mißswollen zlo od. hudo želéti (komu).

Mißt m. gnoj, smetí (-ij); das ist nicht
auf deinem —e gewachsen to ni iz tvoje
glave; Miſſt- gnojni.

Mißbeet n. gnojna greda.

Mißtel f. oméa.

Mißfeldroßel f. earar, dreskáč.

mißten (Mißt, Roth von sich geben)
srati (serjem); usrati se, pokidati se,
onesnažiti se; (den Miſſt aus d. Stalle
ſchaffen) kídati; izkidati, pokidati; (den
Acker) gnojiti; pognojiti.

Mißſliege f. gnojna muha.

Mißgrube f. gnojna jama.

Mißhause m. gnojišče, smetišče, go-
milo; kup gnoja od. smetíj.

29

Mitschüler

— 451 —

Mitternachts-

Mitschüler m. součenčě, sošolčě.

Mitsperre f. sozaklép, drugi ključ.

mitfspielen igrati s kom; einem übel
— hudo (grdo) delati od. ravnati s kom.
mitsimmen glasovati s kom.

Mittag m. poldne (-va), póludne, pol-
dan (-dneva); (üzden) jug, poldanska
stran (-i); zu — o poldne; zu — essen
kósiiti, obedovati, jůžinati. [danski.

mittätig poldnevěn, poludnevěn, pol-
mittätiglich južěn, proti jugu ležěč.

Mittags- poludnevni, poldanski.

mittags adv. o poludne, opoldne.

Mittagseffen n. obéd, obedo, kosilo,
jůžina. [valěc.

Mittagsgaft m. gost na obedu, obedo-

Mittagsgegend f. južna stran (-í).

Mittagshöhe f. poludnevna visokost.

Mittagskoft f. poldanska hrana, kosilo,
obed, jůžina.

Mittagskreis m. poludnevnik.

Mittagsland n. poludnevna od. južna
dežela.

Mittagslinie f. poludnevna črta, polu-
dněvnica.

Mittagsmahl n. f. Mittagsseffen.

Mittagspunkt m. f. Südpunkt.

Mittagsruhe f. opoldanski počitěk.

Mittagsfunde f. poludnevna ura, pol-
dne (-va).

Mittagswind m. jug, južni vetěr.

Mittagszeit f. poldne (-va); um die —
o poludne.

Mittagszirkel m. f. Mittagsfreis.

Mitte f. sreda; in der — srědi, sred,
v sredi, med; in die — sred, v sredo.

Mittel n. sredstvo, pomoček, pripo-
moček; (Bermögen) premoženje, imetje,
imovina; (Arzneimittel) zdravilo, vra-
čilo, lek; bei — n jein premožen od.
začiměn biti (sem), za čim od. pod
palcem iméti (imám); zu — n gefangen
opomoči (-morem) si, premoženje pri-
dobiti si, obogatéti; Mittel= srednji,
osrednji.

Mittelalter n. srednji vek. [veški.
mittelalterlich srednjevečen, srednje-

Mittelband n. srednje vezilo; (am
Dreschsgel) gož (-í), goža, jermen za
cepěc.

mittelbar posrednji, nenaravnostěn;
adv. posrednje, ne naravnóst.

Mittelbarkeit f. posrednost.

Mittelding n. osrednja stvar (-í), sreda,
sredina.

Mittelsinger m. srednji prst, srednjik,
srěnik. [velikost.

Mittelform f. srednja oblika oder
Mittelgebirge n. srednje gorovje.

Mittelglied n. srednji člen.

Mittelgröße f. srednja velikóst oder
veličina.

Mittelhand f. dlan (-i). [meljski.
mittelländisch sredozeměn, sredozé-
Mittellauf m. srednji tok.

Mittellaut m. srednji glas.

Mittellinie f. središčnica.

mittellos nepremožěn, neimetěn.

Mittellofigkeit f. nepremožnost, ne-
imetnost.

mittelmäßig srednji, srednje mere.

Mittelmäßigkeit f. srednost, sredo-
mernost.

Mittelmeer n. sredozemno od. sredo-
zémeljsko morje.

Mittelpreis m. srednja cena. [dina.

Mittelpunkt m. središče, osredje, sre-
Mittelpunktslinie f. središčna črta.

Mittelpunktswinkel m. središčni kot.

mittels, mittelft praep. po, s (z), s
pomočjó.

Mittelsaß m. srednji stavěk.

Mittelschlag m. srednje pleme (-na);
srednja vrsta.

Mittelschule f. srednja šola.

Mittelsperson f. sredník, posredník,
mešetar.

Mittelstand m. srednji stan.

Mitteltreffen n. sreda od. sredina vojske; im — sredi vojske.

Mittelwald m. gozd srednje vrste.

Mittelweg m. srednji pot, srednja
pot (-i).

Mittelwort n. deležnik.

Mittelzeit f. srednji čas.

Mittelzeitig srednječasěn; (in d. Me-
trik) dvojnotrajěn.

mitten adv. sredi, sred, v sredi, na
sredi, po sredi.

Mitternacht f. polnoč (-í), pólunoč (-i);
(Nord) séver, polnoč (-í).

mitternächtlich polnočen, pólunočen,
sévern.

Mitternachts- polnočni, severni.

29*

mitternachts

— 452 —

Modejournal

Mitternachts adv. o polnoči.

Mitternachtsgegend f. séver, séverna
—, polnočna —, odsolnčna stran (-í).

Mitternachtsfunde f. polnočna ura,
polnoč (-í).

Mitternachtswind m. séver.

Mitternachtszeit f. polnočni čas, pol-
noč (-í).

Mittfaften pl. sredpost; Mittfaften-
sredpostni.

Mittheil m. delež.

mittheilbar podeljív; naznanljív.

Mittheilbarkeit f. podeljivost; naznan-
jivost.

mittheilen podeliti, podati (-dam);
impf. podeljevati, podajati; (bekannt
geben) naznániti, oznániti, povédati
(-vém), na znanje dati; impf. nazná-
njati, oznánjati; (offenbaren) razodéti
(-denem), priobčiti; impf. razodevati,
priobčevati.

Mittheiler m. podeljevalěc, dajalěc;
naznanjalěc, oznanjalěc, pripovedova-
lěc; razodevalěc, priobčevalěc.

mittbeilsam razgovorljiv, besedljiv.

Mittheilsamkeit f. razgovorljivost, be-
sedljivost.

Mittheilung f. naznanilo, oznanilo,
poročilo.

Mittler m. sredník, posredník, po-
sredovalěc. [ništvo.

Mittleramt n. posredovanje, posred-
mittlere (der, die, das) srednji.

Mittlerin f. srednica, posrednica, po-
sredovalka. [času.

mittlerweile adv. med tem, v tem
mittlerweilig začasën, medtemën.

Mittwoch m. sreda.

mittwochs adv. po sredah, vsako sredo.

mitunter adv. včasih; vmes.

Mitverbrecher m. sohudodelnik, so-
zločíněc, deležník hudodelstva; —in
f. sohudodelnica, sozločínka, deležnica
hudodelstva.

Mitverschworene m. sozarotnik, delež-
nik zarote. [telj.

Mitverweser m. sooskrbnik, soopravi-
Mitvormund m. sojerob, sovar(u)h,
soskrbnik.

Mitwähler m. sovolilěc.

mitwandern potovati od. hoditi s kom.

Mitweide f. skupna od. spolovna paša.

Mitwelt f. sedanji naraščáj, sovreme-
niki pl.

mitwirken pripomoči (-morem); impf.
pripomágati, sodelovati, z drugim vred
delati.

Mitwirkung f. pripomóč (-í), pripo-
maganje, sodelovanje.

mitwissen s kom vred védeti (vém).

Mitwissen n. sovedenje, znanje, ved (-i).

Mitwisser n. soveděc; sokrivěc.

mitwohnen s kom skup stanovati.

Mitwohner m. sostanovalěc; (in Wein-
gebirgen) mejáš, sogórnik; —in f. so-
stanovalka; sogórnia.

mitzählen všteti (vštejem), prišteti;
impf. všštévati, prištévati.

Mitzeuge m. sosvedok, priča. [túra.

Mirtur f. zmes (-i), měšanica, miks-

Mnemonik f. mnemónika.

Möbeln pl. pohištvo, hišna opráva.

Möbelniederlage f. zaloga pohištva.

mobil premakljív, premičen; pre-
nesljív, gibljív; ein Heer — machen
vojsko za odhod pripraviti, — z vsem
za odhod potrebnim preskrbéti.

Mobiliar, Mobiiliarvermögen n. pre-
makljivo —, premično premoženje,
premičnina, pokretnina.

Mobilien pl. premakljive —, premič-
ne reči pl.; pohištvo, hišna opráva.

mobilisieren mobilizovati, vojake v
orožje klicati (kličem).

Mobilisierung f. mobilizovanje, skli-
cevanje vojakov v orožje.

Mobilisierungstag m. mobilizovalni od.
sklicevalni dan (dneva).

möblieren s pohištvom preskrbéti,
urediti; impf. s pohištvom preskrbo-
vati, uredovati; ein möbliertes Zimmer
urejena soba, soba s pohištvom.

Modalität f. načín, ravnanje.

Mode f. šega, običáj, kroj, moda;
eine — mitmachen po šegi od. po modi
se nositi; aus der — kommen zasta-
réti, šego od. modo opustiti; Mode-
modni, novošegni, običajni.

Modeartikel m. modni od. novošegni
izdelěk.

Modegeck m. modni oder novošegni
gizdalín.

Modejournal n. novine za mode, kro-
jarske novine.

Model

— 453 —

Mohrin

Model m. merilo, mera; (Muster) vzorče, obrazče; (Gießform) kalúp, tvorilo.

Modeladen m. prodajálnica novošeg-
nega od. módnega blagá.

Modell n. kalúp, tvorilo, modél;
(Muster) obrazče, vzorče.

Modelleur m. kalúpar, modelir.

modellieren kalúpe od. tvorila delati;
(abbilden) obraziti, upodobiti; *impf.*
obrazovati, upodábljati.

modeln obraziti, upodobiti; *impf.*
obrazovati, upodábljati.

Moder m. trohloba, trohlina, trohljad
(-i), prhljad (-i), gnilád (-i).

moderat zmerěn, lagán

moderato adv. zmerno, lagano, po-
lagano.

Modererde f. trohljiva prst (-í).

Modergeruch m. duh po plesnobi od
trohlobi, plesnjev duh, zaduhlost.

Modergrund m. grez, močvirje.

moderieren s. mäßigen.

moderig trohljen, prhěl, oprhěl, pre-
perél; —es Holz prhljád (-i), troh-
ljád (-i).

modern trohnéti, prhnéti, preperéti,
guiti (gnijem).

moděrn adi. novošegěn, po novi šegi.

modernisieren po novi šegi narediti,
prenarediti; *impf.* po novi šegi naré-
jati, prenaréjati.

Modesucht f. strast (-i) od. pohlép po
novi šegi.

modesüchtig strastěn na vsako novo
šego, pohlepěn po vsaki novi šegi.

Modeware f. modno od. novošegno
blagó.

Modewarenhandel m. kupčija z mod-
nim od. novošegnim blagom. [ba.

Modification f. prenaredba, spremem-
modificieren prenarediti, spreméniti;
*impf.* prenaréjati, spreminjati.

modisch novošegěn, novomoděn, po
novi šegi, po novi modi.

Modisin f. modistka.

Modulation f. spreminjava glasú, mo-
dulacija. [vijati.

modulieren glas spreminjati od. za-

Modus m. način, naklón.

mögen (können) moči (morem), z. B.
mag wohl ein Blinder den andern führen

ali more slepěc slepea voditi? (wollen)
hotéti (hočem), z. B. dieses Kleid mag
ich nicht tega oblačila nočem; (dürfen)
smeti (smem), moči (morem), z. B.
meinetwegen mag er es thun radi mene
sme od. more to storiti; (v. ungewissen
Sachen) neki, z. B. wie mag das sein
kako je neki to? was mag er wohl
thun kaj neki dela? was mag das be-
deuten kaj neki to pomenja? (befehlend,
zulassend 2c.) naj od. Imperativ, z. B.
er mag kommen naj pride! es mag dabei
bleiben naj pri tem ostane! du magst
arbeiten oder nicht delaj ali ne delaj!
du magst zusehen gledaj, le glej! (wün-
schend) bi, rad bi, z. B. möchte er doch
kommen da bi le prišel! ich möchte gerne
kommen jaz bi rad prišel.

möglich mogóč, možěn; sobiel wie —
kolikor je mogoče; es ist — dass ich
komme morda pridem, morebiti da
pridem, utegnem priti.

Möglichkeit f. mogočost, možnost.

möglichst adv. z. B. — bálд brž ko
je mogoče, kakor hitro je mogoče, brž
ko moreš; ich habe mein Möglichstes
gethan storil sem kar sem le mogel,
storil sem vse karkoli sem mogel.

Mohamedaner m. mohamedán, moha-
medáněc.

mohamedanisch mohamedánski.

Mohn m. mak; Mohn- makov.

Mohnfeld n. makovišče.

Mohnfladen m. makova potica, ma-
kovnik. [vica.

Mohnhaupt n. makova glava, mako-

Mohnkuchen m. s. Mohnfladen.

Mohnpflanze f. mákověc.

Mohnstengel m. makovo steblo.

Mohnstoff m. makovina.

Mohr m. zamorěc; einen —en weiß
waschen wollen bob v steno metati
(mečem).

Möhre f. navadni koren, mrkva, mr-
kevca (St.); coll. korenje.

Mohren- zamorski.

Mohrenhirse f. sivo prosó, sívka. [ka.

Mohrenkopf m. črnoglavěc, črnoglav-

Mohrenland n. zamorska zemlja od.
dežela.

mohrenländisch zamorski.

Mohrin f. zamórka, zamórkinja.

Mohrrübe

— 454 —

Monotonie

Mohrrübe f. j. Möhre.

Molch m. (Salamander) močerád;
(Wasser—) pupěk.

molchartig močeradast; pupkast.

Molerül n. molekul.

Molke f., Molken n. (m.) sirotka, sirotěv.

Molkencur f. zdravitěv od. zdravljenje s sirotko.

molkig sirotkav.

Moll, Mollton m. mehki od. mili glas.

Mollusken pl. mekužci pl.

Molo m. pristanski jez, pristanska gradba, molo.

Molossus m. (Versfuß) molós(us).

Moment m. hip, trenotěk; (Zeitpunkt) doba; (Sache) reč (-i), stvar (-i), točka.

momentan hipěn.

Monarch m. samovladár, monárh.

Monarchie f. samovladna država, monarhija; (Herrjchaft) samovlada, samovladarstvo.

Monarchin f. samovládnica, samooblástnica.

monarchisch samovladěn, samovladarski, monarhijski.

Monat m. mesec, mesěc.

monatlich mésečěn; adv. na mesec, vsak mesec; die — e Reinigung mésečina, mésečno čiščenje.

Monatroſe f. diža, mesečna roža.

Monats- mésečni.

Monatsfrist f. odlog za mesec dnij; in — v jednem mescu, za mesec dnij.

Monatsgeld n. mésečna plača, mesečnina.

Monatsrettig m. redkvica.

Monatschrift f. mésečnik, mésečni časnik.

[sec.

monatweise adv. na mesec, vsak monehnd m. mnih, menih; — werden pomníšiti se, pomenišiti se.

mönchisch mniški, meniški.

Mönchs- mniški, meniški.

[nost.

Wöchsgelehrsamkeit f. meniška uče-

Wöchsgewand n. meniško oblačilo.

Wöchskappe f. meniška kapa.

Wöchskloster n. meniški samostán.

Wöchskutte f. meniška halja od. kuta.

Wöchsleben n. meniško življenje.

Wöchsorden m. meniški red.

Wöchsrobbe f. morski menih.

Wöchsstand m. meniški stan.

Wöchthum n. mništvo, meništvo.

Wond m. mesec, mesěc, luna; Mond-lunin, mésečev.

Mondbahn f. lunin pot od. tir.

Mondbeschreibung f. popis lune oder mesca.

Mondbewohner m. mesečán.

Mondenjahr n. mésečno leto.

Mondesfinternis f. mŕk od. mrknenje lune (mesca); gestern fand eine — statt sinoči je luna mrknila.

Mondeshof m. lunin od. mesečev klobár, obstret (-i) lune od. mesca.

Mondesviertel n. lunin oder mésečev kraječ.

Mondſisch m. glavosék, morski mesec.

Mondſlecken m. maroga —, pega na luni od. na mesci.

Mondglanz m. svetloba lune.

mondhell razsvetljen od lune, mesečěn.

Mondlicht n. mésečina, svetloba lune od. mesca.

Mondnacht f. od lune razsvetljena od. mésečna noč (-i).

Mondphasen pl. lunine mene od. premembe pl. [kolo.

Mondscheibe f. lunin krog, mesečevo

Mondschein m. mésečina, svetloba lune; eš ist — luna od. mesec sveti.

Mondſichel f. lunin kraječ.

Mondsucht f. mésečnost.

[nica.

mondſüchtig mésečěn.

Mondsüchtige m. mésečnik; f. méseč-

Monduhr f. mésečna ura.

Mondzirkel m. lunin od. mesečev krog.

Monogamic f. monogamija, jednoženstvo. [znak.

Monogramm n. monogram, imenom

Monographie f. monografija, samopís.

Monokotyledonen pl. jednokaličnice pl.

Monolog m. monolog, samogovor.

Monopol n. samoprodaja, samotřštvo.

Monopolist m. samoprodajalěc, samotřěc.

Monopolsordnung f. samotřžni zakon, postava zastran samoprodaje.

Monotheist m. jednobožnik.

monoton jednoglasěn, jednozvočěn, jednoličěn.

Monotonie f. jednoglasje, jednozvočje, jednoličje.

Monstranz

— 455 —

Morgengebet

Monstranz f. monštránca.

monströs spačen, grdobēn; pošastēn,
strašanski.

Monstrum n. spačěk, spaka; pošast
(-i), groza.

Montag m. pondeljék, ponedeljék.

montäglich ponedeljski, pondeljski.

Montan- rudarski, montanistični.

Montanistik f. rudarstvo, montani-
stika.

montanistik rudarski, montanističen.

montieren (v. Militär) obleči, z obleko
preskrbéti; *impf.* obláčiti, z obleko
preskrbovati.

Montur f. vojaška oprava od. obleka,
montura; Monturs- monturni.

Monturscommission f. monturna ko-
misija, komisija zastran vojaške oprave.

Monument n. spomeník.

Moor n. barjè, mahovje, močvirje,
muža; Moor- barski, močvirni, mo-
čvirski.

Moorgras n. ločje, bičje.

Moorgrund m. barjè, mahovje, mo-
čvirje, mužava.

moorig močvirěn, močvirnat, mu-
žavěn.

Moorland n. barjè, mahovje, močvirje.

Moorwasser n. močvírnica, mlakuž-
nica.

Moos n. mah; Moos- mahov.

Moosbeere f. mahóvnica.

moosicht mahovast, mahu podobēn.
moosig mahovít, máhovnat, z mahom
obrasten.

Moosrose f. mahovka.

Moosschne>pfe f. kozica.

Mops m. mops.

Moral f. nravoslovje, morala; (in
Fabeln 2c.) nauk.

moralisch nravěn, nravstven, moralěn.

Moralität f. nravnost, nravstvenost.

Moralitätszeugnis n. nravstveno spri-
čevalo, svedočba o nravstvenem za-
držanji.

Moräne f. ledniška groblja.

Moraſt m. barjè, mahovje, močvirje;
(Koth) muža, blato.

moraſtig mahověn, močvirěn, močvir-
nat; mužavěn, mužavnat,amatěn,
blatnat.

Morchel f. smrčěk, préslica.

Mord m. umor, umoritěv, umorstvo;
einen — begehen umoriti koga; Mord=
(den Mörder angehend) morilski; (den
Tod bringend) morihm.

Mordanschlag m. naklép na življenje.

mordbeflekt okrljen, kriv umora.

Mordbrenner m. požigalěc, zažigalěc.

mordbrennerisch požigalski, zažigalski.

Mordeisen n. morilno železo.

morden moriti; umoriti; nach ein-
ander — pomeriti.

Mörder m. morilěc, umorilěc, krvnik.

Mörderei f. morija, morilstvo, mor-
jenje.

Mördergrube f. morilska od. tolovaj-
ska jama.

Mörderin f. morilka, umorilka.

mörderisch morilski, morilěn, smrtěn,
smrtonosěn; (blutig) krváv.

Mordgeschoss n. smrtonosno orožje.

Mordgeschrei n. strašěn krik, grozno
kričanje.

Mordgier f. umoroželjnost.

mordgierig umora željěn.

Mordio in der Phrase: Zeter und —
schreien na vse grlo kričati (kričim).

Wordkerl m. ptič da je malo tacih,
zvitorepěc. [nost.

Wordluft f. krviželjnost, umoroželj-
mordluftig krviželjěn, umora željěn.

Mordschlacht f. krvava bitka, mesar-
sko klanje.

Mordschlag m., Mordthat f. umor,
umoritěv, umorstvo.

Mordstätte f. morišće.

Mordstreich m. morilni oder smrtni
udarēc; fig. grda od. strašna grdobija.

Mores pl. nravi pl., običaji pl.; —
lehren kozjo molitvico učiti.

Morgen m. jutro; (Osten) vzhod, iz-
hod, izzok, jutro; (Feldmaß) jutro, orál,
rál (-i); des —§ zjutraj, zajutra; früh=
morgens zarana, zjutra zgodaj; es wird
— jutro se dela, daní se, zora vzhaja,
svita se; Morgen- jútrni, jutranji, zju-
tranji; (öſtlich) vzhodni, iztočni, jutrov.

Morgen adv. jutre, jutri; — früh
jutri zjutra, jutri zarana.

Morgenbrot n. zajterk, zajuterk. [zor.

Morgendämmerung f. jutranji svit, —

Morgengabe f. jútrina, jútrnina.

Morgengebet n. jútranja molitěv.

Morgengeläute

— 456 —

muffelig

Morgengeläute n. jútrnica.

Morgengrauen n. jutranji svít.

Morgenland n. jútrova dežela, jútrovo
(-ega), vzhod, vzhodna dežela.

Morgenländer m. prebivalěc jútrove
dežele, jútrověc.

morgenländisch jutrov, jutrovski, vzhoděn, iztočěn.

Morgenlicht n. svít, svitanje, zor.

Morgenroth n., Morgenröthe f. jutranja zarja.

morgens adv. zjutraj, zjutra, v jutro;
heute — davi.

Morgenstern m. danica.

Morgenstunde f. zjutranja od. jútrna
ura, rana ura; — hat Gold im Munde
rana ura zlata ura.

morgenwärts adv. proti jutru oder
vzhodu.

Morgenwind m. jútrni vetěr; (Ost-
wind) zdolěc, vzhodnik.

Morgenzeit f. jutranji čas, jutro.

morgig jutrajšnji.

morsch trohnel, trohljen, trohljív,
trhěl, preperěl, sperěl, pěrav.

morschen trohnetí, peréti.

Morschicht n. trohljád (-i), trohljáva,
trhljenina, preperenina, peravina.

Mörser m. možnar; (hölzerner) stopa,
stopica.

Mörserkenle f. tolčák, peščáj; pah.

Mortalität f. s. Sterblichkeit.

Mörtel m. mort, malta.

Mörtelbewurf m. omét [žlica].

Mörtelkelle f. ometálnica, zidarska

Mortuar n. mrtvásćina, umršćina.

Mosaik f. mozaika. [delo.

Mosaikarbeit f. mozaičko od. musivno
mosaisch mozaičen, musivēn; (von
Moses) Mójzesov.

Moschee f. mošeja, džamija, turška
molilnica.

Moschus m. mošěk, mošćják, pižěm;
Moschus= mošćjakov, moškatni.

Moschusbok m. moškatni kozličček.

Moschusthier n. pižmar.

Mošt m. mošt, maščina; Mošt= moštov.

Moštbirn f. tepka.

Moštbirnwein m. tepkověc.

moštenn intr. po moštu dišati (diším),
na mošt cikati; tr. mošt delati.

mošten tr. mošt delati.

mošlig moštnat, sočnat.

Mostmesser m. moštomér.

Motion f. s. Bewegung.

Motiv n. nagíb, razlog, povod, vzrok.

motivieren z vzroki podpreti, vzroke
navesti (-vedem); z vzroki podpirati,
vzroke navajati.

Motor m. mótor, gibalo.

Motte f. molj; dem. moljěk.

mottenartig moljast.

Mottenfraß m. moljavina, molojedina.

mottenfräßig moljav, zjeden od. zgrizen od moljev.

Motto n. geslo.

moulliert zmehčan, mehěk.

mouffieren peniti se, šuméti.

Möwe f. galéb.

mudeln (nach Schimmel riechen) po
plesni od. po plesnivem dišati (dišim);
(nach Feuchtigkeit riechen) zatuhlo di-
šati, tuhneti.

muchtig zatuhěl, plesnív.

Muck, Mucks m. črh, bek, črhljej,
žugljej.

Mucke f. muha, trma; —n haben
kujati se, ne hotéti (hóčem) govoriti.

Mücke f. mušica; Mücken= mušičen.

mucken, mucksen intr. u. refl. črhniti,
blekniti, ziniti, žugniti; (schnollen) ku-
jati se, gnjevati se, mrdati se.

Muker m. prihuljeněc, potuhneněc,
svetohliněc, hlinjeněc, hinavěc, tiho-
tapěc; —in f. prihuljenka, potuhnenka,
svetohlinka, hinavka, tihotapka.

mudisch muhast, trmast; godrnjav,
mrmrav; kujav, čěmerěn, zlovoljěn.

münde truděn, utrujen; (v. d. Arbeit)
zdelan; (v. Gehen) shojen, spehan, upe-
han; — machen trúditi; utrúditi, spé-
hati, zdělati; — werden utrúditi se,
spéhati se, opěšati, zdělati se; (über-
drüssig werden) naveličati se, navó-
liti se.

Müdigkeit f. trudnost, utrujenost;
zdelanost; shojenost, spehanost.

Muff m. (Laut d. Hunde) renč; (d. Hund
jelbst) renčalo, renče (-ta); (v. Personen)
godrnjáč, godrnjalo, mrmráč, mrmralo;
(Schimmel) plesěn (-í), plesnoba, stuh-
nota, zatuhlina; (Handmuff) muf.

muffelig zatuhěl, stuhěl, plesnjev;
godrnjáv, mrmráv; renčěč.

müffeln

— 457 —

Mündigkeit

müffeln mlaskati, emokati, na glas
žvekati (žvečem); tuhneti, plesneti,
plesniveti, po plesnobi dišati (dišim).

müffen (v. Hunden) renčati; (v. Per-
sonen) godrnjati, mrmrati; (n. Schim-
mel riechen) tuhneti, plesniveti, po
plesnobi dišati (dišim).

muffig j. muſſelig. [plesniveti.

müſſen godrnjati, mrmrati; tuhneti,

Mühe f. trud, prizadeva, prizadetje,
prizadevanje, napor; ſich — geben trú-
diti se, prizadévati si, upírati se; po-
truditi se, prizadéti (-dém u. -dénem)
si, upreti (-prem) se.

müheios breztrudën, breztežavën,
brez truda, brez težave.

mühen ſich trúditi se, prizadévati si,
upírati se, pehati se, guati (ženem)
se, nújati se.

muhen műkati (mukam u. mučem);
zamúkati; —d nach Hause kommen
domú primúkati.

mühевоц trudаполь, trudовít, težavěn.

Mühewaltung f. trud, prizadevanje.

Mühl= mlinski, malenski.

Mühlbach) m. mlinski potok, mlinščica.

Mühlbentel m. sito, tresilnica, mi-
ketulja.

Mühlbottich m. obód.

Mühle f. mlin, malën; eine — mit 3
Gängen mlin na tri kamne od. tečaje;
dem. mlinëc, mlinčëk, malenčëk.

Mühleisen n. poprica, prprica, vreteno.

Mühlenspiel n. špana.

Mühlgang m. tečáj, kamen, koló (ko-
lesa), roje f. pl.

Mühlgast m. j. Mahlgast.

Mühlgebiet n. pod.

Mühlgerechtigkeit f. mlinska pravica.

Mühlknedt m. mlinski hlapěc.

Mühllauf m. mlinski tečáj.

Mühlordnung f. mlinski red.

Mühlad n. mlinsko koló (kolésa).

Mühlstein m. mlinski kamen; d. obere
— vrhnják; der untere — spodnják.

Mühltruhe f. grot. [ščica.

Mühlwasser n. mlinska voda, mlin-

Mühlwehr f. mlinski jez.

Mühlwerk n. mlin, mlinstvo.

Wuhme f. (d. Vaters Schwester) teta,
strina; (der Mutter Schwester) ujna;
(Geschwisterkind) sestrična.

Mühſal n. nadloga, stiska, težava.

mühſam težavën, mučën, trudapólн;
adv. težko, težavno, s trudom.

mühſelig težavën, nadležën; (elend)
revën, borën, siromaški.

Mühſeligkeit f. težavnost, nadležnost;
revščina, revnost, siromaštvo.

Mulatte m. mulát, polután.

Mulattin f. mulátinja, polutánka.

Mulde f. kadunja, palnice, palne
nečké, korito, rupa.

muldenförmig kadunjast, koritast,
rupast.

Müller m. mlinar, malnar; — jein mli-
nariti; Müller= mlinarski, malnarski.

Müllerbursche m. mlinarski hlapěc.

Müllergewerbe, Müllerhandwerk n.
mlinarija, mlinarstvo; das — betrei-
ben mlináriti.

Müllerin f. mlínařica, málnarica.

Müllermeister m. mlinar, malnar.

Mulm m. mel (-i), mlevka; (v. ver-
modertem Holze) črvojédina.

mulmig mlevčën, sipěk, osipčěn.

Multiplicand m. mnóženčc, multipli-
kand. [kacija.

Multiplication f. mnóžitěv, multipli-

Multiplicator m. mnóžitelj, multipli-
kator. [vati.

multiplicieren mnóžiti, multipliko-
Mumie f. můmija.

Mund m. usta pl.; dem. ústica; den
— öffnen zíniti, zévniti; impf. zíjati,
zévati; (Maul) goběc; (Öſſnung) ustje,
žrelo, odprtina; Mund= ustni.

Mundart f. narečje.

mundartlich narečni.

Mundbäcker m. dvorni pek.

Mundbedarf m. živež, jestivo.

Mundbissen m. grižljej, załožáj.

Mündel m. varovaněc; f. varovanka.

munden dísati (diší), ugajati, všeč
biti (je).

münden iztekati se, izlivati se.

mundsaul gniloust; fig. malobesedën.

Mundsfäule f. ustna gniloba, gniloba
v ustih.

Mundhöhle f. ustna duplina.

mundieren na čisto prepisati (-pišem),
impf. na čisto prepisovati.

mündig dorastěl, odrastěl.

Mündigkeit f. doraslost, odraslost.

Mundkoch

— 458 —

mürben

Mundkoch m. dvorni kuhar.
mündlich ustěn, ustmén; adv. ustno,
umt méno.

Mündlichkeit f. ustnost, ustmenost.
Mundmehl n. prednja, cvetna od. čila
moka.

Mundöffnung f. zév (-í), zazevěk;
(Münd) usta pl.

Mundschenk m. dvorni točáj.
Mundschwämmchen n. ustni oprh, go-
bice v ustih.

Mundstück n. ustnik; (an den Blas-
instrumenten) pisěk, dulěc; (a. Pferde-
zaume) žvale pl., žvala; (a. d. Kanone)
žrelo; (die Gabe zu reden) jezik.

Mündung f. ustje, iztok, izliv; (eines
Fasses) čep; (eines a. Gefäßes) grlo;
(b. Kanone) žrelo; (Öffnung) odprtina;
(im Baune) vrzél (-i).

Mündungsarm m. izlivni rokáv, iz-
livna struga.

Mündungsgebiet n. obustje.
Mündungsfee m. izlivno jezero.
Mundvoll m. založáj, grižljej.
Mundvorrath m. živež, hrana, jestvina.

Mundwasser n. voda za usta.
Mundwein m. žlahtno vino, žlahtna
kápljica.

Mundwerk n. usta pl.; (die Gabe zu
reden) jezik.

Mundwinkel m. ustni kot. [palni.
municipal mestni, občinski, munici-
municipalbeamte m. mestni od. mu-
nicipalni uradnik.

Municipalität f. mestno svetovalstvo,
mestna gosposka.

Municipalstadt f. mesto s svojo uredbo,
mesto s svojimi svoboščinami.

Municipium n. j. Municipalstadt.
Munition f. strelivo, strelna roba.
Munitionswagen m. voz za strelivo.
munkeln impers. es munkelt těma se
dela, mračí se; (leífe sprechen) šeptati,
čebljati, natihoma govoriti.

Münster n. stolna od. vélika cerkěv,
stólnica.

munter buděn, čil, živ, živahěn, be-
štěr; (fräftig) čvrst, krepěk; (wachend)
vzbujen, vzdramljen, čujóč; (fröhlich)
vesěl, dobrovoljěn; (v. Pferden) iskěr,
čil; (v. d. Augen) bistěr, čvrst; —
jein budeti, bdeti (bdím); — machen

drámiti; vzdrámiti, vzbuditi; *impf.*
vzbújati.

Munterkeit f. budnost, čilost, živah-
nost; čvrstost, krepkost; vzbujenost,
vzdramljenost; veselost, dobrovoljnost;
iskrost, čilost; bistrost, čvrstost.

muntern j. aufmuntern.

Münz- novčni, penezni, denárni.

Münzamt n. novčni urad, penezokóv-
nica, péneznica.

Münze f. nověc, penez, denár; (Scheide-
münze) drobiž, drobni denár.

münzen novce —, peneze od. denarje
kovati (kujem); fig. naklépati, namer-
jávati, mériti.

Münzer m. novcekověc, penezokověc.
Münzfälscher m. ponarejalěc novcev
od. denarjev.

Münzfuß m. novčna mera, novčno
merilo.

Münzgepräge n. novčni kov.
Münzgewicht n. novčna teža.
Münzkammer f. novčara, péneznica.
Münzkunde f. penezoslovje, penezo-
znanstvo, novčarstvo.

Münzmeister m. predstojnik penezo-
kovnice.

Münzordnung f. postava zastran ko-
vanja novcev od. denarjev.

Münzprobe f. ogled oder preskušnja
novcev.

Münzprobieramt n. oglednica od. pre-
skušalnica novcev.

Münzrecht n. pravo novcekova. [kova.
Münzregal n. vladarsko pravo novce-
Münzschein m. novčni listěk, novčanica.
Münzschlag m. novcekov, penezokov.
Münzporte f. novčna od. penezna vrsta.
Münzwesen n. novčanstvo, penezan-
stvo.

Muräne f. gruj.
mürbe prěk, krhěk, mehěk, rahěl;
— s Obſt umecano —, uležano od. prhko
sadje; — s Holz prhěk od. trohljiv les;
— machen mečiti, mehčati; omečiti,
omehčati.

Mürbe f. prhkoba, krhkoba, meh-
koba, rahloba, auch prhkota z.

mürben (v. Obſt) mečiti se, mediti
se, medeniti se, medeneti, prhati se;
trans. mečiti, mehčati; omečiti,
zmehčati.

murmeln

— 459 —

Muster

murmeln momljati, mrmrati, šep-
tati, ščebljati; (vom Wasser) šuméti,
šumljati, žuboriti.

Murmelthier n. svizčč, marmótica.

murren godrnjati, révsati, révskati,
mrmrati, hudovati se; (v. Thieren) rén-
čati (-im), rohneti, mrčati (-im).

mürrisch godrnjáv, mrmráv; renčáv,
rohnéč, mrčáv.

Murrkopf m. godrnjáč, godrnjalo,
mrmráč, mrmralo, revsáč, revsalo;
renčalo, mrčalo.

Murrsinn m. godrnjavost, mrmravost,
čěmernost; renčavost, mrčavost.

murrsinnig godrnjalast, mrmralast,
čěmerěn; renčalast, mrčalast.

Mus n. (dicht) močnik; (flüssig) sok,
podmet; (Obstmus) čežana; (Mehl-
mus) skrob.

Muscat m. muškat.

Muscatbaum m. muškátovo drevó
(drevésa). [vino.

Muscateller m. muskátověc, muškatno

Muscatellerbirn f. muškatélica, muš-
kátnica.

Muscatellertraube f. muškatni grozd.

Muscatellerwein m. f. Muscateller.

Muscatnußs f. muškatov oreh.

Muschel f. školjka; (Aufer) ostriga.

muschelartig, muschelförmig školjkast.

Muschelbank f. školjčišče; ostrižišče.

Muschelbein n. školjčnica.

muschelig školjkast.

Muschelschale f. školjkna lupina.

Muschelthierchen n. školjčica.

Muschelwerk n. školjčeje.

Muse f. muza, modrica.

Musefmann m. moslim.

muselmännisch moslimski.

Musenfreund m. prijatelj muz oder
modric.

Museum n. muzéj.

musiciieren gosti (godem), svirati,
muzicirati; (auf Blašinstr.) pískati.

Musik f. godba, glasba, muzika; Mu-
sik= godben, glasben.

Musikalien pl. godbene reči pl., glas-
bovine, muzikalije pl.

Musikalienhändler m. kupčeevalčec z
glasbovinami od. muzikalijami.

Musikalienverlag m. zaloga glasbovín
od. muzikalij.

musikalisch godben, glasben, muzi-
kalěn.

Musikant m. goděč, sviráč, muzikánt.

Musikfreund m. prijatelj godbe oder
glasbe.

Musiklehrer m. učitelj glasbe od. godbe.

Musikunterricht m. poduk v glasbi od.
godbi. [društvo.

Musikverein m. glasbeno od. godbeno

Musivarbeit f. J. Moskaikarbeit.

musivisch musivěn, mozaičěn.

Muskel m. míšica; Muskel= míšični.

Muskelfaser f. míšična nitka.

muskelig míšičav, mišičnat.

Muskelfystem n. mišičje.

Muskete f. puška, mušketa.

Musketier m. musketír.

muskulös J. muskelig. [nost.

Muſſ, Müssen n. moranje, sila, dolž-
Muſſelin m. mezlán, muſſelín.

müssen morati; (gezwungen sein) pri-
siljen od. primoran biti (sem); man
muſſ treba je, potreba je, dolžnost je;
es muſſ nichts an der Sache sein menda
ne bo nič na tem; wer muſſ es wohl
gewesen sein kdo je neki (pač) bil?
muſſ ich auch gehen ali naj tudi jaz
grem? es muſſ etwas anderes daſinter
sein utegne kaj druzega vmes biti 2c.

müssigen siliti, morati; prisiliti, pri-
morati.

Muße f. lazno, (prosti) čas, brezdel-
nost, brezdelica, praznovanje, delopust;
— haben utégniti, čas iméti (imám),
brez dela biti (sem).

Muſſestunde f. prosta ura, ura počitka,
brezdelnica.

müſzig brezdelěn, brezpóseln, brez
dela, brez posla; — sein brez dela od.
posla biti (sem), praznovati, čas pro-
dájati; — gehen pohajkovati, postópati;
— zusschauen zijála prodajati.

Müßiggang m. lenoba, brezdelnost;
pohajkovanje, postopanje.

Müßiggänger m. lenüh, brezdelnik;
pohajkovalěc, postopáč.

Müßiggängerin f. lenuhinja, brezdel-
nica; pohajkovalka, postopačka.

Muster n. vzor, vzorčč, obrazčč;
(Exempel) zgled, vzgled, primér; (Mo-
dell) kalúp, tvorilo; Muſſer= vzorni;
zgledni, vzgledni.

Musterblatt

— 460 —

Mutterzelle

Musterblatt n. vzorni od. vzgledni list.
Musterbrief m. vzorno oder vzgledno
pismo. [z obrazci.

Musterbuch n. vzgledna knjiga; knjiga
musterhaft vzoren, vzgleden, izvrstěn.

Musterlehrer m. vzgledni od. vzorni
učitelj.

mustern preglédati, razglédati, pre-
tresti (-tresem), presóditi; *impf.* pre-
gledovati, razgledovati, pretresati, pre-
tresovati, presojati.

Musterschrift f. vzorna od. vzgledna
pisava; vzorni od. vzgledni spis. [šola.

Musterschule f. vzorna od. vzgledna

Musterstück n. vzorěk, vzgleděk; (im
Theater) vzorna od. vzgledna igra.

Musterung f. pregledovanje, razgle-
dovanje, ogledovanje; — halten pre-
gledovati, razgledovati, ogledovati
(vojsko).

Musterwirtschaft f. vzorno od. vzgledno
gospodarstvo. [risar.

Musterzeichner m. vzorni od. vzgledni

Mutation f. sprememba, menjanje.

mutatis mutandis s primernimi
od. s potrebnimi spremembami.

Muth m. pogúm, srčnost, sree, hrab-
rost, sigurnost (St.); gutes —s jein
veselega srea od. dobre volje biti (sem);
wie ist dir zu —e kako ti je pri sreu?
— fassen ohrábriti se, osrčiti se, osi-
gúriti se; — machen ohrábriti, osrčiti,
osigúriti; den — finfen fassen sree od.
srčnost zgubiti, *impf.* — zgubljati.

muthig pogunën, srčën, hrabër, si-
gurën; (frisch) živ, iskër, bodër.

muthlos malosrčën, bojčë, plašën,
strašljív; jemand wird — sree komu
upade, sree od. srčnost kdo zgubi,
(vulg.) hlačice se komu tresejo.

Muthlosigkeit f. malosrčnost, boječ-
nost, plašnost, strašljivost.

muthmaßen sumiti, meniti, soditi,
misliti si, domišljati si; zdeti (zdi) se,
dozdevati (-zdeva) se (komu kaj).

muthmaßlich dozdevën; (Mahrschein-
lich) verjetën; adv. najbrże, kakor je
podoba, kakor se dozdeva.

Muthmaßung f. dozdeva, dozdevěk,
mnenje, misěl (-i).

muthvoll srčen, ves srčen, poln
srěnosti.

Muthwille m. prešernost, nagajivost,
neporednost, razposajenost, srboritost.

muthwillig prešerën, nagajív, raz-
brzdan, neporedën, razposajen, srborit.

Muthwilligkeit f. s. Muthwille.

Mutter f. mati (-tere), mama, majka;
dem. mamka, mámica; Mutter- má-
terin; materni, materinski. [ljica.

Mutterbiene f. mática, máčica, kra-

Mutterbruder m. ujěc, máterin brat.

Mutterbrudersfrau f. ujna.

Mutterbrust f. materne prsi pl., ma-
terni ses.

Mütterchen n. mámica, mamka; ein
altes — starka, bábica.

Mutterfluß m. beli tok. [božje.

Muttergottesbild n. podoba mátere

Mutterhase m. zajka, zajklja.

Mutterherz n. máterno sree.

Mutterkab n. telica, júnica.

Mutterkind n. máterin ljubček.

Mutterkorn n. rožiček.

Mutterkrankheit f. maternica.

Mutterlamm n. bičica, janjica.

Mutterland n. mati dežela.

Mutterleib m. máterno teló (telésa).

mütterlich máterin; materni, mate-
rinski.

Mutterliebe f. máterna ljubezěn (-i).

mutterlos brezmáterën, brez mátere.

Muttermal n. vrojeno známenje.

mutternakt ves gol in nag, golonág.

Mutterpferd n. kobila.

Muttersschaf n. ovca, bica. [stvo.

Muttersschaft f. materinstvo, mater-

Muttersscheide f. maternica; mater-
nična nőžnica.

Muttersschoß m. máterno krilo od. lono.

Muttersträube f. vreteno.

Muttersschwein n. svinja, prasica.

Muttersschweiter f. teta, tetka, tetica.

Mutterselennlein čisto sań, prav sam.

Mutterföhnchen n. máterin srěčk od.

ljubčěk.

Mutterssprache f. materni —, materin-
ski jezik, materinščina.

Mutterstadt f. rojstno mesto.

Mutterstelle f. máterino mesto; — ver-
treten máter nadomestovati, na mestu
mátere biti (sem). [rojeni um.

Mutterwitz m. zdrava pamet (-i), pri-

Mutterzelle f. stanica matica.

nachbohren

— 462 —

nachgehen

nachbohren povrtati.

nachbraten popeči.

nachbringen prinesti za kom kaj.

Nachbrut *f.* druga (poznejša) zalega.

Nachbürge *m.* podporok, podružni porok, podjamčec.

Nachbürgschaft *f.* podporoštvo, podjamstvo.

Nachdämmerung *f.* pomrak.

nachdem *adv.* potem, za tem, na to, potlej, pozneje; *coni.* ko, potem ko; (weiſ) ker, ki.

nachdenken premišljati, pre-, razmišljevati, pretehtovati, razbirati, preudarjati; *pf.* premisliti, preudariti.

Nachdenken *n.* premišljevanje, pretehtovanje, preudarjanje; premislek (-miselka), preudarčk.

nachdenkend zamišljen, razmišljajoč; (bedachtsam) preudaren, razboren, premiseln.

nachdenklich *f.* nachdenkend; (bekümert) nemirën, v skrbéh, v sé utoplijen, otožen, žalostën.

nachdrängen gnati (ženem) se za kom, pritiskati, gnesti (gnetem) se.

Nachdruck *m.* pritisk, poudarčk, zategljej; mit — s poudarkom, krepko; (— eines Buches) ponatisk.

nachdrücken ponatisniti, pretiskati; *impf.* ponatiskovati, pretiskovati.

nachdrücken po-, pritisniti; *impf.* pri-, potiskati.

Nachdrucker *m.* ponatiskovalčec.

nachdrücklich (nachdrucksvoll) krepčk, močen, silen, važen; *adv.* krepko, s poudarkom, važno, močno, tehtno.

Nachfeiser *m.* prizadevanje, poganjanje, tekmovanje.

Nachfeiserer *m.* posnemalčč, tekmec.

nacheifern posnemati (-am *u.* -snemljem), poganjati se s kom, hiteti za kom in skušati ga prehiteti (doseči), jednačiti se s kom.

nacheilen hitéti (-im) za kom.

nacheinander zapóred, zaporedoma, po vrsti, jedén za drugim, drug za drugim, zvrstoma; (in einemfort) zdržema, neprenehoma, nepretrgoma; — etwas thun nepretrgoma nadaljevati; (abwechselnd) črediti se, vrstiti se.

Nachen *m.* čoln, čolnič, ladjica.

Nachernte *f.* paberkovanje.

nacherzählen pripovedovati za kom, ponavljati; *pf.* ponoviti.

Nachfolge *f.* nasledovanje, nasledba.

nachfolgen slediti, nasledovati, stopiti na čegar mesto, nastopiti za kom, biti (sem) mu naslednik; (nachahmen) posnemati, ravnati se po kom.

nachfolgend sledeči, naslednji, nastopni.

Nachfolger *m.* naslednik, nastopnik; —in *f.* naslednica, nastopnica. [mem].

nachformen ponarediti, posneti (-sna-

nachforschen opraševati, ovedati, pozivedati, poizvedovati, izpitavati; zasledovati, preiskovati; *pf.* ovedeti (ovém), pozivedeti; preiskati, zaslediti.

Nachforscher *m.* opraševalčč, pozvedalčč; preiskovalčč, zasledovalčč.

Nachforschung *f.* opraševanje, pozvedovanje, ovedba, pozvedba; preiskovanje, zasledovanje; —en anstellen preiskovati.

Nachfrage *f.* vprašanje, povpraševanje (po čem).

nachfragen opraševati, povpraševati (po čem).

nachfüllen dopolniti, do-, priliti (-ljem), dotočiti; *impf.* dopolnjevati, do-, prilivati.

nachgeben do-, pridati (-dam); *impf.* dodajati, pridavati; (nachlassen) od-, prijenjati, popustiti; umakniti se, udati se; *impf.* od-, prijenjevati, popuščati; umikati se, udajati se; (*v.* *d.* Krankheit, *v.* Schmerz) odleči (-ležem), pojenjati, odlasiti, prevaliti se.

Nachgeben *n.* udajanje, prijenjevanje; odlegljej, odnehljej.

nachgeboren najposlej rojen, najmlajši; po smrti očetovi rojen; —es *Kind* posmrtnik, posmrče (-eta).

Nachgeburt *f.* pósteljica, trebež; (bei Thieren) senki *pl.*, strebi (-ij) *pl.*

Nachgeburtswehen *pl.* pobolečki *pl.*

nachgehen iti (grem) —, hoditi za kom, slediti koga *u.* komu, biti (sem) mu za petami, paziti na vsak njegov korak; feinen Geschäften — iti po svojih opravkih, — po svojih poslih, — za svojim poslom; der Spur — iti po sledu, sledú se držati (držím); dem

nachgehends

— 463 —

nachlassen

Müßiggange — lenobo pasti (pasem), lenariti, postopati, pohajkovati, posedati brez dela; dem Hange — svoji volji streči (strežem); dem Trunke — popivati, pijančevati, udati se pijančevanju; dem Handel — iti po kupčiji (po trgovini).

nachgehends potlej, potem.

nachgerathen zvreči (zvržem) se po kom. udati (udam) se v koga.

Nachgeschmack m. slad, paokus; es hat e. süßen (bittern) — posladi (pogreni).

nachgiebig od-, prijenljiv, prizanesljiv, ustrežljiv, voljën; — sein prijenjati, ugoditi, voljo izpolniti; *impf.* prijenjevati, prizanašati, popuščati.

Nachgiebigkeit f. prijenljivost, prizanesljivost, voljnost, popustljivost, ugodljivost, ustrežljivost.

nachgießen do-, priliti (-limem); *impf.* dolivati, prilijati.

nachgraben kopati (kopljem) za čim, iskati (iščem) česa.

Nachgrummet n. (v) nuka, otavčič.

nachgucken lukati za kom.

Nachhall m. odmév, odzív, razleganje, jeka, odzivanje.

nachhallen odmevati, razlegati se, odzivati se, oglašati se.

nachhaltig trepžën, stalën, trajën, stanovit, stanovitën, zdržën, vedën, neprestan.

[zadnji.]

Nachhand f., in der — sein biti (sem)
Nachhang m. dodatěk; im — v do-
datku, dodatno.

nachhangen (einer Sache) udati se v kaj. služiti čemu, streči (strežem) čemu, prepustiti se čemu; feinen Gedanken — zamisliti se, v misli se utopiti; *impf.* zamišljen biti (sem), v svoje misli utopljen biti; dem Trunke — pijančevanju udan biti, pijančevati.

Nachhaufgehen n. odhod domov, hoja domov, vrnitěv domov; beim — domov gredóč.

[nitěv domov.]

Nachhaufekunft f. prihod domov, vr-
nachhelfen pripomoči (-morem), do-
pomoči, pomagati.

Nachhelser m. pripomagač, dopomočnik, podpornik.

nachher potlej, potem.

Nachherbst m. babje leto, podziměk.

nachherbstlich podzimën, pojesenski.

nachherig potlejšnji, poznejši.

nachhinken šepati, krevljati za kom;
prišepati, prikrevljati.

Nachhochzeit f. ponavljalka, poprav-
ljalka, sedmina, mala svatba.

nachholen iti (grem) še po kaj, do-
nesti še kaj, pridonesti; (einbringen)
prihiteti (-im), doiti (-idem), dohiteti,
doteči, zamujeno priučiti, ponaučiti se;
*impf.* dohitevati. [zaplečje.

Nachhut f. zadnja četa, zadnja straža,
nachjagen gnati (ženem) se, dirjati
za kom, gnati, tirati, loviti koga; po-
gnati se, spustiti se za kom, udreti
(uderem) jo, uliti (ulijem) jo za kom.

Nachklang m. odmev, odglas.

nachklingen odmevati, doneti, bren-
čati (-im).

Nachkomme m. potoměc, zarojeněc,
naslednik; die —n zarod, potomstvo
(coll.); unfere —n zanamei.

nachkommen priti (pridem) za kom,
doiti (-idem), dohitéti (-im) ga; *impf.*
dohajati, prihajati; einer Pflicht —
spolniti —, dopolniti —, storiti —,
izvršiti dolžnost; *impf.* spolnjevati, iz-
vrševati (svojo dolžnost); (v. d. Folgen)
nastopiti, *impf.* nastopati.

Nachkommenschaft f. potomstvo, za-
rod, otroci *pl.*

Nachkömmling m. f. Nachkomme.

Nachlass m. zapuščina; (das Nach-
lassen) zapušćanje; (die Erlassung) od-
pust, odpustěk, odpuščenje, spregle-
danje; (Unterlass) prenehljej, prejen-
ljej; ohne — neprenehoma, v jedno
mer, zdržema.

nachlassen zapustiti, *impf.* zapuščati;
(erlassen) odpustiti, spregledati; *impf.*
odpuščati, spregledovati; (am Preise)
odjenjati, prijenjati; *impf.* odjenjevati;
(v. Schmerz) odleči (-ležem), odlasiti,
prevaliti se; (v. Wind, Aufruhr u. f. w.)
poleči (-ležem) se, uleči se, umiriti se,
pojenjati, ponehati, utihniti, potihniti;
*impf.* pojenjevati, ponehovati, pojemati
(-am u. -jemljem); (v. d. Geschwulst)
izplahniti; die Straße — prizanesti
(spregledati) kazën (-i); *impf.* prizana-
šati (spregledovati); im Eifer — omrt-
véti (-éjem), popustiti v pridnosti.

nachlässig

— 464 —

Nachtschleicher

nachlässig nemarěn, neroděn, zanikarěn, len, neskrběn.

Nachlässigkeit f. nemarnost, zanikar-
nost, lenoba, nerodnost.

Nachlassung f. odpust, odpuščanje;
(des Schmerzes) odlégljej, odlastlek
(-stelka).

nachlaufen teči (tečem); tekati, le-
tati, pritiskati za kom.

nachlegen priložiti, doložiti; *impf.* pri-
lagati, prikladati, dolagati, dokladati.

Nachlese f. paberkovanje, repkanje;
- halten paberkovati, répkati, rep-
ljáti, prčkati, běrkati; (d. Aufgelesene)
pobířek, poběrščina.

nachlesen s. Nachlese halten; (zum Ge-
lesenen nachlesen) dobrati (-berem), še
nabrati, prinabrati; *impf.* še nabirati,
prinabirati; (Durchlesen) prebrati, pre-
čitati; *impf.* prebirati, čitati.

Nachlester m. pobiralěc, pobirač, pa-
berkovalěc; —in f. pobiralka, paber-
kovalka.

nachmachen ponarediti, *impf.* ponarejati; narediti, storiti kaj za kom, posneti (-snamem); *impf.* narejati, delati kaj za kom, posnemati (-am und -snemljem), oponašati. [valěc.

Nachmacher m. ponarejalěc, ponareje-

Nachmachung f. ponarejanje.

nachmalig potlejšnji, poznejši.

nachmals potlej, potem, poslej, po-
zneje, zatem.

Nachmann m. nastopnik, naslednik.

Nachmehl n. zadnja moka, posevki
pl., zadnjina. [poldne.

Nachmittag m. popoldan (-dneva), po-
nachmittägig popoldánski, popoldáníji,
popoldnevën.

nachmittags popoldne, po poludne.

Nachmittagsmahl n. málica, mala júžina. popólnica. [nočje.

Nachmitternacht f. popolnoči, popol-
nachmitternächtlich popolnočen.

Nachnahme f. privzetje; povzetje.

nachnehmen privzeti, povzeti (-vza-
mem).

Nachprüfung f. popravljalna preskuš-
nja, popravljalën izpit.

nachrechnen prešteti (-štejem), račun
pregledati, preračuniti; *impf.* račun
pregledovati, preštevati.

Nachrede f. pagovor, sklep; üble —
obrekovanje, opravljanje, oponašanje,
opočitanje, obiranje; in üble — bringen
dati (dam) ljudem v zobe, pripraviti
v slabo ime, ozloglasiti koga.

nachreden govoriti za kom; oponašati
koga v govorjeuji, besede ponavljati;
(hinterrücks) opravljati, obrekovati, obi-
rati, triv. osirati koga, obžirati koga.

nachredig obrekljiv, opravljiv.

nachreisen potovati za kom.

nachreiten jezditi (jahati) za kom.

nachrennen dreti (derem) —, dirjati
za kom.

Nachricht f. poročilo, naznanilo, iz-
vestje, sporočilo, glas, vest (-i); —
geben sporočiti, na znanje dati (dam),
naznaniti.

nachrüchten pomakniti —, *impf.* po-
mikati se za kom.

Nachruf m. klic (klicanje) za kom;
(einem Verstorbene n gewidmet) žalnica
za (po) kom; (Nachruhm) glas, ime,
slava (posmrtna).

nachrüchten slaviti, hvaliti, dobro
(pohvalno) o kom govoriti.

nachsagen ponavljati (besede); jmdm.
böfeš — slabo govoriti o kom, grajati
ga, očitati mu kaj.

nachsalzen pri-, dosoliti, še osoliti.

Nachsaß m. porek, nastopni stavěk.

nachschaffen na novo oskrbeti si, —
omisliiti si, pozneje napraviti si, pri-
dobaviti si.

Nachschall m. odmev.

nachschauen gledati za kom.

nachschicken poslati (pošljem) za kom,
doposlati; *impf.* pošiljati za kom, do-
pošiljati.

nachschieben potisniti, pomakniti;
*impf.* potiskati, pomikati za čim.

nachschießen streliti —, *impf.* streljati
za kom.

nachschiffen jadrati —, veslati za kom.

Nachschlag m. poudárěk, priglas.

nachschlagen (im Buche) iskati (iščem);
poiskati, pogledati v knjigo; (Geld)
ponarediti, *impf.* ponarejati.

Nachschlagsregister n. kazalo, razpre-
gledni zapisnik, iskalnik.

nachschießen lezti, plaziti se za kom.

Nachtschleicher m. ogledúh, vohún.

nachschreiben

— 465 —

Nachteule

nachschreiben pisati za kom.

Nachschrift f. pripis, pripisek; dostavěk, dodatěk.

Nachschuuss m. strel za kom; (v. Geld) doplačilo, priplatěk, doplatěk, dodatěk.

nachschwimmen plavati za kom.

nachsegeleu jadrati za kom.

nachsehen gledati za kom; (durchsehen) pregledati, ogledati si; *impf.* pregledovati; sich nach poglej, pojdi pogledat, pojdi poglej; (verzeihen) spregledati, prizanesti, odpustiti, oprostiti; *impf.* spregledovati, prizanašati, odpuščati.

nachsenden poslati (pošljem) —, *impf.* pošiljati za kom.

nachsehen postaviti za ..., dejati (denem) za ...; *impf.* postavljati za ..., devati (-am u. devljem) za ...; (geringer schägen) zapostavljati, manj ceniti (— spoštovati), manj čislati, drugemu prednost pred kom dajati; (nachpflanzen) pozasaditi, *impf.* pozasajati; (verfolgen) iti (idem) —, hiteti —, drviti za kom, biti (sem) mu za petami, slediti, poditi, gnati (ženem), preganjati.

Nachsicht f. prizanašanje, spregledovanje, potrpnost, milost, oprostitěv, potrpljenje, odpušćanje, prizanesljívost.

nachsichtig prizanesljiv, potrpljiv, dober, milostljiv, spregledljív.

nachsichtlich prizanesljiv. [tiklina.

Nachsilbe f. kónčnica, priponka, prinachsinnen razmišljati, premišljevati, misliti, preudarjati.

Nachsommer m. babje leto.

nachspähen gledati —, paziti —, oprezovati za kom.

Nachspiel n. poigra, končna igra.

nachspotten spakovati (pačiti) se komu, oponašati ga.

nachsprechen govoriti za kom, ponavljati besede.

nachspüren slediti za kom, po sledu iti (grem) za njim, zasledovati, zalezovati ga.

Nachspürer m. zasledovalěc, zalezovalěc, zasledúh, vohún.

nächst prav blizu, poleg, zraven, tik, tikoma; — Gott za Bogom.

nächstdem precej potem, kmalu potem, koj potem, brž.

Nächste m. bližnji.

nachstehen stati (stojím) za kom; (d. Range nach) zadi biti (sem), manj biti, nižji (slabši) biti, ne biti jednak, ne biti kos.

nachstehend nastopěn, sledeč, naslednji; im —en v naslednjem.

nachsteigen hoditi —, postopati za kom; triv. laziti za kom.

nachstellen zalezovati koga, prežati (-ím) —, streči (strežem) nanj.

Nachsteller m. zalezovalěc, zasednik, prežalěc.

nachstellerisch zalezovalěn, zavratěn, zvit, kovarěn, zaseděn.

Nachstellung f. zaseda, zalezovanje, hudobni naklepi pl., kovarstvo, prevara.

Nächstenliebe f. ljubezěn (-i) do bližnjega, človekoljubje.

nächstens skoro, v kratkem, kmalu, o prvi priliki (priložnosti); prihodnjič.

nachstreben gnati (ženem) se —, poganjati se za kom; hlepeti —, hrepeteni po čem; dosezati —, iskati (iščem) kaj; težiti za čim.

nachstürzen po-, udreti (-derem) se za ...; (nachstürmen) dreti —, dreviti za kom; udreti jo za kom, zadreviti se za kom.

nachsuchen iskati (iščem), preiskovati; um etw. — (bitten) poprositi za kaj.

Nacht f. noč (-í); die — bricht an nočí se, noč se dela, mračí se; znočí se, noč se stori, zmračí se; heute — nocoj, nocojšnjo noč; auf die — drevi, pod večer; finstere — črna noč, trda noč; helle — jasna noč; bis in die finfende — pozno v noč; des — s po noči; die — zubringen nočiti, nočevati; prenočiti; die ganze — hindurch vso (ljubo, božjo) noč; gute — lahko noč! bis spät in die — wo verweilen zakasniti se v noč, zanočiti se; Nachtnočni, ponočni.

Nachtarbeit f. nočno —, ponočno delo, nočni posěl.

nächtelang po več nočij, cele noči.

nachten nočiti se, mračiti se; es nachtet nočí se, noč se dela. [(-i).

Nachterscheinung f. ponočna prikazěn Nachteffen n. večerja.

Nachteule f. sova, čuk.

30

Nachtsalter

— 456 —

nachwerfen

Nachtsalter m. ponočni metulj, ponočnjak.

Nachtgeift m. duh, ponočni strah.

Nachtgeschirr n. ponočna posoda.

Nachtleichte f. jednakonočje.

Nachtsheil m. škoda, kvar, izguba; im — sein biti (sem) na izgubi; zum — gereichen v škodo (v kvar) biti, škodovati.

nachtheilig škodljív, kvarěn; (ungünstig) neugoděn.

Nachtheiligkeit f. škodljivost, kvarnost.

Nachthemd n. ponočna strajca.

Nachtherberge f. prenočišče, ostajališče.

Nachtigall f. slavec, slavčěk, slavulj; Nachtigall= slavčev.

Nachtsch m. poobeděk, pokosilje; (Dessert) posladěk, poslastice pl.

Nachtlager n. stan, prenočišče, ostajališče; — halten nočiti, čez noč ostati (ostanem), prenočiti; nočevati, prenočevati, čez noč ostajati; — geben (jmd.) prenočiti koga.

nächtlich nočěn, ponočěn; —er Weile po noči.

Nachtlicht n. nočna luč (-i).

Nachtmahl n. večerja.

nachtmahlen večerjati.

Nachtmühle f. ponočna čepica.

Nachtpatrouille f. ponočna obhodna straža.

Nachtpfauenauge n. ponočni pavlínček, cópernik.

Nachtrab m. zadnja straža, zadnje čete pl., zaplečje.

Nachtrag m. dodatěk; (Ergänzung) dostavěk, dopolnilo; im — dodatno.

nachtragen za kom nesti, — nositi; (hinzugeben) dodati, dostaviti, dopolniti; *impf.* dodajati, dostavljati, dopolnjevati; (ein Gesd) doplačati; doplácavati; (eine Prüfung) pozneje opraviti (skušnjo); (verwerfen) očitati, opočitati, oponašati; v oči vtikati; (nicht vergeßen) pomniti komu kaj, ne pozabiti komu česa, ne odpustiti, vračati komu kaj, misliti na maščevanje; iskati pri-like, da bi se znosil nad kom.

nachträglich dodatěn, dopolnilěn, poznejši; *adv.* dodatno, pozneje.

Nachtrags- j. nachträglich.

Nachtragsgebür f. doplatěk, doplačilo.

nachtrauern žalovati za kom.

nachtreten stopiti; stopati za kom, biti (sem) komu za petami, hoditi, pohajati, postopati za kom.

Nachtrunde f. obhodna nočna straža, nočni obhod, nočna obhodnica.

Nachtrupp m. zaostajalei pl., utrujenci pl., upehanci pl., maroderji pl.

nachts adv. po noči.

Nachtschatten m. grenkoslad, pasje zelišče, pásjica.

Nachtschicht f. ponočno delo.

Nachtschmetterling m. vešča, ponočni metulj.

Nachtschwalbe f. lěgen (legéna), ležetrudnik, mravljinčar, kozomolzěc.

Nachtschwärmer m. ponočnjak, ponočevalěc, ponočen rogovilež, ponočni krokar, ponočni klatež.

Nachtschwärmerci f. ponočevanje, ponočno rogoviljenje, ponočno krokanje.

Nachtkück n. slika, ki nam predočuje noč, temo ali grozno nevihto; grozna slika, grozěn prizor.

Nachtsunde f. nočna ura.

Nachtwade f. ponočna straža.

Nachtwächter m. ponočni čuvaj, ponočni stražnik (stražar).

nachtwandeln v spanji (v sanjah) hoditi, biti (sem) mesečnik.

Nachtwandler m. mesečnik; —in f. mesečnica.

Nachzeit f. noč (-í), nočna doba.

nachtwachsen porasti, izpodrasti; (im Wachsen einhofen) dorasti.

Nachwehen pl. pobolečki pl., porodne bolečine pl.

Nachwein m. zadnje víno, kaliž, patoke pl.

nachweinen jokati po (za) kom.

Nachweis m. izkaz, izkazilo.

nachweisen izkazati (-kažem), dokazati, izpričati; *impf.* dokazovati, izpričevati.

Nachweisung f. izkaz, izkazilo, dokaz, izpričba.

Nachwelt f. potomstvo, zanamstvo, prihodnji rod, potomei pl., zanamci pl., nasledniki pl.

nachwerfen vreči (vržem), *impf.* metati (mečem), lučati za kom; jmdm. Prügel — podkrepeliti koga, izpodrepiti ga.

Nachwinter

— 467 —

nagen

Nachwinter m. poziměk, pozna zima,
spomladanski mrazovi pl.

Nachwort n. zagovor, pristavěk piščev,
epilog.

Nachwuchs m. mladi naraščaj, omladina, izpodrejek, porastěk.

nachwünschen želeti —, voščiti od-
hodniku na pot, z voščili spremljati ga.

nachzahlen doplačati; *impf.* dopla-
čevati.

nachzählen šteti (štejem) za kom,
prešteti, preštevati.

Nachzahlung f. doplačilo, doplatěk.

nachzeichnen risati (rišem) po čem,
prerisati, risanje posneti (-snamem).

nachzeigen kazati (kažem) za kom.

nachziehen tr. za seboj vleči, — vla-
čiti; za seboj zvleči, — potegniti; intr.
iti (grem) —, hoditi —, potovati —,
pomikati se za kom, slediti mu.

Nachzucht f. zadnja zalega, izpodrejek.

Nachzug m. zadnja vojska, zadnje čete
pl., zaplečje, zaostajalci pl.

Nachzugler m. zaostajalec, utrujenec,
upehanec, marodér, zadnjik.

Nacken m. tilnik, zatilnik, tilče, za-
tilěk, šija, šijnjěk.

Nackennuskel m. zatilna mišica, šijna
mišica.

nacht nag, gol, ogoljen; ganz —
(ispitter—) golonag; — werden goliti
se, (leviti se); ogoliti se. (oleviti se);
—e Stelle goljava, goličava, (am Kör-
per) nagěc; —er Weizen golica; —er
Hügel gladěk grič, gol grič, golověc;
—e Alpen goličave pl.; fig. gol, čist;
—e Wahrheit gola istina, čista resnica.

nachtbeinig golokrak, golonog; bos,
bosonog.

nachthäutig golokožěn.

Nachthäutige m. golokožěc.

Nachtheit f. nagota, nagost, golost.

Nachtschnecke f. slinar, slug, sluga,
lazar, polžica.

Nadal f. igla; dem. iglica; (Näh—)
šivanka; (Sted—) bucika, medenka;
(Haar—) igla-vlásnica; (Baum—, Tan-
gel) igla, bocěk.

Nadelbaum m. iglasto drevo, bockověc.

Nadelbüchse f. iglenica, iglenik, iglar.

Nadelfabrik f. iglarnica.

Nadelsisch m. igla, šilo, šivánkica.

nadelförmig iglast, šilast.

Nadelgeld n. iglarina, priboljšěk.

Nadelholz n. šilovje, jelovina, bóro-
vina, smrékovina; (—gehölz) črn gozd,
črn les, smrečje; ein mit — bewachsenes
Gebirge črni vrh, črna gora, jelóvica.

Nadelkraut n. česlika, česlikovina.

nadeln z iglo pripeti (-pnem), z bu-
ciko pritrditi; *impf.* z iglo pripenjati,
z buciko pritrjevati.

Nadelöhr n. šivankno uho (ušesa).

Nadelfriike f. bodica igelna.

Nadelsisch m. ubod z iglo, uboděc s
šivanko.

Nadelstreu f. smrečje za nastiljo,
smrekova stelja.

Nadelwald m. črni les, črni gozd,
jelov les, jelóvica.

Nadir m. podnožišče, nadir.

Nadler m. iglar, šivankar, izdelovalče
igel, izdelovalče šivank.

Nadlerhandwerk n. iglarija, iglarstvo.

Nagel m. (an den Fingern u. Zehen)
nóhět, nógět, krempelj (-ljna); (beim
Blumenblatte) žěbíca; (v. Eisen) žrebělj,
čavělj; (von Holz) klin, kliněc, evek;
(Foch—) pregljej; (Achs—, Rad—)
osník, luněk, zasnik, zákolič, zamózka;
(Sparr—) mozník; (Schuh—) črevljar-
ski evek; auf den — hängen na klin
(kol, kljuko) obesiti, zanemariti.

Nagelbohrer m. svedere, žebník, žre-
beljník.

nagelsest z žreblji pribit, — pritrjen,
— prikovan.

Nagelgeschwür n. zanohtnica, zagnida.

Nagelhammer m. (Nagelschmiede f.)
žrebljarnica, fužina za žreblje.

Nagelhandel m. žrebljarija, žrebljar-
stvo, kupčija z žreblji.

Nagelkrämer m. žrebljar; — inf. žreb-
ljarica; — jein žrebljariti.

nageln z žreblji (klini) pribiti (-bijem),
— pritrditi; *impf.* z žreblji (klini) pri-
bijati, — pritrjevati; (die Stiefel —)
podkovati (črevlje).

Nagelneu čisto nov, popolnoma nov,
do zádnjega žreblja nov.

Nagelschmied m. žrebljár.

Nagelwurzel f. j. Nagelgeschwür.

nagen glodati (-am u. glojem), gru-
diti, grizti, škrnjati, škrbljati.

30*

Nager

— 468 —

Namenunterfertiger

Nager m. glodalēc, grizēc, glodāc.

Nagethier n. glodalēc, glodalka.

Näh- šivalni.

Nahe adi. bližēn, bližēk; adv. blizu.

Nähe f. bližina, bližava, bližnost, bli-
zost; (Umgegend) obližje, sosedstvo.

nahen bližati se, približevati se; pf.
približati se.

nähen šivati, šiti (šijem); sešiti.

Nähen n. šivanje, šivo.

Näher adi. bližji, bližnji; adv. bliže;
des näheren natančneje, bolj na tanko,
(bolj na drobno).

Näher m. šivalēc.

Näherei f. J. Nähen.

Näherin f. šivilja.

nähern bližati; približati, primakniti;
impf. približevati, primikati; sich —
bližati se; približati se.

Näherung f. bližanje, približevanje;
Näherungs- približni.

Näherungsbruch m. približni uloměk.

Näherungsmeife adv. približno.

Nähkörbchen n. jerbaščěk za šivanje.

Nähmaschine f. šivalnica, šivalni stroj.

Nähnadel f. šivanka.

Nähpolster m. blazinica za šivanke.

nähren rediti, živiti, hraniti, gojiti,
živež (hrano) komu dajati; fig. kuhati,
gojiti, podžigati; sich — živiti se s
čim, živeti ob čem.

Nährer m. hranitelj, rednik, reditelj,
rejnik; —in f. rednica, hraniteljica,
rejníca, dojka.

Nahrhaft redilēn, hranilēn, téčēn.

Nahrhaftigkeit f. redilnost, tečnost.

Nährkraft f. redilnost, redilna moč (-í).

Nahrlos neredilēn, netečēn, brez cene.

Nährmutter f. rejnica, rednica.

Nährstand m. redilni stan, delavni
stan, ki živež prideluje.

Nährstoff m. redilo, živilo, hranivo,
redilna snov (-í).

Nahrung f. hrana, živež, jed (-í), jest-
vilo, jedilo, jestivo, živilo; (Unterhalt)
živež, kruh, zaslužěk.

Nahrungsmangel m. pomankanje —,
nedostatek živeža, stradanje.

Nahrungsmittel n. živež, hrana, redilo,
živilo, jestivo.

Nahrungsaft m. mlečni sok, redilni
sok, življenjski sok.

Nahrungsforge f. skrb (-í) za živež,
skrb za hrano, skrb za kruh.

Nahrungskstoff m. živilo, hranívo.

Nährwater m. redník, rejník, krušní
oče (-ta), hranitelj.

Nähsschule f. učilnica za šivanje.

Nähseide f. šivna svila, sukana svila.

Naht f. šív, šěv (švà); (im Schiffbau)
sklad; die umgekehrte — obrta.

Nähterei f. šivanje, šivo, šivarija.

Nähterin f. šivilja, švelja.

Nähtisch m. šivalna miza.

Nähzeug n. šivalna oprava.

Nähjimmer n. šivalna izba, šiváhnica.

Nähjwirn m. sukaněc, šivalna nit (-í).
naiv priprost, prostosrčěn, prosto-
dušěn, naivěn, nedolžěn, odkritosrčěn.

Naivität (u. Naibetät) f. priprostost,
prostosrčnost, naivnost, nedolžnost,
prostodušnost, odkritosrčnost.

Najade f. vila povodkinja, najada.

Name m. imé (-na); (Tauf—) krstno
ime; (Bu—) priiměk; (Bulgär—) pri-
devek, vzdev, vzdevěk; (Ruf) glas,
slava, imenitost; den —n ändern pre-
imeniti se, prekrstiti se; wie ist dein
— kako ti je imé? kako se zoveš? in
Gotteš —n v božjem imenu; einen —n
håben biti (sem) na glasu, slovéti (-im).

Namenbüchlein n. abecednik, abecedar.

Namendeutung f. razlaganje imen, tol-
maćenje imen.

Namenliste f. imeník.

namenlos brezíměn, breziméněn, brez
imena, neimenovan, brezimenski; (un-
bekannt) neznan, neslavěn, nížěk, pri-
prost; (unaußreichlich) neizrekljiv, ne-
izrečen, neznanski; adv. neznano, ne-
znansko, neizmerno, neverjetno, ne-
izrečeno, neizrećensko, neizrekljivo,
zelö.

Namenlosigkeit f. brezimnost.

Namenregister n. imeník.

namens (mit Namen) z imenom, po
imenu. [—a].

Namensbruder m. soimeněc, žensěv

Namensfertigung f. podpis.

Namensfest n. (Namenstag m.) god
(-ú), imendan, slávnica, slávinja.

Namenstagsgeschenk n. vezilo.

Namenunterfertiger m. podpisalěc,
podpisěc, podpisnik.

namentlich

— 469 —

näseln

namentlich po imenu, z imenom, na
ime, imenoma; (insbesondere) posebno,
osobito.

namhaft (beträchtlich, ansehnlich) zna-
menit, nemajhën, zuatën, precejšën;
(berühmt) sloveć, imenitën; — machen
imenovati, po imenu povedati (-vem);
(befannt geben) javiti.

Namhaftmachtung f. imenovanje; (Be-
kanntgebung) objavljenje, objava, raz-
odetëv, naznanilo.

nämlich adv. namreč, to je; (eben-
derseelbe) isti, ravno tisti, ravno ta.

Nämlichkeit f. istost.

Napf m. lonček, piskere, torilo.

Napfschnecke f. prilepěk.

Naphtha n. kameneno olje, nafta.

Narbe f. proga, brazgotina, ob-, za-
rastěk, obrúněk, obraselën, obraslek
(-selka); (am Blütenstempel) brazda;
(an Hülsenfrüchten) oko (očesa), léčica,
nohět; (am Leder) hrapa; (an d. Thür)
linga.

narben *intr*. zaraščati se, celiti se;
tr. (ein Fell —) kožo garati, drguniti,
guliti (dlako).

Harbenseite f. lice (kože).

narbig progast, brazgotinast, obrun-
kast; hrapav.

Hartisse f. narcis.

Harde f. narda.

Žarkose f. omama, omota, omamlje-
nje, omotica, omračenje zavesti.

Harkotikum n. mamilo, omamilo.

narkotisch omamën, omamljív, omó-
tën, omotícën.

narkotisieren omamiti, onesvestiti,
omotiti, spraviti v nezavest, zavest
omračiti.

Narr m. neumnež, norče, bedak, be-
běc, trap, šutěc, nespametnik, budalo,
blazník, glupěc; (Posjenreißer) gluměc,
glumáč, burkež, šaljivěc, pavliha; dem.
norčěk; ein — sein noreti (-im); ein
— werden ob-, znoreti, ob pamet priti
(pridem), pamet izgubiti; einen zum
—en haben imeti (imam) koga za norca
(bebca), bebca delati iz koga, norče-
vati se ž njim.

narren *intr*. noreti (-im), norce briti
(brijem), šaliti se, neumnosti uganjati;
tr. za norca imeti (imam) koga, šale

zbijati, šaliti se, norčevati se s kom,
za nos voditi ga, trapiti ga.

Narrengeschwäß n. neumne kvante pl.

Narrenhaus n. bláznica, noriščnica.

Narrenkappe f. glumska kapa.

Narrenposse f. burka, norčija; —n
treiben burke uganjati, šale zbijati,
norce briti.

Narrenseil n. am — führen za nos
voditi, mamiti, za norca imeti koga,
šaliti (norčevati) se iz njega.

Narrheit f. nespamet (-i), neumnost,
norčija, norost, traparija, burka, glu-
ma, šala.

Härrin f. norica, neumnica, blaznica,
trapica.

närrisch nor, blazën, neumën, ne-
spametën, budalast, norčav; (Spaßhaft)
smešën, šaljív, burkast.

Narwal m. jednozoběc, jednorožěc,
samorog, narval, rogozob.

Nasal (Nasallaut) m. nosnik, hohník;
Nasal- nosni, hohnivi.

Näschen n. nosěk.

naschen sladkosnedati, lizati (ližem);
sladkosned biti (sem); polizati, poslad-
kati se s čim.

Näfscher m. sladkosnedež, sladkosne-
děc, laskrnik, lizalěc.

Näfsberei f. lizanje, sladkosnedost;
pl. die —en j. Naschwerk.

Näfscherin f. sladkosneda.

Naschhaft sladkosned, poslastën, slad-
kosnedën, oblizljív.

Naschhaftigkeit f. sladkosnedost, slad-
kosnednost. [zalka.

Naschkahe f. sladkosneda; lizalěc, li-
Naschwerk n. sladkarija, sladčica;
(gew. pl.).

Nase f. nos; dem. nosěk; (b. Thieren)
smrčěk; durch die — reden nosljati,
hohnjati; die — rümpfen nos vihati,
mrdati z nosom; bei der — herum-
führen za nos voditi; einem etw. unter
die — reiben zasoliti jo komu; einem
eine — drehen nalěgati koga, opehariti
ga; jmdm. e. — geben ošteti (-štejem)
—, okarati koga; e. — befommen na-
leteti, po nosu dobiti, oštet —, ozmer-
jan biti (sem), oditi z dolgim nosom.

näseln nosljati, hohnjati; (jchnoppern)
vohati, vołhljati, njuhati.

Nasen-

— 470 —

Naturalismus

Nasen- nosni.

Nasenbein n. nosna kost (-i), nósnica.

Nasenbluten n. krvavenje iz nosa; er
hat — kri mu teče iz nosa.

Nasengeschwür n. nosna ugnída.

Nasenhöhle f. nosníca.

Nasenknorpel m. nosni hrustaněc.

Nasenlaut m. nosnik, hohník.

Nasenloch n. nozdrv (-i), nosníca; pl.
die Nasenlöcher nozdrvi (gen. nozdrvij),
nosníce.

Nasenscheidewand f. hrípělj.

Nasenschleim m. smrkělj, vôzgěr. [ca.

Nasenpitzef. koněc nosa, nosova bůtí-
Nasenstüber m. nosobre, nosoštrk.

Naserümpfer m. mrdavěc.

naseweis (spürfündig) tenkega nosů;
(vorwiezig) radoveděn, sničav, vedečěn,
zvedljiv, zvedav; (vorlaut) preglasán,
slutvomoděr, jezičěn.

Naseweisheit f. sničavost, radoved-
nost; slepo —, puhlo modrijanstvo,
slutvomodrijanstvo.

Nashorn n. nosorog, nosorožěc.

nasig nosat.

Näsling m. (= Nase f. Chondrostoma
nasus) podust (-i), podustěv, podlask,
drstnica; (Abramis vimba) ogrica,
dvrst (-i).

nafs mokěr; (feucht) mokrotěn, vlažěn; —es Wetter mokrotno —, deževno vreme (-na), moča; —er Boden mokra —, močirna tla (tal) pl., mlačina; —es Holz surova drva pl.; —er Bruder (Nassauer m.) mokri bratěc, pijančěk; — machen močiti, z-, namočiti; — werden zmočiti se.

Nafs n. mokrina, tekočina.

Nässe f. mokrota, mokrina, moča;
vlaga, vlažnost. [prší.

nässeln mokrotěn biti (sem); es nässelt
nassen (nafs sein) mokěr biti (sem)
(Nässe von sich geben) močiti, mokriti,
promakati; d. Wunde naſt iz rane teče.

nässen močiti; (weidm.) scati (ščim
u. ščijem).

nafskalt mokrohladěn.

näſslich mokrotěn, vlažěn, rosěn.

Nation f. narod, rod.

national naroděn; National- narodni.

Nationalbank f. narodna (nacijonalna)
banka.

Nationale m. narodnjak, domoroděc,
domoljub, narodoljub; f. narodnjakinja.

Nationale n. rodopis, rodovnica.

Nationalegarde f. narodna straža.

Nationalegardist m. narodni stražnik,
narodobraněc.

Nationalinstitut n. narodna naprava,
narodni zavod.

nationalisieren po-, udomačiti, po-,
unaroditi. [narod.

Nationalität f. narodnost; (Nation)

Nationallied n. narodna pesěn (-i).

Nationaleökonomie f. narodno gospodarstvo. [stveni.

nationalökonomisch narodnogospodar-
Nationalpartei f. narodna stranka.

Nationalstolz m. narodni ponos.

Nationaltracht f. narodna —, domača
noša.

Nationalversammlung f. narodni zbor,
narodna skupščina.

Nativität f. (Horoskop) stanje zvezd
o rojstvu; prerokovanje iz zvezd; je-
mandem die — stellen iz zvezd komu
prerokovati osodo; iz stanja zvezd po-
vedati, kaj da mu je usojeno.

Natrium n. natrij.

Natron n. natron, soda, solik.

Natter f. (coluber) gož, vož, ož, belo-
uška; kača; (vipera) gad; Natter-
kačji, gadji, gadov.

Natterbiss m. gadji —, kačji pik,
gadov ugriz.

Natterbrut f. (Mattergezüchte n.) kačja
—, gadja zalega.

Natterkopf m. (Echium vulgare) ga-
dověc, lepotica, medvedov rep.

Nattermilch f. (Scorzonera humilis)
kačja smrt (-i).

Natterwurz f. (Polygonum bistorta)
gadji —, kačji koren. [jezik.

Natterjunge f. (Ophioglossum) kačji

Natur f. narava, priroda, stvarnica;
natura; (Naturell) nrav (-i), čud (-i);
(Eigenschaft) svojstvo, lastnost, kako-
vost, kakošnost; (Wesen) bistvo; Na-
tur- naravni, prirodni, naturni.

Naturalien pl. prirodunine pl., pri-
delki pl.

Naturalien cabinet n. zbirka prirodnin.

Naturalismus m. naturalizěm, umo-
verje.

Naturallst

— 471 —

Nebenaltar

Naturallst m. samouk; (phil.) natu-
ralist, umoverěe.

Naturalleistung f. dajanje v blagu, —
v pridelkih (a ne v denarji).

Naturallwohnung f. stanovanje, od-
kazan stan (a ne stanarina).

Naturanlage f. prirojena zmožnost,
prirodni dar, prirojeno svojstvo, na-
ravna nadarjenost.

Naturbeschreiber m. prirodopisēc.

Naturbeschreibung f. prirodopis, pri-
rodopisje. [pesnik.

Naturdichter m. rojen pesnik, samouk
Naturell n. narav (-i), čud (-i), pri-
rojenost.

Naturereignis n. naravni dogodēk, pri-
rodni —, naturni prigodēk.

Naturerscheinung f. naravna prikazēn
(-i), naturni prikazēk, prirodni pojav.

Naturerzeugnis n. prirodni proizvod,
naravni —, naturni pridelēk, prirodnina.

Naturfehler m. naravna napaka, pri-
rojena hiba.

Naturforscher m. prirodoslověc.

Naturforschung f. prirodoslovje.

naturgemäß naravi primerēn, naravēn,
ponaturēn. [pisje.

Naturgeschichte f. prirodopis, prirodo-
naturgeschichtlich prirodopisēn.

Naturgesch. n. prirodni zakon, naturna
postava, zakon prirode (narave).

Naturkenner m. prirodoznaněc.

Naturkraft f. prirodna moć (-i), na-
ravna sila, moć prirode.

Naturkunde f. prirodoznanstvo.

Naturkundige m. f. Naturkenner.

Naturlehre f. prirodoslovje, fizika.

natürlich prirodēn, naravēn, naturēn;
prirojen, vrojen; (nicht künftlich) samo-
rodēn, samorasēl, nenarejen, naravēn;
(einfach) priprost, nezavit, neumetēn,
domač; —es Kind nezakonsko dete;
—es Haar svoji lasjé; adv. kajpada,
seveda.

Natürlichkeit f. prirojenost, natur-
nost, samorodnost, samoobsebnost; pri-
prostost.

Naturmensch m. priprost —, neomi-
kan človek, sin narave. [red.

Naturordnung f. prirodni —, naravni

Naturprodukt n. prirodnina, prirodni
pridelēk, priroděk.

Naturrecht n. naravno —, naturno
pravo; prirojeno pravo.

Naturrecht n. prirodstvo, stvarstvo.

Naturselbstdruck m. naravni samotisk.

Natursystem n. prirodopisna sestava.

Naturtrich m. naravni —, prirojeni
nagon.

Naturvolk n. neomikano —, divje
ljudstvo (brez državnih nareděb).

naturwidrig protinaravěn, protinatu-
rěn, nenaravěn, nenaturěn, naravi na-
sproten.

Naturwissenschaft f. prirodoznanstvo.

naturwissenschaftlich prirodoznanstven,
prirodoznanski.

naturwüchsig samoroděn, samorasěl,
samosevěn.

Naturzweck m. naravni —, naturni
namen.

Nautik f. brodarstvo, navtika.

Nautiker m. brodar, mornar, navtik,
pomorěc.

nautisch brodarski, mornarski, nav-
tiški, pomorski.

Navigation f. brodarstvo, mornarstvo,
pomorska vožnja.

Nebel m. megla; dem. meglica; Ne-
bel= megleni.

Nebelbild n. meglenasta podoba,
zračna slika.

nebelblau sinji.

Nebeldunkt m. tenka megla.

Nebelsfleck m. meglica, meglenina.

nebelig meglén, meglovit.

Nebelkräfte f. siva vrana.

Nebelmeer n. megleno morje.

nebeln megliti se; es nebelt megla
pada, megla se kadi, megleno je.

Nebelregen m. (Nebelreizen n.) pršenje,
mokra megla, prhavica.

nebelreizen pršeti (-im), mrciniti.

neben præp. zraven, poleg, kraj, pri;
(knapp an) tik; (daneben in gerader
Richtung) póred, vštric; (nahe) blizo;
in Zusammenfassungen: (= mit) so-;
 opp. Haupt-) stranski, drugotěn, ne-
bistven.

Nebenabsicht f. postranski namèn.

Nebenaccidenzen pl. postranski do-
hodki, prihodki od drugod, postran-
ščina, stranski zaslužěk.

Nebenaltar m. stranski —, mali oltar.

nebenan

— 472 —

negativ

nebenan adv. zraven, blizo. [pl.

Nebenausgaben pl. postranski stroški

Nebenbegriff m. postranski pojěm.

nebenbei adv. vrhu tega, zraven.

Nebenbeschäftigung f. postransko opravilo, postranski posěl (opravěk).

Nebenblatt n. palist, prilistěk.

Nebenbruder m. sobrat, brat.

Nebenbuhler m. soljubovnik, soljuběc; (Rival) těkměc; —in f. soljubovnica, soljubica; tekmica.

Nebenbuhlerschaft f. tekmovanje.

Nebenchrift m. sokristjan.

Nebendach n. pristrešje, prikrov.

nebeneinander adv. jeděn poleg drugega, drug poleg drugega, vzpored.

Nebeneinkünfte pl. stranski dohodki pl., pripadki pl.

Nebenerbe m. sodedić.

Nebenfach n. stranski predal; fig. stranski predmet.

Nebenfluss m. dotok, pritok.

Nebenfrage f. postransko vprašanje.

Nebengebäude n. prizidje, priziděk.

Nebengebirge n. stransko pogorje.

Nebengebür f. drugotna pristojbina, pristranska davščina.

Nebengefälle n. stranski pripadki pl.

Nebengemach n. stranska izba od. soba.

Nebengeschäft n. stranski posěl, postranski opravěk.

Nebengeschmack m. slaj, slad; — haben cikati.

Nebengrund m. drugotni razlog, manj tehtni vzrok.

Nebenhandel m. stranska kupčija.

Nebenhaus n. bližnja —, sosedna hiša.

nebenher adv. (nebenhin) mimogredě, gredóč, pri priliki, spotoma; pri tem, zraven, ob jednem.

Nebeninstitut n. podružna naprava, podružni zavod.

Nebenkind n. postranski otrok, nezakonsko dete.

Nebenkirche f. (Filiale) podružnica.

Nebenknecht m. mali hlapěc; (Mitknecht) sohlapěc.

Nebenlehrer m. stranski učitelj.

Nebenleistung f. postranska dolžnost.
Nebenlinie f. postranska črta; (ge-
nealog.) stranski rod.

Nebenmann m. vštričnik, sosed.

Nebenmensch m. bližnji, bližnjik.

Nebenniere f. soobist (-i), ribica, male ledice pl.

Nebenperson f. postranska oseba.

Nebenpfarre f. pódfara.

Nebenplanet m. sopremičnica.

Neberechnung f. stranski —, poseběn račun.

Nebenrolle f. postranska naloga, postranska uloga, manj važna uloga.

Nebensache f. postranska reč (-i), postransčina, neznatna —, manj tehtna reč (-i), malenkost.

Nebensatz m. odvisni stavěk, stranski stavěk, podredjeni stavěk.

Nebenschofs m. odrastek, odraslek (odraselka).

Nebensonne f. pasolnce, drugo —, slepo solnce, prisolnce.

Nebenstern m. manjša zvezda, zvezda druge vrste.

Nebenstraße f. stranska cesta.

Nebenthür f. stranske —, male duri (-ij) pl.

Nebenumstand m. drugotna okolnost, stranska okolščina.

Nebenrdsache f. drugotni vzrok. [žěk.

Nebenverdienst m. postranski prislu-

Nebenwinkel m. sokot.

Nebenwohner m. vštričnik, vzporednoměc.

Nebenwort n. prislov.

Nebenzimmer n. stranska izba od. soba.

Nebenzweck m. (Nebenziel n.) poseběn cilj, pristranski naměn.

nebst praep. s, z, s — vred, s — vkup; — mir z menoj vred.

neden nagajati komu, dražiti, zbadati koga, zadevati se ob koga.

Necker m. nagajivěc, dražilěc. [danje.

Neckeri f. nagajanje, draženje, zba-

Nemerin f. nagajivka, dražilka.

nekifch nagajiv, dražljiv, zabavljiv.

Neffe m. stričnik; (Bruderſohn) brančea; (Schwefersjoßn) sestranče, sestrič; netjak; (Enkeſ) vnuk.

Negation f. (Verneinung) zanikanje, odrekanje; (Verneinungswörtchen) nikalnica, zanikalna besedica.

negativ (verneinend) nikalěn, zani-
kalěn, odrekovalěn, zanikujoč; proti-
věn; (opp. positiv) negativěn.

Neger

— 473 —

Nenner

Neiger m. zamorěc, črněc; — in f. zamorka, zamorkinja, črnka.

negieren odreči, zanikati; *impf.* odrekovati, zanikavati, tajiti, trditi da ne.

Neğligé n. (negližé) domača jutranja obleka, jutranja oprava za doma.

negligieren zanemarjati.

Negociant m. kupčevalčec, trgovčee.

Negociation f. pogajanje.

Negociieren pogajati se, kupčevati.

nehmen vzeti (vzamem), *impf.* jemati (-ljem); (an—, sich auslegen) razlagati, tolmačiti, razumeti, šteti (štejem); übel — zameriti, za zlo vzeti (jemati); Anfang — pri—, začeti (čnem) se; *impf.* pri—, začenjati se; Ende — končati se; in Augenschein — ogledati (si), *impf.* ogledovati; bei der Hand — za roko prijeti (primem); Abschied — slovo jemati, poslavljati se; *pf.* slovo vzeti, posloviti se; d. Flucht — po—, ubegniti; Plaž — sesti (sedem), usesti se; eine Frau — ženiti se; oženiti se; einem Mann — možiti se; omožiti se, udati se; in Empfang — prejeti (prejmem), sprejeti; *impf.* prejemati (-jemljem); sich die Mühe — prizadeti (-denem) si, potruditi se; *impf.* truditi se, przadevati si; sich die Freiheit — usloboditi se, predrzniti se; sich inacht — varovati se, biti (sem) oprezën; einen Dienst — v službo stopiti; Schaden — škodo trpeti, pokvariti se; Unterricht — učiti se; das Wort — poprijeti —, povzeti besedo; (Speise, Trank zu sich —) po—, zaužiti; *impf.* po—, zauživati; in die Arbeit — lotiti se (česa); ťheil— nehmen udeležiti se; udeleževati se; überhand — za—, razpasti se, razmnožiti se; wunder — začudenost vzbuditi; es nimmt mich wunder čudim se.

Nehmen n. jemanje, vzetje.

Nehmer m. jemalěc.

Nehzung f. obmorska nižava, poloj; zemeljska kosa.

Neid m. zavist (-i), nevoščljivost, ne-
navist (-i), zavidnost.
[(sem).

neiden zavidljiv —, nevoščljiv biti

Neider m. zavistnik, zavidljivč, ne-
voščljivēc; — in f. zavistnica, zavid-
ljivka, nevoščljivka.

Neidhart m. grd zavistnik.

neidisch zavidljiv, zaviděn, zavisten,
nevoščljiv.

neidlos nezavidljiv, nezavistěn. [nik.
Neidnagel m. nohtni zadirěk, sovraž-
neidsüchtig poln zavisti, poln nevošě-
ljivosti.

Neige f. upadanje, pojemanje, končec;
auf die (zur) — gehen potěkati, pri
kraji biti (sem), pojémati, koncu bli-
žati se; auf der — sein na malem biti
(sem); (der Bodenzaß der Flüssigkeit)
ostaněk, počěpina, gošča, potěčki pl.

neigen nagniti, nakloniti, pripogniti; *impf.* nagibati (-gibljem), naklanjati, pripogibati; sich — nagniti se, prikloniti se; *impf.* priklanjati se; (abgedacht sein) nagibati se, prevaliti se, nagnen biti (sem), viseti; die Sonne neigt sich solnce se (k zatonu) nagiblje, — zahaja, dan se nagiblje.

Neigung f. nagibanje, naklanjanje;
nagib, naklon; (Abhang) položnost,
visenje, navdolnost, brežnost, pôlog,
strmost, vkrebrica, vzbrdica; (Hang)
nagnenje, nagnenost, naklonjenost, ve-
selje; Neigungss- nagibni.

Neigungswinkel m. naklonski kot.

nein ne, na', na'a; ist der Bruder
hier? nein! ali je brat tu? ni ga! willst
du? nein! hočeš li? nečem! hast du
gesehen? nein! ali si videl? nisem!

Nekrolog m. osmrtnica, životopis
umrlega (rajnkega).

Nekromant m. zaklinjalěc duhov, za-
rotovalěc mrličev, nekromant.

Nektar m. nektar, pijača bogov, ne-
beška pijača.

Nelke f. klinček, nagelj, tromár;
Nelken- klinčkov.

Nemesis f. maščevalna roka, osoda
maščevalka.
[nik.

Nennart f. nedoločni naklon, nedoloč-
nennen imenovati, zvati (zovem),
klicati (kličem); sich — imenovati se,
klicali se, zvati se; wie nennt er sich?
kako mu je ime? kako mu pravijo?
Duschan genannt der Gewaltige Dušan
imenovan (azvan) Silni, — s pri-
inkom Silni.

Nennen n. imenovanje.

Nennenswert spomina vreděn.

Nenner m. imenovalěc.

Nennfall

— 474 —

Neuerung

Nennfall m. imenovalnik.

Nennwert m. pisana —, imenovana vrednost.

Nennwort n. imé (-na); samostalnik.

Neolog m. novotar, novinar, novoverěc.

Neologismus m. nova —, novoskovana beseda, novínka, skovanka, neologizěm.

Nepotismus m. nepotizěm.

Nereide f. nereida, morska deklica, morska vila, pomorkinja.

nergeln godrnjati, mrmrati.

Nerv m. živěc, čutnica; (Sehne) žila, kita; (bot.) žilica; Ncrben- živčni.

Nervensfaser f. živčno vlakno.

Nervensieber n. vročinska bolezn (-i), vročnica, mačuh, legar.

Nervengeslecht n. živčni pletež. [ozěl.

Nervenknoten m. živčni —, čutniški

Nervenkrankheit f. bolezn (-i) v živ-
cih (čutnicah), bolni živci pl., bolne
čutnice pl.

Nervenmark n. živčna meča.

Nervenschlag m. živčni mrtvoud.

Nervenschwäche f. slabost živcev (čut-
nic), slabe čutnice. [poživilěn.

nervenstärkend žive kreпilěn, žive

Nervensystem n. živčevje.

nervig močnih čutnic, krepkih živ-
cev, žilav, žilnat, misičav; fig. čvrst,
jedrnat, jak, krepčk.

nervös čutniški, nervni, živčni; (mit
gr. Nervenreizbarkeit behaftet) razdraž-
ljiv, nervozn.

Hessel f. (Brenn— *urtica*) kopriva,
kropiva, ožarnica, žgavica; (Taub—
lamium) mrtva —, gluha —, mrla
kopriva.

Hesselausschlag m. žara osípa, oprišć,
pupénčine pl., izpahki pl., opah; er hat
den — bekomen opahnilo se mu je.

Hesselsalter m. (Vanessa urticae) ko-
privar, rŭjavěc.

Hesselgewässer n. koprivnica.

Hesselsrauch m. koprivje, koprivovina,
koprive pl. [můšlin.

Hesseltuch n. koprivno platno, mezlan,

Nest n. gnezdo; dem. gnezdice; (fig.

Lager) leglo, ležišče, loz.

Neslei n. pôlog, podložek.

Nestel f. zaponka, zaponěc, kopčica.

Nefftlüchter m. (Pippel) mahověc,
kečček.

Nestheckchen n. (das letzte Kind in einer
Ehe) postružnik.

Nesthocker m. (Aßvogel) golič, kilavěc.

Nestling m. negoděn mladič, golič,
gnezdnik.

nett ličěn, snažěn, čěděn, čist, okusěn,
brhěk, zal.

Nettigkeit f. ličnost, snažnost, okus-
nost, brhkost, čednost, čistost.

netto čisto, brez stroškov; brez tare,
čiste vage.

Nettobetrag m. čisti znesěk.

Nettoertrag m. čisti dohoděk, čisti
dobičěk.

Nettogewicht n. čista teža.

Nettogewinn m. čisti dobičěk.

Neß n. mreža; dem. mrežica; (Fisch-
reuje) vrš, vrša, sak; (omentum) pečica,
rečica; ein — steffen mrežo nastaviti,
— razpeti (-pnem); impf. mrežo na-
stavljati, — razpenjati; mit einem —
überziehen premrežiti, omrežiti; Neß-
mrežni, mrežasti.

neßartig mrežast.

neßen močiti, mokriti, rošiti, vlažiti,
škropiti; pomočiti, poškropiti, orositi,
obliti (-lijem).

Neßflügler m. mrežokrilěc.

neßförmig mrežast.

Neßgarn n. sak.

Neßhaut f. mrežnica. [je.

Neßwerk n. mrežje, mreževina, omrež-
neu nov; aufs neue (von neuem) na
novo, iz nova, vnovič, zopet (spet);
— machen ob-, pre-, ponoviti; — wer-
den ob-, ponoviti se; in Zusammen-
feßungen novo-.

neubanden novopečen, ravno pečen,
po peki.

Neubekehrte m. spreobrneněc, novo-
krščeněc.

Neubruch m. novina, krčevina, laz.

neudeutsch novonemiski.

Neue m. novak, noviněc; f. novinka;
n. novost, novina, nova reč (-i).

neuerdings adv. znova, zopet, vnovič.

Neuerer m. novotar.

Neuerung f. novotarjenje, novotarija,
vpeljavanje novih rečij, prenavljanje,
popravljanje; (neue Sache) novost, nova
naprava, novina; —en anfangen novo-
tariti.

Neuerungsucht

— 475 —

nicht

Neuerungsucht f. novotarstvo, vnetost za nove naprave, veselje do novostij, novoljubje.

neuerungsfüchtig novin željën, pohlepën po novotarijah, novoljubën.

neugeboren novorojen; preporojen.

Neugeborene m. novorojenëc; f. novorojenka.

Neugeburt f. (Wiedergeburt) preporod, preporoditëv, obnova, obnovljenje.

Neugetaufte m. novokrščenëc; f. novokrščenka.

Neugier f. (Neugierde f.) radovednost, vedečnost. zvedljivost, zvedavost, sničavost.

neugierig radovedën, vedečën, zvedljiv, zvedav, sničav.

neugläubig novoverski, novoverën.

Neugläubige m. novoverëc, novovernik; f. novoverka.

Neuheit f. novost, novica, novota.

Neuigkeit f. novica, novost.

Neuigkeitskrämer m. novičar, raznasevalëc novic. [letni.

Neujahr n. novo leto; Neujahrz= novo-

Neujahrsbuch n. novoletnik.

Neujahrseft n. novoletnica.

Neujahrsgeschenk n. novoletno darilo, koleda, darilo za novo leto.

Neujahrslied n. kolednica.

Neujahrswundsh m. voščilo za novo leto, novoletno voščilo.

neulich adv. óni dan, nedavno, onkrat, zadnjič, pred nedavnim, one dní, v kratkem, pred kratkim; adi. ondanji.

Neuling m. novinëc, novak, mlad začetnik.

neumodisch po novi šegi, po novem kroji, novošegën, novomodën.

Neumond m. mlaj, mlada luna, mlad —, nov mesec, novolunje.

neun devet.

Neunauge n. (Petromyzon fluviatilis) piškúr, kačelica.

Neuner m. devetka, devetica.

neunerlei deveter.

neunfach (neunfältig) deveterën, deveternat; adv. devetkrat.

neunhundert devet sto.

neunhundertste devetstoti.

neunjährig devetletën.

neunmal devetkrat.

neunmalig devetkratën.

neunpfündig devetfuntën.

neuntägig devetdnevën.

neuntausend devet tisoč.

neunte deveti.

neuntehalb poldeveti.

Neuntel n. devetina.

neuntens devetič, v deveto.

Neuntödter m. srakoper.

neunzehn devetnajst.

Neunzehner m. devetnajstica, devetnajstka.

neunzehnte devetnajsti.

Neunzehntel n. devetnajstinka.

neunzehntens devetnajstič.

neunzig devetdeset.

Neunziger m. (Biffer) devetdesetica, devetdesetka; (90 Jahre alt) devetdesetak, devetdesetletnik, starček v 90 letih.

neunzigma! devetdesetkrat.

neunzigste devetdeseti.

Neunzigstel n. devetdesetinka.

neunzigtausend devetdeset tisoč.

neustädtisch novomestën.

neutestamentlich novega zakona, nove zaveze.

neutral nepristran, nepristranski, neutralën, nad strankama.

neutralisieren preprečiti (ustaviti) pristop k jedni ali drugi stranki, izobčiti (osebiti) od strankarstva; (d. Wirkung von etw. aufheben) učinček z nasprotnim učinkom uničiti, učinček z učinkom izaavniti (izjednačiti), z nasprotnimi učinki zagladiti, neutralizirati. [nost.

Neutralität f. nepristranost, neutral-

Neutralein n. nevtralna sol (-í).

Neutrum n. srednji spol.

neuverjüngt pomlajen. prerojen.

neuverlobt novozaročen.

Neuvermähhte m. novoporočenëc, novoženjenëc; f. novoporočenka, novoudana, novoomožena, mlada žena.

Neuzzeit f. novi vek, sedajni (denašnji) vek (čas), nova doba.

Neurologie f. živceslovje.

Nerus m. zveza.

nicht ne; ich bin — nisem; ich habe — nimam; ich will — nečem, nočem; durchaus — nikakor ne, po nobeni

Nichtachtung

— 476 —

niederhauen

ceni, kratko ni malo ne; — wahr?
jeli, jelida, jelite; ne li? — einmal
niti ne; in Zusammensetzungen ne-.

Nichtachtung f. nečislanje, nespošto-
vanje, zaničevanje, preziranje; (Un-
vorichtigkeit) neprevidnost, preziranje.

Nichtanerkennung f. nepriznanje, ne-
odobravanje.

Nichtschrift m. nekristjan.

Nichte f. (Brudertochter) bratranka,
bratana; (Schmestertochter) sestríčina,
sestrana; netjaka, netjakinja.

Nichterscheinen n. neprihod.

Nichtgebrauch m. neporaba.

nichtig ničen, ničev, prazén, puhěl,
neveljavěn, ničemurěn, ničevěn; —
machen uničiti, razveljaviti, ovreči (-vr-
žem); — werden izgubiti veljavo, priti
(pridem) ob veljavo; für — erklären
izreči, da kaj ne velja.

Nichtigkeit f. ničnost, ničevost, ne-
veljavnost; ničemurnost, praznota,
puhlost.

Nichtigkeitsbeschwerde f. pritožba za-
voljo ničnosti, — za uničenje.

Nichtigkeitsgrund m. razlog ničnosti.

Nichtkenner m. neznačec, neizvedeneč,
nežkušeneč, neveščak.

Nichtkenntnis f. neznanje, nevednost.

Nichtleiter m. neprevodnik, slab elektrovod, slab prevodnik elektrike.

nichts nič (gen. ničesa[r]), nobena
reč (-i).

nichtsdestoweniger adv. nič manje,
ravno tako, pri vsem tem, vendar.

Nichtsein u. nebit (-i), nebitje, ne-
bitnost.

nichtsnuh(ig) malopriděn, malovreděn,
nič prida, brezkoristěn, neporaběn, ne-
pridiprav, malodůberěn.

nichtssagend brez pomena, brez cene
(važnosti), nepomenljiv, nevažěn.

Nichtsthuer m. postopač, pohajkova-
lěc, lenuh.

Nichtsthuerrei f. postopanje, pohajko-
vanje, posedanje, brezposelnost, lenoba.

Nichtswisser m. nevednež, puhloglavěc.

nichtswürdig (nichtswert) nič vreděn,
nevreděn, malovreděn, nič prida, za-
nikarěn.

Nichtswürdigkeit f. malovrednost, ma-
lopridnost, zanikarnost.

Nichtvorhandensein n. f. Nichtsein.

Nichtwissen n. nevednost, nepoznanje.

Nikel m. nikelj.

Nikelkies m. nikljev kršěc.

nicken kimati (-am u. kimljem); (bei-
fällig —) prikimati; (schlummernd —)
kinkati, dremati (dremljem); (m. den
Augen —) migniti, namigniti, pomig-
niti, namižikati.

Nicker m. kimalěc, kinkež.

nie adv. nikoli, nikdar, nobenkrat.

nieder adi. (niedrig) nizěk, majhěn;
(d. Würde nach) nizěk, mal, neznatěn,
neplemenit; der —e Adel mala go-
spoda; (moralisch) neplemenit, malo-
vreděn, nesraměn, poděl; adv. dol,
navdol.

niederbeugen pri-, upogniti; impf.
u-, pripogibati (-gibljem).

niederbrennen tr. požgati (-žgem),
popaliti, upepeliti; požigati; intr. po-
goreti, zgoreti, do tal pogoreti.

niederbüken sich pripogniti se, pri-
kloniti se; impf. pripogibati (-bljem)
se, priklanjati se.

niederdrücken tlačiti, pritiskati; po-
tlačiti, pritisniti; (unterdr.) zatreti
(-trem u. -tarem), zadušiti, ugonobiti;
impf. tlačiti, zatirati.

niedersfahren intr. spustiti se (na-
vzdol), impf. spuščati se (navzdol).

niedersollen pasti (padem), telebiti;
(auf die Knie) pasti na kolena, poklek-
niti; (zusammenfinken) zgruditi se, sče-
niti se; impf. padati; poklekati, po-
klekovati.

niederfällen posekati, podreti (-de-
rem); impf. posekovati, podirati.

Niedergang m. zahod, zapad, zaton.

niedergehen (v. d. Sonne) zaiti (-idem),
zatoniti, iti v zaton; impf. zahajati,
zapadati.

niedergeschlagen pobit, otožěn, klavern,
žalostěn.

Niedergeschlagenheit f. pobitost, otož-
nost, klavernost, žalost.

niederhauen (Bäume) posekati, po-
dreti (-derem); impf. sekati, podirati;
(hinschlachten) pobiti (-bijem), pomo-
riti, posekati, potolči (-tolčem), poklati
(-koljem); impf. pobijati, moriti, se-
kati, klati.

niederhocken

— 477 —

niederstürzen

niederhocken počeniti, počepniti, ničati, zgoziti se, sčeniti se; *impf.* počepati. [kovati.]

niederknien poklekniti, *impf.* pokleniederkommen poroditi, poviti (-jem). Niederkunft f. porod.

Niederlage f. (Magazin) zaloga, sklad, skladишće, shramba; (im Kriege) poboj, polom, poraz, popolno uničenje; eine — beibringen pobiti (-bijem), potolči, poraziti, uničiti.

Niederlagsgebür f. skladnina.

Niederland n. nižava, nižina, nizka planjava, dolenji kraji pl.; die — Nizozemsko.

Niederländer m. dolenjěc, doliněc (opp. Überländer gorenjěc, pogorěc, gorjaněc); Nizozeměc.

niederlassen spustiti (navdol), *impf.* spusčati (navdol), sich — (sich niederseßen) usesti (usedem) se, sesti; (den Wohnsitz außschlagen) naseliti se, nastaniti se, udomiti se.

Niederlassung f. naselba, naselitěv, nastanjenje, naselbina.

niederlegen po-, odložiti, posaditi; *impf.* polagati, pokladati, posajati; (eine Laft) zdeti (zdenem), razprtati; *impf.* zdevati; (ein Amt) odpovedati (-vem) se —, odreći se službi, ostaviti službo; sich — leći (ležem), uleći se; *impf.* legati, ulegati se; sich öfterz — polégati.

Niederlegung f. polaganje, odložitěv; (eines Amtes) odpoved (-i), ostavka.

niedermähen pokositi.

niedermeheln pomoriti, posekati, pomesariti, poklati (-koljem).

niederreihen podreti (-derem), razvaliti, razdreti, razrušiti, porušiti, razdejati (-denem), poraziti; *impf.* podirati, rušiti, razdevati.

niederrennen v diru podreti (-derem), pogaziti, podirjastiti, polomiti na tla, polomastiti.

niedersäbeln posekati, posablati, pomahati s sablo.

niederschießen po-, ustreliti.

Niederschlag m. (Bodensatz) usedlina, gošča, kaliž; (atmosphärischer —) izpodnebna moča, padavina; (in d. Musiš) udar, pomah.

niederschlagen potolči, pobiti (-bijem), udariti, podreti (-derem), polomastiti; *impf.* pobijati, podirati; (die Augen) pobesiti, *impf.* pobešati; (dämpfen) umanjsati, potolažiti, pomiriti, ublažiti; (unterdrücken) ustaviti, potlačiti, zadušiti, končě storiti; (den Beweis) [dokaz] pobiti (-bijem), ovreči (ovržem), izpobiti; (entmuthigen) pobiti, užaliti, užalostiti, potreti (-tarem), uplašiti; sich — oboriti se.

niederschmettern ob tla treščiti, ob tla telebiti.

niederschreiben zapisati (-pišem).

niedersenken navzdol spustiti; pogrezniti, potopiti; *impf.* navzdol spusčati, pogrezati, potapljati.

niederseßen posaditi, na tla postaviti, položiti, na tla dejati (denem); *impf.* posajati, na tla devati (postavljati), pokladati; eine Commission — postaviti —, odrediti odbor, sestaviti komisijo; sich — sesti (sedem), usesti se; *impf.* sedati.

niedersinken pogrezniti se, utoniti, utopiti se; *impf.* pogrezati se, utapljati se; (zusammen sinken) zgruditi se, omedléti; (einsinken) vdreti (vderem) se; *impf.* vdirati se; (v. d. Sonne) nagniti se v zaton, zaiti (-idem), zatoniti; *impf.* zahajati, za goro pomikati se, zapadati.

niedersischen sesti (sedem), usesti se, posaditi se; *impf.* sedati, usedati se.

niederstümmig nizkega debla, nizěk, pritlikav.

niederstampfen poteptati, pohoditi.

niederständig nizěk.

niederstechen prebosti (-bodem), predreti (-derem), presuniti, zaklati (-koljem); *impf.* prebadati, predirati.

niederstellen postaviti, položiti, posaditi; *impf.* postavljati, pokladati, posajati.

niederstohen podreti (-derem), pobiti (-bijem), pahniti, suniti, polomastiti; f. niederstechen.

niederstrecken zvrniti, podreti (-derem), obaliti, zvaliti na tla, povaliti, pobiti (-bijem), vreči (vržem) na tla.

niederstürzen tr. prekueniti, pahniti, zvrniti, porušiti, zvaliti, strmoglaviti;

Niedertakt

— 478 —

Nipp

intr. prekueniti se, pasti (padem), zvr-
niti se, porušiti se, zrušiti se, utrgati
se, strmoglaviti se.

Niedertakt m. udar, pomah.

niedertauchen tr. potopiti, pogrezniti;
*impf.* potapljati, pogrezati; intr. po-
topiti se, pogrezniti se; *impf.* potap-
ljati se, pogrezati se.

niederträchtig zavržen, nesraměn, po-
děl, malopriděn, zanikarěn, malovre-
děn, zaničevanja vředěn, zaničljiv.

Niederträchtige m. zavrženěc, malo-
pridnež, nesramnež, nesramnik, zani-
karnež, malovrednež, grdež; f. zavr-
ženica, malopridnica, nesramnica, malo-
vrednica.

Niederträchtigkeit f. zavrženost, malo-
pridnost, zanikarnost, podlost, ne-
sramnost, malovrednost.

niedertreten pohoditi, poteptati, po-
gaziti, pomandrati. [nizěk svet.

Niederung f. nižava, nižina, dolina,

Niederungssee m. nižinsko jezero.

niederwärts navdol, navzdol, navniz,
dol, k tlom.

niederwerfen vreči (vržem), zvrniti,
telebiti; *impf.* metati (mečem) [na tla,
dol]; sich — pasti (padem), spustiti
se na kolena.

niederziehen potegniti, zvleči (dol,
na tla); *impf.* vleči (dol, k tlom).

Niederzieher m. (Muskeſ) nizteznica.

niedlid zal, brhěk, ličěn, čěděn;
droběn, dróbecěn, majhěn.

Niedlichkeit f. zalost, liénost, brhkost.

niedrig nizěk; pritličěn, pritlešen,
majhěn; fig. nizěk, mal; —er Adef nižja
—, mala gospoda; —er Breiſ nizka
cena, doběr kup; —e Stimme globok
glas; (gemein) prost, priprost.

Niedrigkeit f. nizkost; pritličnost, pri-
tlešnost; (d. Standes) naznatnost, pri-
prostost. [krat.

niemals adv. nikoli, nikdar, noben-

niemand nihče, nikdo, nobeděn; no-
ben; —em gehörig nikogar, nikogar-
šěn, ničij.

Hiere f. ledvica, obist (-i), možěk;
coll. ledja pl.; Nieren= ledvični, obistni.

Nierenbecken n. obistna kotanja.

Nierenbraten m. ledvična —, obistna
pečenka.

Nierenentjündung f. vnética ledvie,
vnetje obisti.

nierenförmig ledvičast.

Nierenkelch m. obistna čášica.

Nierenstein m. ledvični kamen.

Nierenfuchſt f. ledvična —, obistna
bolezën (-i).

nieseln (sein regnen) pršéti und pr-
šati (-im).

niesen kihniti, *impf.* kihati.

Niesen n. kihanje, kihávica; kihljej.

Nieser m. kihač, kihalěc.

Niesefuchſt f. kihavica, kihavost.

nießbar užitěn.

Nießbrauch m. užitěk, uživanje.

nießbrauchen uživati.

Nießbraucher m. uživalěc, uživač.

Nieswurz f. (Helleborus) téloh, tálog
(talóga), tálovnica, smrtnica, sprež,
kurice pl., zavlačni koren.

Niet n. šćeněc, zakovica, žrebělj (pri-
krivljen in zakovan).

Niete f. (Loß, das nichts gewinnt)
nička, praznica.

nieten zakovati, zagvozditi, zanetati,
pribiti (-bijem).

nietſest pribit, prikovan.

Niftel f. j. Nichte.

nihil ad rem ne spada k stvari,
nebistven, postranski.

Nihilist m. nihilist, vsezanikovalěc.

Nikotin n. nikotin, tabakovina, du-
hanovina.

Nilpferd n. povodnji (nilski) konj.

Nimbus m. svetlost, sijanje, lesk, ob-
sij, obstret (-i).

nimmer adv. nikdar, nikoli; (niemals
mehr) nič več, nikdar več, nikoli več.

nimmermehr adv. nikdar ne, nikakor
ne, po nobeni ceni, kratko ni malo ne.

nimmermüde neutruděn.

nimmersatt nenasitěn, nikdar sit, ne-
nasičen.

Nimmersatt m. netečnik, požeruh, ne-
nasit, netek, sama lakota; er ist ein
— nima dna, ni nikdar sit, ni mu
mogoče dovolj nategniti (ni ga mo-
goče nasititi).

Nimmerstag m. (kalendae Graecae)
dan ki ga ni; am — kedar bo v petěk
nedelja, o svetem „nikoli“

Nipp m. srkljej, srebljej.

nippen

— 479 —

Normalmaß

nippen srkati, srkljati, srebati; srk-
niti, srebniti; (kosten) okusiti, z ust-
nicami se dotakniti.

Nippflut f. nizka plima, plitva plima.
nippweise srkljaje.

nirgends adv. nikjer, nikoder, v no-
benem kraji; — bit nikamor; von —
her od nikod, od nikoder; — sonst
nikjer drugej, nikjer drugod. [leva.

Nische f. dolblina v zid, slepo okno,
Niss f. (= Nisse f.) gnida.

nissig gnidav.

nissen gnezditi, gnezdo znašati,
gnezdo delati (zidati).

Niveau n. (spr. níró) vodoravno po-
vršje, gladina (višina) vodna, razina.

nivellieren razati, meriti, zravnavati,
lindkati, nivelirati.

Nivellierwage f. ravnilo, razalo, razulja,
nivelirna vaga.

Nir m. povodni mož, orkljić.

Nire f. povodna deklica, nimfa, vila
povodkinja, rusaljka.

nobel žlahtěn, plemenit; visok, ime-
nitěn; pristojěn; razborit; — tšun
visoko —, imenitno nositi se, žlahtno
gospodo posnemati.

Noblesse f. plemstvo, gospoda, plemenitniki pl.; (vornehmes Wesen) visokost, imenitnost, mogočnost, važnost.

noch adv. še (šče); weder — noch ne
— ne, ni — ni, niti — niti. [van.

nochmalig ponovljen, zopetěn, opeto-

nochmals adv. še jedenkrat (enkrat),
zopet, spet, vnović, znova, v drugo,
drugić.

Nodke f. (= Nocken m.) knedelj (-ljna),
knedelje, štrukelje, emok.

Nortik f. noetika, nauk o spoznavanji,
spoznavoslovje.

Nolens volens hoté ali nehote, rad
ali nerad, hočeš-nočeš, zlepa ali zgrda.

Nomade m. nenaseljenec, nestalnik,
selilč, prepotujoč pastir; Nomaden
nenaseljenci, nestalniki, kočujoč (po
kočah in šatorih bivajoč) narod, pa-
stirski narod, kočarji pl.

nomadisch kočarski, kočujoč, pastirski.

nomadisieren kočevati, nestalno zdaj
tu zdaj tam po kočah ali pod šatori
živeti, vedno seliti se, klatežno poto-
vati po zemlji.

Homen n. ime (imena).

Homenclatur f. imenik, kazalo.

Nominalwert m. imenovana vrednost.

Nominativ m. imenovalnik, imeno-
valni sklon, nominativ.

nominell imenski, imeněn, po imenu.

Vondhalance f. malomarnost, neskrb-
nost, nebriga, vnémarnost.

nonschalant nalomarěn, nepobrižěn.

Nonne f. nuna, redovnica, mnihinja;
Nonnen= nunski.

Nonnenkloster n. ženski —, deviški
—, nunski samostan.

non plus ultra adv. nad vse; das
— sein biti (sem) nad vse, vse nad-
kriliti, vse prekositi.

Nonsens m. nesmisěl (-i).

Hord m. (= Norden m.) sever; se-
verna —, polnočna stran (-i), polnoč
(-i); Nord= severni (polnočni).

Nordisch severěn.

Hordland n. severni kraji pl., severne
dežele pl., sever.

Hordländer m. prebivalěc severnih
krajev, stanovnik severnih dežel; die
— severni narodi, severna plemena.

Nördlich severěn, polnočěn, proti se-
veru —, na severu ležeč.

Nordlichst n. severna luč (-i), polnočni
žar, severno sijanje.

Nordnordost m. severoseverovzhod.

Nordnordwest m. severoseverozahod.

Nordost m. severovzhod.

Nordöstlich severovzhoděn, severno-
vzhoděn.

Nordpol m. severni tečaj.

Nordseite f. severna stran (-i).

Nordvölk n. severno ljudstvo.

Nordwärts adv. proti severu, na se-
verno stran.

Nordwest m. severozahod.

Nordwestlich severozahoděn, severo-
zapaděn, severnozahoděn.

Nordwind m. sever, severni vetěr.

Norm f. pravilo, vodilo.

normal pravilěn, po pravilu, prav-
šěn, normalěn.

Normale n. pravilo, pravilnik; propis.

Normaliensammlung f. zbirka pravil.

Normaljahr n. pravilno leto.

Normalmaß n. pravilna —, nor-
malna mera.

Normalsschule

— 480 —

nothzüchtigen

Normalsschule f. vzgledna —, normalna šola, normalka.

Normalschulfond m. zaloga za normalne šole, normalnošolski zaklad.

Normatag m. véliki praznik, tihi dan (dneva).

normieren podati pravilo, urediti, uravnati, določiti.

normwidrig nepravilën, nepravšën.

Norne f. norna, sojenica.

notabene pomni, vedi, ne pozabi! hrani v spominu!

Notabene n. opomnja, opazka.

Notabeln pl. veljaki, imenitniki; boljarji, velikaši.

Notabilität f. znamenitost, imenitnost; §. Notabeln.

Notar m. beležnik, notar.

Notariat n. beležništvo, notarstvo; Notariats= beležniški, notarski.

Notariatsgebür f. beležnina, beležniška pristojbina, notarsko plačilo.

Notariatskammer f. notarska zbornica, beležniška komora.

Notariatsordnung f. beležniški zakon, beležniški red.

Notariatsprüfung f. beležniški —, notarski izpit.

Notaten pl. zapiski, zabeležki, zaznamenila.

Note f. (Anmerkung) opomnja, opomba, opazka, pristavěk; (Bank—) bankověc; (Dienstchreiben) službeno pismo, dopis; (kl. Rechnung) raćunski izpisěk, raćun; (in d. Musik) nota, sekirica.

Notenemission f. izdajanje bankoveev.

Notenpapier n. notni papir, papir za note.

Notenschreiber m. prepisovalěc not.

Notenumlauf m. promet bankovcev, novčni promet.

Notenwegsel m. vzajemno dopisovanje.

Noth f. potreba, nuja; fig. sila, nadloga; (Armut) revščina, pomankanje; (Verlegenheit) zadrega, stiska; zur — za silo; Jammer und — joj prejoj; mit genauer — komaj, toliko da še, ravno da še, jedva, tesno; es hat keine — ni sile; — u. Plage preglavica; (Gefahr) nevarnost, opasnost, pogibel (-i).

noth sein (— thun) treba biti (sem), potreba biti (česa).

Noth= za silo, zasilën; začasën.

Nothbrücke f. zasilni most, most za silo.

Nothdamm m. začasni jez, jez za silo.

Nothdurft f. potreba, potrebnost, potrebščina; seine — verrichten svojo potrebo opraviti, iti (grem) k svoji potrebi: *impf.* svojo potrebo opravljati.

nothdürftig adi. potrebën, revën, borën, pičel, oskudën; adv. komaj, pičlo, toliko da, tesno.

Nothdürftigkeit f. oskudnost, uboštvo, siromaštvo, potrebščina.

Nothfall m. sila, potreba; im — kedar bode (bi bilo) potreba, v sili, v potrebi.

nothgedrungen prisiljen, primoran, v sili.

Nothgeschrei n. vpitje na pomaganje.

Nothhelfer m. pomoćnik v sili; —in f. pomočnica v sili.

Nothhilfe f. pomoč (-i) v sili.

nöthig potrebën; — haben potrebovati; — sein treba biti (sem); es ist — treba je, potreba je, potrebno je.

nöthigen siliti, nuditi, morati, naganjati; prisiliti, primorati, prinuditi, nagnati (-ženem).

nöthigenfalls adv. če je —, če bo —, če bi bilo treba, kedar bo (bi bilo) treba.

Nöthigung f. moranje, siljenje, sila.

nothleidend nadložen, potrebën, bedën, revën, siromašen.

Nothleidende m. ubožěc, siromak, revež, potrebnik.

Nothpfennig m. prihranjeni denar, denar za silo in potrebo; ais — zurücklegen za hujše čase dejati (denem) na stran, prihraniti za silo in potrebo.

Nothschuß m. strel v sili. [sila.

Nothstand m. stiska, nuja, nadloga, Nothtaufe f. krst v sili.

Nothwehr f. bran v sili, prisiljena obramba.

nothwendig potrebën; nujën; schlechterdings= — neogibno — neobhodno potrebën.

Nothwendigkeit f. potrebnost, potreba, neobhodnost, neogibnost; nuja, nujnost.

Nothzudjt f. po-, nasilstvo, pohotno nasilje, posilno sramodejstvo, posilno oskrunjenje.

nothzüchtigen posiliti, po sili oskruniti, siloma devištvo oropati.

Nothzüchtiger

— 481 —

Nussholz

Nothzüchtiger m. posilnik, posilën
oskrunjevalëc, posilën sramodejëc.

Notification f. na-, oznanilo, razglas,
napoved (-i).

notificieren naznaniti, napovedati
(-vém), navestiti, dojaviti, razglasiti;
impf. naznanjati, napovedovati, raz-
glasati.

notieren zapisati (-pišem), zazná-
menjati, zabeležiti; impf. zapisovati,
beležiti, zabeleževati, zaznamenovati.

Notiz f. (Vermerk) zapisëk, zabeležëk,
zaznamenilo; (Kenntnisch) naznanilo; —
nehmen vzeti (vzamem) na znanje;
keine — nehmen ne zmeniti se za kaj,
pustiti v némar.

Notizenbuch n. beležnica, zapisnik,
zapisne bukvice pl., zapiski pl., za-
beležki pl.

notorisch občeznan, splošnoznan, po-
vsodi znan, vsem znan, javën.

Novelle f. (Neuigkeit) novica; (kleine
Erzählung) novela, pripovedka, pove-
stica, povest (-i); (Nachtragsverordnung.)
dodatëk k zakonu, novela.

Novellist m. (Novellenenschreiber) pripo-
vednik, spisovalëc povestij, novelist.

November m. listopad, november.
Novize m. novinëc (samostanski), no-
vic: f. novinka (samostanska), novica.

Noviziat n. novinstvo, novaštvo (samo-
stansko), poskusno leto v samostanih,
novicijat.

Au n. hip, trenoték, trenotje; im —
kakor bi trenil, kakor bi pihnil, na
mah, v hipu, v trenotku.

Huance f. odsenčnost, oséna; majhna
(neznatna) razlika, teněk razločěk, pre-
hod iz barve v barvo.

nuancieren odsenčiti, oséniti; razno-
lično preminjati.

nuanciert raznoličën, mnogovrstën,
spreminčast.

nüchtern tešč; adv. na tešče; (nicht
betrunken) trezën, trezav, trezëk; —
werden strezniti se, strézovati se; —
machen strezniti, strézovati; — sein
trezën biti (sem); (gehaltlos) prazën,
jalov, sub, suhoparën, puhël.

Nüchternheit f. (Mäßigkeit) treznost,
zmernost, trezavost; (Gehaltlosigkeit)
praznost, puhlost, jalovost, suhoparnost.

Hudel f. (pl. Hudeln) rezanci pl.,
nudeljni pl.; (Germ—) kipnenki pl.,
kipneni krapi pl.; (Stopf—) osvalëk,
svalëk.

Hudelbrett n. razvaljalnica, mlinčanica,
deska za rezance.

Hudeltrig m. testo za rezance.

Null f. ničla.

null und nichtig ničën, neveljavën,
brez veljave; — — — erfülren ovreči
(-vržem), razveljaviti, za neveljavno
proglasiti, podreti (-derem).

Hullität f. ničnost, neveljavnost.
Hullitätsbeschwerde f. pritožba zavoljo
ničnosti, pritožba za ovržbo, — za
uničenje.

Humerale n. števnik, števno. imé
(imena).

numerieren s številkami zaznameno-
vati, z broji obeležiti, numerirati.

numerisch številën, po številu.

Numero n. številka, broj.

Numismatik f. penezoslovje, penezo-
znanstvo, numismátika.

Numismatiker m. penezoslovëc, penezo-
znanëc, numismatik.

numismatisch penezoslovën, penezo-
znanski, numismatiki.

Hummer f. številka, broj, čislo.
nun adv. zdaj, sedaj; von — an od
zdaj, odsihdob, odsihmal, posihmal,
odslej za naprej, v prihodnje; coni.
tedaj, pa, pak, torej; interi. no! —
und nimmermehr celo nikdar već ne,
nikdar in nikoli.

nunnemehr adv. že, uže, sedaj, ravnokar.
nunnemrig sedanji.

Untius m. poslanëc (papežev), nuncij.
nur adv. le, samo.

Huss f. (pl. Rüsse) oreh; dem. orešëk,
orešič; (Hasel—) lešnik; (Stein—)
koščak; (am Gewehr) zob, vretenica;
Nuss- orehov. [(-ésa).

Hussbaum m. oreh, orehovo drevo
nussbaumen orehov, iz orehovega
lesa, iz orehovine.

Hussbaumholz n. orehov les, orehovina.
Hushäpel f. oblatovlje, oblak, oblako-
vina, robkovina, robčevina.

Hussheher m. (—häher, —beißer) leš-
nikar, orehar, šoga, šoja.

Nussholz n. f. Nussbaumholz.

31

ober

— 483 —

oberirdisch

ober *praep.* (über) nad.

Ober- višji, vikši, nad-; (dem Orte nach) gornji, zgornji, gorenji.

Oberabtheilung f. višji razred.

OberADMIRAL m. glavni poveljnik brodovju, glavni pomorski vojvoda, véliki admiral.

Oberültesle m. starosta, nadstarejšina.

Oberamt n. višji urad.

Oberarm m. nadlakēt, nadkomolēc,
rame (-na), rama, nadlehti pl.

Oberarmhein n. nadlehtnica.

Oberärmel m. zgornji rokav. [nik.

Oberarzt m. višji zdravnik, nadzdrav-

Oberaufscher m. višji nadglednik,
glavni nadzornik.

Oberaufsicht f. višje nadgledstvo,
glavno nadzorstvo, glavni nadzor.

Oberbalken m. gorenje bruno.

Oberbau m. gorenje zidanje, delo
vrhu zemlje.

Oberbaumeister m. višji stavbinski
mojstěr.

Oberbefehl m. najvišje poveljstvo,
vrhovno zapovedništvo, glavno poveljništvo, nadpoveljstvo.

Oberbefehlshaber m. najvišji povelj-
nik, vrhovni vojskovodja, glavni za-
povednik.

Oberbehörde f. višje oblastvo, višja
gosposka, — oblast (-i). [kost.

Oberbein n. morska kost (-i), mrtva

Oberbischof m. nadškof, nadvladika.

Oberboden m. najvišje nadstropje, pod-
strešje, peter.

Oberklasse f. višji razred. [haber.

Obercommandant m. j. Oberbefehls-

Obercommando n. j. Oberbefehl.

Oberdeck n. górenji pod, górenje nad-
stropje.

obere (der, die, das) gornji, zgornji,
vrhni, górěnji; (der Würde nach) višji,
prednji.

Ober m. predstojnik, poglavar, na-
čelnik; n. ovršěk, vrh.

Oberigenthümer m. nadvlastnik.

Obereinnehmer m. višji pobirač; višji
davkar.

Oberfeldherr m. véliki vojskovodja,
višji vodja, nadpoveljnik.

Obersfinanzrath m. višji finančni sve-
tovalěc; finančni nadsvětnik.

Oberfläche f. površina, površje; lice.

oberflächlich adi. površěn, plitěv; adv.
površno, povrhoma, vihravo, mimo-
gredé, nenatančno, plitvo, ne natanko,
po vrhu.

Oberflächlichkeit f. površnost, vihra-
vost, plitvost.

Oberforstmeister m. véliki gozdnar, —
logar, nadgozdnar, nadlogar.

Oberfuß m. nart, plesno, nadstopalo.

Obergebiss n. zgornji zobje pl.

Obergericht n. višje sodišče, nadsodišče, nadsodnija. [ski.

obergerichtlich nadsodiški, nadsodnij.

Obergerichtsrath m. svetovalěc višjega
sodišča, světnik nadsodišča.

Obergeschofs n. zgornja hiša, górenja
izba, zgórnjica.

Obergespan m. véliki župan, nadžupan.

Obergewalt f. višja oblast (-i), vrhovna
oblast, nadoblast.

Obergewand n. zgornja obleka, vrhno
oblačilo. [nad.

oberhalb adv. zgoraj; praep. vrhu,

Oberhand f. zapestje; fig. premoč (-i),
pretežnost, prednost, predstvo; die —
gewinnen preobladati, užugati, zmagati,
nadvladati, priti (pridem) na vrh; die
— haben biti (sem) prvi, biti na vrhu,
prevladovati; triv. zvoněc nositi.

Oberhaupt n. glava, (po)glavar, na-
čelnik; (Staats—) vladar.

Oberhaus n. górenja hiša, górnjica;
(im Parlamente) gornja zbornica, go-
sposka zbornica.

Oberhaut f. gornja kóžica, tenčica.

Oberherr m. nadoblastnik, vrhovni
gospodar; fig. vladar.

oberherrlich nadoblastniški; vladarski.

Oberherrschaft f. najvišja oblast (-i),
vrhovno gospodstvo, nadvlada, nad-
vladarstvo.

Oberhirt m. višji pastir, vrhovni pastir.

Oberhofmarschall m. véliki dvorski
maršal.

Oberhoheit f. prevzvišenost, veličan-
tvo; visokost.

Oberholz n. vrhovina; visoko drevje,
dorasli les.

Oberin f. (Priorin) prednica, pred-
stojnica, glavarica.

oberirdisch nadzemelski, nadzemni.

31*

Oberjäger

— 484 —

Objectaß

Oberjäger m. nadlověc.

Oberkammerherr m. nadkomornik.

Oberkiefer m. zgornja čeljust (-i).

Oberkleid n. vrhno oblačilo, zgornja obleka, krilo.

Oberknecht m. prvi —, véliki hlapěc.

Oberkörper m. gornje truplo, život.

Oberland n. gorenjsko, górenji kraji pl.

Oberländer m. gorenjěc, gorjaněc; —in f. gorenjka, gorjanka.

Oberlandesgericht n. višje deželno sodišče, deželno nadsodišče, deželna nadsodnija.

Oberlandesgerichtsrath m. deželnega nadsodišča svetovalěc, deželne nadsodnije světnik.

oberländisch gorenjski, gorjanski.

Oberlauf m. zgornji tok.

Oberleder n. nadplat, oglav, urbas.

Oberlehrer m. nadučitelj, prvi učitelj.

Oberlieutenant m. nadporočnik, nadlajtnant.

Oberlippe f. gornja ustnica.

Oberofficier m. nadčastnik, nadoficier.

Oberösterreich n. Górenja Avstrija, górenji Avstrijani pl., górenje Avstrijsko.

Oberpostamt n. glavna —, vélika pošta.

Oberpostverwalter m. glavni upravitelj pošt, poštni nadupravitelj.

Oberpostverwaltung f. glavno upraviteljstvo pošt, poštno nadupraviteljstvo.

Oberpriester m. véliki duhověn. [pan.

Oberrichter m. višji sodnik; véliki žu-Oberrodk m. gornja —, vrhna suknja,

plašč, ogrinjalo.

Obers n. smetana.

[nadrek.

Obersaß m. prvi stavěk, nadstavěk,

Oberschaßmeister m. glavni blagajnik, véliki zakladnik.

Oberschenk m. véliki točaj.

Oberschenkel m. stegno.

Oberschenkelbein n. stegnenica.

oberészlächtig (v. Wasser) nadkolesěn, z vrha padajoč; —es Rad kolo na koree, suhotěc.

Oberschulrath m. višji šolski svět, višje šolsko svetništvo; (Person) višji šolski světnik od svetovalěc.

Oberschwelle f. preklada, nadpražje, nádurje.

Oberseite f. zgornja stran (-í).

Obersitz m. prvi sedež, prvo mesto.

oberst adi. (—e der, die, das) najzgornji, najvišji; adv. zuoberst zgoraj, najviše, prav na vrhu.

Oberst m. polkovnik.

Obersaatsanwalt m. višji državni pravdnik; državni nadpravdnik.

Oberstallmeister m. višji konjar, nadkonjar.

oberständig nadrasěl, nadcvětěn.

Obersthofkämmerer m. najvišji dvorski komornik, dvorni nadkomornik.

Obersthofmarschall m. najvišji dvorski maršal, dvorni nadmaršál.

Obersthofmarschallamt n. najvišje dvorsko maršalstvo, dvorno nadmaršalstvo.

Obersthofmeister m. najvišji dvornik, najvišji dvorni mojstěr.

Obersthofrichter m. najvišji dvorski sodnik.

Oberstküchenmeister m. najvišji kuhar.

Oberstlieutenant m. podpolkovnik.

Oberstallmeister m. najvišji konjar, vrhovni nadkonjar.

Oberstwachttmeister m. tisočnik, četnik.

Obertheil m. gornji del, vrh.

Obernurmund m. nadvarůh.

Obernurmundschaft f. nadvarstvo.

obervormundschaftlich nadvarstven.

Obervorsteher m. prvi —, najvišji predstojnik, glavni načelnik.

oberwähnt zgoraj omenjen, poprej imenovan. [vrhu.

[vrhu.

oberwärts adv. navzgor, kvišku, k Oberwelt f. ta svet.

Oberwundarzt m. višji ranocelnik.

obgenannt gori imenovan, — omenjen.

obgleich da -si, dasiravno, dasitudi, če ravno, če tudi, akoravno, akotudi, če prav.

Obhut f. varstvo, skrb (-í), pazka, čuvanje, zavetje, bramba.

obig zgornji, gori naveden, prej omenjen, poprejsěn; aus —em iz nadvedenega.

Object n. predmet, stvar (-í), reč (-í); (gramm.) dopolnilo, objekt. [věn.

objectiv predmetěn, stvarěn, objektiv.

Objectivilität f. predmetnost, objektivnost.

Objectivlinse f. leča predmetnica.

Objectsaß m. predmetni stavěk, dopolnilni stavěk.

Oblate

— 485 —

obwalten

Oblate f. oblat, oblatek, mlinče.

Oblatenbäcker m. oblatar.

obliegen (sich beleißigen) pečati se s čim, v skrbi iméti (imám) kaj, čemu streči (strežem), prizadevati si za kaj, ukvarjati se s čim; impers. es liegt mir ob dolžen sem, moja dolžnost je, moje opravilo je, obvezan sem, služba me veže.

Obliegenheit f. dolžnost, naloga, obvezanost; posěl, opravilo.

obligat za-, obvezan, dolžen; —er Lehrgegenstand predpisan —, zapovedan —, obligatěn učni predmet (nauk).

Obligation f. obveza, prevzeta dolžnost; (Schuldjein) dolžno pismo, dolžni list, obveznica, obligacija.

obligatorisch obvezujoč, vezalěn.

obligieren obvezati, zavezati (-vežem); sich — zavezati se, obljubiti.

Obligo n. obvezanost; ohne mein — brez moje zavezanosti, nezavezujoč sebe, brez omejitve svoje svobode; in — sein dolžan biti (sem), zavezan biti.

Obmann m. prvomestnik, starejšina, starosta, predstojnik; predsednik.

Obrigkeit f. oblastvo, gosposka, poglavarstvo, oblast (-i), oblastniki pl.

obrigkeitlich oblastven, gosposkin, oblastnijski, poglavarstven; mit —er Bewilligung z dovoljenjem oblastva, s privolitvijo gosposke.

obschon s. obgleich.

obschweben (bevorstehen) nastajati, bližati se.

obscön nespodoběn, nesraměn, umazan, sramodejstven.

Obsthönität f. nespodobnost, nesramnost, sramodejstvo.

obscur teměn, temotěn, mračěn; fig. nepoznan, malo znan, obskurěn.

Obstcurant m. mračnjak.

Obsequien pl. bilje pl.

Observanz f. običaj, stara navada.

Observation f. opazovanje.

Observationsarmee f. pazeča četa, opazovalna vojska, prežalni oddelčk, opazovalci pl., prežeča armada. [vatorij].

Observatorium n. zvezdarnica, observieren (beobachten) opazovati, motriti; (besolgen) držati (-ím) se česa, ravnati se po čem.

obstigen premagati, zmagati, nadvladati; (im Proces) dobiti pravdo; (von der Meinung) obveljati.

Obstistenf. nasprotovanje, odpòr, upòr, upiranje, zoperstavljanje.

obsolet zastarel.

Obstorge f. skrb (-i).

Obst n. ovočje, sadje; Obst= sadni.

Obstart f. vrsta sadja.

Obstbaum m. sadno —, sadonosno drevo (-esa), cepljeno drevo.

Obstbaumsschule f. sadišče ovočnih dresves, drevesna šola, drevesnica.

Obstbaumzucht f. sadjarstvo, ovočarstvo, sadjereja.

Obstdarre f. sušilnica za sadje.

Obsternte f. branje —, obiranje sadja.

Obstesser m. sadjejeděc.

Obstessig m. sadni kis, — jesih, sadjevěc, kis iz ovočja, sadni ócět.

Obstgarten m. sadni vrt, sadovnjak.

Obsthandel m. kupčija s sadjem, trgovina z ovočjem, prekupovanje sadja.

Obsthändler m. sadjar, prekupovalěc sadja, branjevěc.

Obsthändlerin f. sadjarica, branjarica, branjevka.

obstinat trdovratěn, svojeglav, neupogljiv, stanovitěn.

Obstjahr n. sadjerodno leto, létina za sadje.

Obstkeru m. pěška, pěčka, pěčěk, pělěk, pleka.

Obstkorb m. košara, cajna, jerbas.

Obstlese f. obiranje —, trganje —, trgatěv sadja.

Obstmangel m. pomanjkanje sadja.

Obstmarkt m. sadni trg.

Obstmost m. sadni mošt, sadjevěc, jabolkověc, jabolčnica.

Obstprese f. stiskalnica za sadje.

obstreich sadovit, sadoroděn, ovočja rodovitěn, sadnat.

Obstschник m. khělěj, krhljičě.

Obststiel m. rep, recelj, pecelj.

Obstwein m. sadjevěc, jabolkověc, hruškověc, jabolčnica.

Obstzeit f. čas sadja; zur — ko je sadje zrelo. [sadjereja.

Obstzucht f. sadjarstvo, ovočarstvo, obwalten (herrschen) vladati, gospodovati; (vorhanden sein) biti (sem), na-

obwaltend

— 486 —

Ofenloch

hajati se, obstati (-stojim); es waltet
kein Zweifel ob ni dvombe, ni dvomiti,
ni dvojiti.

obwaltend sedanji, obstoječ.

obwohl (obzwar) f. obgleich.

Ocrident m. večer, zahod, zapad.

Ocridentale m. zapadnik, prebivalěc
zapadnih krajev. [čerěn.

occidentalisch zapaděn, zahoděn, ve-

Occupation f. prisvojitěv, prilastitěv,
osvojenje, usvojitěv; zavzetje, zasedba,
okupacija.

Occupationsarmee f. posedna vojska,
okupacijska armada.

occupieren zavzeti (-vzamem), za-
sesti (-sedem), pri-, usvojiti si, pri-
lastiti si, polastiti se; (zu schaffen geben)
opraviti dajati, z delom obkladati.

occupiert z delom obložen; — sein
imeti (imám) vse polno dela, imeti
opravka s čim, pečati se s čim, imeti
posla čez glavo.

Ocean m. véliko morje, ocean, sve-
tovno morje.

Oschlokratie f. vlada proste druhali,
prostovladje, ohlokracija.

Ochs m. (Ochse m., pl. die —en) vol;
dem. volěk, volič, voličěk; ein junger
— juněc; Ochsen= volovski, volovji.

ochsen pojati se, goniti se, loviti se,
pomišljati se, treti (tarem) se; (wie-
der—) potirati se.

Ochsenauge n. volovsko oko (očesa);
(in der Kochkunst) na maslu zakrkneno
jajce.

ochsenäugig debelook, debelogled.

Ochsenbremse f. goveji obad, volovski
brencelj (-na).

ochsendumm govedast, bikast, neuměn
kakor vol (kot govedo), zabit kakor bīk.

Ochsenfleisch n. volovje meso, volovina.

ochsenhaft volovski, bikast; fig. te-
lebast, štorast, neukretěn, neotesan.

Ochsenhandel m. kupčija z voli.

Ochsenhändler m. kupčevalěc z voli,
goveji prekúpěc.

Ochsenhaut f. volovska koža, volovina.

Ochsenherde f. goveja čreda, nuta,
čreda volov.

Ochsenhirt m. volar, volovski pastir;
— sein volariti, voli pasti. [liček]

Ochsenkalb n. junčěk, bičěk, telěc, te-

Ochsenknedt m. volár; — sein volariti.

Ochsenkopf m. volovska glava.

Ochsenmift m. volovjek, goveji guoj.

Ochsenfall m. volovji hlev, volovjak.

Ochsentreiber m. poganjač. [vica.

Ochsenziemer m. volovska žila, biko-

Ochsenzunge f. volovski —, goveji jezik.

Oker m. okra, zemeljska rumenica.

Otkergelb rumen kakor okra, okrožolt.

Octav n. osmerka, osminka; Octav-
osmerki, osminski, oktavni.

Octave f. ósmica, oktava.

Octavformat n. f. Octav. [tok.

October m. oktoběr, kozoprsk, vino-

Octroi n. (Verzehrungssteuer) námet.

Oktroyieren nametniti; usiliti, oktro-
jirati; po svoji neomejeni oblasti po-
deliti (ustavo n. pr.).

Ocularinse f. leča priočnica.

Ocularzeuge m. samoviděc, očividěc.

Oculieren s popkom cepiti.

Oculift m. zdravnik za oči, okolečnik.

Ode f. visoka pesěm (-i), oda.

öde pust, puščoběn, prazěn, zapuščen,
samotěn, gol, neobdelan.

Ode f. pustinja, puščava, goljava,
goličava, baréd; (Einfamkeit) samota,
samija, samotěn kraj.

Odem m. sapa, dih.

Ödém m. vodeničěn otôk, vodenična
oteklina.

oder ali. [turica.

Odermennig f. (Agrimonia) tresilka,
odiös sovražěn, nenavistěn, mržěk.

Oſen m. peć (-i); dem. pečica; (Ober-
ſen) skril (-i); (Hoch—) plavž, topil-
nica; (Biegel—) opečnica; (Kaff—)
apnenica; (Darr—) sušilnica; Hinter—
zapečěk; Oſen= pečni.

Oſenbank f. klop (-i) okoli peči.

Oſengabel f. burklje pl.

Oſengeländer n. čelešnik.

Oſengesims n. pečni okvir, pečna po-
lica, pečni obziděk.

Oſengestiübe n. pečni omet, zazidávina.

Oſenheizer m. kurilěc.

Oſenherd m. pečno ognjišće.

Oſenkachel f. pečnica, kahla.

Oſenkrücke f. greblja, krevlja, popěčěk.

Oſenloch n. (Oſenmündung f.) istěje
pl., istje (istij) pl., istniki pl., ustje,
žekno, žvôkno, žrelo.

Ofenplatte

— 487 —

oft

Ofenplatte f. pečna plošča, pečno
teme (-na).

Ofenröhre f. pečna cev (-i).

Ofenschausel f. véslica; (für d. Brot)
lopar.

Ofenschirm m. pečni zaslonjač, pečno
okrilje, — zaslonilo.

Ofenseher m. pečar.

Ofensitz m. zapeček.

Ofensitzer m. zapečkar. [pokrov.

Ofenthür f. pečna vrata pl., pečni

Ofenwisch m. pométalnica, omelo.

offen odprt, otvorjen; (nicht ver-
schossen) odklenen, nezaklenen; (nicht
zugedeckt) odkrit, razkrit, nepokrit;
(öffentlich) očit, očitěn, javěn; (frei-
müthig) odkritosřčen, prostodušen,
iskren; — e Brust razgaljene —, gole
—, nage prsi pl.; —er Brief nezape-
čaten list, odprto pismo; — e See široko
morje, prostrano morje; — e Gegend
prost kraj, plano, planjava; — e Wunde
nezaceljena —, krvaveča rana; auf —er
Straße očitno na ulici, na javni cesti;
— e Frage nerešeno vprašanje, nedo-
gnana stvar (-i); ein —er Kopf bistra
glava; adv. (offenherzig) odkrito, od-
kritosřno, naravnost, brez ovinkov;
es steht dir — dovoljeno ti je, prosto
ti je, směs.

offenbar očit, očitěn, javěn; (ein-
leuchtend) očitěn, jasěn, razviděn, oči-
viděn; — werden razodeti (-denem) se,
okkriti (-krijem) se, zvedeti se; *impf.*
razodevati se.

offenbaren razodeti (-denem), odkriti
(-krijem), objaviti, povedati (-vem),
razglasiti, obelodaniti; *impf.* razode-
vati, odkrivati, objavljati, razglašati.

Offenbarung f. razodetje, razodenje,
odkritje, objavljenje; razodevanje, od-
krivanje, naznanjanje.

Offenheit f. odprtost, odkritost; f.
Offenherzigkeit.

offenherzig odkritosrčen, ravnodušen,
iskren, prostodušen; kar mu je na
sri, to mu je na jeziku.

Offenherzigkeit f. odkritosrčnost, rav-
nodušnost, iskrenost, prostosrčnost.

offenkundig občeznan, sploh znan,
vsem znan.

offensiv napaděn.

Offensive f. napad, napadni boj; die
— ergreifen začeti (-čnem) napadati,
vojsko začeti, napasti (-padem).

öffentlich očit, očitěn, javěn, vpričo
ljudij; — e Blätter časniki, časopisi;
— e Bücher javne knjige; — e Anstalt
javěn zavod, javna naprava; — e Straße
obča cesta; — e Feilbietung obča dražba;
— es Gebäude državno —, mestno —,
občinsko poslopje; adv. očitno, javno,
vpričo ljudij, pred vsem svetom.

Öffentlichkeit f. javnost, očitnost.

offerieren ponuditi, *impf.* ponujati.

Offerte f. ponudba.

Öffertweg m. podana ponudba.

Offizial m. oficijal.

Officiant m. služabnik, mali uradnik,
oficijant.

officiell adi. uraděn, služben, oficije-
lěn; adv. uradno, službeno, uradoma,
oficijelno.

Officier m. častnik, oficir; Officiers-
častniški, oficirski.

Officin f. delarnica, delavnica; (Buch-
druckerei) tiskarna, tiskarnica; (Apo-
thefe) lekarna, lekarnica; (Barbierstube)
brivnica.

officinell zdravilěn, lekovit, lekarski.

officiös uraděn, oficijožen.

Officium n. (Offiz i.) opravilo.

öffnen odpreti, otvoriti; *impf.* od-
pirati; (aufriege(n) odkleniti, odpahniti;
*impf.* odklepati (-klepljem u. -klepam);
(aufbinden) razvezati (-vežem), *impf.*
razvezovati; (entkorfen) odmashiti; (den
Brief) odpečatiti; (den Mund) ziniti,
*impf.* zevati; (die Augen) spregledati;
(einem die Augen —) posvetiti komu,
spametovati ga; (den Leichnam) raz-
parati; (die Wunde) predreti (-derem),
*impf.* predirati; sich — (v. d. Blume)
razevesti se, razviti (-vijem) se; (v. d.
Wunde) predreti se, prepustiti se.

Öffnung f. (Handlung) odpiranje, od-
klepanje, otvarjanje; (Geöffnetsein) od-
prtje; keine — haben zaprt —, zapečen
—, zamašen biti (sem); (= Loh) od-
prtina, odprtija, predor; (in d. Mauer)
luknja, lina, okno; (e. Baunes) vrzel (-i).

oft adv. mnogokrat, često, čestokrat,
velikrat, pogosto, dostikrat, večkrat,
dokajkrat; wie — kolikokrat, kolikrat;

öfter

— 488 —

Ölgarten

so — tolikokrat, tolikrat; sehr — prav
mnogokrat, prav pogosto; nicht gar —
malokedaj, redkokedaj.

öfter adi. večkratën, dostikratën, čest,
pogostën; adv. češče, bolj pogosto,
večkrat.

ostmalig mnogokratën, dostikratën,
čest, pogostën.

ostmals adv. dostikrat, velikrat, često,
večkrat, mnogokrat.

Oheim m. (Ohm m.) (väterlicherseits)
očetov brat, strije; (mütterlicherseits)
materin brat, ujëc; Oheim= strijčev,
ujčev.

ohne praep. brez, bez; — Unterlass
neprenehoma, neprestano.

ohnedem (ohnedies, ohnehin) brez
tega, razun tega, vrh tega, že tako,
tako ali tako.

ohnegleichen brez primere, da ga ní
para, da nikoli (nikjer) takega, se ne
dá primerjati.

ohneweiters brez ovinkov, brez obo-
tavljanja, kar, kar naravnost.

Ohnmacht f. nemoč (-i), nemočica,
slabost; (Bewusstlosigkeit) nezavest (-i),
nesvestica, omamica, omotica, omedle-
vica; in — fallen odmedleti, izgubiti
zavest, onesvestiti se; obnemoči (-mo-
rem), zgruditi se.

ohnmächtig obnemogěl, slab; (bewusst-
los) nezaveděn, omamljen; — werden
omedleti, izgubiti zavest; obnemoči
(-morem), omagati, oslabeti.

oho interi. ohó!

Ohr n. uho (ušesa); dem. ušesce;
(—läppchen) uhelj; bei den —en ziehen
uhati, uhljati; eš ist mir zu —en ge-
kommen slišal sem, zvedel sem, pove-
dali so mi; er findet offene —en bei
dir rad ga poslušaš; Ohren= ušesni.

Ohrenblasen n. podpihovanje, šun-
tanje, opravljanje.

Ohrenbläser m. podpihovalěc, šuntar,
opravljivěc; —inf. podpihovalka, oprav-
ljivka.

Ohrenbrausen n. šumenje po ušesih.

Ohrendiener m. prilizovalěc, licemerěc.

Ohrenflußs m. ušesni tok; er hat den
— teče mu iz ušes.

Ohrengellen n. bučanje po ušesih.

Ohrenkrankheit f. ušesna bolezën (-i).

Ohrensaufen n. šum —, šumenje po
ušesih, ušesni hruš.

Ohrenschmalz n. ušesna smola, ušesno
maslo, — blato.

Ohrenschmerz m. bolečina v ušesih,
uhobolje.

Ohrenzeuge m. samoslišče, priča na
uho; cr ist — slišal je na svoje uho.

Ohreule f. úharica, bubuj, uhata sova.

Ohrfeige f. zaúšnica, pljuska, brluzga,
klofuta, emok.

ohrseigen zaúhniti, brluzgniti, klofiti,
klofutniti; impf. za uho biti (bijen),
brluzgati, klofutati.

Ohrsinger m. meziněc.

Ohrgehänge n. naúšnica, uhán, ušesni
obóděc, menína.

Ohrkauz m. úharica, uhasta sova.

Ohrläppchen n. ušesce, úhvica, úhelj.

Ohrmußel f. úhelj.

Ohrring m. naúšnica, uhan, ušesni
obóděc, menína.

Ohrtrompete f. ušesna troblja.

Ohrmurm m. (Forficula auricularia)
strigalica, škárjica, struglja, stréharica,
kléščarica, uholáz.

ohrzerreißend nepreslišën.

Ökonom m. gospodar, kmetovalěc.

Ökonomie f. gospodarstvo, kmetija;
varčno ravnanje, varčevanje.

ökonomisch gospodarstven, gospodar-
ski; varčěn, v gospodarstvu natančěn.

ökonomisieren gospodariti; varčno
ravnati, varčevati, štediti.

Oktaeder n. oktaéděr, osmérěc.

ökumenisch oččěn, splošěn, vesoljěn.

Öl n. olje; Öl= oljnat.

Ölbaum m. oljka, maslina, oliva, ólika.

ölbäumen oljkën, oljkov, maslinov,
oljčën.

Ölbeere f. maslina, oljčena jagoda, oliva.

Ölberg m. oljska gora.

Oleander m. oleander.

Oleaster m. divja oljka, oleastěr.

ölen oljiti, z oljem mazati (mažem),
z oljem polivati; naoljiti, z oljem po-
mazati, — politi (-lijem).

Ölfarbe f. oljnata barva. [van.

ölfarben oljnatobarven, na olji bar-
Ölfass n. sodčěk za olje, bačva.

Ölfasche f. sklenica za olje.

Ölgarten m. oljnik, maslinjak, olivnik.

Ölgemälde

— 489 —

Drakelspruch

Ölgemälde n. oljnata slika, podoba v oljnatih barvah. [oljarstvo.

Ölhandel m. kupčija z oljem, oljarija,

Ölhändler m. kupčevalč z oljem, oljar.

ülitçt oljast, olju podoběn, kakor olje.

ölig oljën, oljnat, oljev.

Oligarchie f. vlada nemnegih, vlada nekoličine, oligarhija.

Olive f. maslina, oliva.

Ölkuchen m. oljčne tropinje pl., nóglice pl., prga.

Öllampe f. óljenica, oljnata svetilnica.

Ölmalerci f. slikarstvo z oljnatimi barvami, oljnata slikarija.

Ölmühle f. stope za olje, oljarnica.

Ölpflanze f. oljevita rastlina, oljnata rastlina.

Ölpresse f. stiskalnica za olje.

Ölung f. mazanje z oljem, oljenje; die lezte — sveto olje, sveto poslednje olje; die lezte — ertjeilen v sveto olje dejati (denem), *impf.* v sv. olje devati (devljem). [bogov.]

Olymp m. olimp, bivališče grških.

Olympiade f. olimpijada, čveteroletje.

Ölweig m. oljkova vejica, oljčna mladika.

Omelette f. jajčnik, evrtnik, oměleta.

ominös zlokoběn, ominozěn.

Onanie f. samoskrumba, onanija.

Onanift m. samoskrunčč, onanist.

Onomatopoie f. jednakozvočje, sličnoglasje, onomatopojija.

Ontologie f. bistvoslovje, ontologija.

Onyr m. óniks.

Opal m. opal.

Oper f. spévoigra, ópera.

Operat n. izdelék, doło, spis, sestavěk.

Operateur m. operatér, ranorezěč.

Operation f. započetje, podjetje, ravnanje; operácija; (chirurg.) rezanje —, uravnanje bolnih udov, operácija.

Operette f. spevoigrica, opereta.

operieren ravnati, delati, vršiti; (chirurg.) rezati (režem), operirati.

Operngucker m. gledališko kukalo.

Opernhaus n. operno gledališče, opera.

Opernsänger m. operni pevěc, spevoigralčč; —in f. operna pevka, spevoigralka.

Opfer n. žrtva, darilo, daritěv; dar; Opfer= darilni.

Opferaltar m. darilnik, žrtvenik.

Opferer m. darovalčč, žrtvovalčč.

Opfergabe f. dar, daritveni prínos.

Opfergang m. prilog.

Opfergefäss n. darilnica, žrtvenica.

Opferhaus n. darovalnica.

Opfermahl n. žrtva.

Opfern žrtvovati, darovati, v dar prínesti; na altar priložiti; (etwas aufgeben) odreči se, odpovedati se čemu.

Opferpriester m. darovalčč, žrč, darovalni svečenik, — duhovnik.

Opferstock m. skrinjica za darila, darilnica, skladnica. [žrtva.]

Opferthier n. darílno živínče (-ta),

Opfertisch m. darilna miza, darilnik, žrtvenik.

Opferung f. daritěv, darovanje.

Opferwillig požrtvovalěn, pripravljen žrtvovati, radodarěn.

Opferwilligkeit f. požrtvovalnost, radodarnost. [očij.]

Ophthalmie f. očesna vnética, vnetje

Ophthalmologie f. nauk o očesi, okoslovje, vidoslovje, oftalmologija.

Opium n. ópij, dreměk, makověc.

Opponent m. nasprotnik, protivnik, zopernik, ugovarjalčč.

opponieren nasprotovati, ugovarjati, upirati se, protiviti se.

opportun pripravěn, prikladěn, pravocasěn, ugoděn, priročěn.

Opportunität f. pravočasnost, ugodna prilika, ugodna okolščina, udobnost.

Opposition f. nasprotovanje, ugovarjanje, opozicija; (Gegenpartei) nasprotna stranka, nasprotniki pl., protivladna stranka.

oppositionell nasprotovalěn, opozicionalen, protivladěn. [optativ.]

Optativ m. želelni naklon, želelnik,

Optik f. optika.

Optiker m. optik; (Brilleumacher) očalar, naočnikar. [mat.]

Optimat m. boljar, plemenitaš, opti-

Optimismus m. nauk o najboljšem svetu, optimizem. [mist.]

Optimist m. pristaš optimizma, opti-

Orakel n. proročišče, orakelj (-na).

Drakelspruch m. božji izrek, prorokovanje.

Orange

— 490 —

Ordre

Orange f. pomaranča, naranča.

Orangenbaum m. pomarančno drevo
(drevesa).

Orangenfarben pomarančast, poma-
rančne barve.

Orangengarten m. pomarančnik.

Orangerie f. pomarančnica.

Orangutang m. orangutan.

Oratorisch govorniški.

Oratorium n. molitvenica, bogomol-
nica; (Singstüd) oratorij.

Orchester n. godčevski zbor, glasbeni
zbor, orkester.

Ordalien pl. božje sodbe v ognji ali
v vodi, ordalije pl.

Orden m. red; Ritter— viteški red;
Ordens- redovni, redovniški.

Ordensband n. redovni trak.

Ordensbruder m. redovnik, měnih.

Ordensfrau f. redovnica.

Ordensgeistliche m. redovni duhovnik,
redovnik, měnih, samostaněc.

Ordensgeistlichkeit f. redovna duhov-
šěina, redovništvo, redovniki pl., mě-
nihi pl., samostanci pl.

Ordensgelübde n. redovniška —, mě-
niška obljuba, samostanska zaveza.

Ordensgenoss m. član reda, soredovnik.

Ordenskreuz n. križec reda.

Ordensmeister m. mojstěr viteškega
reda, načelnik reda.

Ordensperson f. redovnik, měnih, sa-
mostaněc.

Ordensregel f. pravilo —, zakon reda.

Ordensritter m. vitez reda.

Ordensschwester f. redovnica, nuna.

Ordenszeichen n. znamenje reda.

ordentlich adi. reděn, pravilěn; (förm-
lich) pravi; (gewöhnlich) navaděn, obi-
čajěn; adv. redno, po redu, redoma;
kakor je treba, kakor je prav, pošteno,
kakor gre.

Ordentlіхість f. rednost, pravilnost.

Ordinalia pl. vrstilni števniki pl.

ordinär navaděn, priprost, slab;
zadnji.

Ordinariat n. škofijstvo, duhovno po-
glavarstvo, škofijski urad, ordinarijat.

Ordinarius m. razredni učitelj, raz-
rednik.

Ordinate f. rédnica.

[nica.

Ordinatenachse f. os rédnica, črta réd-

Ordination f. (theol.) duhovno posve-
čevanje, podelitěv duhovskih redov;
(ärztl.) zapisovanje zdravil, zdravniško
uredovanje, ordinacija.

ordinieren (theol.) duhovne rede de-
liti, posvečevati; — podeliti, posvetiti;
(ärztl.) zdravilo zapisati (-pišem), na-
ročiti kako naj se z bolnikom ravná;
impf. zdravila zapisovati, ordinirati.

ordnen v red devati, urejati, vrstiti,
razpostavljati po redu, uravnavati;
urediti, v red dejati (dem u. denem),
raz-, zvrstiti, po redu razpostaviti,
uravnati; (classificieren) razrediti.

Ordner m. urejevalěc, uravnovalěc,
redar, redítelj; vodja, ravnatelj.

Ordnung f. red; (Reihe) vrsta; (das
Ordnen) razredba, razvrstitěv, urejanje,
uravnavanje, razpostavljanje; der —
nach po redu, po vrsti, redoma, zapo-
redoma; in — bringen urediti; in —
stellen uvrstiti; in — halten v redu
iméti (imám), věrdevati; auf — halten
držati se reda, biti (sem) prijatelj
reda; zur — rufen pozvati (-zovem) k
redu, posvariti; Ordnungsz- redni.

Ordnungsaussicht f. redarstvo.

Ordnungsliebe f. redoljubnost, red-
nost, ljubezěn (-i) do reda.

ordnungsliebend redoljuběn, reděn.

ordnungslos brez reda, brezreděn,
razvrt, razdejan.

Ordnungslosigkeit f. brezredje, nered-
nost, razdejanost, zmešnjava.

ordnungsmäßig reděn.

Ordnungsruf m. poziv k redu, sva-
rilo, posvarilo.

Ordnungsfinn m. čutstvo (razum) za
red, nagnenje (ljubezěn) do reda, redo-
ljubje, rednost.

Ordnungsstraße f. kazěn (-i) zaradi
nereda, redovna glóba.

ordnungswidrig redu nasprotěn, ne-
reděn, protireděn. [števnik.

Ordnungszahl f. vrstni —, vrstilni

Ordonnanz f. raznaševalēc povelj (uka-
zov), ordonanca; auf — sein raznašati
povelja (ukaze).

Ordonnanzreiter m. vojaški pismonoša,
raznaševalēc službenih pisem.

Ordre f. povelje, ukaz, zapoved (-i);
(bei Wechseln) zaukaz.

Oreade

— 491 —

Ortsveränderung

Oreade f. vila pogorkinja, gorska vila.
Organ n. ustroj, organ; (Werkzeug) orodje, sredstvo; (des Körpers) ud; (Stimme) glas, grlo; (Stellvertreter) namestnik, postavljenec; ämtliche —e uradniki, uradne osebe; (Blatt einer Partei) glasilo.

Organisation f. ustroj, ustrojba, uredba, uravnava, organizacija.

organisch organski, ustrojën, živ.

organisieren urediti, osnovati, ustrojiti, uravnati; *impf.* urejati, uravnavati.

Organisierung f. uredba, osnova, ustroj, uravnava; *Organisierungs-* uravnavën, osnovalën, uredben, ustrojben.

Organismus m. ustroj, sestava organov, organizëm, ustrojstvo.

Organist m. orglar, organist, orglalëc.

Orgel f. orgle pl.; — *spießen* órgglati, orgle prebirati; Orgel- orgelni.

Orgelbau m. orglarstvo, sestavljanje orgël, izdelovanje orgël.

Orgelbauer m. orglar, orglarski mjoštër, izdelovalëc orgël.

orgeln órgglati, orgle prebirati; (auf- *spießen*) zaorglati.

Orgelpedal n. orgelni podnožniki pl.

Orgelpfeise f. piščal (-i) v orglah.

Orgelspiel n. orglanje.

Orgelspieler m. f. *Organist*.

Orgien pl. ponočne gostije, nesramne veselice, órggije pl.

Orient m. vzhod, iztok, jutro; jutrova dežela, orijent.

Orientale m. prebivalëc jutrovih dežel, iztočnik, orijentalëc. [talni.

orientalisch vzhodni, iztočni, orijen-

Orientalist m. poznavalëc vzhodnih (orijentalnih) jezikov, poznavalëc iztočnih narodov, orijentalist.

orientieren sich spoznati (-znam) se, zavedati se kako da ležе v kakem kraji straní sveta, orijentirati se.

Original n. izvirno delo, prvotnik, original; (Urschrift) izvirni —, prvotni spis, prvopis, mática; Original- prvotni, izvirni, originalni.

Originalausgabe f. prvotna izdaja, originalno (izvirno) izdanje.

Originalität f. prvotnost, izvirnost, originalnost, samorodnost.

Originaltert m. prvopis.

originell prvoten, izvirën, prvopisën, originalën, samorodën.

Orion m. rímščice pl., rímske palice pl., Orijon zvezda, páličnice pl.

Orkan m. silën vihar, nevihta, piš, burja, orkan. [lišp.

Ornament n. okras, lepotičje, dika,

Ornat m. mašna obleka, — oprava, ornat.

Ornitholog m. ptičeslovëc, učeni poznavalëc ptičev, ornitolog.

Ornithologie f. ptičeslovje, ptičeznanstvo, ornitologija, nauk od ptic, prirodopisje ptičev.

ornithologisch ptičeslovën, ptičeznanski, ornitologičën.

Orograph m. goropisëe, orograf.

Orographie f. goropis, goropisje, orografija.

Ort m. mesto, kraj, prostor.

orthodor pravoverën, pravoslavën, staroverën, ortodoksën.

Orthoepie f. nauk o pravilnem izgovarjanji besed, ortoepija.

orthoepisch pravorečën.

Orthographie f. pravopis, pravopisje, ortografija.

orthographisch pravopisën.

orthopädisch behandeln komu pohabljene ude uravnati.

örtlich *adi*. mestën, krajën, krajevën; *adv.* po nekatera (nektera) mesta, po nekaterih (nekterih) krajih. [heit.

Örtlichkeit f. s. Ort u. Ortsbeschaffen-

Ortalan m. vrtni strnad, vrtnik.

Orts- mestni, krajni, krajevni.

Ortsangabe f. naznanilo kraja.

Ortsbehörde f. domača gosposka, krajno oblastvo.

Ortsbeschaffenheit f. kakovost —, lastnost —, posebnost kakega kraja.

Ortsbeschreibung f. popis kakega kraja, krajepis.

Ortschaft f. mesto; selo, selišče.

Ortsgemeinde f. selska občina, soseska.

Ortsobrigkeit f. s. Ortsbehörde.

Ortspolizei f. krajna policija, krajno redarstvo. [čutilo.

Ortsfinn m. mestno —, mestokazno ortsüblich v kakem kraji navadën.

Ortsveränderung f. premenitëv prebivališča, preselitëv, premeščenje.

Ortsvorstand

— 492 —

Pachtschilling

Ortsvorstand m. krajni predstojnik, župan.

Oſe f. (Öhr n.) uho (ušesa), luknja, tuljava, ušesce, luknjica; (Heſtel—) babica, zapončna samica.

Oſt m. (Oſten) vzhod, iztok, jutro; Oſt= vzhodni, iztočni.

Oſtenſibel na videz, pokazěn, na oko, navidezěn.

Oſtentation f. kazanje, bahanje, razkazovanje, bahaštvo, baharija, hvailisanje.

Oſteologie f. kostoslovje, nauk o kostěh, osteologija.

Oſter= velikonočni.

Oſterabend m. vélika sobota, velikonočna sobota.

Oſterbrot n. velikonočni kruh, presněc (-senca), velikonočni kolač.

Oſterei n. pirůh, pisanica, pisanka.

Oſterfest n. velikonočni praznik, velika noč (-í), vuzěm.

Oſterlamn v. velikonočno jagnje (-eta).

öſterlich velikonočěn, vuzemski.

Oſterlied n. velikonočna pesěm (-i).

Oſterluzei f. (Aristolochia) kôčka, jabolčnik.

Oſtermesſe f. velikonočni sěměnj.

Oſtermontag m. velikonočni ponedeljek.

[nice pl.]

Oſtern pl. velika noč (-í), vuzěm, lét-

Oſterpalme f. (vrbove) mačice pl.

Oſterſonntag m. velikonočna —, vélika nedelja.

Oſterzeit f. velikonočni čas, velika noč (-í).

Oſſgrenze f. vzhodna —, iztočna meja.

öſſlich vzhoděn, iztočěn, jutrov.

Oſtnordoft m. vzhodoseverovzhod.

Oſtpunkt m. vzhodišće.

Oſtracismus m. črepna sodba, črepinjska sodba, ostracizěm.

Oſſüdoſt m. vzhodojugovzhod.

oſtwärts proti vzhodu, proti jutru, na iztok.

Oſtwind m. vzhodnik, jutrnik, zdolěc, vzhodni vetěr.

Oſter f. vidra; (Biper) gad, modras.

Oſtermüſe f. vidrova kapa, vidrovka.

Oſterngezücht n. gadja —, kačja zalega.

Ottomane m. (Oſmane m.) Turěk.

Ottomane f. divan, otomana.

Ouverture f. uvodna godba, uvódnica, uvertura.

oval oběl, jajčast, podolgast, ovalěn.

Ovation f. ovacija.

Oryd n. okis, oksid, okisaněc.

Orydation f. okisanje, oksidacija.

orydieren okisati, oksidirati.

Orygen n. kisík, kislěc (-selca).

Ożon n. ozon.

## P.

Paar n. dvójica, par, dvoje; ein — Ochsen jarěm volov; ein — Worte nekoliko besed, dve-tri besede; ein — werden vzeti (vzamem) se; zu —en treiben ugnati (-ženem), ustrahovati, v strah prijeti (primem), ukrotiti, ukloniti, upogniti, spokoriti, premagati, v kozji rog ugnati.

paar skupaj spadajoč, jednega para; diese Handschuhe sind nicht — te rokavici ne greste vkup, — nista par; — oder unpaar spielen igrati se lih ali soděv.

paaren jediniti, družiti, pariti; zjediniti, združiti, spariti, udvojiti; sích — pariti se, družiti se; spariti se, združiti se.

Paarung f. parjenje, druženje.
paarweise adv. po dva, po dve, po dva in dva, sparoma.

Pacht m. u. f. zakup; najěm u. nájěm; Pacht= zakupni, najemni.

Pachtanschlag m. zacenjenje zakupnine.

Pachtcontract m. zakupna pogodba.

pachten v zakup (v najem) vzeti (vzamem), impf. — jemati (jemljem).

Pächter m. zakupnik, najemnik; —in f. zakupnica, najemnica.

Pachtgeld n. zakupnina, zakupščina; najemnina, najemščina.

Pachtgrund m. zakupno —, zakupljeno zemljišće.

Pachtgut n. v zakup vzeto posestvo.

Pachtschilling m. s. Pachtgeld.

Pachtvertrag

— 493 —

Pamphlet

Pachtvertrag m. f. Pachtcontract.
Pachtweise adv. zakupno. v zakup;
— überlassen v zakup dati (dam), v
najem prepustiti; *impf.* v zakup da-
jati, — prepuščati.

Pachtzins m. f. Pachtgeised.
pacifizieren umiriti, mir narediti;
*impf.* m. miriti, mir delati.

Pack m. u. n. (Bündel) sveženj, cula,
povezěk, butara; (Gesindel) drůhal (-i),
znés (-i), smeti pl., glota, svojat (-i);
Pack- povezni.

packen (ergreifen) za-, zgrabiti, po-
pasti (-padem), prijeti (primem); *impf.*
popadati, prijemati (-am u. -jemljem);
(zusammenlegen) z-, vložiti, spraviti;
*imf.* vlagati, vkladati, skladati, sprav-
ljati; (ausladen) naložiti, natovoriti;
*impf.* nalagati, nakladati; *sich* — po-
brati (-berem) se, spraviti se, pobrati
kopita; *imf.* spravljati se, pobirati se;
padeć *dich* (apage) izgúbi se, odlazi,
poberi se, spravi se!

Packen n. nakladanje, vlaganje.
Packer m. nakladalěc, nakladač,
vlagalěc.

Packkncht m. f. Packer.
Packleinwand f. debelo platno, zavojno
platno, platno za zavijanje.

Pachpapier n. debeli papir, papir za
zavijanje.

Pachpferd n. tovorni konj.
Pachsfittel m. tovorno sedlo.
Pachträger m. prenašalēc prtljage.
Packwagen m. tovorni voz.
Part m. (pl. Pacte und Pacten) po-
godba, dogovor; die Chepacten ženito-
vánjska pogodba, ženitovánjsko pismo.

pactieren pogoditi se, poravnati se,
dogovoriti se; *impf.* pogajati se, po-
ravnavati se, dogovarjati se.

Pädagog m. odgojitelj, odgojevatelj,
pedagog.

Pädagogik f. odgojiteljstvo, vzgoje-
slovje, pedagogika, nauk o odgoji.

pädagogisch odgojiteljski, pedagogi-
čen, vzgojén; vzgojeslověn.

Pädagogium n. odgojiteljski zavod,
učiteljišče, pedagogij.

Page m. blagič, plemčič, páž.

Pagina f. stran (-í), plat (-í).

paginieren straní s številkami za-
znamenovati, paginirati.

Pagode f. pagoda.

pah interi. pa!

Pair m. per, veljak, magnat.

Paket n. zavoj, zvezěk, culica.

Valadin m. mnogoskušen vitez.

Palais n. palača, veličastno poslopje.

Paläographie f. staropísemstvo, zna-
nje starinskega pisma, paleografija.

paläographisch staropisēn, paleogra-
fijski.

Paläontologie f. nauk o predpotopnem
svetu, nauk o okameninah, nauk o pra-
dobi sveta, paleontologija.

Palaft m. gosposko poslopje, grad,
palača, dvor.

Palatin m. nadvornik, palatin.

Palatine f. ovratnik iz kožuhovine.

Paletot m. vrhna suknja, haljica,
haljak.

Palette f. paleta, deščica za barve,
slikarska ploščica.

Palladium n. svetinja, paladij.

Pallasch m. palaš, dolg bojni meč.

Palliativ n. hladilěn —, mirilěn po-
moček, hladilo, mirilo, tolažilo, bla-
žilo, olajšilo, krepilo.

Pallisade f. kol, palisada; coll. kolje;
ein mit —n umgebener Ort obkop s
palisadami, ostrog.

pallisadieren s koli ograditi, okoliti.

Pallium n. ogrinjalo, plašč, plašček.

Palm- palmov. [(drevesa).

Palmbaum m. palma, palmovo drevo

Palmbusch m. cvetnonedeljska butara.
presněc (-senca), gůbánica, cvétověc.

Palme f. palma, palmovo drevo (-esa);
fig. zmaga.

Palmenhain m. palmovnik, palmov
gozd, palmovje.

Palmkächen n. máčica, ábraněk.

Palmöl n. palmovo olje.

Palmsonntag m. cvetna nedelja, oljčna
nedelja.

Palmweide f. rakita, íva.

Palmweihe f. blagoslov oljke, — butar,
— lesa, lesěn blagoslov.

Palmwoche f. cvetni teděn.

Palmweig m. palmova véjica, oljkova
mladika.

Pamphlet n. sramotilěn spis, pamflet.

Pan

— 494 —

pappig

Pan m. pastirski bog, Pan, Volos, Veles.

Panacee f. zdravilo za vsako bolezn, splošno zdravilo.

Pandekten pl. zbirka rimskih zakonov, pandekte pl.

Pandur m. orožnik, pandur.

Panegyriker m. hvalilč, povelčevalč, hvalopisč, proslavljalč.

Panegyrikus m. pohvalčn —, povelčevalčn —, proslavljalčn govor; hvalospev, hvalopis.

[barjak.

Panier n. bandero, prapor, zastava, Panik f. (panischer Schrecken m.) velik strah, slepa bojazčn (-i), strah in trepet.

Panorama n. svetozor, panorama.

Panschen (pantschen) drozgati, brluzgati, brozgati, mešati, čobodrati; zbrozgati, spolovšati.

Pansen m. (Panzen, Wanst m.) vamp.

Panslavismus m. vseslovanstvo, panslavizem.

Panslavist m. vseslovan, panslavist.

Panslavistič m. vseslovanski, panslavističen.

Pantalons pl. dolge hlače pl., dopětnice pl., dopetače pl.

Pantheismus m. vseboštvo, panteizem.

Pantheon n. svetišče vsem bogovom posvečeno, panteon.

Panther m. panter, pard.

Pantoffel m. šlebeder, škrpèt, šlapa, šolč, čerapa; er ist unter dem — žena hlače nosi.

Pantoffelheld m. mevža, nič možá, šlapa; er ist ein — pleše kakor mu žena gode, žena ga ima v oblasti.

Pantoffelholz n. plutovina, probkovina.

Pantomime f. pantomima.

Pantomimik f. izurjenost v izražanji občutkov s kretanjem, kretoslovje, pantomimika.

Pantsch m. (Pantsche f.) godlja, čobodra, brozga, bruzgalica.

Panzer m. oklop, oklopje, oprsnik, oklep, prsobran.

Panzerhandschuß m. železna rokavica.

Panzerhemd n. železna srajca.

Panzern oklopiti, z oklopom odeti (odenem), — obleči.

Panzerreiter m. oklopnik.

Panzerschiff n. ladja oklopnica.

Panzerthier n. pasančč.

Päunie f. (Pfingstrose) potónika.

Papa m. átej, tátej, óčka.

Papaqeit m. pápiga.

Papageienmäßig kakor pápiga.

Paperhans m. blebetavčč, blebetač, žlobudralo.

Paperliese f. blebetulja.

Papern j. plaudern.

Papier n. papír; zu — bringen zapisati (-pišem); —e pl. papirji pl., pisma pl.

Papierblatt n. list papirja, papir; dem. papirček.

Papieren adi. papirčn, papirnat.

Papierfabrik f. papirnica, tovarna za izdelovanje papirja.

Papierhandel m. kupčija s papirjem.

Papierladen m. prodajalnica papirja.

Papierlumpen pl. eunje (pl.) za papir.

Papiermaché n. papirna masa, papirno testo.

Papiermühle f. papirnica.

Papierschere f. škarje (pl.) za papir.

Papierstaude f. papir, papirnata rastlina.

Papierwespe f. mala osa. [vica.

Papille f. brbončica, brbónčc, brada-

Papillote f. ovojček lás, svítěk las, polžěk.

Papismus m. papeževstvo, papizčem.

Papist m. papeževč, papist.

Papiftisch papeževski, papističčen.

Papparbeit f. zlepljenina, lepilo.

Pappe f. lep, klej, pòp; (Brei) močnik.

Pappel f. topol, topol (-i), jagned; (Bitter—) trepetlika; Pappel= topolov, jagnedov; trepetlikov.

Pappelbaum m. j. Pappel.

Pappelholz n. topolov —, jagnedov —, trepetlikov les; topolovina, jagnedovina, trepetlikovina.

Pappelrose f. slez, slezina.

Pappelwald m. topolov —, jagnedov gozd, topoljěšk.

Pappen (kleistern) lepiti, klejiti, potati; (essen) papati.

Pappendeckel m. debeli sklejeni papir, lepenka.

Pappenmacher m. lepenkar.

Pappig mehěk kakor močnik, klejast, popast.

Papst

— 495 —

parlamentarisch

Papst m. papež.

päpflich papežev, papeški.

Papstthum n. papeštvo.

Parabel f. parabola; (Gleichnis) pri-
lika, priča, prispodoba, parabola.

parabolisch priličen, v priči, prispo-
doben, paraboličen.

parabolisieren govoriti v prilikah,
kazati v pričah.

Parachronismus m. pomota v času,
časoslovna pomota, letoštevën pogre-
šek, parahronizem.

Parade f. kras, velikolepje, parada,
bliščoba; in — v praznični (bliščeči)
opravi. [rajski.

Paradies n. raj, paradiž; Paradies=
Paradiesapfel m. rajsko jabelko.

paradiesisch rajski; nebeško lep, pre-
lep, prekrasën.

Paradiesvogel m. rajska ptica, rájčica.

Paradigma n. primer, zgled, para-
digma; vzorče, obrazče.

paradieren nesti se, razkazovati se,
šopiriti se, košatiti se; odlikovati se,
paradirati. [dóksën.

parador čuděn, nepričakovan, para-

Paradoron n. čuděn izrek, pretirana
trditěv, parádokson.

Paragraph m. odstavěk, paragraf.

parallel vzporeděn, vštrčěn, paralelěn.

Parallele f. (Linie) vzporednica, vštrici-
nica, paralelna črta; (Vergleich) pri-
merjanje; in — stělen primerjati.

Parallelismus m. vzporednost, vštrici-
nost, paralelnost.

Parallelkette f. vzporedno pogorje.

Parallelkreis m. vzporedni krog, vzpo-
rednik.

Parallellinie f. j. Parallele.

Parallelogramm n. vzporednik, para-
lelogram. [ralogizem.

Paralogismus m. nápačen sklep, pa-

Paralyse f. (Paralytis) mrtvud, kap
(-i), kaplja.

paralytisieren oslabiti, moč vzeti (vza-
mem), silo prestreči (-strežem).

paralytisch mrtvudën.

Parameter m. parametěr.

Parapet n. prsobran na nasipih, bra-
nilna streha, prislon, parapet.

Paraphe m. podpis imena, podpisna
poteza, imenovka, parafa.

paraphieren napraviti podpisno po-
tezo, pristaviti imenovko, parafirati.

Paraphrase f. opis, opisava, parafraza.

paraphrasieren opisati (-pišem), para-
frazirati.

Paraphraßt m. opisovalěc, razlagalěc,
parafrast.

Parapluie n. dežnik.

Parasit m. pojeduh, skledoliz, šeškar,
voglár, trotar; (Schmarožerspſlanze) za-
jedalka.

parasitisch zajedav, zajedalěn.

Parasol n. solněnik.

parat pripravljen, gotov. [lež.

Parcelle f. oddelěk, kos, parcela, de-
parcellieren na male kose razdeliti,
razkosati.

Pärchen n. parčěk.

Pardel m. (Parder) f. Panther.

Pardon m. milost, odpuščenje, opro-
stitěv, prizanesenje, pardon.

pardonieren pomilostiti koga, od-
pustiti, prizanesti mu, pardonirati.

Pare n. istopis.

Parenthese f. vložen od vrinen stavěk,
medstavěk, vnetěk, parenteza.

Parere n. mnenje.

parforce adv. s silo, siloma, po sili,
na vsak način.

Parforrejagd f. gonja.

Parfum m. dišava, vonjava, parfém.

Parfumeur m. dišavar, parfimér.

parfumieren z vonjavo napolniti, z
dišavo naduti (-dmèm), parfimirati.

parieren (gehorchten) slušati, ubogati,
pokorěn biti (sem), poslušen biti; (in
der Fechtkunft) prestreči (-strežem)
udarěc, odbiti (-bijem), odvrniti ga;
impf. odbijati, odvraćati.

Parität f. jednakost.

Park m. angleški vrt, gaj, park;
(Chiergarten) zverinjak.

Parket n. vložena tla pl., parket.

parketieren vkladati, ploščati, par-
ketirati. [parlament.

Parlament n. državniška zbornica,

Parlamentär m. sovražnikov poslaněc,
posredovalěc, ugovarjalěc mirú, poga-
jalěc, parlamentér.

parlamentarisch zborniški, parlamen-
taričen; —e Ordnung red ki je v zbor-
nicah običajěn, parlamentarični red.

parlamentieren

— 496 —

Passage

parlamentieren dogovarjati se, poga-
jati se (s sovražnikom). [zbornice.

Parlamentsmitglied **n. član** (zbora)
Parlamentswahl **f. volitěv** poslanca,
volitěv za zbornico.

Parmesankäse m. parmezanski sir,
parmezančc.

Parnaš m. Parnas.

Parochie f. fara, župnija, duhovnija.

Parochial- farni, župni, župnijski.

Parodie f. parodija, na smešno obr-
nena pesěm (-i).

parodieren (pesěm) smešno predelati,
na šalo (na smešno) obrniti, parodirati.

Parole f. geslo, glasilo, parola.

Paronomaste f. jednakoglasje, slično-
rečje, paronomazija.

paronym soroden.

Parorysmus m. nastop —, napad
mrzlice, mráženje, paroksizem.

Part m. del, delež.

Partei f. stranka; (Miets—) gost,
gostač; — nešmen potegniti s kom,
pristopiti h komu, pridružiti se mu, sto-
piti na njegovo stran; — halten s kom
vleči, na njegovi strani stati (stojim),
s kom držati (-im), biti (sem) zanj.

Parteieiser m. strankarsko prizade-
vanje, strankarstvo, strankarska vne-
tost (gorečnost).

Parteiführer m. kolovodja —, vodja
—, glavar stranke, glava.

Parteigänger m. privrženče stranke,
pristrančc, pristaš.

Parteigenos m. sostrančc, tovariš.

parteiisch pristran, pristranski.

Parteilichkeit f. pristranost; sich —en
zu Schulden kommen lassen pristrano
postopati.

parteilos nepristran, nepristranski,
nobenostran, na nobeno plat.

Parteilosigkeit f. nepristranost.

Parteinahme f. pristop k jedni ali
drugi stranki, nagibanje na kako stran.

Parteisucht f. strankarstvo, nesložnost,
nagnenost do razporov.

parteifüchtig strankarski, vnet za
strankarstvo, zdráhljiv, razdirljiv.

Parteiung f. razprtija, razpor, razdor,
zdraha, razpad na razne stranke.

Parteimuth f. strankarska razdraže-
nost, razkačenost (besnost) strank.

Parterre n. pritliče, prizemlje, par-
tér; pri tleh.

Partezettel m. mrtvaški —, pogrebni
list, osmrtnica.

Partial- delën; partiele Sonnenfin-
sterriš delni solnčni mrk.

Particip n. deležnik, deležni naklon,
particip.

participieren udeležiti se, deležen biti
(sem), delež dobiti.

particulär delēn; posebēn, posamēn,
posamezēn, partikularēn (ne splošēn).

Particulare n. nadrobēn izkazēk (iz-
kazilo), natančēn razkazēk.

particularisieren na drobno razkazati
(-kažem), posamezno našteti (-štejem).

Particulier m. zasebnik, samosvojčc.

Partie f. partija; (Theil) del, kos,
nekaj; (Roče) naloga, uloga; (Spiel)
igra; (Lustfahrt) izlet; (Lustige Gesell-
schaft) vesela družba, zabavna tovar-
sija; (Heirat) možitěv, ženitěv; eine
gute — machen dobro se omožiti, bo-
gato se oženiti.

particibenweise adv. v oddelkih.

Partikel f. delček, košček, drobče;
(gramm.) členěk, členěc, partikula.

Partisan m. f. Parteigänger.

Partisane f. helebarda, partizana.

partitiv delēn, delilēn; delitven, par-
titivēn.

Partitur f. partitura, cela skladba
muzikalna, vsi glasovi.

Partner m. deležnik.

Parvenü m. novinče, povišanče.

Parze f. rojenica, sojenica; Parka,
boginja usode, usoda.

Pascha m. paša.

paschen (schmuggeln) skrivaj —, kon-
trebant nositi, tihotapsko prenasati
prepovedano blago.

Pascher m. tihotapčc, kontrebantar.

Pascherei f. tihotapstvo, kontrebant.

Pasquill n. sramotilēn spis, psovka,
paskvil.

Pasquillant m. pisalēc zasramovalnih
spisov, sramotilēc, paskvilant.

Pafs m. (pl. Päsje) prehod, prelaz,
pot; Eng— klanče, soteska; Reise—
popotni list, popotna izkaznica.

pafs ugodēn, všečen, pravenski.

Passage f. prehod, pot.

Patriotismus

— 498 —

Pegasus

Patriotismus m. rodoljubje, domo-
ljubje, domorodstvo, domoljubnost,
patrijotizem.

Patristik f. nauk o cerkvenih očakih,
patristika.

Patrocinium n. praznik farnega po-
močnika, proščenje, patrocinij.

Patron m. zavetnik, varuh, branitelj,
zaščitnik, zagovornik; priprošnjík, pri-
poročnik, patron; (Gönner) podpornik,
dobrotnik; ein langfamer — dúdalo,
žužnjalo, počasnež.

Patronat n. zavetništvo, patronstvo,
cerkveno varstvo.

Patrone f. (Modell) tvorilo, kalup;
vzorče, obrazče, vzórnaica; (Pusver-
ladung) naboj, patrona.

Patronin f. zavetnica, priprošnjica,
priporočnica, patrona; podpornica,
dobrotnica.

Patrontasche f. torba za patrone, na-

Patrouille f. obhodna nočna straža,
patrola.

patrouillieren hoditi na ogled po
stražah, ogledujoč obhajati straže,
patrolirati.

patsch interi. pljusk, čof, štrbunk,
cmok, tlěsk.

Patsch m. pljuska, plósk.

Patsche f. (Koth) čobodra, plojdra,
brozga, blato; fig. stiska, zadrega.

patschen pljuskati, tleskati, ploskati;
pljusniti, tleskniti; (im Koth) broditi,
brljuzgati, čofotati.

patschfüßig ploskonog.

paken čečkati, mazati (mažem).

Paher m. čečkar, mazač.

Pažerei f. čečkarija, mazarija.

pažig (bažig) napihnen, ošaběn; —
thun košatiti se, šeperiti se, usajati se.

Pauke f. kotli pl., bóbnica, pavka;
med. tvor v dimljah, dimljača, pavke pl.

pauken na bobnice biti (bijem),
bobnati.

Paukenschläger m. bobnar.

Pauperismus m. uboštvo, siromaštvo,
obubožanje.

Pauschal- povprečni, počezni.

Pauschale n. povprečna vsota, pov-
prečnina, brez proračuna na roko od-
šteti denar, počez odmerjen denar,
pavšal.

pauschalieren počez odmeriti, pov-
prečno odšteti (-štejem).

pauschaliter počez, povprek.

Pausse f. prestaněk, prenehljej; (im
Verse) odmor, pavza; (im Reden) pre-
molk; (im Singen) oddih, pavza.

pausen površno očrtati, hitro narisati.

pausieren prestati (-stanem), prene-
hati, prejenjati, pavzirati; (im Reden)
premolkniti; (im Singen) pretihniti;
(im Läuten) preglasniti; *impf.* pre-
jenjevati, prenehavati.

Pavian m. pávijan.

Pavillon m. stebrovna hladnica, steb-
renik, paviljon.

Pech n. smola; mit — bestreichen po-
o-, zasmoliti; Pech- smolni, smolnati.

pechartig smolast, smoli podoběn.

Pechbrenner m. smolár.

Pechbrennerei f. (Beschäftigung) smo-
larstvo, kuhanje smole; (Hütte) smo-
larna, smolarnica; sich mit — beschäf-
tigen smolariti, smolo kuhati.

Pechdraht m. dreta. [nica.

Pechsackel f. smolnata bakla, smól-

Pechshandel m. smolarija, smolarstvo,
kupčija s smolo; d. — betreiben smo-
lariti, s smolo kupčevati.

pechicht smolast, smoli podoběn.

pechig smolěn, smolnat, osmoljen;
— machen osmoliti.

Pechkranz m. smolěn veněc, smolnjak,
veněc osmoljeněc.

Pechmeste f. kolomaznica, kolomaz,
smolnjak.

Pechmelke f. (Lychnis viscaria) smol-
ničica, prilepača, popádnica.

Pechöl n. smolno olje, smólověc.

Pechsieder m. f. Pechbrenner.

Pechtanne f. smreka.

Pechwerg n. smoljenina.

pecuniär děnarěn, novčěn.

Pedal n. podnožnik, podnožnica, no-
gálnica, pedal.

Pedant m. sitnež, pretiran natanč-
než, pedant.

Pedanterie f. pretirana natančnost,
pedanterija.

pedantisch pretirano natančěn, ne-
umestno sitěn, pedantičěn.

Pedell m. šolski služabnik, pedel.

Pegasus m. pegaz, krilat konj.

Pegel

— 499 —

Perihelium

Pegel m. vodomer.

pegeln globokost vode meriti.

Pein f. muka (meka), bol, bolečina; stiska, bridkost, težava.

Peingericht n. zaglavno sodišče.

peinigen mučiti, trapiti, trpinčiti; treti (tarem), stiskati, pestiti.

Peiniger m. mučitelj, mučilče, trinog, rabelj.

[čenje.

Peinigung f. mučitěv, mučenje, trpin-
peinlich mučen: mučilěn, trapilěn;
(fjchmerzhaft) težěk, briděk; (criminell)
zaglavěn; —es Gericht krvosodnje
oblastvo, zaglavno (krvavo) sodišče.

Peinlichkeit f. mučnost, bridkost.

Peitsche f. bič, korobač.

peitschen bičati, šibati, tepsti (tepem), biti (bijem), švigati.

Peitschenhieb m. udarěc z bičem.

Peitschenstiel m. bičevnik, koprivověc.

Peitscher m. bičar, bičevalč.

Pele-mele n. mešanica, zmešanina.
Pelikan m. (Vogel) nesit, pelikan;
(chirurg. Instr.) klešče pl.

Peloton n. oddelék vojakov.

Pelotonfeuer n. streljanje v oddelkih, množen strel, p'loton.

Pelž m. kožuh; dem. kožušček; (Haut) koža, meh, krzno, runo; Pelž= kožuhov, kožušni.

pelzen (belzen, pfropfen) cepiti.

Pelzer m. (Pfropfer) cepilče; (Kürschner) kožuhar, krznar.

Pelzfutter n. kosmata podloga, pód-
vlaka od krzna.

Pelzhandel m. kožuharstvo, kupčija s kožuhovino, kožuharija.

Pelzändler m. kožuhar, krznar; —in
f. kožuharica, krznarica.

Pelzhandschuh m. kosmata —, krznena rokavica, rokavica od krzna, — od kožuhovine.

pelzig kosmat.

Pelzjadie f. kožuh, kožušček. [pavka].

Pelzkirsche f. cepljenka, cépljenica, (hru-

Pelzkragen m. kosmat ovratnik, krznen
—, ovratnik iz kožuhovine (krzna).

Pelzmotte f. molj v kožuhovini.

Pelzmühe f. kosmata kapa.

Pelzrock m. kožuh.

Pelzschuh m. s kožuhovino podložen
črevelj, kosmata čižma.

Pelzwerk n. kožuhovina, kosmata roba,
krzno, krznenina.

Pendant m. nasprotna podoba, pri-
kladěn nasprotěk, pendant; jednačica.

Pendel n. nihalo, mahalo, perpendi-
kelj (-na), nepokoj.

Pendeluhr f. ura na nihalo.

penetrant (durchdringend, v. Geruch)
hud, močen, penetranten.

Pennal n. peresni tul, peresnica.

Pension f. doslužba, zasluženi pokoj, penzija; (Gehalt) doslužnina, pokojnina, penzija.

Pensionär m. dosluženče.

Pensionat n. odgojilnica, odgojevalni
zavod, odgojevališče, penzijonat.

pensionieren dejati (denem) v zasluženi
pokoj, dati pokojnino, penzijonirati.

Pensionist m. dosluženče, penzijonist.

Pensionsverbot n. obustava pokojnine,
sistiranje doslužnine.

Pensum n. (pl. Pensja) odmerjeno delo,
naloženo opravilo, naloga, penzum.

Pentagon n. peterokotnik.

Pentameter m. petomer, peterostopni
verz, pentámetěr. [pl.

[pl.

Pentateuch m. petere Mojzesove bukve
pereat naj pogine, naj propade, naj
(ga) vrag vzame.

peremptorisch nepreložen, zadnji, ne-
podaljsljiv; —e Frist zadnji —, po-
slednji obrok.

perennierend večletěn, trpežěn, sta-
novitěn, dolgotrajěn.

perfect dovršen, popoln, perfektěn;
(vergangen) pretekěl; adv. popolnoma,
prav dobro, perfektno.

perfectionieren spopolniti, dovršiti.

Perfectum n. pretekli čas, perfekt.

persid nezvest, veroloměn, izdajěn,
perfiděn.

Persidie f. nezvěstoba, verolomnost,
izdajstvo, perfidija.

Pergament n. pergamén, koženíca.

pergamenten pergamenast, perga-
mentěn.

Pergamentmacher m. pergamenar.

Perhorrescen f. od-, zavržba. [žem].

perhorrescieren od-, iz-, zavreči (-vr-

Perigon n. cvetno ogrinjalo, cvetni
obod, ocvetje, perigon.

Perihelium n. prisolnčje.

32*

Perimeter

— 500 —

Pestbeule

Perimeter m. obod, okrožje, perimetěr.
Periode f. perijoda; doba, čas; (gr.)
sestávije, perijoda.

periodisch občasën, obdobën, rokóvën,
perijodičën, ob gotovih časih se po-
navljajoč.

Peripatetiker m. peripatetik.

Peripetie f. prevrat, peripetija.

Peripherie f. obod, periferija.

peripherisch obodën, periferičën.

Periphrase f. opis, opisava, perifraza.

periphraistisch opísën, opisovalën, peri-
frastičën.

Perkal m. (Stoff) perkal, neka tenka
bombažasta tkanina.

Perle f. biser; Perlen- biserni.

perlen mozeti (-im), iskriti se, bi-
seriti se, iskre spuščati, mehurce (br-
bunce) delati.

Perlenfischerei f. iskanje —, nabiranje
perlenreich bisernat, bogat biserov.

Perlen schnur f. niz biserov.

Perlenstickei f. vezenje z biseri.

Perlgeschmeide n. biserno lepotičje.

Perlgras n. (Melica nutans) strdenka,
medena trava.

Perlhuhn n. (Numida meleagris)
pegat; pegatka.

Perlmuschel f. bisernica.

Perlmutter f. biserna matica, sedev.

Perlmutterfalter m. (Argynnis) biser-
nik, sedevica.

Perlschrift f. najdrobnejše pismo, naj-
manjši tisk.

Perlstein m. bisernik.

permanent stanovitën, neprestan,
permanentën.

Permanenz f. stanovitnost, perma-

Permission f. dovolitěv, dovoljenje,
dopust, dopustilo, dopustitěv.

permutieren izpremestiti, *impf*. pre-
meščati.

Permutieren n. premeščanje.

Perpendikel m. nihalo (prostoviseče),
olovnica (Bleiloth).

perpendiculär prostoviseč, navpičën.

perpetuierlich neprenehljiv, neprestan,
vedën.

Perpetuum mobile n. obrtalo, ne-
prestano vrtelo, nepostoj.

perpler osupěl, prepaden, preplašen,
zmešan.

Perron m. kamenit povíšěk, mo-
stovž, peron.

[persiflaža.

Persiflage f. zasmeh, zasmehovanje,
persiflieren zasmehovati, persifirati.
persisch perzijski, perzijanski.

Person f. oseba; (meton.) glava;
(Wuchs) rast (-i), postava; klein von
— majhne postave; eine schöne —
lepe rasti.

Personal- osebni, personalni.

Personale n. osebje, družina, ljudje pl.

Personalien pl. osebne stvari, — za-
deve, osebnosti pl.

Personalstand m. število oseb, osebje.

Personalunion f. osebna zveza, osebno
jedinstvo.

Personalzulage f. osebni priboljšek,
personalna doklada, primeččak na osebo.

Personen- osebni, — oseb.

Personenbeschreibung f. popis oseb,
osebno popisovanje.

Personensteuer f. osebni davěk, davěk
od osebe (glave), glavnina.

Personenverwechslung f. pomota v
osebi, zamenjava oseb.

Personenzug m. osebni vlak.

Personification f. poosebljenje, po-
osebitěv, personifikacija.

[rati.

personificieren poosebiti, personifici-

personifiziert poosebljen, živ.

persönlich osebën.

Persönlichkeit f. osebnost.

Perspektiv n. daljnogled, daljnovid,
kukalnik, perspektiv.

Perspective f. perspektiva, daljno-
glednost.

[věn.

perspektivisch daljnovidën, perspekti-

Pertinentien pl. vse zraven spadajoče,
postranske reči, pripadki, pritikline pl.

Perücke f. vlasulja, baroka.

Perückenmaher m. vlasuljar, barokar,
izdelovalěc vlasulj.

Pessimismus m. črnovidnost, temno-
gledost, pesimizěm.

Pessimit m. črnoviděc, temnogleděc,
pesimist.

pessimistisch črnogled, pesimističen.

Pest f. kuga, pomor; Pest- kužni,
pomorni.

pestartig kužen, nalezljiv, otrověn.

Pestbeule f. kužna bula, dimljača,
odimalka.

Pestgeruch

— 501 —

Pfändung

Pestgeruch m. kužni smrad. [hiša.
Pesthaus n. bólnica za kužne, kužna
Pestilen f. s. Pest.
pestkrank na kugi bolěn, kužěn. [puh.
Pestmurz f. (Petasites officinalis) re-
Petarde f. petarda.
Petent m. prosilěc, petent. [lěc.
Petersblume f. (Melampyrum) černí-
Petersilie f. peteršilj, persun.
Peterspfennig m. papežev děnar, da-
rovi za sv. očeta.

Petit f. (Petitschrift) droběn tisk,
drobno pismo.

Petition f. prošnja, peticija.
Petresact n. okamenina. [kapúr.
Petroleum n. kámeno olje, petrolej,
Petschaft n. pečat, pečatnik.
petschieren pečatiti; zapečatiti.
Petschiersröckel n. pečatnik.
Petschierwachs n. pečatni vosěk.
Pfad m. steza, pot, tir; dem. stezica.
pfadlos brez stezo, brezpotěn, ne-
hoděn.

Pfasse m. far, pop; Pfaffen- farški,
popovski.

Pfaffenbaum m. (Evonymus) kapče-
vina, kapčevje, farške kapice pl., kozji
presněc (presěnca).

Pfaffenthum n. farštvo, popovstvo.
pfäffisch farški, popovski.
Psahl m. kol; dem. kolěc, količ, ko-
liček; coll. kolje.

Psahlbaute f. (Psahlbau m.) stavba
(stávbina) na koléh, zgradba na kólih.
Psahlbrücke f. most na koléh, lesén
most.

pfählen s koli graditi, kole zasajati,
— zabijati; s koli ogradati, obkoliti,
kole zabiti (-bijem), — zasaditi; s
koljem ograjati; (auf e. Pfahl spießen)
na kol nabosti (-bodem), — nasaditi,
— natakniti; *impf.* nabadati, natikati
(na kol).

Psahlgraben m. okoljen jarěk, rov.
Psahlramme f. ověn.
Psahlrohr n. (Arundo donax) trsíka,
trsteníka.

Psahlwerk n. kolje, koli pl.
Psahlwurm m. živi sveděr.
Psahlwurzel f. srčna korenina.
Psaidler m. platnar, prodajalěcprtěne
robe, prodajalěc stare prtenine, starinar.

Pfalz f. palača, dvor; (Gebiet) pala-
tinstvo.

Pfalzgraf m. nadvornik, falcgrof.
pfalzgräflich nadvorniški, falški.
Pfalzgraffschaft f. nadvorništvo, pala-
tinstvo.

Psand n. zastava, zastavilo, zálog,
založnina; (gerichtl. —) zarubljeno blago;
zum — geben zastaviti, v zastavo dati,
založiti; ein — einlösen zastavo rešiti,
zálog odkupiti; ein — verfallen lassen
zálog izgubiti, zastave ne odkupiti;
Psand- zastavni, založni.

Psandauslösung f. rešitěv zastave, od-
kup založnine.

pfandbar rubljív, zarubljiv, zaruběn.
Psandbesitz m. posest (-i) zastave, —
založnine.

Psandbrief m. zastavni list, založno
pismo, zastavnica, založnica. [ljeněc.
Psandbürge m. (Geisel) talnik, zastav-
Psandcapital n. zastavna glavnica, za-
ložena glavnica.

pfänden rubiti; zarubiti, v zastavo
vzeti (vzamem). [(-i).

Psänden n. rubljenje, rubež, rubežen
Psänder m. rubilěc; (Feldhüter) polják,
poljski čuvaj, podár.

Psänderecht n. pravica do rubila, —
do rubljenja, — rubiti.

Psänderspiel n. igra v zastave, igra
na zaloge.

Psandgeber m. zastavljalěc, založitelj,
zastavodalěc.

Psandgläubiger m. upnik na zastavo,
zastavni upnik.

Psandhaus n. (Psandleihanstalt f.) za-
stavljalnica.

Psandinhaber m. imetnik zastave,
lastník založnine, zastavoiměc.

Psandnehmer m. prejemnik zastave,
zastavojemnik. [pravo.

Psandredcht n. zastavno —, založno
Psandschein m. s. Psandbrief. [nina.
Psandschilling m. zastavščina, odkup-
Psandschuldner m. zastavni —, založni
dolžnik, založnik zastave.

Psandstück n. zastavljena —, zarub-
ljena reč (-i).

Psändung f. rubljenje, rubilo, rubež,
rubežen (-i), zarubitěv; (Object) za-
rubljeno blago, zarubnina.

Pfändungsbewilligung — 502 —

Pferd

Pfändungsbewilligung f. dovolitěv rubljenja.

Pfändungskosten pl. rubežni stroški pl., rubilni stroški pl.

Pfändungstare f. rubežnina. [nik.

Pfändungsverzeichnis n. rubilni zapis-

Psandverschreibung f. zastavni zapis, zastavno pismo.

Psandvertrag m. zastavna (založna) pogodba.

Psandweise zastavno, v zastavi, v zálogu; kot zastavo, kot zálog.

Psanne f. poněv, ponva; dem. ponvica; (Zünd—) prašníca; (Dach)— = Hohlziegel) žlebnik, korěc.

Psannenkuchen m. evrtnik, evrtnjak.

Psannenschmied m. ponvar. [ljanski.

Psarr= farni, župni, župnijski, žup-

Psarramt n. farni —, župnijski urad.

Psarrbeneficium n. župnikovi dohodki pl., župnina.

Psarrbezirk m. župnijski okraj, fara, župnija. [(-í).

Psarrdorf n. župnijska —, farna vas

Psarre f. fara, župnija, duhovnija, plebanija, župa. [nuš.

Psarrer m. župnik, fajmoštěr, pleba-

Psarrgemeinde f. farna srenja, župnijska soseska, fara, župnija.

Psarrhaus n. župnijska hiša, župljansko poslopje, farovž.

Psarrkind n. župljàn, faran, farman.

Psarrkirche f. župljanska cerkěv, farna cerkěv.

Psarrleute pl. župljani, fármani pl.

Psarrsiegel n. farni pečat.

Psarrsprengel m. župnijski okraj, fara, župnija; in unſerem — pod našim zvonom.

Psarrwiese f. fárovški travnik, župnijski travnik.

Psarrzehent m. (Psarrzehnt) farna desetina, bira.

Psau m. pav; Pfauen= pavov, pavji. pſauchen pihati, puhati.

Pſauenauge n. pavlinčěk.

Pſauenhenne f. pávica, pavovka.

Pſeffer m. popěr; ſpaniſcher — turški popěr, poprika.

Pſefferbüchſe f. popernica, štúpnica.

Pſefferkorn n. poprovo zrno, poprovo zrnce.

Pſefferkuchen m. popěrnik, mali kruhěk, strděnica.

Pſefferkuchenbäcker m. strděničar, lectar; er ist auch ein — mali kruhěk peče.

Pſefferminze f. (Mentha piperita) poprova meta.

Pſeffern póprati, s poprom potresati, štupati; opóprati, s poprom potresti, poštupati. [síčica.

Pſefferſchwamm m. (Cantharellus) le-

Pſefferſtoff m. poprovina. [věc.

Pſefferstraud) m. poprov grm, popro-

Pſeifchen n. piščalka; pipica, lulica, fájſica.

Pſeife f. piščal (-i), svirala; cev (-í); (Tabak—) pipa, lula, fajfa.

Pſeifen žvižgati, zvizdati; zažvižgati; (an d. Fingern) brlizgati; zabrlizgati, zabrlizniti; (auf d. Flöte) piskati, svirati; (von d. Bögein) gostoleti (-im), žvrgoleti.

Pſeifen n. piskanje, žvižganje.

Pſeifenbrenner m. pipar, lular.

Pſeifenkern m. pisěk, pilěk, čep v piščali.

Pſeifenrohr n. cev (-í), cevka, tulěc.

Pſeifer m. piskalěc, piskač, sviralěc; (mit d. Munde) žvižgalěc.

Pſeil m. pušica, strelica.

Pſeilartig pušičast, streličast.

Pſeilbogen m. lok.

Pſeiler m. slop, steběr, opora; (Thürpfosten) stožér, podboj.

Pſeilsförmig pušičast, strelast.

Pſeilnaht f. strelni šěv.

Pſeilschnell hitěr kakor strela.

Pſeilschüße m. lokostrelěc, strelěc.

Pſennig m. vinar, belič.

Pſennigſuchſer m. stiskač, pilakar, skopuh.

Pſerch m. (Gehege) obor, pletena ograda, tamar; (Biehniſt) govno, gnoj.

Pſerchen tamariti, obore staviti; gnojiti; (zusammendrängen) segnati (-zem), stlačiti, nažokati.

Pſerd n. konj; dem. konjič, konjičěk; auſs — steigen konja zasesti (-sedem), — zajezditi, na konja sesti; vom — steigen razsesti, razjahati, s konja stopiti; elendes — kleka, kljusa, kljuse (-eta); Mutter— kobila; schwarzes — vraněc; weißes — belěc; graues —

Pflanzenlehre

— 504 —

Pflegenschaft

Pflanzenlehre f. rastlinoznanstvo, botanika.

Pflanzenreich n. rastlinstvo.

Pflanzenreich bogat rastlin, biljevit, travnat.

Pflanzenhaft m. rastlinski sok.

Pflanzenversteinerung f. okamenela rastlina, rastlinska okamenina.

Pflanzer m. sadilče, zasajalče; (Colonnist) naseljenče, naselnik.

Pflanzerin f. sadilka, zasajalka; (Colonnistin) naselnica.

Pflanzgarten m. sadišče, sadovnik, presadnik; (f. Bäume) drevesnica.

Pflanzling m. divjak, presad.

Pflanzschule f. sadišče; f. Pflanzgarten.

Pflanzstadt f. naselbina.

Pflanzung f. (das Pflanzen) sajenje, zasajanje, saditěv; (Colonic) naselbina, naselitěv, selo.

Pflaster n. obliž, prilepěk, obлага, flastěr; (Estrich) tlak, kamenita tla *pl.*, pomost.

Pflasterer m. pokladalěc kamenitih tal, tlakar, pomoščevalěc. [njak.

Pflasterkäfer m. španska muha, prišče.

Pflastern prilepiti flastěr, obližati; (die Straße —) tlak delati, — pokladati, mostiti; pomostiti.

Pflasterstein m. kamen za tlak, ploča.

Pflastertreier m. postopač, pohajkovaleč.

Pflasterung f. pokladanje tlaka, pomoščevanje.

Pflaume f. sliva; (Zwetschke) češplja; Pflaumen= slivov, češpljev.

Pflaumenbaum m. f. Pflaume.

Pflaumengarten m. slivnjak.

Pflaumenhändler m. slivar, češpljev prekupěc.

Pflaumenholz n. slivovina, češpljevina, slivov les.

Pflaumenkern m. slivova koščica, češpljeva pěčka.

Pflaumenmus n. češpljevěc, češpljeva (slivova) čežana.

Pflaumkuchen m. češpljeva (slivova) potica, slivovnik.

Pflege f. skrb (-i), oskrbovanje, goja, varstvo; (Erziehung) izreja, reja, odgoja; (— des Kranken) postrežba; (— des Viehes) vardéva, vardevanje; (—

der Künfte u. Wissenschaften) gojitěv —, negovanje (ved in umetnostij).

pflegebefohlen skrbi izročen, v varstvo prepuščen.

Pflegebefohlene m. oskrbovaněc, gojeněc, varovaněc; f. oskrbovanka, varovanka, gojenka.

Pflegeeltern pl. krušni stáriši pl., hranitelji pl., redniki pl.

Pslegegericht n. varstveno sodišče.

Pslegekind n. rejeněc, rejenčěk; (weibl.) rejenka.

Pslegeskosten pl. stroški za rejo.

Pslegelos brez postrežbe.

Pslegemutter f. rednica, krušna mati (matere).

pflegen skrbeti (-im) za kaj, na skrbi —, pod varstvom imeti (-am); (verwalten) oskrbovati, upravljati; (den Kranken) streči (strežem); (zärtlich) negovati; (erziehen) rediti, gojiti; izrediti, odgojiti; (das Vich) vardevati, opravljati; pf. vardejati (vardenem); (cultivieren) gojiti, negovati, mikati, likati; (gewöhn těin) navado imeti (imam), navajen biti (sem) (gewöhn. mittelst der iterativen und frequentativen Verba od. mittelst des adverbiellen navadno od. rad — z. B.: ich pflege zu tragen nosim, nosevam; ich pflege zu treiben gonim, gonevam; ich pflege früh aufzustehen navadno zgodaj vstanem, zgodaj vstajam; er pflegt lange zu schafen rad dolgo spi); Rath — posvetovati se; der Ruhe — počivati; Umgang — pečati se, pajdasiti se, družiti se s kom; Unterhandlungen — pogajati se, dogovarjati se; Verhandlungen — razpravljati, obravnavati.

Psleger m. skrbnik, varůh; strežnik, strežaj; upravnik, oskrbnik; gojitelj, negovatelj.

Pslegerin f. oskrbnica, strežnica, strežajka; gojiteljica. [njeněc.

Pslegesohn m. rejeněc, rejenčěk, hra-

Pslegetochter f. rejenka, hranjenica.

Pslegevater m. rednik, krušni oče (-ta), hranitelj.

pfleglich adv. kakor dobro oskrbovanje zahteva, skrbno.

Pslegling m. f. Pflegekind.

Pflegschaft f. varstvo, skrbstvo.

pflegschaftlich

— 505 —

pfropfen

pflegschaftlich varstven, skrbstven. [(-i).
Pslegschaftsbehürde f. varstvena oblast.
Pslicht f. dolžnost, obvezanost; (Ab-
gabe) davščina, odrajtovilo; Pflicht-
dolžnostni, po dolžnosti.

pflichtbeslissen (pflichteisrig) vnet za
svoje dolžnosti, goreč v izpolnjevanji
dolžnostij, prizadevën, skrbën, vestën.
Pslichtbruch m. prekršenje dolžnosti.
Pslichtersfüllung f. spolnjevanje dolž-
nostij.

Pslichteremplar n. dolžni iztisk, zapo-
vedani iztis, cenzuri pristojni iztis.

pflichtfrei odvezan, prost dolžnosti,
oproščen —, prost davščine, prost
tlake, neobdačen.

Pslichtgebot n. zapoved dolžnosti, ve-
levanje dolžnosti.

Pslichtgefühl n. cut dolžnosti.

Pslichtig dolžën, obvezan; podložën.

Pslichtleistung f. spolnitëv dolžnosti.

pflichtmäßig po dolžnosti, dolžnosti
primerën, dolžnostën.
[sti.

pflichtschuldig dolžën; adv. po dolžno-

Pslichttheil m. dolžni delež, pripada-
joči del.

pflichttreu zvest v izvrševanji dolž-
nostij, vestën.

Pslichttreue f. zvesto spolnjevanje dolž-
nostij.

pflichtvergeffen nemarën v izvrševanji
dolžnostij, dolžnosti zanemarjajoč,
malovestën.

Pslichtvergeffenheit f. zanemarjanje
dolžnostij, brezvestnost.

Pslichtverlehung f. prekršëk (prestop-
pek, prelom) dolžnosti.

pflichtwidrig adi. dolžnosti naspro-
tën, dolžnosti protivën; adv. proti
dolžnosti, zoper dolžnost.

Pslok m. kolčëk, trkëlj, panj, čok.

Pslöken na-, prikolčiti, s kolčki
(klinci) pritvrditi.

psücken trgati, brati (berem), nabirati;
utrgati, natrgati, nabrati; (rupſen) pu-
liti, pipati (pipljem), ruvati (rujem),
skubsti; izpuliti, izpipati, iz-, poruvati,
oskubsti (-skubem).

Psliicker m. trgalče, trgač; (Rupfer)
pulilč, skubč.

Pslog m. plug, oralo, oralno drevo
(-esa); das ist meine Egge u. — to me

preživí, s tem se živím; Pflog- plužni,
oralni.
[gredelj (-ljna).

Pflugbalken m. (—baum m.) gredělj u.
pflügbar orěn.

Psugeisen n. črtalo.

psügen orati (orjem), plužiti; raz—,
preorati, zorati.

Psüßen n. oranje, oral (-i).

Psüßer m. oratar, orač, orataj, ratar.

Psüllgestell n. krstan, kristan.

Psüllhaupt n. oplaz, plaz.

Psüllkehre f. obračilo.

Psüllkrüme f. ročica.

Psüllgland n. orna zemlja, órnica.

Psüllmesser n. črtalo.

Psüllnarbe f. klešeče pl.; die — halten
klešeče držati, kleščariti.

Psüllgrad n. plužno kolesce, plužno
kolce, plužno; die Pflugräder kolca pl.,
plužnice pl., plužniki pl.

Psüllreute f. ótika, vrklja.

Psüllschar f. lémež, ralo.

Psüllscharbein n. ralo.

Psüllscharre f. j. Pflugreute.

Psüllgsterze f. ročica, ročaj.

Psüllstückchen n. kozolčc.

Psüllkürze f. f. Pflugsterze.

Psüllvieh n. plužna živina, svež (-i).

Psüllwende f. obračilo, obračanje;
vzare pl., vzrati pl.

Psüllzeit f. čas (doba) oranja, oranje.

Psörtander f. vratnica.

Psörtchen n. vrática pl., dúrice pl.

Psorte f. vrata pl., duri pl.; die otto-
manische — visoka porta; Pforten-
vratni.

Psörtner m. vratar; (anat.) desno ustje
želodčevo, vratar.

Psörtnerin f. vratarica.

Psosten m. podboj; (Pfeiler) stěběr.

Psötchen n. šapica, tačica.

Psote f. šapa, taca.

Psriem m. (Psrieme f., Psriemen m.)
šilo, bodilo; (spitig zulaufendes Feld-
beet) zakliněk, rep.

Psriemenförmig šilast, klinast.

Psriemengras n. (spartium) kovilje.

Psropf m. (Psropfen, Stöpfel m.) za-
mašek, zamaša, čep, zátič, zátika, zá-
mah, zátik.

Psropfen (stopfen) gatiti, mašiti, phati,
žokati; nagatiti, namašati, naphati,

Pfropfen

— 506 —

Phase

natreati, napolniti, natlačiti, nažokati; die Flasche — zamašiti, začepiti; (Bäume veredeln) cepiti; in den Spalt — cepiti v sklad; in die Kerbe — v zarezo od. v žleb cepiti; in die Rinde — za kožo (skorjo) od. za lub cepiti.

Pfropfen n. cepljenje, cepitěv; mašenje, mašitěv.

Pfropfer m. cepilče; mašilče.

Pfropfmesser n. cepilo, cepilnik, cepilni nož.

Pfropfreis n. cep, cepič, cepika.

Pfropswads n. cepilni vosěk.

Pfropswerkzeug n. cepilo, cepilno orodje.

[čepovlek.

Pfrofsieher m. odmašěk, odčepilnik,

Pfründe f. nadarbina, prebenda, duhovnija s stanovitnimi dohodki, župnija.

pfründen ustanoviti prebendo, podełiti duhovniji dohodkov, založiti jo.

Pfründenertrag m. dohodki prebende, dohodki nadarbine.

Pfründler m. preskrbovaněc, ubožěc, uživalěc milostinje.

Pfründner m. nadarbinar, prebendar, duhovnik nadarjenik.

Pfuhl m. kal, kaluža, mlakuža, muža, mlaka, močvirje, luža.

Pfühl m. blazina, vzglavje, podzglavje, vajšnica.

pfuhlen duh imeti (imam) po kaluži, zaudariti po mlakuži, po mlaki smrdeti (-im).

pfuhlig kalužěn, mlakužěn.

Pfuhlschneuse f. kozica.

pfui interi. pej (fej), pej te bodi!

Pfund n. funt; Pfund= funtni.

Pfundbirn f. funtnica.

[(sem).

pfunden funt tehtati, funt težěk biti

Psünder m. funtnik, funt težěk.

Pfundgewicht n. funtna teža.

pfündig funtěn, funt težěk.

Pfundleder n. podplatno usnje, podplatnik, funtно usnje, gropa.

pfundweise adv. na funte, po funtu.

pfuschen brez znanja delati, šušmariti, pačiti, krpucati, skazo delati, rokodelstvo kvariti.

Pfuscher m. šušmar, slepar, mojsterskaza, neizkušeněc v rokodelstvu, neizurjen samouk; (Curpfuscher) mazač, ozdravljuh, doktorskaza.

Pfuscherei f. šušmarija, šušmarstvo; krparija, skvarjeno delo.

Pfuscherin f. šušmarica; mazačka, ozdravljuhinja.

[vršěn.

pfuscherhaft šušmarski, krparski, po- Pfüße f. mlaka, mlakuža, luža, muža, kal, kaluža, lokva.

Pfüßenwasser n. lužnica, mlakužnica.

pfüzig lužěn, lužnat, kalužěn, kalužnat.

Phaethon m. fáeton, lahka kočija, dvokolica.

Phalanx f. stisnen bojni red, klin, falanga.

Phanerogame f. (pl. Phanerogamen) vidnoplodnica, javnocvetka.

Phänomen n. pojav, prikazěk, prikazěn (-i), fenomen.

Phantasie f. domišljija, umišljava, obrazotvornost, vobraznost; mečta, fantazija; (Erdichtung) izmislěk, umišljena reč (-i), sanje pl.

Phantasiegebilde n. umislěk; das ist ein — ta je prazna.

phantasiereich domišljiv, umišljiv, žive domišljije (gen. qual.).

phantasieren umišljati si, sanjariti; (irre reden) blesti (bledem), blazniti, zmedeno govoriti, fantazirati.

Phantasma n. privid, prikazěk.

Phantast m. sanjar, sanjač, sanjavěc, prenapetež, fantast.

Phantasterei f. sanjarija.

phantastisch sanjarski, fantastičěn.

Phantam n. privid, prividěk, prazne sanje pl.

Pharisäer m. farizej, farizejěc, svetohliněc; fig. licemer, licemerěc, licemernik.

[licemerski.

phariseisch farizejski, svetohlinski;

Phariseismus m. farizejstvo, svetohlinstvo; licemerstvo.

Pharmaceut m. lekarnik, lekoslověc, farmacevt.

Pharmaceutik f. lekarništvo, farmacevtika, zdravilarstvo, lekoslovje.

pharmaceutisch lekarski, lekarniški, zdravilarski, farmacevtiški.

Pharmakologie f. lekoznanstvo, zdraviloznanstvo, farmakologija.

Phase f. mena, sprememba svetlobe, faza; doba, stópinja; prikazěn, oblika.

Philanthrop

— 507 —

piepen

Philanthrop m. človekoljub, ljudomil.
Philanthropie f. človekoljubje. [mil.
philanthropisch človekoljuběn, ljudo-
philharmonisch godboljuběn, glasbo-
ljuběn, filharmoničěn.

Philister m. filister, plebeječ.

Philolog m. jezikoslověc, jezikozna-
něc, filolog.

Philologie f. jezikoslovje, jezikoznan-
stvo, filologija.

Philologisch jezikoslověn, jezikoznan-
ski, filologičěn.

Philosoph m. modroslověc, modrozna-
něc, modrijan, filozof.

Philosophie f. modroslovje, modro-
znanstvo, modrijanstvo, filozofija.

Philosophieren modrovati, umstvo-
vati, filozofirati.

Philosophisch modroslověn, modro-
znanski, filozofiški, filozofičěn.

Phiole f. dolgovratna sklenica, buča.

Phlegma n. hladnokrvnost, flegma.

Phlegmatiker m. hladnokrvnik, fleg-
matik, počasnež.

Phlegmatisch hladnokrvěn, flegmati-
čěn, počasěn.

Phonetik f. glasoslovje, fonetika.

Phonetisch glasoslověn, glasověn, fo-
netičěn.

Phönix m. samolet, fenis.

Phosphor m. fosfor; Phosphor= fos-
forni, fosforov.

Phosphorescen f. svetlikanje, fos-
forescenca.

phosphorescieren svetlikati (se), své-
titi se, fosforescirati.

Phosphorsäure f. fosforova kislina.

Photograph m. svetlopisěc, fotograf.

Photographie f. svetlopis, fotografija.

Photographisch svetlopisěn, fotogra-
fičěn. [fotometěr.

Photometer n. svetlobomér, svitomér,
Phrase f. izrek, izraz, fraza; fig.
prazna beseda, puhloslovje.

Phrasendrescher m. govorěce praznih
besed, čeljustač, puhloslověc, čvekač.

Phrasendrescherei f. prazno besedi-
čenje, puhloslovje, čeljustanje.

Phraseologie f. izrazoslovje, frazeo-
logija, zbirka izrekov. [gičěn.

phraseologisch izrazoslověn, frazeolo-


Physicus m. okrajni zdravnik, fizikus.

Physik f. prirodoslovje, prirodoznan-
stvo, fizika.

Physikalisch prirodoslověn, fizikalěn;
fizikaličěn.

Physikat n. služba okrajnega zdrav-
nika, fizikat.

Physiker m. prirodoslověc, fizik.

Physiognom m. liceslověc, fizijognom.

Physiognomie f. lice, obličeje, obraz,
podoba, fizijognomija.

Physiognomik f. liceslovje, obrazo-
znanstvo, fizijognomika.

physiognomisch liceslověn, obrazoznan-
ski, fizijognomičěn.

Physiolog m. životoslověc, fizijolog.

Physiologie f. životoslovje, fizijologija.

physiologisch životoslověn, fizijologi-
čěn, fizijologijski.

physisch naravěn, priroděn, natorěn;
prirodoslověn, prirodoznanski, fizičěn,
fiziški; —e Großjährigkeit naravna —,
prava polnoletnost; —e Kraft telesna
moč (-i).

Phytograph m. rastlinopisěc, fitograf.

Phytographie f. rastlinopisje, biljepis,
fitografija.

Phytolithen pl. rastlinske okamenine,
okamenele rastline pl.

piano adv. lahno, tiho, polahno, la-
gano, piano. [forte.

Pianoforte n. klavír, glasovír, piano-

Piarist m. pijarist.

Piaster m. pijastěr.

pischen smoliti; zasmoliti, s smolo
zamazati (-mažem).

Pik m. pik, keč, kljuec, kljùn.

Pícke f. cempín, píkon, cempín, trno-
kop, kramp, motika.

Pickelhäring m. (—hering) fig. šaljivěc,
glumač, pavliha, smešnik.

Pickelhaube f. čelada (od kovine), šlem.
picken kljuniti, kavsniti; *impf.* klju-
vati, kavsati, s kljunom trkati.

Pikiing m. slanik.

Pídknik n. skladna gostija, skupěn
obed, piknik.

Pièce f. točka, komad. [stavěk.

Piedestal n. stojalo, podnožje, pod-
piep interi. piv, pip, čivk, pit, čiv!

Piep m. čivk; einen — hören lassen
čivkniti, začivkati.

piepen (piepjen) čivkati, čivkljati.

Piephahn

— 508 —

Plafond

Piephahn m. petelinčěk; (weinerliches
Kind) njérga, cmérda.

Piephuhn n. puta, cipa.

Pietät f. pobožnost, ljubezěn (-i), uda-
nost, prisrčnost, spoštovanje, pijetéta.

Pietismus m. pobožnost, svetost, bogo-
molstvo.

Pietist m. pobožnež, pijetist.

piff, paff! interi. pik, pok!

Pigment v. barvilo.

Pik m. (im Kartenspiel) zelje, pik;
einen — auf jemanden haben jezo (piko)
imeti (imam) na koga, gorěk biti (sem)
komu, nameriti na koga.

pikant rezěk, rezěn, ostěr, pikantěn,
slan, zbodljív, ostrouměn.

Pikanterie f. pikanje, zbadanje,
skrivno sovrastvo, pikanterija.

Pike f. kopje, sulica, drog; von der
— auf (an) od najnižje stopinje, prav
od začetka, od prostaka.

Pikenträger m. kopjanik, suličnik.

Piket n. pikét, taborska straža.

pikieren pikati, zbadati, dražiti; sich
auf etw. — v glavo si vbiti kaj.

pikiert užaljen, razžaljen; — sein
zameriti.

Pilafter m. steběr, stolp.

Pilger m. potnik, popotnik; (Wall-
fahrer) romar, božjepotnik; Pilger-
romarski, božjepotni.

Pilgersfahrt f. romanje, božja pot (-i).

Pilgerin f. popotnica; romarica, božje-
potnica.

pilgern popotovati, potovati; (wall-
fahrten) romati, na božjo pot iti (grem),
— hoditi.

Pilgerschaft f. popotovanje; (Wall-
fahrt) romanje, božja pot (-i).

Pilgersmann m. romar, božjepotnik.

Pilgerstab m. romarska palica. [mann.

Pilgrim m. (pl. Pilgrime) f. Pilgers-

Pille f. svalěk, kroglica, pilna.

pilot m. krmar, vodnik na morji iz-
veden, vešč brodnik, pilot.

Pilz m. glíva, glibanja, goba.

pilzartig glívast, gobast.

Pilzing m. užitni goban, jurji.

Pimpernelle f. strašnica, bedreněc.

Pimpernufs f. klokěc, kločěk, sodělj.

Pimpernusstrauch m. kločičevje, klo-
kočina, kločičevěc.

Pinguin m. tolstnica, pingvin.

Pinie f. pinija, pažulěk; (Frucht)
pinjola, pinela.

Piniole f. pinjola, pinela.

Pinne f. evek, klin, kliněc.

Pinsel m. čopič; (einfältiger Mensch)
tepěc, beběc, prismoda.

Pinselei f. mazanina, slaba malarija.

pinseln s čopičem delati, mazati.

Pinselstrich m. poteza s čopičem.

Pinte f. pinta.

Pinzette f. pinceta, ščepěc, procepčič.

Pionnier m. okopnik, rovokop, pijo-
nir; Pionnier= okopniški, pijonirski.

Pionniercorps n. okopniški —, pijo-
nirski oddelěk, okopniki pl., pijoniji
pl., rovokopi pl.

Pips m. pika; den — reißen piko
odreti (-derem).

Pirat m. gusar, korzar, morski ropar.

Piratenschiff n. gusarska ladija, ro-
parska ladija.

Pirol m. vuga, kobílar, štokavěc.

Pisang m. rajska smokva, muza,
banan.

Pisse f. scanje, scalnica, sěč, mokrica.

pissen scati (sčim u. ščijem), mokriti;
(in der Kinder sprache) curati; pf. po-,
uscati se, pocurati se; iter. po-, ušči-
vati se.

Pisser m. uscanè (-eta), uscaněc; —in
f. uscanka, ščija, ščijca.

Pistazie f. f. Pimpernufs.

Pistil n. (bot.) plódnica, pestič.

Pistole f. samokres, pištola.

Pistolenschufs m. strel iz samokresa.

pittoresk slikovit, prekrasěn.

Plarat n. oglas, nabito oznanilo, na
oglih prilepljen razglas.

Plache f. planjava, planota.

placieren na-, umestiti, postaviti, po-
ložiti, dejati (denem), nastaniti; sich —
nastaniti se, usesti (-sedem) se.

plachen (plagen) pestiti, mučiti, za-
tirati, vicati, trpinčiti, stiskati, tla-
čiti, treti (tarem); sich — ubijati se,
gnati (ženem) se, ubadati se, truditi
se, mučiti se.

Plackerei f. nadloga, stiska; tlačenje,
zatiranje; trud in ubadanje.

Plafond m. strop; (Deckengemälde)
nastropna slikarija.

Plage

— 509 —

plattdrücken

Plage f. muka, težava, nadloga, beda, nuja, stiska; šiba, kazěn (-i), ujima.

Plagegeist m. mučitelj, stiskalec, živa nadloga, nadležnik.

Plagen mučiti, trapiti, vicati, nad-
legovati, sukati (sučem), preglavico
delati, pestiti, hudo imeti (imám),
trpinčiti, zatirati, stiskati, tlačiti, mo-
riti; sich — truditi se, ubijati se, vi-
cati se, ubadati se, imeti skrb in pre-
glavico.

Plager m. nadlegovalěc, mučitelj, za-
tiralěc, stiskalěc.

Plagge f. ruša, rúšina, drn; barsko
mahovje.

Plagint n. pisateljska tatvina, književna kraja, prepisovanje, plagijat.

Plagiator m. književni tat, ki duševne
proizvode drugih za svoje prodaja, pi-
satelj-prepisovalěc, prepisun, plagijator.

Plaid m. ogrinjača, ogrinjalka, plet.

Plaidieren pred sodiščem obravnavati,
pred sodniki razpravljati, — zagovar-
jati, — braniti.

Plaidoyer n. razprava pred sodiščem,
zagovor pred sodniki.

Plan m. črtež, načrt, osnova, osnutěk; krajepisna mapa, plan; (Abſicht) namera, nakana, naklep; meine Pläne ſind gescheitert izpodletelo mi je, naklepi so se mi razbili; Pläne ſchmieden naklepe snovati (kovati); (ebener Plaß) ravnica, raván (-i), planjava.

plan rávěn, plan; fig. odprt, očitěn,
jasěn.

plancontav ravnojamast, plankon-
kavěn. [veksěn.

planconver ravnoizbočen, plankon-

planen (ebnen) izravnavati; (Pläne
ſchmieden) naklepe snovati, nameravati.

Planet m. premičnica, planet, zvezda obhodnica.

Planetenbahn f. pot premičnic.

Planetenſystem n. sestava premičnic.

plangemäß po osnovi, po načrtu.

planieren ravnati, gladiti; izravnati,
ugladiti, planirati.

Planiglob m. planiglob, planikrogla.

Planimetrie f. planomerstvo, ploskomerje, planimetrija.

Plankef. deska, planka; (Bretterwand)
paž, opaž, ograja iz desák.

- plänkeln postreljavati, streljavkati,
prestrelke delati, z raztresenim strelja-
njem sovražnika begati.

Plänkeln n. postreljavanje, streljav-
kanje, prestrelki pl., raztreseno stre-
ljanje.

Plankenreihe f. tinj, planke pl.

Plänkler m. lahkoborožen strelč,
streljavkar; pl. raztreseni streli.

planlos brez osnove, brez namere,
brez načrta, brez črteža, lahkomiseln,
nepremišljen.

Planloſigkeit f. brezosnovnost, brez-
črtežnost, lahkomiselno ravnanje, ne-
premišljenost.

planmäßig premišljen, namerjen, pre-
računjen; po osnovi, po načrtu.

Planmäßigkeit f. premišljenost, pre-
računjena osnova. [taža.

Plantage f. naselbina z nasadi, plan-

Plantezeichnen n. risanje črtežev.

Plapperer m. blebetavěc, žlobudralo.

Plapperhaft blebetav, žlobudrav.

Plapperhaftigkeit f. blebetavost, žlo-
budravost.

plappernt blebetati, žlobudrati, čve-
kati, čenčati, klepetati (-pečem), kvasiti.

Plärrauge n. krmežljavo od. brlavo
oko (očesa).

plärrängig krmežljav, brlav.

Plärren vekati, dreti (derem) se,
emeriti se.

Plürrmaul n. vekalo, vekavt; emera,
vekulja.

Plastik f. kipotvorstvo, plástika.

Plastisch kipotvorën, živoupodobljen,
plastičën, plastiški.

Platane f. platana, laški javor.

Plateau n. gorska planota, visoka
raván (-i).

Platin n. plátina.

platonisch platonski, platoniččen.

plätschern pljuskati, čopotati (po vodi);
šumljati, čopljati, žuboreti.

Platt adi. ploščat, plošnat; fig. prost,
nizěk; —e Stirn nizko čelo; —e Waßr-
heit čista od. gola resnica; —er Menſch
prostak, vsakdanjež, kmetavs, zarob-
ljeněc; adv. naravnost, brez ovinkov.

plattdeutsch doljnonemški, prosto-
nemški.

plattdrücken splóščiti.

Platte

— 510 —

Plenipotenz

Platte f. plošča, ploča; (Plüche) plo-
nota, ravan (-i); (Glače) pleša; (am
Nagel) glava, glavica.

Platte f. (plattes Boot) plitvica, plitka,
brod, plav.

Plättseisen n. gladež, likalo, likalnik.

plätten ploščiti, valjati, gladiti, rav-
nati, likati; po-, zravnati, pogladiti,
zlikati.

[grahorica.

Platierbse f. (Lathyrus) ploščati grah,
platterdings adv. do cela, do dobra,
popolnoma, uprav.

Plattfisch m. (Pleuronectes) ploča,
kambala.

Plattfuß m. podplat, stopalo; (der
Plattfüßige) ravnodilče, ploskonožče.

plattfüßig ploskonog, ploskonožčen.

Plattgerste f. dvovrstni ječmen,
ploščče.

Plattheit f. plošnatost, ploskost; fig.
priprostost, mizkost, prostaštvo; lauter
—en sprejen prostaško govoriti, vsak
danjega govorjenja biti (sem).

platthufig s plošnatim kopitom,
ploskokopitěn.

plattieren srebriti; posrebriti, s sre-
berno pločevino prevleči, platirati.

Plattkopf m. ploskoglaveč; fig. butěc,

praznoglaveč, puhloglavěc, topoglaveč.

Plattköpfig ploskoglav; fig. butast,
puhloglav, topoglav.

Plattnase f. plošnat —, potlačen nos.

Plattner m. ploščilče; likalče, gladilče.

Plattschlagen ploščiti, tanjiti; splo-
ščiti, stanjiti.

Plattstein m. ploča, škrilja; mit —en
belegen popločati.

Platz m. (Ort) mesto, kraj; (Raum)
prostor; Markt— trg, sejmisče, trži-
še; Kampf— bojiše; Tanz— plesiše
u. J. w.; ein feister — tvrdnjava; kahler
— goljava; Platz mestni.

Platz interi. plosk, plesk, tresk!

Platzbüchse f. pokalnica.

Platzchen n. mestice, prostorček.

Platzkommandant m. poveljnik posad-
nih čet, poveljnik na stražišči, plac-
komandant.

Platzcommando n. poveljstvo na stražišči, plackomanda.

Plagen ploskniti, pleskniti, pljusniti,
štrbunkniti; *impf.* ploskati, čofotati,

prasketati; (zerspringen) razpočiti, po-
čiti, raz-, pokniti, razleteti se, razprati
(-porjem) se, zazijati, regniti.

Plazer m. plosk, plesk, štrbunk.

Platzgreifen polastiti se prostora, vko-
reniniti se, vgnezditi se; veljavo za-
dobiti, obveljati.

Platzmachen umakniti se, prostor na-
rediti; *impf.* umikati se, prostor de-
lati; Platz gemacht s poti! na stran!
amakni(te) se! v kraj!

Platzmajor m. major na stražišči,
placmajor.

Platznehmen sesti (sedem), usesti se;
nehmen Sie Platz izvolite sesti, račite
usesti se.

Platzpulver n. pokalni smodnik.

Platzregen m. nalív, ploha.

Platztratte f. mestna menica.

Plauderei f. blebetanje, žlobudranje,
brbljanje, gobezdanje.

Plauderer m. blebetavče, žlobudralo,
jezičnik, brbljavče.

Plauderhaft blebetav, žlobudrav, gosto-
beseděn, jezičěn, brbljav.

Plauderhaftigkeit f. blebetavost, žlo-
budravost, klevetavost, jezičnost, gosto-
besednost.
[klevetulja]

Plauderin f. blebetulja, klevetalka,
plaudern blebetati, klevetati, čelju-
stati, ragljati, žlobudrati.

Plaudertasche f. blebetalo, raglja, kle-
petēc, klepetulja.

Plauschen klepetati (-am u. klepečem),
česnjati, ragljati, blebetati, gobezdati,
brbljati, kvasiti, čenčati.

Plauscher m. J. Plauderer.

Plausibel hvalevreděn, priličěn, ugo-
děn, sprejeměn, prijetěn. [bejěc.

Plebejer m. prostak, nežlahtnik, ple-
plebejisch prostaški, prostonaroděn,
plebejski.

Plebs f. prosto ljudstvo, nižji sta-
novi, plebejci *pl*.

Plejaden pl. gostosevci pl., gosto-
žirci *pl*., rimščice *pl*.

Plenarsitzung f. celokupni zbor, po-
polna seja.

Plenarversammlung f. popolna skup-
ščina, polni zbor.

Plenipotenz f. neomejena (polna) moč
(-i), polnomočje.

Pleonasmus

— 511 —

poetisch

Pleonasmus m. nepotrebno izobilje v
govoru, pleonazem.

Plombe f. svinčeni zalivěk, svinčeno
mašilo, plomba.

plombieren s svincem zaliti (-lijem),
— zatakniti, — zamašiti, zasvinčiti,
zaoloviti, plombirati.

plößlich adi. nagěl, nenaděn, nepri-
čakovan; adv. naglo, nanagloma, hi-
poma, na mah, mahoma, iznenada, na
enkrat, nenadoma; aſs — kar.

Pluderhosen pl. široke hlače pl.,
brgeše pl. [(sem).

pludern mahadrati, preohlapěn biti

plump okorěn, neukretěn, neroděn,
neustorěn, nepripravěn, odročěn, ne-
spretěn, štorast, neotesan, štorkljast,
zavaljen, trlépěn.

Plumpe m. okornež, štorkljež, nerod-
než, neukretnež, neotesaněc, teleban,
trlěp; f. štorklja, nerodnica, neote-
sanka.

plumpen pljusniti, pljunkniti, štr-
bunkniti, telebuiti; impf. pljuskati,
pljunkati, štrbunkati, telebati.

Plumpheit f. okornost, neukretnost,
nerodnost, nespretnost, netrlepnost,
neotesanost. [bunk!

plumps interi. pljusk, pljunk, štr-

Plumpsack m. roběc v korobač sple-
ten, korobač iz zvite rute.

Plunder m. šara, starina, ropotija;
cape, cunje pl.

Plünderer m. plenitelj, plenilčc, ro-
par, grabežljivčc.

plündern pleniti, ropati, grabiti,
siloma jemati (jemljem); o-, pople-
niti, oropati, ugrabiti, siloma vzeti
(vzamem).

Plündern n. plenitěv, ropanje.

Plünderung f. plenjenje, ropanje, plen,
plenitěv, rop, grabež.

Plünderungsfucht f. ropaželjnost, gra-
bežljivost.

plünderungsfühlig ropaželjěn, ropar-
ski, grabežljiv, grabljiv.

Plunze f. krvava klobasa, krvavica,
mulica.

Plural m. množno število, množina.

Pluralität f. množnost, mnoštvo, ve-
čina, množina.

plus več.

Plus n. prebitěk, preostaněk.

Plüsch m. reděk baržun, pliš.

Plusquamperfect n. predpretekli čas,
predpreteklost.

Plužer m. tikvast vrč, bučnica, stučka.

Pluviale n. véliki mašni plašč.

Pöbel m. prosti narod, nižje ljudstvo;
(Gesindel) drhál (-i), žlota. [otesan.

pöbelhaft prostaški, neolikan, ne-
Pöbelhaftigkeit f. prostaštvo, neotesa-
nost, neolikanost.

Pöbelhauſe m. drhal (-i), žlota.

Pöbelherrschaft f. vlada proste drhali,
drhalska vlada.

Pöbelsprache f. prostaški jezik; drhal-
ska govorica, primojduševski jezik.

Poché f. tolkač, tolkalnica.

pochen trkati, klepati (klepljem),
tolči, razbijati; potrkati, potolči; auf
etw. — ustiti se, košatiti se, šopiriti
se, bahati, ponašati se s čim; junačiti
se; zanašati se na kaj; Erz— půháti
(pham u. pšěm), tolči (tolčem), drobiti,
gruščiti rudo.

Pocher m. (im Pochwerk) půhač, de-
lavěc v rudniških stopah.

Pochmühle f. (Pochwerk n.) rudniške
stope pl.

Poché f. osépnica, koza, rujna.

Pockengrube f. (—narbe f.) brazgotina
od osepnice, pika, jamica, hrapa.

pockengrübig (—narbig) pikast, osep-
ničast, hrapav, kozav.

Pockenimpfung f. stavljenje —, cep-
ljenje kôz.

pockig osepničav, kozičav.

poculieren popívati, pijančevati.

Podagra n. protín, půtika, podgrom,
kosteníca, pokóstnica, podagra.

podagrisch protinast, podgromast.

Podagriſt m. kostobolnik, podagrist.

Podium n. most, oděr.

Poem n. pesěn(m) (-i).

Pocsie f. pesništvo, poezija.

Poet m. pesnik, poet.

Poetaster m. pesmar, pevče (-eta),
pesmarčček, poetastěr.

Poeterei f. pesmarija, pesmarstvo.

Poetik f. nauk o pesništvu, pesmo-
slovje, poetika.

Poetiker m. pesmoslověc.

poetisch pesniški, poetičen.

poetisieren

— 512 —

Polterer

poetisieren pesmi skladati, pesmariti, pesnikovati.

Pointe f. konica, ost (-i), óstrica, boděc, želo; fig. glavna misel (-i).

pointieren (milit.) obrniti, nastaviti, naperiti top.

Pokal m. kupa, véliki kozarěc, bokal.

Pökel m. razsol. solomurja, slanomur, slanica; Pökel- nasoljen, osoljen, slan.

Pökelstleisch n. nasoljeno meso.

Pökelhäring (—hering) m. slaník.

pökeln na-, po-, razsoliti; v razsol dejati (denem), v solomurjo vložiti.

Pol m. tečaj, pol; Polar- tečajni, polarni.

Polarbär m. severni —, beli medved.

Polarisation f. polarizacija, polarizovanje, polariziranje.

polarisieren obračati se k tečaju, polarizovati, polarizirati.

Polarkreis m. tečajnik, polarni krog.

Polarlicht n. severna luč (svetloba), severni sij, burjava.

Polarstern m. severna zvezda, severnica, burovž.

Polarstrom m. tečajni tok. [meta.

Polei m. (pulegium) polaj, drobna

Polemik f. učeni prepír, znanstvena pravda, boj s peresom,olemika.

Polemiker m. prepiralěc, pravdar, polemik.

polemičisch prepirěn, polemičěn.

polemiisieren prepirati se, pričkati se, boriti se s peresom, učeno pravdati se, polemizovati, polemizirati.

Polenta f. mešta (iz phanega žita), polenta.

Polier- likalni, loščilni, gladilni.

Poliereisen n. likalo, gladilo.

polieren likati, gladiti, loščiti, polirati, svetliti; zlikati, ugladiti, osvetliti, zloščiti, spolirati.

Polierer m. likalěe, gladilěe, loščilěe; (b. Maurern) zidarski nadglednik, polír.

Polierstock m. gladilka, gladilo.

poliert zlikan, uglajen, poliran.

Politeffe f. uglajenost, udvornost, uljudnost, olikanost.

Politik f. državništvo, politika.

Politiker m. državnik, politik; fig. prekanjeněc, zvitorepěc.

politisch državniški, političen; fig. prekanjen, zvit, presukan, premeten.

politisieren o političnih vprašanjih se razgovarjati, politične zadeve pretresavati, politikovati, politizirati.

Politur f. gladčina, lik, lesk; fig. uglajenost, olikanost.

Polizei f. policija, redarstvo; Polizeipolicijski, redarstveni. [urad.

Polizeiamt n. policijski (redarstveni)

Polizeiaussicht f. policijski nádzor, redarstvena pazka, policijsko nadzorstvo (nadgledstvo).

Polizeicommissär m. policijski komisar, redarstveni poverjenik.

Polizeicommissariat n. policijsko komisarstvo, redarstveno poverjeništvo.

Polizeidirection f. policijsko ravnateljstvo, redarstveno vodstvo.

Polizeidirector m. policijski ravnatelj, redarstveni vodja. [stven.

polizeilich policijski, redarski, redar-

Polizeimann m. redar, policaj, policist.

Polizeiordnung f. policijski red, redarstveni zakon.

Polizeispion m. skrivni policist, vohún, ovadúh. [pěk.

Polizeiübertretung f. policijski presto-

Polizeiverordnung f. policijski ukaz, redarstvena naredba.

Polizeimesen n. policijstvo, redarstvo, policijske reči pl.

polizeiwidrig proti policijskemu redu, redarstvenemu redu nasprotěn.

Polizee f. zavarovalno písmo, protipis, zagotovilnica, polica.

Pöller m. možnar, topič.

Pollmehl n. srednja moka.

Pollution f. prolitje semena v spanji, semenotok v sanjah, polúcija.

Polonaise f. poljski ples, polonéza.

polonisieren popoljačiti, polonizirati.

Polster m. blazina, podzglavje; (im Wasserbau) podstava.

polstern blaziniti; o-, podblaziniti; s perjem natlačiti, z žimo napolniti.

Polsterstuhl m. oblazinjen stol.

Polsterüberzug m. prevlaka blazine.

Polterabend m. večer pred poroko, predporočni večer.

Polterer m. ropotač, ropotalěc, razbijalěc, razgrajalěc, razsajalěc.

Poltergeist

— 513 —

portofrei

Poltergeist m. strah, strašilo, pošast (-i).

polterhaft rototav.

Polterkammer f. shramba za rototijo,
hram za staro šaro.

poltern rototati (-am u. ropočem),
razbijati, treskati, šunděr delati, ude-
lovati, razgrajati, razsajati.

Poltern n. rotot, rototanje, šunděr,
razgrajanje.

Polternuss f. rototěc, klopotěc.

Poltron m. junak rototulja, bahač,
širokoustnež.

Polyandrie f. mnogomoštvo.

polychromatisch mnogobarven, poli-
hromatičen.

Polyeder n. mnogoplošnik, polieděr,
polyedrisch mnogoplošen, mnogostén,
poliedričen. [gamija].

Polygamie f. mnogoženstvo, poli-
polyglott mnogojezičen, v več jezikih.

Polygon n. mnogokotnik, poligon.

Polygraph m. mnogopisěc.

Polyhistor m. mnogoznalěc, vseizve-
deněc, v mnogih strokah veščak, poli-
histor. [polip.

Polyp m. mnogonožěc, hobótnica,
polypetal mnogolist, mnogolistěn.

Polysyllabum n. mnogozložnica.

Polysyndeton n. mnogovezje, često-
vezje, polisindeton.

Polytechnik f. (Politechnicum n.) poli-
téhnika, politehnična šola. [čen].

polytechnisch politehniški, politehni-

Polytheismus m. mnogoboštvo, češče-
nje mnogih bogov, politeizěm.

Politheist m. mnogobožnik, častilěc
mnogih bogov, malikovalěc, politeist.
polytheistisch mnogožěn, malikova-
lěn, politeističen.

Pomade f. mazilo za lase, pomada.

Pomeranje f. pomoranča, naranča;
Pomeranzen- pomorančni, narančni.

Pomeranzenbaum m. pomorančno drevo
(-esa), pomoranča.

Pomeranzengeist m. pomorančevěc.

Pomeranzenschale f. pomorančna lu-
pina, pomorančen olupěk. [molog.

Pomolog m. sadjerejěc, ovočar, po-

Pomologie f. sadjereja, sadjarstvo,
ovočarstvo, pomologija.

pomologisch sadjarski, ovočarski, sadje-
rejski, pomologičen.

Pomp m. slovesěn sprevod, veličastje,
blišćoba, velikolepje, gizda, pompa.

pomphaft (pompös) veličastěn, sijajěn,
krasěn, velikolepěn, pompozěn, gizdav.

Pönale n. kazěn (-i), globa.

Ponderabilien pl. težnine pl.

Pönitenz f. pokora, kazěn (-i).

Pontificale n. pontifikal, škofovski ob-
rednik. [obleka.

Pontificalien pl. škofovska oprava, —

Pontificat n. nadsvečeništvo, papeštvo.

Ponton n. ladija-mostovnica, mosto-
věn čoln, ponton.

Pontonier m. graditelj mostov, pre-
mostitelj, vojaški mostar, pontonir.

Pontoniercorps n. graditelji mostov,
vojaški mostarji, pontonirji pl.

Pony m. konjiček, poni.

Popanz m. strašilo, bavbav.

Dope m. pop; Popen- popovski.

populár priprost, prostonaroděn,
lahkoumevěn, narodu mil, ljudstvu
priljubljen; (leutſelig) pri-, uljuděn,
prijazěn; domač, popularěn; — werden
prostemu narodu se prikupiti, — se
priljubiti.

popularisieren prostemu ljudstvu
umevno napraviti, udomačiti, popu-
larizirati.

Popularität f. u-, priljudnost, pri-
jaznost; udomačenost, priljubljenost,
popularnost. [pl.

Population f. prebivalstvo, prebivalci

For m. luk, porej, por.

Pore f. luknjica, znojnica; preboj.

porös luknjičav, luknjičast, porozěn.

Porostätät f. luknjičavost, poroznost,
poroziteta.

Porphyr m. porfir.

Portal n. vrata pl., pročelje, portal.

Porteepee n. čop pri sablji, portepej.

Portefeuille n. listnica; fig. opravil-
stvo, področje; portfelj; Minifter ohne
— izvanreděn ministěr, ministěr brez
posebnega področja (brez portfelja).

Portemonnaie n. mošnja denarnica.

Porteur m. nosěe, nosilěe.

Portier m. vratar, portir.

Portion f. kos, del, delež, porcija.

Porto n. poštarina, poštnina, porto.

portofrei prost poštarine (poštnine),
brez poštarine.

33

Portofreiheit

— 514 —

Postillon

Portofreiheit f. oproščenost od poštareine, prostost od poštnine.

Porträt n. (pl. Porträte) Portrait n. (pl. Portraits) obraz, slika, podoba, portret.

porträtieren slikati; naslikati, portretirati.

Porträtmaler m. obrazar, slikar obrazov, portretni slikar.

Porträtmaleri f. obrazna slikarija, obrazarstvo.

Porträtmalerin f. obrazarica, slikarica obrazov, portretna slikarica.

Porzellan n. porcelan; Porzellan- (porzellanen) porcelanast.

Porzellanerde f. porcelanovica.

Porzellangut n. porcelanovina.

Porzellanhändler m. porcelanar.

Porzellanniederlage f. zaloga porcelanovine.

Porzellanware f. porcelanovina, porcelanasto blago.

Posamentier m. pasar, podkitar, pozamentir.

Posaune f. troba, tromba, trobenta; in die — blassen zatrobiti, zatrobentati; fig. raznesti, razglasiti, raztrobiti.

posaunen trobiti, trobentati; zatrobiti, zatrobentati.

Posaunenbläser m. trobentar, troběc, trobentač.

Posaunenregister n. piščali v orglah s trobentnim glasom. [trombe.

Posaunenton m. trobentni glas, glas Position f. lega, položaj, pozicija.

positiv adi. postavljen, ustanovljen; pozitivěn, stalěn, trděn, gotov; (bejahend) trdilen; —e Antwort od-, določen odgovor; adv. za gotovo, za trdno.

Positiv m. nasebnik, pozitiv.

Positiv n. órgglice pl.

posito adv. postavimo, recimo, vzmimo, denimo da, na primer.

Positur f. položaj, pozitura; sích in — sezen postaviti se, ustopiti se.

Posse f. šala, burka, norčija; (Theaterstüd) gluma, smešna igra, burka, komedija; —n reißen (treiben) burke (šale) zbijati, norce briti (brijem), norčije uganjati, — plesti (pletem).

Posten m. kljubest (-i), nagajanje; einen — spielen nagoditi; nagajati;

ponagajati, komu jedno napresti (-predem), — narediti; zum — navlašč, navkljub.

posenhaft burkast, šaljiv, smešěn, zabavljiv, godčevski, norčav.

Postenmacher m. (—reißer) šaljivěc, burkež, smešnik, norčěk, glumač, pavliha.

Postenreißerei f. norčevanje, šale, burke, norčije pl. [igra.

Postenspiel n. burka, gluma, smešna Postenstück n. smešnica, burka. [věn. posessiv svojilěn, prilastilěn, posesi-Postessivpronomen n. svojilěn zaíměk, posestno zaime (-na), posesivěn zaíměk.

Postessor m. posestnik, lastnik, gospodar.

possierlich smešěn, šegav, šaljiv.

Possierlichkeit f. smešnost, šaljivost, šegavost.

Post f. pošta; (Nachricht) glas, naznamilo, vest (-i), poročilo; Post- poštni.

Postament n. stojalo, podstavěk, podnožje, stalo, postament.

Postamt n. poštni urad, pošta.

Postarbeit f. nujno delo, delo ki priganja, — za katero se mudi.

Postbeamte m. poštni uradnik.

Postbote m. pismonosěc, listonoša, poštni sel.

Postchaise f. poštna kočija, poštni voz.

Posten m. mesto (odkazano), stojišče; (Wache) straža; (Wachpflag) stražišče; (Amt) služba, stópinja, mesto; (Geldbetrag) svota, znesěk.

Postenlauf m. hod pošt; der — ift offen pošte gredo (brez ovire).

poste restante adv. naj na pošti ostane (počaka), poste restante.

Posterpeditor m. poštni odpravitelj.

Posterpedition f. poštno odpravništvo, — odpraviteljstvo. [prepozno.

post festum adv. po slovesnosti, postfrei poštarine (poštnine) prost.

Postgeld n. poštarina, poštnina.

Posthalter m. poštar.

Posthaus n. poštna hiša, pošta. [rog.

Posthorn n. postiljonski (poštarski) postieren postaviti, postirati.

Postille f. postila.

Postillon m. postiljon, poštni hlapěc, poštni kočijaž, voznik pošte.

Postkalesche

— 515 —

Prädestination

Postkalesche f. poštna kočija, poštni voz.

Postknecht m. poštni hlapěc.

Postkutsche f. s. Postkalesche. [rica.

Postmeister m. poštar; —in f. pošta-
Postnachnahme f. poštno povzetje.

Posto n. stojišče; — fassen stojišče zavzeti (-vzamem), postaviti se, ustopiti se; osvojiti si mesto, posesti (-se dem) —, polastiti se kraja.

Postordnung f. poštni red.

Postpferd n. poštni konj.

Postporto n. poštarina, poštnina.

Postrecepisse n. poštna prejemnica,
poštnoprejemni list, recepis.

Postreise f. potovanje s pošto.

Postrittgeld n. poštna jezdnina.

Postſäule f. miljni steběr, miljekaz,
miljnik.

Postscript n. pripisěk, dostavěk.

Poststation f. poštna postaja, — štácija.

Poststraße f. vélika —, poštna cesta.

Posttag m. poštni dan (dueva).

Posttare f. poštna taksa.

Postulant m. zahtevalěc, terjalěc.

Postulat n. zahteva, terjatěv, zahtevěk, postulat.

Postverbindung f. poštna zveza.

Postverkehr m. poštno občenje.

Postverwalter m. poštni upravitelj,
poštni oskrbnik.

Postverwaltung f. uprava pošt, poštno
upraviteljstvo.

Postwagen m. poštni voz.

Postwechsel m. poštna izmena, pre-
prega poštnih konj.

Postwesen n. poštarstvo, poštne za-
deve, poštna opravila.

Postjug m. poštni vlak.

Potentat m. mogočnik, vladalčec, vladar, imenitnik, mogotčec, potentat.

Potenz f. moč (-í), oblast (-í); (aritlm.)
vzmnož (-í), potenca. [potencirati.

potenzieren vzmnožiti; vzmnoževati,

Potpourri n. zmes (-i), potpuri.

Pottasche f. pepelík, lugasta sol (-í),
potošelj.

Pottaschfieder m. pepelar.

Pottaschfiederei f. pepelarnica.

Pottisch m. (Pottwal m.) glavač.

Pottweide f. bela vrba.

pot interi. — tausend de-te! de-te
šencaj! de-te šembraj! raca na vodi!

kosmata kapa! bùs te plentaj! ti para
plentana! [piška.

Poularde f. spitan piščančec, tolsta
pouſſieren pospeševati, podpirati, po-
magati; s svojim pokroviteljstvom
koga povzdigniti, do uglednosti po-
višati.

präambulieren v-, napeljavati, pri-
pravljati, uvod igrati.

Präambulum n. predigra, uvod.

Präbende f. prebenda, duhovnija.

Präcedens n. (pl. Präcedentien) pred-
idoči slučaj, bivši dogoděk.

Pracht f. krasota, bliščoba, dika, si-
jajnost, veličastvo, veličje, velikolepje;
Pracht= prekrasni, bliščeći, sijajni, pre-
lepi, gizdavi.

Prachtaufzug m. sijajni —, veličastni
—, svečanostni sprevod.

Prachtausgabe f. sijajno izdanje, krasna
izdava, dična oprava knjige.

Prachteremplar n. krasni izvod, vele-
lepi eksemplar.

Prachtgebäude n. velelepa zgradba,
krasno poslopje, veličastno zidanje.

prädigtig krasën, sijajën, bliščeč, di-
čën, gizdav, sprelep.

Prachtliebe f. krasoljubje, gizdavost.

prachtliebend krasoljubën, bliščobo-
ljubiv, gizdav, šopirën.

prachtvoll prekrasën, sijajën.

Prachtwerk n. prekrasno (sijajno) delo;
sijajna knjiga; dičën umotvor.

Präcipitat n. usedlina, kaliž.

präcipitieren na dno spraviti, used-
lino napraviti; fig. prenagliti, strmo-
glaviti.

práříře točěn, natančěn, precizěn,
določěn; (gedrängt) jednat; adv. točno,
na tanko.

práciſieren na tanko določiti, preci-
zirati.

Prärision f. točnost, natančnost; Bün-
digkeit) jednatost, jasnost, precizija.

präcludieren zakleniti, izključiti.

Präclusiv zadnji, neprelóžen, nepo-
daljsljiv.

Präclusivfrist f. zapadna doba, za-
padni rok, nepreložni (zadnji) obrok.

Prädestination f. predodredba, pred-
odločba, vnapredno določilo, prede-
stinacija.

33*

pádestinieren

— 516 —

Pränumerationsbetrag

### prädestinieren
pred odmeriti, pred
nameniti, predodrediti, vnapred do-
ločiti, predestinirati.

### Prädicant m.
pridigar, propovednik,
cerkveni govornik.

### Prädirat n.
(gramm.) poveděk, pre-
dikat; (Titel) pridevěk, naslov.

### prädikativ
dopoveděn, dopovedkov,
predikativěn.

### prädicieren
povedati (-vem), prisoditi,
prideti (-denem); impf. prisojati, pri-
devati.

### prädominieren
nad-, prevladovati,
imeti (imam) premoč; omàh dobiti.

### Präeristenz f.
predbivanje, preeksi-
stenca.

### Präsekt m.
predstojnik, načelnik, rav-
natelj, prefekt.

### Präſir n.
predponka, sprednica.

### prägen
vtisniti; vtiskovati, kovati;
in's Gedächtnis — vtisniti si v spo-
min (v glavo), zapomniti si.

### Präger m.
novcekověc.

### Pragmatik f.
pragmatika.

[tiški.

### pragmatisch
pragmatičen, pragma-
prägnant jedrnat, pomemběn, teh-
tovit, določen, pregnantěn.

### Prägnanz f.
jedrnatost, pregnantnost,
pregnanca.

### Prägung f.
kov; kovanje.

### prahlen
bahati se, šopiriti se, hva-
liti (hvalisati) se, ustiti se, široko-
ustiti, hlastati, veličiti se, povzdigo-
vati se.

### Prahler m.
bahač, širokoustnež, ba-
halěc, hlastalěc.

### Prahlerei f.
baharija, bahanje, baha-
vost, bahaštvo, samohvalnost.

### Prahlerin f.
bahalka, širokoustnica.

### prahlerisch
bahav, bahaški, šopirěn,
samohvalěn, širokoustěn, hlastav; giz-
dav, nečimern.

### Prahlhans m. f.
Prahler.

### Prahlsucht f.
bahavost, šopirnost,
hlastavost.

### prahlfsüchtig
bahav, šopirěn, hlastav.

### Prairie f.
travnata planjava, prerija.

### präjudicieren
predsoditi, naprej so-
diti, prejudicirati; (nachtheilig sein) biti
(sem) na škodo, škodovati.

### Präjudiz n.
predsoděk, prenagla sodba;
škoda.

### prakticieren
vaditi se, uriti se, pri-
pravljati se, prakticirati; delati, iz-
vrševati.

### Praktik f.
vaja, izvrševanje, praktika:
vajenost, izurjenost, praktičnost; die
—en zvijače, spletke pl.

### praktikabel
poráběn, priprávěn.

### Praktikant m.
vajeněc, praktikant.

### Praktiker m.
izkušeněc, veščak, praktik.

### praktisch
dejanski, izvrševalěn, prak-
tiški; poráběn, praktičen.

### Prälat m.
prelat.

### Prälatur f.
prelatstvo, prelatura.

### Prälegat n.
predzapis, predvolilo.

### Präliminare n.
proračun, računski
načrt.

### Präliminarien pl.
načrt mirovnih po-
gojev, podstavni dogovori.

### Prall m.
odskok, odboj, odlet.

### prall
napet, nategnen.

### prallen (an—)
trčiti, butniti, treščiti;
(ab—) odskočiti, odleteti, odbiti se.

### präludieren
uvod igrati, preludirati.

### Präludium n.
predigra, uvod, preludij.

### Prämiant m.
obdarjeněc, obdarova-
něc, premijant.

### Prämie f.
darilo, nagrada, premija;
(Asscuranz—) zavárščina.

### prämiieren
obdariti, obdarovati, na-
graditi, premijirati. [premisa.

### Prämisse f.
prednji stavěk, prorek,

### Prämium n.
darilo, nagrada, premij.

### Prämonstratenſer m.
premonstrateněc,
belorizěc.

### prangen
bliščati (-im) se, lesketati
(-am u. leskečem) se; dičiti se, po-
našati se, skazovati se.

### Pranger m.
sramotni steběr, sra-
motni oděr, sramotišče.

### Pränotant m.
predznamovalěc, pre-
notant. [notat.

### Pränotat m.
predznamovaněc, pre-

### Pränotation f.
predznamovanje, pred-
znamba, prenotacija; Pränotationš-
predznamběni, prenotacijski.

### pränumerando adv.
naprej plačevaje.

### Pränumerant m.
predplačnik, pred-
platitelj, naročnik, prenumerant.

### Pränumeration f.
predplačilo, naročba,
naročilo, prenumeracija.

### Pränumerationsbetrag m.
predplačilni
znesěk, naročnina.

pränumerieren

— 517 —

Praxis

pränumerieren predplačati, naročiti
se na kaj, prenumerirati.

präoccupieren prehiteti koga pri zasеданji, prej zasesti (-sedem), prej polastiti se.

Präparand m. (učiteljski) pripravnik,
preparand.

Präparandie f. (učiteljska) priprav-
nica, pripravnišče, preparandija.

Präparat n. pripravěk, prigotověk,
preparat.

Präparation f. priprava, preparacija.
präparieren pripraviti, prigotoviti,
postrojiti; *impf.* pripravljati, prepa-
rirati.

Präponderanz f. preteža, pretežnost.
Präposition f. predlog, razmernik, pre-
pozicija; Präpositional- predložni, pre-
pozicijonalěn.

Präpotenz f. prémoč (-i), prepotenca,
prevlada.

Prärogativ n. predpravica, prednost.
Präsens n. sedanji čas, sedanjik.
Präsent n. dar, darilo, podarěk, ve-
zilo, prezent.

Präsentant m. predlagalěc, predloži-
telj, prezentant.

Präsentation f. predaja, izročitěv; (zu
einer Stelle) predlog, priporočitěv, pri-
poročilo, nasvet; (eineš Wechsel) pred-
očba; prezentacija.

Präsentationsfrist f. rok za predočbo,
prezentacijski obrok.

Präsentationsrecht n. pravica pred-
laganja, pravo nasvetovanja.

Präsentatum n. dan vložbe in tekoče
število, vloženo, prezentirano.

präsentieren predati, izročiti, vložiti;
*impf.* izročevati, vlagati; (zu einem
Amte) predložiti, nasvetovati, pripo-
ročiti; *impf.* predlagati, priporočati;
(den Wechsel) predočiti, predložiti, pre-
zentirati; (das Gewehr) čast skazati
(skažem), predstaviti orožje, prezen-
tirati; präsentiert! daj(te) čast! sich —
pokazati se, biti (sem) na pogled.

Präsentierteller m. ponudilni krožnik,
predajalni pladěnj. [prisotnih.

Präsenzliste f. imenik navzočih, popis

Präservativ n. branilo, čuvalo, varo-
valo, obvarovalěn lek, branilěn pripo-
moček, preservativ.

Präses m. predsednik.

Präsident m. predsednik, prvosednik,
prezident. [sedstvo.

Präsidentschaft f. prvosedstvo, pred-
präsidieren predsedovati, biti (sem)
predsednik, prezidirati.

Präsidium n. predsedstvo, predsed-
ništvo, prezidij.

Prässeln pokljati, pokati, prasketati
(-am u. praskečem). [ketanje.

Prässeln n. pokljanje, prasket, pras-
prassen razkošno —, razuzdano —,
nezmerno —, potratno in zapravljivo
živeti, trebuhu streči (strežem), tratiti,
zapravljati.

Prässer m. požrešnik, požeruh, po-
tratnik, zapravljivěc, raztočnik; —in
f. požrešnica, požeruhinja, potratnica,
zapravljivka.

präsumieren misliti si kaj naprej,
soditi, sumiti, domnevati, presumirati.

Präsumption f. prej umišljena dozdeva, sumnja, presumcija, domnevanje.

präsumptiv dozdevěn, presumtivěn,
domnevěn.

Prätendent m. prisvojevalěc oblasti,
tekmec za vladarstvo, pretendent.

prätendieren svojiti si, prisvajati si,
lastiti se česa, prilaščevati si kaj, kot
svoje terjati (zahtevati), pretendirati.

Prätenfion f. terjanje, zahtevanje, pre-
tenzija, terjatěv, zahteva; drznost,
brezobzirnost, oholost; ohne — po-
nižen, skroměn.

prätentiös prevzetěn, oblastěn, držěn,
pretencijozěn.

präterieren preskočiti.

Präteritum n. pretekli —, minoli čas,
preteklost, preteritum.

Prätert m. pretveza, (prazěn) izgovor.

Prätor m. pretor.

Prätur f. pretorstvo, pretura.

Prake f. šapa.

Prävenieren prehiteti (-im), prestreči
(-strežem), pretéči.

präventiv preodvratěn, predodvrača-
lěn, preventivěn.

Präventiomassregel f. preodvratna (pre-
ventivna) naredba.

Praxis f. dejanje, izvrševanje, vaja,
praksa, skušnja; (Gewohnheit) običaj,
navada.

Presse

— 519 —

Prinzeffin

Presse f. tlačilnica, stiskalnica, tiskalo,
preša; (Buchdruck) tisk, natis; unter
die — geben dati tiskati, dati v natis
(v tisk); sich unter der — befinden biti
(sem) v tisku (v natisu), tiskati se.

pressen stiskati, tlačiti, měčkati,
prešati, ožemati; pf. stisniti, ožeti
(ožmem); (hart zuježen) pestiti, pri-
ganjati, siliti, kliniti (koga).

Presser m. stiskalěc, tlačilěc.

Presſfreiheit f. tiskovna svoboda, svo-
boda tiska; svobodni tisk.

Presſgericht n. sodišče v tiskovnih za-
devah, sodišče za prestopke tiskovnega
zakona.

Presſgeſetz n. tiskovni zakon, postava
o tiskovinah. [drožje pl.]

Presſheſe f. (Presſgerm) stisnene
preſſieren nuditi, siliti; es preſſiert
sila je, nujno je, mudi se, ne da se
odlasati (odložiti); preſſiert sein imeti
(imam) opravila čez in čez, imeti čez
glavo opraviti.

Presſkuſe f. kad (-i), krnica.

Presſmaschine f. s. Presſe.

Presſchraube f. vreteno, vretenica.

Presſübertretung f. prestopěk tiskov-
nega zakona, prekršěk tiskovne postave.

Presſzeug n. tiskalo, tiskalno orodje,
tiskalna priprava. [vara]

Presſtige n. sleparstvo, sleparija, pre-
pretios dragocen, žlahtěn.

Pretiosen pl. dragocenosti pl., dragotine pl.

Pride f. ost (-i), ostěn; (Fisch Petro-
myzon) piškur.

prickeln tr. bockati, zbadati; intr.
skeleti, ščemeti, rezati (režem).

prickelnd (pikant) rezěk, rezěn.

Priester m. svečenik, duhovnik, maš-
nik; der hohe — véliki duhovnik;
Priester= svečeniški, duhovski, duhovni,
mašniški.

Priesteramt n. svečeništvo, duhovstvo,
duhovska služba, mašništvo.

Priesterhaus n. duhovno semeníše,
bogoslovnica.

Priesterherrschaft f. duhovska vlada,
vlada duhovšćine.

Priesterin f. svečenica, duhovnica.

priesterlich duhovski, mašniški, maš-
nikov, svečeniški.

Priesterorden m. duhovni red.

Priesterroch m. duhovska obleka.

Priesterschaft f. duhovšćina, duhovstvo,
duhovništvo, duhovniki pl., svečeništvo,
svečeniki pl.

Priesterstand m. duhovski stan, maš-
niški stan, duhovstvo.

Priesterhum n. duhovstvo, duhov-
ništvo, svečeništvo.

Priesterweihe f. mašnikovo posvečenje
(posvečevanje), posvečenje v mašnika,
rokopolaganje (-pokladanje); die — er-
thellen v mašnika posvetiti.

Prima f. prvi razred, prima. [dona.

Primadonna f. prva pevkinja, prima-

Primaner m. učenče prvega razreda,
primanče.

primär prvotěn, prvi.

Primararzt m. (Primarius m.) prvi
zdravnik, primarij.

Primas m. (pl. Primaten) prvak med
nadškofi, prvostolnik, primas.

Primat n. prvaštvo med nadškofi,
prvostolništvo, primat; (Worrang über-
haupt) prvenstvo.

Primawechsel m. prva menica.

Prime f. (in der Muſiſt) prvi glas,
prva stópinja; (beim Fechten) prvi
ustop; prvica.

Primel f. trobentica, jaglec (jagelca),
jeglič. [prost.

primitiv prvotěn, primitivěn, pri-

Primiž f. nova maša, primica.

Primogenitur f. prvorojenstvo, pri-
mogenitura.

Primſenkäſe m. brinzověc, brinzov sir.

Primzaßl. f. praštevilo, prvotno število,
prvinsko število.

Princip n. (pl. Principien) princip;
(Urgrund) začetěk, izvor; (Grundsaß)
načelo, glavno vodilo, podstavna misel
(-); zakon.

Principal m. gospodar, prednik, pred-
stojnik, principal.

Principat n. predstvo, prvenstvo,
prvaštvo, principat. [cipijelěn.

principiell načelěn, podstavěn, prin-

Prinž m. knez, princ; kaiserlicher —
cesarjevič, carjevič; königl. — kraljevič;
fürstlicher — kneževič.

Prinzeſſin f. kneginja, princezinja;
cesarična, carevna; kraljična, králjevna.

Prior

— 520 —

probieren

Prior *m.* prednik, prijor, predstojnik samostana; Prior= prijorski.

Priorat *n.* prijorstvo, samostansko predstojništvo. [mostana.

Priorin *f.* prednica, predstojnica sa-Priorität *f.* predstvo, prednost, pri-joriteta.

prioritätisch predstven, prijoritetën.

Prise *f.* ščepěc; (erbeuteteš Schiff) za-jeta —, zaplenjena ladija.

Prisma *n.* prizma.

prismatisch prizmatičën.

Pritsche *f.* (Batsche, Klatschbrett) ples-kavica, plaska, lopata, tolkača; (höl-zerne Lagerstätte) pograd, ležišče na deskah, prična.

pritscheln (po vodi) pleskati, tleskati, brluzgati.

privat zaseběn, zasoběn, samosvojěn, privatěn; (geheim) tajěn.

Privatangelegenheit *f.* zasebna zadeva, privatna stvar (-i).

Privatbrief *m.* privatno pismo.

Privaidocent *m.* privatni docent, pri-vatdocent.

Private *m.* zasebnik; *f.* zasebnica.

Privateigenthum *n.* zasebna last (-i), zasebna (privatna) svojina.

Privatier *m.* zasebnik. [za-se.

privatim *adv.* natihoma, med seboj,

privatinteresse *n.* osebna korist (-i).

privatizieren za-se živeti (-im), osebo-vati, privatizirati.

Privatist *m.* privatni učeněc, privatist.

privativ izključěn, privativěn.

Privatleben *n.* zasebno —, privatno —, domače življenje.

Privatlectüre *f.* domače berilo, pri-vatno čitanje.

Privatmann *m.* *f.* Privatier.

Privatperson *f.* *f.* Private.

Privatrecht *n.* zasebno pravo.

privatrechtlich zasebnopravěn. [(-í).

Privatsache *f.* zasebna (privatna) reč
Privatschuldverschreibung *f.* zasebna
dolžnica, osobinsko dolžno pismo.

Privatschule *f.* zasebna učilnica, pri-vatna šola.

Privatunterricht *m.* domači pouk, pri-vatno poučevanje.

Privatvergnügen *n.* privatno veselje, svoja zabava.

Privatvermögen *n.* zasebno —, pri-vatno —, osobinsko premoženje (— imovina). [stvo.

Privatwirtschaft *f.* zasebno gospodar-

Privatzeugnis *n.* zasebniško izpriče-valo, privatna svedočba, privatno potrdilo.

Privet *n.* stranišče.

Privileg *n.* Privilegium *n.* (pl. Privilegien) svoboščina, predpravica, privilegij *u.* privilegija. [ščin.

Privilegieninhaber *m.* imetnik svobo-

Privilegienurkunde *f.* listina o svo-boščinah, potrdilno pismo o pred-pravicah.

privilegieren podeliti predpravico (svoboščino), dati (dam) privilegij, privilegirati.

privilegiert samopravěn, s predpra-vicami obdarjen, privilegiran.

pro und contra *adv.* za in zoper, za in proti.

probabel verjetěn.

Probabilität *f.* verjetnost.

probat po skušnjah potrjen, skušen, dokazan, pripoznan.

Probe *f.* skušnja, poskušnja, poskus; (Beweis) dokaz; (Muster) ogled, obra-zec; auf die — stellen skušati; Probe-poskusni, za poskušnjo.

Probenarbeit *f.* delo na poskušnjo.

Probenblatt *n.* ogledni list, list na ogled.

Probebogen *m.* pola na ogled, ogledna pola.

Probedruck *m.* tisk na poskušnjo.

Probefahrt *f.* poskusna vožnja.

probehültig po skušnji potrjen, pre-izkušen; (v. Wechsel) trděn, v redu.

Probejahr *n.* poskusno leto, leto po-skušnje.

Probelection *f.* poskusno predavanje.

Probepredigt *f.* pridiga na poskušnjo, poskusna propoved (-i).

Probeschrift *f.* pisanje na ogled, lepo-pisën poskus.

Probestück *n.* obrazčec, ogledček, izvod (komad) na ogled, poskusček.

Probevorlesung *f.* *f.* Probelection. [ba.

Probezeit *f.* čas poskušnje, poskusna do-Probier= poskusni.

probieren iz-, po-, skusiti; *impf.* iz-, po-, skušati, preizkušati.

Probierer

— 521 —

Prognose

Probierer m. poskušalėc, preizkušalėc.

Probierstein m. zlatarska oslica, preizkusni kamen.

Problem n. vprašanje, zastavica, loga, problem.

problematisch negotov, dvoměn, problematičen.

Proredur f. ravnanje, ravnava, postopanje, procedura.

Procent n. odstotěk, procent; (Gewinn) dobiček.

procentual odstotěn, procentuvalěn.

Proces s. pravda, pravdanje, tožba, prepor; (djem.) postopanje; proces; den — anhängig machen tožbo začeti (-čnem), tožbo vzdigniti zoper koga, pognati (-ženem) pravdo do sodišča; — machen na tožbo dejati (-denem); — führen pravdati se, tožiti se, tožariti se; durch — verlieren zapravdati, zatožariti; durch — erhalten iztožiti, s tožbo dobiti, izpravdati; Proces s- pravdni, pravdanjski.

Proces sacten pl. pravdni spisi, pravdanjska pisma.

Processführer m. pravdar.

processeren pravdati se, tožiti se, tožariti se, procesirati.

Procession f. obhod (cerkveni), sprevod, procésija.

Proces skoten pl. pravdni stroški.

Procesordnung f. pravdni red, — zakon, sodni red.

Processsache f. pravdna reč (-í), — zadeva.

Processführtig pravdljiv, prepirljiv, pravdarski; er ist sehr — velik pravdar je; ich bin nicht — ne strežem na tožbo.

Proces sverfahren n. pravdna ravnava, razprava (ravnava) pravde.

Proclamation f. pro-, razglas, oklic, razglasilo, proklamacija.

proclamieren proglasiti, razglasiti, oklicati (-kličem), proklamirati; *impf.* proglašati, oklicevati.

Procura f. (Vollmacht) pooblastilo, polnomočje; (Besorgungsgebür) upravnina.

Procuration f. oskrbovanje, upravljanje, prokuracija.

Procurator m. pooblaščenče, zastopnik; oskrbnik, upravitelj, prokurator.

Procuratur f. oskrbništvo, upraviteljstvo, prokuratura.

procurieren oskrbovati, upravljati.

Producent m. pri-, izdelovalče; (Vorzeiger der Urkunde) pokazalče; producent.

producieren pri-, izdelovati; (eine Urkunde) pokazati (-kažem); producirati; sich — pokazati se, nastopiti; razkazovati se, javno kazati se, producirati se.

Product n. izdelěk, proizvod; předělek, obroděk, sad, sadež, plod; (Ergebniš) učiněk, nasleděk; (in der Mathematik) zmnožěk, znesěk, produkt.

Production f. (von Urproducten) predelovanje, dobivanje; (von Kunstproducten) izdelovanje, izgotavljanje; (theatr.) predstava, produkcija.

Productionscapital n. glavnica za pridelovanje, denarji za izdelovanje.

Productionskosten pl. stroški pridelovanja, stroški za izdelovanje.

produktiv ploděn, rodovitěn, plodovit, produktivěn.

Produktivität f. plodnost, plodovitost, rodovitnost, produktivnost. [faněn.

profan neposvečen; posvetěn, profesor.

Profanation f. oskrunjenje, oskrunjenje, profanacija.

Profangeschidte f. posvetna —, profanna zgodovina.

profanieren oskruniti, profanirati.

Profess f. obljuba (samostanska).

Profession f. rokodelstvo, posěl, obrtnija; was ist er von — s čím se peča, kaj je njegov posěl? [nist.

Professionisti m. rokodelče, profesijo-Professor m. profesor, učitelj.

Professorenkollegium n. učiteljski (profesorski) zbor, zbor profesorjev.

Professur f. profesorstvo, profesorska služba, učiteljska stolica, profesura.

Profil n. postranska podoba, prerezni načrt, profil.

Profit m. dobiček, korist (-i), profit.

profitabel dobiček donašajoč, koristěn.

profitieren dobiček narediti, pridobiti, profitirati; *impf.* dobiček delati, — imeti (imam), pridobivati.

Prosoß m. vojaški jetničar, vojni tamničar, profos.

Prognose f. napoved (-i), prognoza.

Prognostikon

— 522 —

Propstei

Prognostikon n. prorokovanje; ein —
stellen prorokovati.

prognostisch napoveděn, prorokovalěn.
prognostizieren napovedati (-povem);
apovedovati, prorokovati, prognosti-
cirati.

Programm n. program, črtež; raz-
gasilěn spis; (Schul—) šolsko poro-
čilo, šolski letopis, šolsko izvestje.

Progression f. napredovanje; (arithm.)
postopovanje, progresija, postopica.

Progressift m. napredovalěc, napred-
njak, progresist.

progressiv adi. napredovalěn, napre-
dujoč; progresivěn, postopěn; adv.
postopice, postopno, progresivno.

prohibieren zabraniti, prepovedati
(-vem); *impf.* braniti, ovirati, prepo-
vedovati.

prohibitiv zabranilěn, zabranjujoč,
prepovedovalěn, prohibitivěn.

Prohibitivsystem n. zabranilne naredbe
proti tuji trgovini, prohibitivna si-
stema.

Project n. projekt; načrt, osnova;
namera, nakana; nasvet, predlog.

projectieren načrt narediti, projekt-
rati; snovati, nameravati; nasvetovati.

Projectil n. zalučen strel, vržen na-
boj, hitalo.

Projection f. vzmet, projekcija; Pro-
jections= vzmetni, projekcijski.

Projectionslehre f. vzmetoslovje, nauk
o projekeiji.

Prolegomena pl. predgovor.

Proletariat n. siromaštvo, siromašniki
pl., proletarijat.

Proletarier m. siromak, siromašnik.

Prolog m. predgovor, uvod, prolog.

Prolongation f. podaljšanje, odlog,
prolongacija.

Prolongationsgebür f. preložnina.

prolongieren podaljšati, odložiti, pre-
ložiti, prolongirati. [prošnje pl.

Promemoria n. spomenica, spisane

Promenade f. šetališče, sprehajališče,
sprehod, promenada.

promenieren sprehajati se, šetati, še-
tati se, promenirati.

Promessse f. promesa.

Promotion f. povišanje, povzdignenje,
imenovanje za doktorja, promocija.

promovieren tr. povišati, povzdigniti,
imenovati za doktorja (doktorjem),
podeliti doktorstvo; intr. postati (-sta-
nem) doktor; promovirati.

prompt adi. ročěn, promptěn, hitěr;
(punktlich) točěn, natančěn; adv. urno,
ročno, točno, brez pomude, na tanko.

Promulgation f. razglas, objavljenje,
proglašenje, promulgacija.

promulgieren razglasiti, oznaniti, ob-
javiti, proglasiti; impf. proglašati, raz-
glašati, promulgirati.

Pronomen n. zaimé (-na), zaiměk,
pronomen.

pronominal zaimenski, zaimeněn.

prononciert ostro izražen, odločen,
očitěn.

Pronunciation f. izreka, izgovarjanje,
prednašanje, pronuncijacija.

Propädeutik f. pripravljalni náuk, pro-
pedévtika, uvodni nauk, uvod.

propädeutisch pripravljalěn, prope-
děvtičen.

Propaganda f. razširjanje, propa-
ganda; — machen širiti, razširjati,
iskati privržencev.

Prophet m. prorok; (Wahrsager) ve-
deževalěc, napovedovalěc, prorokovalěc;
Propheten= proroški.

Prophetin f. prorókinja; (Wahrsagerin)
vedeževalka, napovedovalka, proroko-
valka.

prophetisch proroški, prorokovalěn.

prophezeiern prorokovati, napovedati
(-vem), vedeževati, napovedovati.

Prophezeiung f. prorokovanje; napo-
vedovanje, vedeževanje.

prophylaktisch obvarovalěn, odvrača-
lěn, profilaktičen.

Proponent m. predlagalěc, proponent.

proponieren predložiti, nasvetovati,
predlagati, proponirati.

Proportion f. razmera, razmerje; so-
razmerje, proporcija. [nalěn.

proportional razmerěn, proporcijo-

Proportionale f. sorazmernica.

proportioniert razmerěn, proporcijo-
niran; (ebenmäßig) ravnomerěn, so-
merěn, skladomerěn; — sein ujemati se.

Proposition f. nasvet, predlog.

Propost m. prošt.

Propstei f. proštija.

Prorector

— 523 —

Provocation

Prorector m. namestni ravnatelj, pro-
rektor.

Prorogation f. podaljšanje, prelog.

Prorogieren podaljšati, preložiti.

Prosa f. proza, nevezana beseda,
prosti govor.

Prosaiker m. prozaik, pisatelj v ne-
vezani besedi.

prosaиш nevezan, prozaičën, pro-
zaiški, v prozi. [proscenij.

Proscenium n. ospredje pozorišča,
proscribiren izobčiti, iz-, prognati
(-ženem), preklicati (-kličem), pro-
skribirati.

Proscribierte m. izobčenče, izgnanče,
proskribiranče.

Proscription f. izobčenje, prognanstvo,
proskripcija.

Proscriptionsliste f. imenik izobčencev,
imenik proskribancev.

Proselityt m. spreobrnenče, novoverče,
proselit; —en mačen spreobračati, na-
birati novih verskih pristašev.

Proselityenmacher m. spreobračevalče,
nabiralče novovernikov. [gaj!

profit interi. na zdravje! Bog poma-

Prosodie f. zlogomerje, prozodija.

Prosodik f. nauk o zlogomerji, pro-
zodika.

prosodisch zlogomerën, prozodičën.

Prospect m. po-, razgled.

prosperieren uspevati, rasti, ugodno
se razvijati, napredovati, prosperirati.

prostituieren postaviti v zasmeh, osra-
motiti.

Prostitution f. osramočenje; izpostav-
ljenje, blodništvo, prostitucija.

Protection f. zaščita, pokroviteljstvo,
varstvo, obramba, protekcija.

Protector m. zaščitnik, pokrovitelj,
zavetnik, zagovornik, protektor.

Protectorat n. pokroviteljstvo, zavet-
ništvo, varstvo, protektorat.

Protectorin f. pokroviteljica, zaščit-
nica, zavetnica.

Protegé m. ljubljenče; zaščičenče.

protegieren ščititi, varovati, braniti,
zagovarjati; vleči se, potegovati se,
poganjati se za koga.

Protest m. odpòr, upor, protest.

Protestant m. protestant, luteranče;
—in f. protestantinja, luteranka.

protestantisch protestantski, luteranski.

Protestation f. ugovarjanje, upiranje,
ugovor.

protestieren upreti se, ustaviti se;
impf. upirati se, ustavljati se, proti-
viti se, ugovarjati, protestirati.

Protokoll n. zapisnik, protokol.

Protokollarisch zapisniški; —e Auf-
nahme izpraševanje na zapisnik, se-
stavljanje zapisnika.

Protokollieren za-, vpisati (-pišem) v
zapisnik, zabeléžiti, protokolirati; impf.
zapisovati.

Protokollführer m. (Protokollist) za-
pisnikar, zapisovalče, protokolist.

Protokollführung f. zapisovanje.

Protokollsnummer f. število (vložnega)
zapisnika.

Prototyp m. u. n. pralik, prototip.

proken kujati se.

prožiž kujav.

Prožwagen m. kola za topove, top-
ničarski voz.

Provenienz f. (Herkunft) proizhajanje,
prihod; (Ertrag) prihodčk, dobiček.

Proverbium n. pregovor, rek.

Proviant m. živež, hrana, zaloga ži-
veža, provijant; Proviant= živežni,
provijantni.

Proviantmeister m. preskrbljevalče ži-
veža, provijantmojstěr. [veža.

Proviantwesen n. preskrbljevanje ži-

Provinz f. pokrajina, dežela, pro-
vincija.

Provinzial m. provincijalni poglavar
samostanov, provincijal.

Provinzialismus m. beseda v kaki po-
krajini navadna, le v kakem kraji (ne
splošno) udomačen izraz, provincija-
lizěm.

provinziell pokrajinski, provincijalěn.

Provision f. (Vorrath) zaloga; živež;
(Besorgungsgebür) opravnina, preskrb-
nina, provizija.

Provisor m. oskrbnik, upravnik, pro-
vizor.

Provisorialverfügung f. začasna od-
redba.

provisorisch začasën, provizoričën.

Provisorium n. začasna naredba.

Provocation f. izzivanje, poziv na boj;
(Verankaffung) provzročitěv.

provocieren

— 524 —

Publication

provocieren izzvati (-zovem), pozvati na boj; *impf.* izzivati, vabiti na boj; *triv.* klicati (kličem) na korajžo; (her- aufbeschwören) provzročiti.

### Provocierung f. J. Provocation.

### prüde prenapeto moděr, pust, presiljeno krepostěn.

### Prüderie f. pretiravana krepostnost, premodrost, pušćoba.

### prüfen skusiti, izkusiti, poskusiti; *impf.* skušati, izkušati, poskušati; (d. Schüler —) izprašati, izpitati; *impf.* izpraševati; (untersuchen) preiskati (-iščem), pregledati; *impf.* preiskovati, pregledovati; (einen Vorschlag —) razmotriti predlog, pretehtati, preudariti, premisliti, pretresti, dejati (denem) na cedilo; *impf.* pretehtovati, preudarjati, pretresovati; geprüft preizkušen, izprašan, izpitan, potrjen.

### Prüfer m. izpraševalěc, preskuševalěc.

### Prüfling m. izpraševaněc, preskuševaněc.

### Prüffstein m. f. Probierstein.

### Prüfung f. skušanje, preizkušanje, skušnja; (Examen) skušnja, izpit, izpraševanje; (Untersuchung) preiskovanje, preiskava; pretresovanje, pretres, pretehtovanje; presoja, pregled; Prüfung = izpraševalni, izpitni.

### Prüfungscandidat m. izpitni kandidat, izpraševaněc.

### Prüfungscommission f. izpraševalna komisija, izpitni odbor.

### Prüfungsgegenstand m. predmet izpita, izpitni predmet.

### Prüfungsprotokoll n. izpitni zapisnik.

### Prüfungsaal m. sobana za skušnjo, izpitna dvorana, izpraševalnica.

### Prüfungstag m. dan skušnje, izpitni dan (dneva).

### Prüfungstare f. skušnjina, izpitnina, odredbina za izpraševanje.

### Prüfungszeugnis n. izpitno spričevalo, izpitna svedočba, spričevalo o skušnji.

### Prügel m. krepel (-i), krepelč; sklesček, oklešček; (Schlag) udarěc.

### Prügelei f. pretep, tepež, poboj.

### prügeln tepsti (tepem), biti (bijem), pretepati, nabijati, klestiti, tolči, šeskati, bunkati, mlatiti; o-, pretepsti,

nabiti, pre-, oklestiti, našeškati, nabunkati, otolči, namlatiti.

### Prügelstrafe f. šibanje, bičanje.

### Prügler m. pretepalěc, pretepač.

### Prunk m. bliščoba, gizda, velikolepje, bliščečnost; Prunk= bliščeč, bliščoběn, gizdav.

### prunken bliščati (-im), bliščati se, svetiti se, lesketati (-am u. leskečem) se; ponašati se, prevzetovati.

### Prunken n. ponašanje, prevzetovanje, veličevanje, gizdavost.

### Prunker m. prevzetovalěc, gizdalin.

### prunkhaft bliščeč, sijajěn, velikolepěn, gizdav; nagizdan.

### prunkliebend bliščoboljuběn, gizdav, šopirěn.

### prunklos priprost, skroměn.

### Prunksucht f. gizdavost, veličevanje, prevzetija, šopirnost.

### prunkfüchtig gizdav, prevzetovalěn, šopirěn.

### Psalm m. psalěm.

### psalmen psalme peti (pojem) oder prepevati.

### Psalmist m. (Psalmstänger m.) pevěc psalmov, psalmist.

### Psalter m. (Psalmbuch n.) knjiga psalmov, psaltěr; (Blättermagen) devetogůb, šestoguběc, prebiralnik, prisežnik.

### Pseudo= lažni, krivi, nepravi, goljufni, podvrženi, slutvo-.

### pseudonym pod izmišljenim (tujim) imenom, lažnoimenski, slutvoimenski, psevdoniměn.

### Pseudophilosoph m. slutvomodrijan, modrijan po imenu.

### Pseudoprophet m. lažnivi oder krivi prorok.

### pst interi. pst! bst!

### Psyche f. duša, duh.

### Psychiater m. zdravnik duha, zdravnik umobolnosti, psihijatěr.

### Psychiatrie f. zdravljenje duha, ozdravljanje umobolnosti, psihijatrija.

### psychisch duševěn, dušěn.

### Psycholog m. dušeslověc, psiholog.

### Psychologie f. dušeslovje, psihologija.

### psychologisch dušeslověn, psihologičen.

### Publication f. pro-, razglasenje, razglas, razglasilo, oklic, oznanilo, publikacija.

publicieren

— 525 —

Pupillargelder

publicieren pro-, razglasiti, oklicati
(-kličen), objaviti, oznaniti, publicirati;
*impf.* razglasati, oznanjati, oklicevati.

Publicist m. časnikar, novinar, publicist.

Publicistik f. časnikarstvo, novinarstvo, publicistika.

Publicität f. očitnost, javnost.

Publicum n. občinstvo, množica, naroč, zbrani svet.

Publik očit, očitěn, javěn.

Pud n. pud.

Pudding m. (engl. Mehlspeise) puding.

Pudel m. koděr, kodrast pěs; (Fehler) pomota, (debel) pogrešek.

Pudelmüße f. kosmata kapa, kučma.

Pudeln tr. grdo ravnati s kom, ravnati z njim kakor s psom; intr. pomoto napraviti; (wackeln) opotekati se, gugati se.

pudelnärrisch smešen, prismojen.

pudelnass mokěr kakor miš.

Puder m. moka za lase, puděr.

puderig z moko potresen, opudran,
napudran.

pudern s pudrom potresti, napudrati;
*impf.* s pudrom potresati, pudrati.

Puff interi. lóp! bůmf! bůf! trěsk!

Puff m. udar, udarěc, suněk, sunljej, dregljej, bunka.

Puffärmel m. široki rokav, nabrani rokav, nabušek.

Puffen suvati (sujem), bunkati, dregati, butati, lopati; nabunkati, napůháti, otolči; dregniti, butniti, lopiti, bunkniti.

Puls m. trip, utrip, udar; der — geht žila utriplje od. bije od. toče.

Pulsader f. cíplja, žila utripalnica.

Pulsieren tripati (tripljem), utripati,
biti (bijem). [bitje žile.

Pulsschlag m. utripanje žile, bilo od.

Pult n. (pisalni) podstavěc, pult.

Pulver n. prah, prašek; (Schieß—) strelni prah, smodnik.

Pulverbeutel m. (—büchse f.) prašnik,
práhovnica.

Pulverdampf m. dim (megla, čad) od
streluega prahu, smodnikov dim.

Pulversabrik f. tovarna za smodnik,
smodnikarna, stope (pl.) za smodnik.

Pulverfasš n. sod za smodnik.

Pulverhorn n. rog za smodnik, práhovnica.

pulverig v prah stolčen, phan, zmlet,
zdrobljen.

pulverisieren streti (starem) v prah,
stolči, somleti (-meljem), someti (somanem). [nišče.

Pulverkammer f. smodnišnica; smod-

Pulverkorn n. zrno smodnika oder
strelnega praha.

Pulvermagazin n. hranišče strelnega
prahu, zaloga smodnika, shramba od.
skladišče za smodnik.

Pulvermühle f. j. Pulverfabrik.

Pulverthurm m. zidanica za strelni prah, smodnišnica.

Pulvertonne f. j. Pulverfasš. [rota.

Pulververschwörung f. razstrelna za-

Pumpe f. sesalka, črepalnica, pumpa.

pumpen črpati, črepati, na sesalko vleči, pumpati.

pumpern ropotati (-am u. ropočem).

Pumpernickel m. rěženjak, kruh iz
phane rěži (iz pire), rěžén hleb; (Spašs—
vogel) burkež, šaljivěc, pavliha.

Punkt m. (Punctum n.) pika, točka;
dem. pičica; (Stich) ubod, uboděc, ubod-
ljej; (Artikel) člen, členěk, točka, od-
stavěk; (Umstand) reč (-i), zadeva;
auf dem — steßen biti (sem) na tem,
nameravati, kaniti, pripravljen od. na-
menjen biti; — sechs Uhr natanko ob
šestih, točno (ravno) ob šestih, ko ura
šest odbije; — für — beantworten na
vsako točko odgovoriti, nobene toče
ne izpustiti, vse do pičice vedeti (vem);
der höchste — vršac, vrhuněc.

punktieren pike delati; pike narediti,
s pikami zaznamenati, na-, opikati,
punktirati.

pünktlich adi. natančen, točen; adv.
na tanko, za las, točno; skrbno.

Pünktlichkeit f. natančnost, točnost.

Punktthierchen n. (Monas) živa pika,
monada.

punktweise adv. točka za točko, stavěk za stavkom, posamić po točkah.

Punsch m. punš, punč.

punschen punčevati, punš piti (pijem).

Pupillar- sirotinski, pupilarni.

Pupillargelder pl. sirotinski denarji
pl., pupilarno premoženje.

puppillarmäßig

— 526 —

Puhzhandlung

puppillarmäßig sirotinski, pupilarën; —e Sicherheit pupilarna varnost.

Puppillarrechnung f. račun o sirotinskem premoženji; račun o gospodarstvu s pupilarnimi denarji.

Puppillarsubstitution f. postavljanje naslednika mladoletniku.

Puppillarvermögen n. sirotinsko oder pupilarno premoženje.

Pupille m. maloletna (mladoletna, nedeletna) sirota, nedorasel varvanëc.

Pupille f. (weißl. Mündel) mladoletnica; (im Auge) zenica, punčica.

Puppillenkollegium n. varstveno sodišče, nadstojništvo sirot.

Puppillenrath m. varstveni světnik, oskrbnik sirot.

Puppe f. púnica, púnčika; (bei Sntezen) zapreděk, mešič.

Puppen s púnčkami igrati (se); sich zapredati se.

Puppenmacher m. izdelovalće púnčik.

Puppenräuber m. (Calosoma sycomphanta) moškatnik, otimač.

Puppenspiel n. igranje s púnčkami, igrača, otročarija.

pur čist, samočist, nezmešan; —e Waßheit gola resnica; —es Gold čisto od. suho zlato; —er Reid sama zavist (-i), gola nevoščljivost.

Purganz f. čistilo, mečilo, čistilen lek.

Purgier- čistilen, mečilen.

purgieren tr. čistiti; iz-, očistiti; intr. čistiti se, dristo imeti (imam), dristati.

Purgiermittel n. čistilo, mečilo.

Purgierpille f. čistilni osvalček.

Purification f. čiščenje, čistitěv.

purificieren čistiti, očiščevati; o-, izčistiti; purificirati.

Purismus m. trebljenje jezika, prenapeta skrb za čistost jezika, čistogovornost, purizem.

Purist m. trebilče (čistilče) jezika, čistogovornik, jezikotrebče, purist.

Puritaner m. puritan, puritanče.

Purität f. čistost, prečistota.

Purpur m. škrlat, bagër; Purpur-bagreni, škrlatni.

pupurbekleidet v škrlatni obleki, s škrlatom ogrnen, v šklatu oblečen.

Purpurfarbe f. škrlatna barva, bagër.

purpurfarben škrlatast, bagren.

Purpurfärber m. bagrnik.

Purpurmantel m. škrlatni plašč.

Purpurmuschel f. škrlatnik.

Purpurn škrlatën, bagren.

purpurroth škrlatnorúdeč, škrlatast.

Purpurröthe f. škrlatna r(u)dečina, bagrenina, škrlatuina.

Purpurschneide f. škrlatnik, bagrenka, bagrena školjka.

Purpurstoff m. škrlatovina, bagrovina.

Purjeln prekucniti se, prekopicniti se; *impf.* prekucevati se, prekopicevati se.

Pustel f. mozolj, mozoljček, spuščaj, spůhlina, búljica.

Pustelausschlag m. óspice pl., búljice pl., mozoljasta spůhlina; ich habe einen — bekommten opahnilo se mir je.

pušten hukati (v roko).

Pute f. pura.

Puter m. (Buterhahn od. Truthahn) puran, purman.

Putsch m. vstaja, buna, kramola, poskus prekucije, poskušen prevrat.

Puh m. lepotičje, nakit, lišp, okras, ures, okrasje, kinč.

Puhzdode f. našopirjenka, šopirnica, gizdavka; (auch von männl. Personen) gizdalin, našopirjenče.

puhen čistiti, snažiti, čediti, likati, svetliti; očediti, očistiti, osnažiti, osvetliti, zlikati; (schmücken) lišpati, lepotičiti, krasiti, kititi; nališpati, olepotičiti, nakititi, okrasiti, našopiriti; (die Kerze —) utrniti, usekniti; *impf.* utrinjati, usekovati; (Bäume —) trebiti, klestiti; o-, pretrebiti, oklestiti; fig. jmdn. — karati, zmerjati, oštevati, obirati; izkarati, ozmerjati, ošteti (-štejem); (in einer Kritif) šibati, bičati, kresati (krešem), podajati (koga).

Puher m. čistilč, snažitelj; (Verweis) ukor, karanje, graja.

Puherin f. snažiteljica.

Puhzhandel m. kupčija z lepotičjem.

Puhzändler m. lepotninar, kupčevalče z lepotičjem, prodajalče lišpa.

Puhzändlerin f. lepotninarica, prodajalka lepotičja.

Puhzhandlung f. prodajalnica lišp nega blaga, lepotninar nica.

Puzhans

— 527 —

Qualificationsausweis

Puzhans m. gizdalin, našopirjeněc.

Puzmacherin f. lepotninarica.

Puhſucht f. gizdavost, šopirnost, liš-
pavost.

puhſüchtig gizdav, šopirěn, lišpav.

Puzware f. lepotnina, lepotičje, lepo-
tija, lišp.

pyramidal piramidast, piljast, pira-
miděn, piramidalěn.

Pyramide f. koničast stěběr, pilj,
piramida.

pyramidenfürmig f. pyramidal.

Pyramidenpappel f. laški topol, jagned.

Pyrenäen pl. Pireneji pl., pirenejsko
pogorje.

Pyrometer n. ognjemer.

Pyrotednik f. ognjarstvo.

Pythia f. Pitija; vedeževalka.

Quabbe f. podvratnik, naděr.

quabbelig drgečoč, tresoč se, mastěn,
tolst, debel da se trese.

quabbeln drgetati (drgečem), tresti
se, zibati (zibljem) se.

quackelhaft otročji, vrtoglav, moto-
vilast.

quackeln (wadeń) klamoteriti, moto-
viliti, gugati (gugljem) se; (unbe-
nünftig reden) klobasati, čeljustati,
nepremišljeno in otročje govoriti.

Quackler m. vrtoglavěc, motovilež,
vetrast kričač, čeljustač.

Quaک Salber m. mazáč, ozdravljúh,
vračúh; —in f. ozdravljúhinja, máža-
rica, mazílarica, vračúhinja.

Quader f. četveroogeln kamen, rezan
(obsekan) kamen, kamnena ploča; štir-
jaški kamen.

Quadernauer f. zid iz sekanega (re-\zanega) kamena.

Quadragesima f. prva postna —, pe-
pelnična nedelja.

Quadrant m. četvrtnik, kvadrant.

Quadrat n. kvadrat, štiriják, četvero-
ogelnik (jednakostrani, pravokotni);
Quadrat= kvadratni, štirijaški.

Quadratfuß m. kvadratni črevělj, šti-
rijaški črevělj.

Quadratklafter f. kvadratni seženj,
štirijaški seženj.

Quadratmeile f. kvadratna milja, šti-
rijaška milja.

Quadratmeter n. kvadratni metěr,
štirijaški metěr.

Quadratur f. kvadratura.

Quadratwurzel f. kvadratni koren,
kvadratna prvina. [palěc.

Quadratzoll m. kvadratni (štirijaški)

Quadriennium n. četiriletje, doba
štirih let, štiri leta.

quadrieren kvadrirati, povišati na
drugo potenco (stópinjo); (eine Fläche)
na štiri ogle narediti, spraviti na lik
kvadrata (štirijaka); daš quadriert nicht
to se ne prilikuje, to se ne prilega.

quadrilinguis četverojezičěn.

Quadrille f. četvorka, kadrilja.

quadrupel četverěn.

Quadrupelallianz f. četverozvezje,
zveza med štirimi, zveza četvorice,
četverna zveza.

Quadruplum n. četvórina.

Quai m. nabrežje.

quak interi. kvak!

Quak m. kvakanje, regljanje.

quaken regljati, kvakati, regetati
(regečem), kreketati.

Quaken n. regljanje, kvakanje.

quäken bevskati, lajati.

Quäker m. bevskalēc (lesjak); (3it-
terer) kveker.

Qual f. muka, bolečina, trpljenje;
(deš Gemüthes) britkost, težava, bo-
lest (-i).

quälen mučiti, trpinčiti, trapiti, su-
kati (sučem), treti (tarem), pestiti,
stiskati.

Quäler m. mučitelj, zatiralče.

Quälerci f. mučenje, trpinčenje, za-
tiranje.

Quälerin f. mučiteljica, zatiralka.

Quälgeist m. nadlegovalěc, mučitelj,
zloběn vrag.

Qualification f. prikladnost, sposob-
nost, pripravnost.

Qualificationsausweis m. spričevalo
sposobnosti, izkaz prikladnosti.

Qualificationstabelle

— 528 —

Quaterne

Qualificationsstabelle f. razpreglednica
sposobnosti, razkaz porabnosti (porab-
ljivosti).

qualificieren pripravno (sposobno za
kaj) narediti, za prikladno (sposobno)
spoznati kaj, prirediti, priravnati, uspo-
sobiti; sič — sposobnost zadobiti,
prikladën (sposobën) biti (sem).

qualificiert pripravën, prikladën, spo-
sobën, zmožën, uporábën, porabljív.

Qualität f. kakošnost, kakovost; no-
tranja vrednost, dobrota; vrsta, sorta.

qualitativ adi. u. adv. z ozírom na
kakošnost (na notranjo vrednost), po
kakovosti, kvalitativën.

Qualle f. morski klobúk, osípni —

Qualm m. hlap, gost dím, čad, sopar;
zaduh, omotičën in zaduhěl zrak.

qualmen hlapeti, kaditi se, pariti se;
z dimom napolniti, zakaditi, zadimiti.

qualmig dimën, zakajen, soparën,
zadimljen.

Quandelcanal m. vrata (pri kôpi, ogle-
nici) n. pl.

Quandelraum m. sree (pri kôpi).

Quandelstange f. prócep.

Quantität f. kólikost; (Menge) mno-
žina; (in der Metrik) mera, zlogomerje,
obsežnost zloga.

quantitativ adi. u. adv. z ozirom na
kólikost (na množino), po kólikosti,
kvantitativën.

quantitierend časomerěn, zlogomerěn.

Quantum n. količina, množina, veli-
čina, število, mnoštvo.

Quappe f. menčk.

Quarantäne f. osébljenje (odločitěv)
sumne ladije [za 40 dnij], kvarantena,
kontumácija; — halten biti (sem)
osébljen (odločen, da nihče ne pride
blizu), biti v kvaranteni.

Quark m. (Topſen) skuta, žmítěk;
(Kotß) blato, govno; (Plunder) šara,
ropotija, reč brez cene (brez vred-
nosti), malenkostna stvar (-i); in jedem
— rühren v vsak nič nos vtakniti
(vtikati).

quarkig skutast, žmitkast, sirnat.

Quarkkäse m. skuta, ožemčěk, pré-
sen sir.

quarren emeriti se, kremžiti se, ve-
kati, kisati se.

Quart n. četrt (-i), četvrt (-i), četr-
tina, četrtnica, četrtínka; (Format)
četverka.

Quartal n. četrtletje, trije meseci,
kvatre pl., Quartal četrtletni.

quartaliter adv. vsake kvatre, vsako
četrtletje, vsake tri mesece; četrtletno.

Quartaner m. učenče četrtega raz-
reda (leta).

Quartbogen m. (—format n.) četverka.

Quarte f. četrtica; (mus.) četrta stó-
pinja, kvarta; (in der Fechtkunst) če-
trti mahljej.

Quartett n. čveteroglasna skladba,
čveterospev, kvartet.

Quartier n. stan, stanišče, stanova-
lišče; (Aufenthaltsort) bivališče, pre-
bivališče, stanovišče, stanovanje; (Her-
berge) prenočišče, ostajališče; — neh-
men nastaniti se, ostati (ostanem),
prenočiti; in — stehen stanovati, bi-
vati, nastanjen biti (sem).

Quartierbeitrag m. doplaćilo k stanov-
nini, priboljšek za stanovanje.

Quartiergeld n. stanarina, stanovnina.

Quartiermeister m. vojaški stanovnišč-
nik, kvartirmojstěr.

Quartierträger m. gospodar stana,
stanodajalěc. [red.

Quartierzinsklasse f. stanarinski raz-

Quarz m. kremenjak, kremen.

quarzig kremenat.

Quarzit m. kremenověc.

Quarzsteinart f. kremenina.

quasi adv. (gleichsam) tako rekoč,
nekako, dejal bi, kakor da, kot da;
na pol.

Quaſtigelehrte m. učenjak - polovičar,
napol - učenjak.

Quaſte f. čop, šop, kita.

Quäſtion f. vprašanje.

Quäſtionieren izpraševati.

Quäſtionschreiben n. pismeno vpra-
šanje.

Quäſtor m. kvestor.

Quatember m. četrtletje, kvatre pl.;
Quatember četrtletni, kvaterni.

Quatemberſaften pl. kvaterni post,
kvaterni postni dnevi pl.

Quatembertag m. kvaterni dan (dne
u. dneva).

Quaterne f. četvornica, kvaterna.

Quebbe

— 529 —

Querstrich

Quebbe f. ozibi pl., tresoča močvirna tla n. pl.

Quecke f. (Queckengras n.) pirnica, pirika, boréd; Quecken- pirnični, pirični.

Quecksilber n. živo srebro; Quecksilber- živega srebra.

Quecksilberauflösung f. raztopnina živega srebra.

Quecksilberborar m. burnokislo živo srebro.

quecksilbern živosrébern, od živega srebra. [ostava.

Queder n. obšiv, obroběk; (b. Schuchen)

Quell m. studenèc, vrelěc, vir, izvír, vrelo, mrzlec (-zelca); dem. studenčěk, vrelčěk, izvířěk.

Quelle f. J. Quell.

quellen intr. vreti, izvirati, kipeti, vyrati, teči (tečem) iz ..., curljati iz ...; privreti, priteči, uliti (-lijem) se: (an)schwellen) napiti (-pijem) se, napojiti se, namočiti se, raztuhniti se, napeti (-pnem) se, zabrekniti, narasti; *impf.* napijati se, napenjati se, narašćati; tr. (schwellen machen) namočiti, *impf.* namakati.

Quellengebiet n. virje.

Quellenland n. povirje.

[slovje.

Quellenlehre f. nauk o izvirih, viroquellenmähig adv. po virih.

quellenreich studenčnat, vrelovit, begat na vrelcih.

Quellenstudium n. pretehtovanje (prestresovanje, preiskovanje) zgodovinskih virov, učenje po virih, proučevanje virov.

Quellgrund m. virje, povirje, izvirališče. studenčine pl.

Quellnymphe f. (po)vodna vila, povodkinja.

Quellsalz n. studenčna sol (-i).

Quellsee m. studenčno jezero.

Quellwasser n. studenčnica, vróčnica; živa voda.

Quendel m. materna dušica, materni dušek, máčešica.

Quendelwolle f. dušična predenica.

Quentchen n. (Quentlein n.) kvintelj (-ljna), kvinteljc.

quer adi. prečen, vprečen, poprečen, počezen; adv. vprek, navprek, počez, poprečno; na križ, križem.

Querart f. dvorezna sekira.

Querbalken m. prečni tram, poprečno bruno, prečnik, osečnik.

Querband n. prečna vez (-i).

Querdurchschnitt m. poprečni presek, poprečni prerez.

Quere f. vpréčina, poprečnost; in die — poprek, počez; einem in d. — kommen biti (sem) komu na poti, skaziti mu, zmesti (zmedem) mu kaj; es geht mir alles der — vse mi gre napak (narobe); ins Kreuz u. in die — vse križem, vse vprek.

quersfeldin adv. preko polja; fig. brez reda, križem, vse vprek; (unerwartet) iz nenada, nenadoma.

Quersflöte f. postranska piščal (-i), postránica.

Querfortsaß m. prečni odrastěk, prečni podaljšek.

Querfrage f. postransko vprašanje.

Querfurche f. poprečna brazda.

Quergasse f. stranska úlica, poprečna úlica, stranske ulice pl.

Quergraben m. poprečni rov, — jarěk.

Querholz n. poprečni les, prečnik, prečnica; (— an der Thüre) zásova; (an Schlitten) blazína; (an Rechen) čeljust (-i); (Querhölzchen am Joche) zátika.

Querlage f. poprečni položaj, poprekost, poprečna lega.

Querlatte f. preklja.

Querlauf m. poprečen tek.

Querleiste f. poprečna letvica, poprečnica.

Querlinie f. prečna črta, préčnica.

Querprofil n. poprečni presěk, poprečni črtež. [zatik.

Querriegel m. zásova, prečni zapah,

Quersack m. bisaga, vreča-čezramnica.

Querschlag m. prekóp.

Querschnitt m. poprečen prerez (prerezěk), — presěk.

Querspalte f. poprečna razpoka.

Quersange f. poprečen drog, préčnica; (beim Dachstuhl) škarje pl.; (bei den Wagnern) oplen; (beim Rebengeländer) streljalée.

Querstrasse f. prečna cesta, križempot

Querstrich m. prečna poteza (črta) popréčnica.

34

Race

— 531 —

raffen

Race f. (Rasse) (v. Menschen) pleme
(-ena); (zool.) pasma, pasmina.

Rach- maščevalni, maščevalski.

Rache f. osveta, mest (-i), maščevanje; — nehmen maščevati se, mestiti se; zmaščevati se, namaščevati se, osvetiti se. znositi se nad kom.

Rachedurst m. maščevalnost, osvetozeljnost.

Racheengel m. maščevalni angelj.

Rachegedanke m. misel na maščevanje.

Rachegericht n. maščevalna sodba.

Rachegöttin f. boginja maščevalka.

Rachelust f. maščevalnost, osvetljivost, pohlepnost po osveti.

rächen tr. maščevati, mestiti; sich — maščevati se, mestiti se; zmaščevati se, znositi se nad kom, osvetiti se.

Rachen m. žrelo, golt, goltanče; (Abgrund) prepad, brezno.

Rachenblätter pl. (bot.) zijalke pl.

rachenförmig (bot.) zijalast.

Rächer m. maščevalč, mestitelj, osvetnik; — in f. maščevalka, osvetnica.

rächerisch maščevalen, maščevalski.

Racheschwert n. maščevalni meč, meč osvete.

Rachgier f. maščevalnost, osvetljivost, hrepenenje po maščevanji.

rachgierig maščevalen, osvetljiv, osvetozeljjen.

Rachgierigkeit f. maščevalnost.

Rachsucht f. j. Rachgier.

rachsüchtig j. rachgierig.

[ubijanje.

Rackerei f. trud, upora, ubadanje, rackern sich ubijati se, truditi se, ubadati se, upirati se.

Rad n. kolo (kolesa); (Kreis) kolorbar; (an der Welle) kolo na vratilu; (Burzelbaum) kolobenč, kozolče.

Radachse f. os (-i), podos (-i), podvoz (-i).

Badarm m. motoroga.

radhreschen (radebreschen), eine Sprache
— lomiti, hrestati, slabo govoriti.

Radbühse f. pesto, pušica.

Rächchen n. kolesce, kolce, kolčice.

Radhaue f. motika, rovnica, kopača.
rädeln sukati (sučem) se, v kroge
iti (grem).

Bädelsführer m. kolovodja, glavar, načelnik, podpihovalčč.

Baden m. kokalj, kokelj.

Badensieb n. sodilno rešeto.

Rader m. kolár.

Räder m. (Sieb) reta, rejta, rehta;
dem. retica; (Person) rehtalec, retalec.

räderig kolesast, kolesnat.

rädern (einen Verbrecher) s kolesom
treti (terem, tarem); streti; (überfahren) povoziti, zmečkati; *impf.* povážati, zmečkavati.

Räderwerk n. kolesa pl., kolesje, kolesovje.

Radfelge f. platišče; (in der Mühle) lopate pl., krog, oplat.

radförmig kolesast.

[kolesnica.

Radgelerise n. kolovoz, kolovoznik,

Radhemmung f. zavora.

radical korenit, radikalěn. [lečba.

Radicalcur f. temeljit lek, temeljita

Raditale m. radikalčc, razvratnik.

Raditale n. korenika, radikal.

Radicalismus m. radikalizěm, razvratništvo.

radicieren koren potezati, koreniti.

Radies m. redkěv.

Radieschen n. redkvica.

Radier- strgalni.

[ostrgati.

radieren strgati, strugati (z nožičem);

Radiermesser n. strgalni nož.

Radius m. (Strahl) žarěk; (Halbmesſer) polumer, radij; (— vector) (čerta prevodnica).

Radix f. koren, korenina.

Badkranz m. kolesni obod, platišče.

Badmacher m. kolar, kolesar.

Badmantel m. široki plasč, kolobár.

Badnagel m. zakolěk, zákolič, zásnik (zaosnik), luněk, pešělj, zamózka.

Radſchiene f. šina.

Radſchuh m. cokla, črevelj, podvora.

Radſpeiche f. prečka, špriklja.

Radſperre f. zavora, zavor, zavornica, zavera, zavernica. [meja.

Radſpur f. kolovòz, kolesnica, kolo-
Radwelle f. kolesna os (-i), podvoz
(-i), vreteno, vratilo; (in der Mühle)
preslica.

Radjahn m. palčc, zobčc.

Raffel f. j. Flachſraufe.

[drgati.

raſſeln smukati, grebenati (lan), raffen grabiti; pograbiti, pobrati

(-berem).

34 *

Raffholz

— 532 —

Rangliste

Raffholz n. suhljad (-i), lomača, vrhovina, dračje, pobirki pl.

Haffinade f. prečiščanje, čiščenje (sladkorja), prečiščeni sladkor.

Haffinement n. prebrisanost, prekanjenost, presukanost, premetenost.

Haffinerie f. čistilnica, rafinerija.
raffinieren čistiti, variti (sladkor); prečistiti, očistiti, prevariti; *impf.* prečiščati, prevarjati.

Haffineur m. čistilč, prečiščevalč.
raffiniert fig. premeten, zvit, prekanjen, presukan.

Haffinierte m. premetenče, prekanjenč; f. premetenka, prekanjenka.

Haffiniertheit f. premetenost, prekanjenost, zvitost.

Haffzahn m. prednji zob, popadnik.

ragen moleti, štrleti, strmeti, strčati (-im), kineti.

Ragewurzel f. kukovč, cepetec.
Ragout n. meseni primesč v juhi.
Rahf. rahno, rajna.
Rahesegel n. jadro na rajni.

Raheslange f. rahnica. [škrlup.
Rahm m. smetana, smetena, vrhnje,
Rahmen m. oklep, okvir, obkrajč.
rahmen (Milch) posneti (-snamem),
*impf.* posnemati; ein Bild — dejati (denem) sliko v okvir, okviriti.

Rahmlöffel m. posnemalnica, posnemalka, posnemača.

Rahmsuppe f. juha s smetano, juha od smetane.

Raigras n. ovsnica.

Rain m. meja, omejek, rob; (zwischen Äckern) griva, zvrati pl.

Rainblümchen n. marjetica. [se. rainen mejiti, mejičiti, držati (-im)
Rainfarren m. vratič.

Rainstein m. mejnik.

Rainweide f. kalina, zimolek, kostanjičevje. [nost.

Raison f. razum, pamet (-i), razumraisonnabel pametën, pravičën, velikodušën, darežljiv.

Raisonnement n. umovanje, razsojevanje; (verächtf.) modrovanje.

raisonnieren umovati; razsojati, razkladati, besedovati; (verächtlich) modrovati.

Rait- računski.

raiten s. rechnen.

Raja m. f. kristijan —, kristijanka pri Turkih, raja.

Rakete f. raketa, raketelj (-ljna); Raketen- raketni.

Raketennacher m. raketar.
Ralle f. mokoš, mlakoš, kosčee.
rallen razsajati, razbijati.
Rammblock m. zabijač, ověn.
Rammbock m. ověn.
rammeln tr. kole zabijati; intr. goniiti se, pojati se; s. brunften.

Rammelzeit f. gonitba, pojanje; s. Brunft.

rammen s. rammeln.
Rammkloß m. s. Rammblock.
Rand m. kraj, rob; (des Acker's) obmejek, obmet; obrončk; (e. Gefäßes) rob, obroběk; (des Hutes) okrajček, prikrajěk, krajevei pl.; Rand- krajni, obkrajni, mejni, obrobni, oklepni.

Randangensalter m. okrajčnik.
Randbemerkung f. opazka obkrajnica, obkrajni pristavěk.

rändern robiti, obrobiti, zarobiti; *impf.* zarobljevati.

Randgebirge n. obkrajno —, oklepno gorovje.

Randglosse f. s. Randbemerkung.
Randschicht f. krajna vrsta od. plast.
Randschrift f. napis na (po) robu, porobni napis.

Ranft m. kraj, krajče, rob.
Rang m. (Ordnung) red, vrsta; ein Staat ersten —es država prvega reda; (Würde, Ordnung) ‚in; (d. Ausdruckes) dostojnost; (Amt) dostojanstvo, dostojna čast (-i); (Grad) časna stopnja, dostojanstvo; (Vorrang) prvenstvo, prednost, prvo mesto; e. Mann von — mož imenitnega stanu; den — ablaufen koga preteći, prehiteti oder prekositi.

Rangbestimmung f. določba dostojanstva, — častne stopnje, ustanovitěv čina.

Rang m. (ne)porednež, razposajenčec.
ranqieren po činu urediti, v red dejati (denem), razvrstiti, porazvrstiti; *impf.* urejati, v red devati, urejevati, razvrščevati; sich untereinander — vrstiti se, črediti se.

Rangliste f. činovnica.

Rangordnung

— 533 —

Raspel

Rangordnung f. činovni red; dostojanstveni red.

Rangstreit m. prepir zastran prednosti v časti oder dostojanstvu, prepir za predstvo od. prvenstvo.

Rangstufe f. častna stopnja, stopnja dostojanstva. [nost.

Rangsucht f. častiželjnost, častilakom-rangsüchtig častiželjen, častilakoměn.

rank vit(ěk), taněk, teněk, šiběk, šviglast.

Ranke f. vitica, oponěc, ročica, prsteněc, ovijača.

Ränke pl. spletke pl., zvijače pl., kovarstvo, lest (-í); — schmieden zvijače plesti (pletem), spletke delati.

ranken sich viti (vijem) se, ovijati se, oprijemati se, opletati se, popenjati se, plaziti se.

Rankensfüße pl. vitičaste noge pl.

Rankensüßler m. vitičnjak.

Rankengewächs n. ovijalka, pletenica.

Ränkeschmied m. kovar, spletkar, zvijačnik.

ränkesüchtig. —boll kovarěn, zvijaški, presukan, poln zvijač in spletěk, zvit kakor grěa.

Ranunkel f. zlatica.

Ranzen m. torba, bisaga, krnír, roněc.

ranjen intr. goniti se, pojati se; po žaltovem dišati (-im); tr. razrivati, razkopavati; sich — klatiti se, vlačiti se okoli.

rungig žarěk, žarkov, žaltav.

Rapé m. debeli tobak.

rapid nagěl, deroč, rapiděn.

Rapier n. topi meč, rapir.

Rappe m. vraněc, vrani konj, murěc.

Rappe f. mahovnica.

Rappel m. vrtoglavica, vrtoglavost; f. klopotěc, klopotulja, klepetěc.

rappelig vrtoglav, vrtoglavěn.

Rappelkopf m. vrtoglavěc.

rappelköpsig vrtoglav; (vom Pferde) uporěn.

rappeln mešati se —, vrteti se komu v glavi.

Rapport m. poročilo, sporočilo, naznanilo, glas, navestilo.

rapportieren sporočiti, naznaniti, navestiti; impf. sporočati, sporočevati, naznanjati.

Raps, Reps m. ogeršica, oljnato seme (semena).

rapsen hlastati, hapati, šavsati; pf. hlastniti, hapniti, šavsniti.

Rapunzel f. (Camp. ranunculus) motovilěc, motavilěc, ležnjačič.

Rapunjelsalat m. motovilěc, repušěc. rar adi. reděk; fig. lep, zal, všeč, poseběn, izvrstěn, brhěk. [teta.

Harität f. redkost, redka reč (-í), rarirasth adi. hitěr, urěn, brz, bržěn, jadern; fig. nagěl; (feurig) iskěr, ćil, živ; adv. hitro, urno, brž, jaderno, pohitoč.

Rasch m. raš, raševina. [zagoltěn. räsch adi. rod, krepěk; rezěn, trpěk, rascsheln šumeti, šumljati, šumotiti, šumotljati.

Raschheit f. hitrost, hitrica, urnost; naglica, naglost, ročnost.

Rasen m. ruša, rušina, drn; coll. drnje, drnina, trznja; — stechen rušine rezati; (Stur) trata, tratina, ledina, zelenina; (kurzhalmiges Gras) múrava, gosta trava.

rasen besneti, besnovati, vihrati, razgrajati, razsajati, udelavati, divjati, noreti, razbijati; togotiti se, srditi se.

Rasenbank f. rušnata klop (-í).

Raseneisenstein m. drnověc.

rasend adi. besěn; (wütthend) stekěl; fig. prehud, presilěn, prekomerěn.

Rasenmeister m. f. Rasenmeister.

Rasenplaß m. trata, loka, drnišče.

Rasenstecher m. drnar, drnorezěc.

Rasenstück n. drn, rušina.

Rasenteppich m. zelena preproga, zelena trata.

Raser m. razsajalěc, razgrajalěc, besni od. divji človek, besnik.

Raserei f. besnost, besnoča, divjanje, razgrajanje, norost, norija; (wilder Born) togota, jarost, steklost.

Raserin f. razsajalka, besnica.

rasig drnat, drnovit, rušinat, travnat, travěn, tratnat.

rasieren briti (-brijem); obriti; fig. razrusiti, podreti (-derem); impf. pozidati.

Rasiermesser n. britěv.

Raspel f. strugalo, strugača, stružnik, pila (za les).

raspeln

— 534 —

Ratificationsurkunde

raspeln strugati, piliti.

Haffel f. ropotěc, klopotěc, klopotulja,
ropotulja, klepetěc, klepetača.

rasfeln rožljati, roštati, rovštati; (v.
Wagen) ropotati (-am und ropočem),
škrtati, drdrati; (v. d. Schlüsseln) škra-
botljati, rožljati; (v. Waffen) brenke-
tati (-ečem).

Haffeln n. rožljanje, ropot, brenket.

Hast f. počitěk, počiněk, odmor, od-
dihljej, pokoj; ohne — u. Ruhe brez
miru in pokoja.

Hastelbinder m. loncevez, loncevezěc,
piskrovéz.

rasten počivati; počiti (-čijem) se,
odpočiti se, počiniti, oddahniti se;
impf. odpočivati.

rastlos adi. neprestan, neumorěn,
preven, neugnan; adv. brez počitka,
neumorno, brez postanka, neutrudoma,
brez prenehljeja.

rastrieren črtati.

Hastflation f. postaja, počivališće, od-
morišče.

Haststunde f. ura počitka, odmor.

Hasttag m. dan (dneva) počitka, —
odmora.

Hate f. obrok, del.

ratenweise adv. na obroke, na dele.

Hath m. svět, sovet; (Berathschlagung)
posvet, posvetovanje; (Collegium) sve-
tovalstvo; (Person) světnik, svetovalěc;
— halten posvetovati se s kom, pogo-
varjati se; zu —e ziehen za svět vpra-
šati, impf. — vpraševati; mit — und
That z besedo in z dejanjem; — geben
svetovati; nasvetovati, svet dati (dam);
— schaffen pomoči (-morem), pomagati,
v okom priti (pridem).

rathen ugibati (-bljem), uganovati,
preudarjati, pretehtovati, gádati; uga-
niti; (Rath geben) svetovati; svět dati
(dam); (Rath schaffen) pomoči (-mo-
rem), pomagati; ich weiß mir nicht zu
— ne morem (vem) si pomoči, —
pomagati.

Rather m. ugibalěc, uganovalěc; f. a.
Rathgeber.

Rathgeber m. svetovalěc, světnik; —in
f. svetovalka.

Rathhaus n. svetovalnica, mestna
zbornica.

räthlich f. rathsam.

rathlos brez sveta, brez pomoči; kdor
si ne ve ne svetovati ne pomoči.

Raths- svetovalski, svetniški.

rathsam kar je (se more) svetovati,
svetěn, koristěn, pametěn, doběr; es-
ift nicht — ni svetovati.

rathsbedürftig sveta potreběn.

Rathsbeschluss m. sklep svetovalstva,
sklep mestnega (občinskega) zbora.

Rathschlag m. svět; (Anschlag) naklep.
rathschlagen posvetovati se, preudar-
jati; bei sich — preudarjati, premiš-
ljevati.

Rathschläger m. f. Rathgeber.

Rathscollegium n. svetovalstvo.

Rathsdiener m. svetniški sluga, sveto-
valniški služabnik.

Räthsel n. uganka, zastavica, zago-
netka; ein — auflösen odgonetati, za-
stavico ugibati od. uganovati; uganiti;
ein — aufgeben uganko zastaviti, za-
gonetati.

räthselhaft zagonetěn, uganki podo-
běn, kakor uganka; čuděn, skrivěn.

räthseln zagonetati, uganko zasta-
viti; impf. uganko zastavljati.

Rathsherr m. světnik, svetovalěc.

rathsherrlich svetovalski, svetniški.

Rathsmitglied n. světnik, odbornik.

Rathsperson f. světnik, svetovalska
oseba.

Rathspersonale n. osobje svetovalstva.

Rathsprotokoll n. svetovalstveni za-
pisnik, zbornični zapisnik.

Rathsprotokollist m. zapisovalěc sveto-
valstvenega zapisnika, zborni zapiso-
valěc.

Rathsfaal m. svetovalnica, zbornica.

Rathsfitzung f. seja svetovalstva, zbo-
rova seja, svetniška seja.

Rathspruch m. razsodba svetovalstva.

Rathsflube f. f. Rathšfaal.

Rathsversammlung f. seja svetoval-
stva, zbor svetovalski.

Rathswahl f. izbor svetovalcev oder
odbornikov.

Rathszimmer n. f. Rathšfaal.

Ratification f. pritrdilo, pritrditěv,
pritrdba.

Ratificationsurkunde f. pritrdilno
pismo, pritrdnica.

ratificieren

— 535 —

rauchfarben

ratificieren pritrditi, potrditi, odo-
briti; *impf.* pritrjevati, potrjevati,
odobravati.

Ration f. odmerěk, obrok. [stvo.

Rationalismus m. racijonalizěm, um-

ationalist m. umstvenik, racijonalist.

rationell uměn, umověn, umstven;
racijonalěn; (math.) razložěn.

Ratsche f. ropotača, rototulja, restal-
nica, škrgala; fig. j. Plauscherin.

ratschen ropotačiti; (mit der Stimme
bei der Aussprache des „R“ schnarren)
pogrkovati; j. plauschen.

Ratte f. podgana; Ratten- podganji.

Rattenfalle f. past za podgane.

Rattenfänger m. podganolověc.

Rattengift n. mišnica.

Rattenkoth m. podganjěk.

Rattenschwan m. podganji rep; (Pfer-
defrankh.) molj, tenka kita, lás.

Raub m. rop, tolovajstvo, grabež,
lupež; (die Sache) rop, plen; Raub-
tolovajski, razbojniški, roparski.

Raubanfall m. razbojniški napad.

raubbegierig roparski, grabežljiv.

Raubbeine pl. (zool.) noge za grabež
(grabulje pl.). [ropnica.

Raubbiene f. roparica, navratnica,
rauben ropati, pleniti, po sili jemati
(-mljem), lupežiti; uropati, upleniti,
ugrabiti; (affeš —) poropati, popleniti,
pograbiti; (ſteſlen) krasti (kradem),
izmikati; ukrasti, izmakniti, odvzeti
(-vzamem); die Ruhe — ob mir pri-
praviti, — spraviti.

raubend plenéč; roparski, tolovaj-
ski, grabežljiv.

Räuber m. ropar, tolovaj, razbojnik,
lupežnik; Räuber- roparski, tolovaj-
ski, razbojniški, lupežni.

Räuberbande f. razbojniška četa, ro-
parska druhal (-i), roparsko krdelo.

Räuberei f. roparstvo, tolovajstvo,
razbojstvo, lupeštvo.

Räuberhauptmann m. roparski od. to-
lovajski glavar.

Räuberhöhle f. roparska od. tolovajska
jama, skrivališće razbojnikov.

Räuberin f. roparica, razbojnica.

räuberisch roparski, tolovajski, raz-
bojen, grabežljiv, lupežen. [nje.

Räuberunwesen n. roparsko razgraja-

Raubfischt m. roparska riba, riba ro-
parica.

Raubfliege f. grabežnica. [nost.

Raubgier f. grabežljivost, ropaželj-
raubgierig grabežljiv, ropaželjěn.

Raubgut n. rop, plen, ugrabljena roba.

Raubkäfer m. hrošć grabljivěc.

Raubkrieg m. roparska vojska.

Raubmord m. razbojni umor.

Raubneft n. tolovajsko gnezdo.

Raubschiff n. razbojniška ladija, la-
dija gusarica.

Raubschütz m. tatinski lověc, zverin-
ski tat, zverokraděc. [država.

Raubstaat m. razbojniška (gusarska)

Raubsucht f. grabežljivost; razbojnost.

Raubthier n. zver (-i), zgrabljiva
zverina.

Raubvogel m. ujeda, ropna tica, tica
roparica.

Raubwild n. zverjad (-i). [hod.

Raubzug m. četovanje, razbojniški po-

Raub m. dim, čad; voll — diměn,
dimnat, zakajen.

rauch kosmat, dlakav, dlakast, srš-
ljiv, resat. [nog.

rauchbeinig kosmatonog, kosmatih

rauchen tr. kaditi, puhati; intr. kaditi
se, dimiti se; (v. Šču) kopiti se, kaditi
se; ein wenig —, zu — anfangen po-
kaditi se.

Raubjen n. kaja, kajenje.

Raucher m. tobakar, kadilěc.

Räucherer m. sušilěc.

räuchjerig diměn, okajen, ukajen.

Räucherkammer f. sušilnica, dimnica.

räuchern kaditi; pokaditi; (Fleisch)
sušiti, voditi; (zu viel —) prevoditi,
prekaditi; geräuchertes Fleisch povojeno
meso, prekajeno —, suho meso.

Räucherspfanne f. kadilnica, kadilna
ponvica.

Räucherpulver n. kaja.

Räucherung f. kajenje, kaja.

Räucherwerk n. kadivo, kadilo.

Räuchermurst f. prekajena klobasa.

Rauchfang m. dimnik.

Rauchfangkehrer m. dimnikar. [stvo.

Rauchfangkehrergewerbe n. dimničar-
rauchfarben dimnast, čadovit; — wer-
den čadeti; očadeti; ein —er Dchs ča-
dež, čadin, diměc; (Kuh) čada, dima.

Rauchfasz

— 536 —

räumlich

Rauchfasz n. kadilnica, kadilnik.

Rauchfleisch n. suho —, povojeno —,
prekajeno meso, vojenina.

rauchhaarig kosmat.

rauchhändig kosmatorók.

Rauchhandel m. kupčija s kožuhovino
od. krznom. [jen.

rauchig diměn, dimnat, čadovit, uka-
Rauchkammer f. dimnica, sušilnica.

Rauchleder n. kožuhovina, irhovina,
krzno.

Rauchloch n. leva; fig. beznica, luknja.

Rauchopfer n. kadilni dar, žgalščina.

Rauchquarz m. čadavěc.

Rauchsäute f. dimni stěběr.

Rauchschwalbe f. domača lastovica.

Rauchstube f. dimnica.

Rauchtabak m. tobak, duhan. [krzno.

Rauchware f. kožuhovina, kosmatina,

Rauchwerk n. kadilo, žgaja, krzno.

Rauchwerker m. krznár.

Rauchzimmer n. f. Rauchstube.

Rauchzug m. dimovod.

Raude f. krasta, prhaj, prhljaj, srab.

Bäudef. srab (svrab), garje pl., prhljaj.

räudig krastav, svrabljiv, prhljav;
garjev. [garjevka.

Räudige m. garjevěc, krastavěc; f.

Bäudigkeit f. krastavost, srabljivost,
garjevost. [svadljivěc.

Raufbold m. pretepáč, tepežnik, rován,

Raufdegen m. bojni meć; f. Raufbold.

Baufel f. smukalnica, drzej, drzał-
nica; (im Stall) gare pl., jasli pl. f.

rausen tr. puliti, pipati (-pljemi), ro-
vati (rujem); izpuliti, popipati, izdreti
(-derem), potrgati; (ein Huhn) skubsti;
oskubsti, opipati; intr. tepsti se, tr-
gati se, puliti se, mikastiti se, metati
(mečem) se; bei d. Haaren — lasati se.

Rauser m. f. Raufbold.

Bauferei f. tepež, pretep, tepežnja,
puljavica, boj; eine — anfangen sprijeti
(sprimem) se, spopasti (-padem) se.

Rauchhandel m. f. Bauferei.

raussüchtig tepežljiv, ruvalěn.

Raufzange f. velike klešće pl.

rauh (runzelig) grb, grbav, grbast,
zgrbljen; (nicht glatt) sršljiv, hrapav,
grapav, drapav; (v. Geschmacf) raskav
(vraskav), gorjup, ostěr, rezěk; (vom
Hals) hripav, kosmat, braskljav, ohri-

pěl; (v. Stil) okorěn, rod; (v. Winde)
ostěr; (v. Klima) ostěr, mrzěl, nepri-
jetěn, neugoděn; (roh) surov, neotesan,
zarobljen; (v. Papier) runjav, resast;
(v. d. Bähnen) skominast; fig. surov,
okrutěn, neusmiljen; (von d. Stimme)
promolkěl, hripav, zagrljen; — e Un-
ebenheiten hrapotine pl., hrape pl.

rauhbeinig srhonog, kosmatonog, ko-
smatih nog.

raubblätterig srholistěn, hrapavo-
listěn, kosmatolistěn; die — e Pflanze
srholistnica.

Rauheis n. srež.

Rauchfärber m. irhar.

Rauchheit f. hrapavost, ohriplost; ro-
dost, okornost; ostrost; neugodnost;
surovost; (Unebenheit) hrapotina, hrapa.

Rauchigkeit f. j. Rauchheit.

Raucheif m. ivje, inje, iměc (imea).

Rauchweizen m. resica, resulja, osinka,
kosmatica.

Rauke f. vodna kreša.

Baumm. prostor, prostranstvo; (leerer
—) praznina, prazěn prostor, praznota,
pustota; (der innere —) notrina, no-
tranjščina, notranjost; (Stelle) mesto;
— einnehmen zaleči (-ležem). *impf.*
zalegati; — geben mesto dati čemu.

räumen spraviti, s poti spraviti, iz-
pod rok spraviti; *impf.* — spravljati,
pospravljati; das Zimmer — prazniti;
izprazniti, *impf.* izpraznjevati; (d. Plaž
verlassen) pustiti, popustiti, zapustiti;
*impf.* puščati, popuščati; (d. Unreine
wegschaffen) trebiti; iztrebiti, potrebiti;
(v. Tische) z mize spraviti, *impf.* —
spravljati; das Feld — umakniti se,
*impf.* umikati se; die Wohnung —
seliti se; preseliti se, *impf.* preselje-
vati se; einem etwas — komu kaj
pustiti, *impf.* — puščati; aus dem
Wege — izpod nog spraviti, odpraviti,
odstraniti.

Räumer m. trebilč, kidalčc; (Werk-
zeug) trebilo, čistilo.

Raumgebilde n. prostorni tvor.

Raumgröße f. prostorna količina.

Rauminhalt m. prostornina; f. Körper-
inhalt.

räumlich prostorěn, glede na prostor;
— zeitlich prostorno-časěn.

Räumlichkeit

— 537 —

Rebenhügel

Räumlichkeit f. prostornost.

Räumung f. trebljenje, izpraznjenje.

raunen sčebljati. šepetati. [se.

raunzen emeriti, emrdati se, kisati

Raupe f. gosenica; Raupen- goseniči, goseničji.

raupen gosenice obrati (-berem),
*impf.* — obirati.

Raupenbrut f. goseničje gnezdo.

raupig goseničav, goseniččen.

Rausch m. pijanost, vinjenost; einen
— haben pijan od. vinjen biti (sem);
einen — bekommen upijaniti se, opiti
(-pijem) se; *impf.* opivati se; kleinen
— haben v glavi imeti (imam) ga,
muho imeti.

rauschen šumeti, šumotati (-očem),
vršeti, hruščati (-im), bučati (-im),
hrumeti, hrupeti, šušteti; (v. Schwei-
nen) bukati se, (-am u. bučem).

Rauschen n. šum, šumenje, vršenje,
hrušč, hrup. [šuměn.

rauschend šumeč, vršeč, hrumeč,

Rauschgold n. loš, lošč.

rauschig pijan, vinjen, opit.

räuspern sich hrkati, hrakati, kašljati;
odhrkati se, izhrkati se, odkašljati se.

Räuspern n. hrkanje, hrk, hrkavost.

Raute f. ruta, rutica, kupa; (Rhombus) romb.

rautenförmig kupast.

Rautenmuskel m. kupasta mišica.

Rayon m. obmestje; trdnjavski okoliš, okrožje.

Reaction f. reakcija, nasprotno —,
odbojno delovanje, oddelovanje, proti-
dejstvo, vzvratno delovanje; fig. na-
zadnjaštvo, starokopitstvo.

reactionär reakcijonarën, protidejën,
starokopitën.

Reactionär m. reakcijonar, nazadnják,
starokopitnež.

reactivieren obnoviti, *impf.* obnavljati; zopet v življenje poklicati (-čem), zopet ustanoviti, postaviti, vpeljati.

Reactivierung f. obnova, vpeljava.

Reagentien pl. reagencije, izkušala pl.

Reagenz-Papier n. izkusni od. izkusalni papir.

reagieren intr. oddelovati, odbojno
—, vzvratno delovati.

reagierend vzvratno delujoč.

real realěn, stvarěn; f. wirklich, we-
sentlich.

Realact m. delo zastran nepremičnega
posestva.

Realbesitz m. realno posestvo.

Realerolution f. realna eksekucija, iz-
vršba glede na nepremično posestvo.

Realgeld n. kovani denar.

Realgrund m. prvotěk, stvarni vzrok.

realisieren f. verwirklichen.

Realismus m. realizěm.

Realität f. stvarnost, soštvo; f. Wirklichkeit; (unbewegliches Befugthum) nepremičnina (nepokretnina), posestvo, kmetija.

Realitätenbesitzer m. posestnik, zemljak; —in f. posestnica.

Realmethode f. razložna —, pragma-
tična metoda, realna metoda.

Realshule f. realka.

Real Schüler m. realěc.

Realunion f. stvarno jedinstvo, jedinstvo po vladi.

Realwert m. stvarna vrednost.

Reambulation f. navod.

reassumieren povzeti (-vzamem);
*impf.* povzemati.

Rebe f. trta, vinska trta, loza, trs;
coll. trsje; (Rebenzweig) rozga, loza,
mladika; wilde — vinika, trta samo-
sevka; (Waldrebe) srobot, srobotina,
srabot, srabota; —n senken grobati, gre-
beničiti; die — blüht (ohne Frucht) trs
se živiči; (Beeren anseßend) trs se viniči.

Rebell m. upornik, vstajnik, puntar,
vstaš.

rebellieren puntati se, puntariti se,
kramoliti; spuntati se, upreti se.

Rebellion f. punt, kramola; upor,
vstaja.

rebellisch puntarski, vstajën.

Reben- vinski, trsov, trtni, lozov.

rebenartig trsast, lozast. [pěk.

Rebenauge n. oko (očesa), vinski po-

Rebenbeschneidung f. rez (-í), rezatěv,
obrezatěv.

Rebenbinder m. vezač; —in f. vezalka,
vezačica.

Rebenblatt n. trsni list, vinsko pero
(-esa); coll. trsno listje, vinsko perje.

Rebengeländer n. brajda.

Rebenhügel m. vinska gorica.

Rebenlaub

— 538 —

Rechnungsvortheil

Rebenlaub n. trsno listje.

Rebenmesser n. vinjek, reznik, vino-
rez, noraz, kosir, krivěc.

Rebenpfahl m. kol, kolić. [vit.

rebenreich) vinoroděn, trtonosěn, trso-
Rebensaft m. trtna solza; fig. vinska
kapljica.

Rebenschofs m. rozga, rozgva.

Rebenschule f. trtno sadišće, loznik.

Rebenspize f. coll. rezje, rožje.

Rebenspross m. trtna mladika, rozga.

Rebenstecher m. (Rhynchites betuleti)
trtijón, trtin, trtoviněc, zavijalěc.

Rebenstock m. trs, trta, vinska trta.

Rebenzweig m. rozga, reznica, vitica.

Rebbuhn n. jereb; (Weibchen) jerebica.

Rebbühnerschneppf. jerebičasti klju-
nač.

Rebland n. vinorodna dežela. [(–í).]

Reblaus f. trtna —, vinogradska uš

Rebus m. rebus.

Recapitulation f. ponovitěv, kratěk povzetěk od. pregled, rekapitulacija.

recapitulieren ob kratkem ponoviti,
*impf.* — ponavljati.

Recension f. ocena, presoja, recenzija.

Recensent m. presodnik, presojevalěc,
recenzent.

Recepisse n. primka, prejemni list.

Rechen m. grablje pl., zobače pl.;
(Teichen) grablje pl.; rešetka; (Klei-
der—) obešalo.

rechen grabiti; pograbiti; *impf.* po-
grabljevati.

Rechenbohrer m. grabeljnik.

Rechenbrett n. poštevalnica.

Rechenbuch n. računica, računske bukve pl. [v štetji].

Rechenfehler m. pogrešek od. pomota

Rechenkunstf. računstvo, aritmetika.

Rechenschaft f. obračun, obrajt; fig. odgovor; zur — ziehen na odgovor poklicati (-kličem); — ablegen odgovor dati, *impf.* — dajati, zagovarjati se.

Rechenkift m. klinček. [ka.

Rechentafel f. računska tablica, — des-

Rechenunterricht m. poduk v računstvu.

Rechenzahn m. zob (pri grabljah).

Recher m. grabljač, grabljič.

rechnen računiti, računati, številiti,
čisli, rajtati; auf etwas — zanesti
se —, *impf.* zanašati se na kaj; im

Kopfe — računiti na pamet; unter die
Freunde — med prijatelje šteti; ich
rechne mir zu einer Ehre v čast si
štejem.

Rechnen n. računanje, rajtanje.

Rechner m. računar, številar; —in f.
računarica.

Rechnung f. račun, (rajtenga), številba;
— legen račun dati (dam), — položiti,
*impf.* — polagati; laufende — tekoči
račun; belegte — dokazan račun; — en
abschließen račune skleniti, — završiti,
*impf.* — završavati; — halten obraču-
niti, pobotati, *impf.* pobotovati; auf
meine — na moj račun, na moje stroške;
in die — nehmen všteti (-štejem), *impf.*
vštevati; — tragen na kaj ozir jemati
(-mljem), gledati na kaj; Rechnungsz-
računski, računarski.

Rechnungsabschluß m. računski sklep.

Rechnungsamt n. računski urad.

Rechnungsanstand m. računski nedostatek.

Rechnungsart f. računski način.

Rechnungsbeamte m. računski urad-
nik, računar.

Rechnungsbeispiel n. računski vzgled.

Rechnungsbemängelung f. očitanje pomankljivosti v računu.

Rechnungsbetrag m. znesěk računa.

Rechnungserledigung f. rešilo računa.

Rechnungsertract m. računski izpisěk.

Rechnungsfach n. računstvo.

Rechnungsfehler m. računski pogrešek.

Rechnungsführer m. računar, računo-
vodja.

Rechnungsführung f. računovodstvo.

Rechnungsleger m. računodajalěc, po-
lagatelj računa.

Rechnungslegung f. obračun.

Rechnungsmangel m. računski nedostatek, pomankljej.

Rechnungsrath m. računski svět; (Přer-
son) računski svetovalěc, — světnik.

Rechnungsrest m. računski ostaněk.

Rechnungsrevident m. računski preglednik, — pregledovalěc.

Rechnungsrevision f. pregled računov.

Rechnungstare f. računovina.

Rechnungsverständige m. zvedeněc —,
vesčak v računih.

Rechnungsvortheil m. prikrajšěk.

Rechnungswesen

— 539 —

Rechtsgrund

Rechnungswesen n. računstvo.

Rechnungswissenschaft f. računarstvo.

Rechnungswesig m. računski predelek.

recht adi. pravi; (recht) pristen, roděn; (gelegen, angemessen) priležen, priličen; zu —er Zeit o pravem času; adv. prav, z. B. prav imaš; thue — delaj po pravici; (sehr) prav, zelo; die —e Hand desna roka, desnica; —er Hand na pravi, na pravo, na desni, na desno; — Linie ravna črta; es ist nichts —es ni nič kaj posebnega.

Hecht n. pravica, pravo; (Snbegriff des Rechtes) pravstvo; (über etwas) oblast (-i), moč (-i); zu etwas — haben pravico do česa imeti (imam); mit — po pravici; zu — bestehend pravno veljavěn; was —ens ist kar je prav, kar postava veleva; — geben potrditi, pritrditi; impf. potrjevati (komu); das — der Erstgeburt prvorodstvo. [nica.

Rechte f. desna od. prava roka, des-
Rechteck n. pravokotnik.

rechteckig pravokotën.

rechten prepirati se, pričkati se, pre-
karjati se, svaditi se.

rechtsfertigen pravičiti; opravičiti;
impf. opravičevati, zagovarjati; sich —
opraviciti se, očistiti se; impf. opra-
vičevati se, zagovarjati se, izgovarjati
se; (mit etwas) izpričati se, impf. iz-
pričevati se.

Rechtfertigung f. zagovor, opravičba,
opravičevanje, izgovor.

Rechtfertigungsschrift f. zagovorni od.
opravičevalni spis, obrana.

rechtläubig pravoverěn.

Rechtläubige m. pravoverěc, pravo-
vernik; f. pravoverka, pravovernica.

Rechtläubigkeit f. pravovernost, pravoverstvo.

Rechthaber m. pravdač, svojeglavč.

rechthaberisch pravdačljiv, svojeglav,
svojeglavěn; uporěn.

rechtläufig pravopotěn.

rechtlich pravěn, postavěn; (gerichtlich)
soděn; (gerecht) pravičen, pošten, vrl.

Rechtlichkeit f. pravičnost, poštenost,
vrlost.

Bechtliebe f. pravicoljubje, pravoljubje.

rechtliebend pravoljuběn, pravico-
ljuběn.

rechtlinig ravnočrten.

rechtlos nepostavěn, brezpravěn, ne-
pravičěn.

Rechtlosigkeit f. nepostavnost, brez-
pravnost.

rechtmäßig postavěn, zakonit, prav,
po pravici.

[tost.

Rechtmäßigkeit f. postavnost, zakoni-
rechts adv. na desno, na pravo; na
desni, na pravi.

Rechts= pravni, postavni, zakoniti.

Rechtsangelegenheit f. pravna stvar (-i).

Rechtsanspruch m. pravica do česa.

Rechtsbehelf m. pravni pomoček.

Rechtsbehürde f. sodna oblast (-i).

Rechtsbeistand m. pravoznanski po-
močnik, odvetnik.

rechtsbeständig postavěn, zakonit, po
postavi veljavěn.

Rechtsbud n. zakonik. [praveděn.

rechtschaffen pošten, vrl, pravičen,

Rechtschaffenheit f. poštenost, pravič-
nost, pravost.

Rechtschreibung f. pravopis.

rechtseitig pravostran, pravostranski.

Rechtseitigkeit f. pravostranost.

rechtserfahren pravoveděn, veščak v
pravu.

Rechtsfall m. pravni slučaj.

Rechtsfolge f. pravni nasleděk.

Rechtsforderung f. pravna terjatěv,
pravno zahtevanje.

Rechtsfrage f. pravno prašanje.

Rechtsfreund m. pravoljub; f. auch
Advocat.

[hod.

Rechtsgang m. pravda, pravdni tek od.

Rechtsgebrauch m. pravdni običaj.

Rechtsgefühl n. pravni čut.

Rechtsgelehrsamkeit f. pravoznanstvo,
pravoslovje.

rechtsgelehrt učen od. zveden v pravo-
nanstvu, vešč pravu.

Rechtsgelehrte m. pravoznančec.

Rechtsgeschäft n. pravno opravilo.

Rechtsgeschichte f. zgodovina od. povest
pravoznanstva.

rechtsgiltig pravoveljavěn, veljavěn
po postavah, po zakonu.

Rechtsgiltigkeit f. pravoveljavnost.

Rechtsgleichheit f. jednakost pred po-
stavo.

[vzrok.

Rechtsgrund m. pravni razlog, pravni

Rechtsgrundsaß

— 540 —

Reclame

Rechtsgrundsaß m. pravno načelo.

Rechtsinstitut n. pravna ustanova.

Rechtskniff m. pravdna zvijača.

Rechtskosten pl. pravdni —, sodni stroški pl.

Rechtskraft f. pravna moč (-í), pravna veljavnost.

rechtskräftig pravokrepěn, pravove-
ljaven, pravomočěn.

Rechtskunde f. pravoznanstvo.

rechtskundig zveden —, vešč v po-
stavah, pravoveden.

Rechtslehere f. pravoznanstvo, pravo-
slovje, pravništvo.

Rechtslehrer m. pravoslovni učitelj,
učitelj prava.

Rechtsmittel n. pravno sredstvo.

Rechtsnachfolger m. pravni naslednik.

Rechtsobject n. pravni predmet. [stvo.

Rechtspflege f. pravosodje, pravosod-

Rechtspraktikant m. sodni —, pravo-
sodni praktikant.

Rechtsprechung f. pravosodje; (Ortho-
epie) prava izreka besed.

Rechtsprincip n. pravno načelo.

Rechtsfache f. pravda, pravna reč (-í);
— außer Streitsachen razprava o ne-
prepirnih stvareh.

Rechtsfachm. pravno oder postavno
varstvo, postavna zaslomba.

Rechtsphäre f. pravno —, sodbeno
področje.

Rechtsprache f. pravoznanski govor.

Rechtspruch m. pravni izrek, razsodba.

Rechtsstaat m. pravna država.

Rechtsstand m. podsodnost. [soděn.

rechtsständig sodišču podložěn, pod-

Rechtsstreit m. und Rechtsstreitigkeit f.

pravda, pravni prepir od. razpor.

Rechtsstudium n. pravoslovje, pravo-
slovni uk.

Rechtstag m. pravdni dan.

Rechtstitel m. pravno ime (imena).

Rechtsurkunde f. pravno pismo, pravna
listina. [lěn.

rechtsverbindlich pravěn, pravnoveza-

Rechtsverbindlichkeit f. pravna obveza.

Rechtsverdrehung f. izpačivanje zakoua.

Rechtsverfahren n. pravno ravnanje,
pravosodstvo, pravosodno postopanje.

Rechtsverfassung f. sodna uravnava od-
uredba.

Rechtsverhältnis n. pravno razmerje,
pravni odnošaj.

Rechtsverhandlung f. sodna obravnava.

Rechtsverlebung f. prestop pravice.

Rechtsvermuthung f. pravni domnevěk.

rechtsverständig f rechtsgelehrt.

Rechtsverwahrung f. pravni ugovor.

Rechtsvorbehalt m. pravni pridržěk.

Rechtsvorsicht f. pravna pozornost.

Rechtsweg m. pravdni pot, pravda.

rechtswidrig nepostavěn, protipravěn,
nezakonit, krivičěn.

Rechtswidrigkeit f. protipravnost, pro-
tizakonitost, nepostavnost. [močjo.

rechtswirksam pravomočěn, s pravno

Rechtswirkung f. pravni učiněk, —
nasleděk.

Rechtswissenschaft f. pravoznanstvo,
pravoslovje.

rechtswissenschaftlich pravoznanski,
pravoslověn.

Rechtszug m. utok, pritožba pri višjem
oblastvu.

Rechtszustand m. pravni stan.

rechtswinkelig pravokotěn.

rechtszeitig adi. pravočasěn, občasěn;
adv. o pravem času, o pravi dobi.

Recidiv n. povratěk bolezni. [leti.

recidiv werden na novo (z nova) zbo-

Recipient m. recipijent, sprejemnik;
(Vorlage) podstavka.

reciprok vzajeměn, znamenit. [tost.

Reciprocität f. vzajemnost, znamen-

Recitativ n. recitativ.

recitieren procitati, recitovati.

Reck n. (Turnapparat) drog.

Recke m. junak, vitez.

Becke f. teza, pretezałnica.

reden tezati; stegniti, iztegniti, raz-
tegniti; *impf.* stegovati, iztegovati,
raztegovati, raztezati, iztezati; sich —
lecati se, pretegovati se; zlekniti se,
pretegniti se; (herausstrecken) moliti;
pomoliti; *impf.* pomaljati.

Reclamant m. ugovornik.

Reclamation f. reklamacija, pritožba,
ugovor; (Widerruf) oporeka, preklic;
Reclamations- reklamacijski, pritožbni.

Reclamationsfrist f. doba za ugovor,
— za pritožbo.

Reclame f. reklama, priporočilni raz-
glas.

reclamieren

— 541 —

Redewendung

reclamieren pritožiti se zastran česa,
*impf.* pritoževati se zastran česa, kaj
terjati; (widerrunfen) oporeči, prekli-
cati (-kličem); *impf.* oporekati, opo-
rekovati, preklicovati.

Recognition f. priznanje.

rereognoscieren razgledovati, pozve-
dati, pozvedavati.

 recognition f. razgledba, razgle-
dovanje, pozvedba.

Recommandation f. priporočitěv, pri-
poročba, priporočilo, priporočevanje.

Recommandationschreiben n. priporo-
čilno pismo.

recommandieren priporočiti, *impf.* pri-
poročati, priporočevati, rekomandirati.

recommandiert priporočen.

Reconstruction f. prenaprava.

reconstruieren prenapraviti.

Reconstructionsbau m. prezidava. [lëc.

Reconvalessent m. prebolnik, okreva-

Reconvalessenz f. okrevanje, ozdravi-
těv, ozdrava.

Recreation f. počitěk, opočitěk.

Recreationsgeld n. denar za razveselj-
vanje. [rekrut.

Recrut m. vojaški novinče, novak,

recrutieren vojake nabirati, novačiti;
med vojake jemati (jemljem), — vzeti
(vzamem). [ba.

Herrutierung f. vojaški nabor, rekrut-
recrutierungsflüchtig ubežen, kdor
pred vojaškim naborom uteće. [něc.

Recrutierungsflüchtige m. vojaški begu-
recrutierungspflichtig vojaškemu na-
boru podvržen.

Recrutierungsvorschrift f. predpis o
vojaškem naboru.

Rectification f. poprava, izprava, rek-
tifikacija; Rectifications= popravni.

rectifierieren popraviti, uravnati (In-
strum.); *impf.* popravljati, uravnovati;
(*math.* ) izpraviti, izpremiti, poizpre-
miti; *impf.* izpravljati; (*chem.*) preči-
stiti, *impf.* prečiščevati, nović prekapiti.

Rector m. ravnatelj, rektor.

Rectorat n. ravnateljstvo, rektorstvo.

Becurrent m. pritožnik.

[joč.

recurrent (math.) povratěn, povraču-
recurrieren pritožiti se, pritožbo ulo-
žiti, rekurirati; *impf.* pritoževati se.

Becurs m. pritožba, priziv.

Becursrecht n. pritožno pravo, pravica
priziva.

Redacteur m. urednik, redaktor.

Redaction f. uredništvo, radakcija;
(Handlung) uredovanje.

Rede f. govor, govorica, beseda;
(Sprache) jezik; gebundene —, unge-
bundene — vezana —, nevezana be-
seda; — und Antwort odgovor, od-
vet; (Gerücht) govorica, pravoč, glas;
(geißt.) ogovor, pridiga; (Gepräch)
razgovor, pogovor, pomeněk; — stehen
odgovor dati, *impf.* — dajati, odgo-
varjati; der — nicht wert škoda besed;
ni vredno, da bi se govorilo; Rede-
govorni.

Redesfigur f. govorna podoba, — slika.

Redefreiheit f. svoboda govora.

Redefügung f. skladba —, vez (-í)
beseedi.

Redekunft f. govorstvo, govorništvo;
zgovornost.

Redekünftler m. f. Redner.

redelustig zgovorën, besedljiv, gosto-
besedën.

reden govoriti, besediti, besedovati,
kramljati, meniti se, pomenkovati se;
(in Kärnt.) marnovati, golčati; (dum-
mes Zeug) klobasati, kvasiti, govori-
čiti; durch die Nase — nosljati, hoh-
njati; ins Gewissen — živo prigovar-
jati; zu — anfangen izpregovoriti; zu
Ende — dogovoriti; in den Wind —
bob v steno metati (mečem).

redend govoreč; fig. živ; —e Künfte
slovesne umetnosti pl.; —es Wappen
samogovoreč grb.

Redensart f. reklo (altſlov.), rek, fraza;
(im nachtheiligen Sinne) besede, prazne
besede pl.

redescheu molčečen, malobeseděn.

Redetheil m. del govora, besedni raz-
pol, besedno pleme.

Redeton m. priglas.

Bedeübung f. vaja v govorjenji, vež-
banje v govoru. [besed.

Redeverbindung f. vez (-í) od. skladba

Redevortrag m. govor.

Redeweise f. način govorjenja; (gram-
matik.) način, naklon.

Redewendung f. zasuk oder obrat v
govorjenji, govorni obrat.

Redewerkzeug

— 542 —

Regellosigkeit

Redewerkzeug n. govorilo, besedilo.

Redezimmer n. govorilnica.

redigieren urediti, v red dejati (de-
nem), prirediti za tisk; *impf.* ureje-
vati, v red devati, za tisk prirejevati.

redlich pošten, pravičen, vrl, praveden.

Redliche m. poštenjak. [pravičnost.

Redlichkeit f. poštenost, pravednost,

Redner m. govornik.

Rednerbühne f. govorniški oděr, govo-
risče; (in d. Kirche) leca, prižnica. [dar.

Rednergabe f. dar besede, govorniški

Rednerin f. govornica.

rednerisch govorniški, besedniški.

Rednerkunft f. s. Redekunft.

Rednerstil m. govorniški slog.

Redoute f. reduta, maškarada.

redselig zgovorën, zgovorljiv, raz-
govorën, besedljiv, pogorícën, gosto-
besedën. [nost.

Redseligkeit f. zgovornost, razgovor-

Reduction f. zmanjšanje, zmanjšatěv,
znížanje; zvod, zvajanje, prevod, pre-
vajanje, redukcija.

Reductionstabelle f. prevodna tablica.

Reductionszahl f. menitelj.

reducieren (vermindern) zmanjšati,
znížati; *impf.* zmanjševati, maliti, zni-
ževati; (das Heer) zmanjšati, *impf.*
zmanjševati; (*math.*) zvesti (zvedem),
prevesti; *impf.* zvajati, prevajati; (im
Gegenfass zu reſolvieren) debeliti, skrčiti.

Redurieren n. debeljenje.

reel stvarën, rečën, bistvén; f. real.

Refectorium u. obednica.

Referent n. poročilo, referat.

Referent m. poročevalč. referent.

referieren poročati; navestiti, nazna-
niti; *impf.* navestovati, naznanjati.

Reff n. krošnja; (in der Schiffahrt)
jaderce, malo jadro.

ressen jadra speti, *impf.* — spenjati.

Reffsträger m. krošnjar.

reflectieren ozirati se na kaj, paziti
na kaj; ozreti se na kaj, pomisliti kaj;
(ermägen) premisliti, *impf.* premišljati,
razmišljati, pretehtati; (*phys.*) odbiti,
*impf.* odbijati; (von Lichtstrahlen) od-
sevati.

Reflector m. reflektor, odbijalnik.

Besler m. odsev, odsij, refleks; f.
Abglanz.

Reflerion f. refleksija; (phys.) odboj,
odraz, odsev; (Ermägung) premišlje-
vanje, pretehtovanje, preudarëk.

Reflerionsebene f. odbojna ravnina.

Reflerionslicht n. odsevna —, odbita
svetloba, odsvit.

Reflerionsvermögen n. premiselnost,
premišljivost; (phys.) odbojnost.

Reflerionswinkel m. odbojni —, od-
sevni kot.

refleriv povratni, povračalni, re-
fleksivni.

Reform f. (Umbildung) preobrazba;
(Umänderung) prenaredba; (Verbeffe-
rung) poprava; (— der Kirche) pre-
ustrojitëv (cerkve).

Reformator m. preobrazovalč, po-
pravljalč, prenarejalč, reformator.

Reformation f. reformacija, preustro-
jitëv (cerkve).

reformieren preobraziti, preustrojiti;
*impf.* preobraževati; (verbeffern) popra-
viti, *impf.* popravljati; (umändern) pre-
narediti, preravnati, presukati (-sučem);
*impf.* prenarejati, preravnavati; (er-
neuern) prenoviti, *impf.* prenavljati.

Reformierte m. reformiranče, refor-
mat, preobraženče.

Recosto m. refoško —, črno vino.

Refraction f. lom —, lomitěv luči,
refrakcija.

Refractor m. refraktor, lučelomč.

Refrain m. pripev(čk), dopev(čk);
refrén.

refusieren odbiti, odkloniti; *impf.*
odbijati, odklanjati.

Regal n. polica; (in d. Orgel) regal.

Regale n. vladarska pravica, kron-
ska pravica.

Regalfolio n. vélika pola.

regalieren podariti, *impf.* podarjevati.

rege živ, živahën, čil, gibën, gibëk,
skočën; fig. bistër; f. regjam.

Rege f. živost, živahnost.

Regel f. pravilo, vodilo, ravnilo; in
der — po navadi, v obče, praviloma,
navadno; — de tri tristavka, regel-
detrija.

Regeler, Regler m. ravnalče.

regellos nepravilën, neredën, nepo-
redën, neredovën. [nost.

Regellosigkeit f. nepravilnost, nered-

regelmäßig

— 543 —

Regimentscommandant

regelmäßig *adi.* pravilën, prav, po
pravilu, redën, redovën; *adv.* pravilno,
praviloma.

Regelmäßigkeit f. pravilnost, rednost.

regeln urediti, v red dejati (dem u.
denem), uravnati; *impf.* urejevati, v
red devati, uravnavati.

regelrecht *adi.* pravilën; *adv.* po pravilu, po redu.

Regelung f. uredba, uravnava.

regelwidrig nepravilën, protiredën,
neredovën.

Regelwidrigkeit f. nepravilnost.

regen gibati (-bljem), meziti, mikati;
ganiti, zmeziti; sich — gibati se, meziti se, premikati se; ganiti se; (vom Gejühi) oglašati se, buditi se; *pf.* vzbuditi se, oglasiti se.

Regen m. dež; anhaltender — deževje, prelijalice *pl.*; (Staub—) pršavica, pršenje; (Platz—) ploha, naliv; (Strich—) pojelica; der — hat aufgehört prevedrlo je, zvedrilo se je; Regen- deževni.

Regenbach m. bujica, hudournik.

Regenbogen m. doga, mavrica, božji
stol, božji lok, vederna, vedernica.

Regenbogenhaut f. dožica, mavrična
kožica.

regendicht nepremočën, nepremočljiv,
ne prepuščajoč.

Regeneration f. prerod.

Regenerator m. (*phys.*) regenerator,
obnavljač, prerodilče.

regenerieren preroditi, prenoviti;
*impf.* prerajati, prenavljati.

regenfrei brezdežen, veděr.

Regengestirn n. deževnice *pl.*

Regengewölk n. deževni —, mokri
oblak, oblačica.

Regengußs m. lijak, naliv.

regenlos f. regenfrei.

[plašč.

Regenmantel m. plašč zoper dež, dežni

Regenmesser m. dežjemer.

Regenpfeifer m. deževnik.

Regenrinne f. žleb, žlot.

Regenschauer m. pojelica.

[rela.

Regenschirm m. dežnik, omrela, ma-

Regenstrom m. naliv, hudournik, sušec.

Regent m. vladar, vladnik, regent;
in f. vladarica, regentinja.

Regentschaft f. vladarstvo, vlada.

Regentuch n. rakno, dežni ogırtac.

Regenwasser n. deževnica; kapnica.

Regenwetter n. deževno vreme (-ena),
polija, deževje; das — unter einem
Baume abwarten pod drevesom vedriti.

Regenwind m. mokree, mokož.

Regenwolke f. deževni od. mokri oblak,
oblačica.

Regenwurm m. glista, deževnik.

Regenzeichen n. znamenje dežja.

Regenzeit f. deževni čas, deževanje.

Regenzone f. deževni pas.

Regesten *pl.* regesti *pl.*, izpiski oder
posnetki iz listin.

Regheit f. živost, gibčnost, skočnost;
bistrost.

Regie f. uprava, oskrbstvo, oskrbo-
vanje; Regie- u pravni.

Regiekosien *pl.* u pravni stroški *pl.*

regieren vladati, kraljevati, carovati;
gospodovati; (lenken) voditi, ravnati;
(im Hause) gospodariti; (von Frauen)
gospodinjiti.

Regieren n. vladanje, vlada.

Regierer m. vladnik, vladar, gospodo-
valč, oblastovalč.

Regierte m. podložnik, podanik.

Regierung f. vlada; (Herrschaft eines
Fürsten) vladarstvo, vladanje, cesarje-
vanje, kraljevanje u. f. w.; Regierungs-
vladni, vladarski. [stva.

Regierungsantritt m. nastop vladar-

Regierungsblatt n. vladni list.

Regierungserlass m. vladni ukaz.

Regierungsform f. način vladanja.

Regierungskunft f. vladoznanstvo.

regierungslos brezvladën; —er Zu-
stand brezvladje.

Regierungsnachfolger m. naslednik v
vladarstvu.

Regierungsrath m. vladni světnik od.
svetovalče.

Regierungsrecht n. vladarska pravica.

Regierungszeitung f. vladni časnik.

Regime n. f. Regierung.

Regiment n. polk, regiment; (Regime)
vlada, uprava; Regiments- polkovni,
regimentni.

Regimentsarzt m. polkovni zdravnik.

Regimentsbezirk m. polkovni okraj.

Regimentscommandant m. polkovni
poveljnik.

Regimentsinhaber

— 544 —

Reichhaltigkeit

Regimentsinhaber m. vlastnik polka,
— regimenta.

Regimentschule f. polkovna šola. [bor.

Regimentstambour m. polkovni tam-
Regisseur m. režiser, prirednik (igre).

Register n. popis, kazalo, spisěk;
(Namenverzeichn.) imenik; (in d. Drgel)
registěr; (öffentl. Buch) očitne knjige pl.

Registrator m. upisovalěc, registrator.

Registratur f. registratura, spisovnik.

registrieren vpisati (-pišem), zapisati;
*impf.* vpisovati.

Reglement n. pravilo, red; pravilnik.

reglementsmäßig pravilēn, po pravilih.
regnen dežiti, deževati; es regnet dež
gre; (träpſeln) škropiti, kapljati, na-
kapljevati; (fein —) pršeti; (gießen)
ulivati, z nalivom deževati; es regnet
dež lije.

regnerisch deževěn, pršiv. [čilo.

Regress m. odškodba; (Erſaß) povra-

regressieren odškodbo pri kom iskati
(isčem), odškodbo od koga terjati.

regressiv nazaděn, nazadujoč.

regsam živ, gibčěn, giběk, obrtěn;
čil, iskěr; fig. bistěr.

Regsamkeit f. živost, čilost, gibčnost.
bistrost; živodušnost.

regulär pravilēn, reděn.

Regulativ n. pravilo, vodilo.

Regulator m. ravnalěc, uravnovatelj,
regulator.

regulieren urediti, uravnati, v red
dejati (denem); *impf.* urejevati, urav-
navati, v red devati.

Regulierung f. uravnava, uredba.

Regulierungsverfahren n. uredbeno po-
stopanje, način uravnavanja. [notje.

Regung f. gib, gibljej, zgibljej, ga-
regungslos negiběn, negibljiv; ne-
občutěn.

Reh n. srna; srnjak, srněc; Reh= srnji.

rehabilitieren v poprejšnji stan po-
staviti, v prejšnji stan dejati (denem);
*impf.* — devati.

Behbock m. srnjak, srněc.

Behböcklein n. srnče (-eta).

Behbraten m. pečena srnina.

reihfarben srnast. [meso.

Behsleisch n. srnina, srnovina, srnje

Behgeiß f. srna.

Behhaar n. srnja dlaka.

Rehhaut f. srnja koža.

Rehkalb n. srnče (-eta).

Rehleder n. srnje usnje.

Rehwild n. srnjad (-i), srne pl.

Reib= strgalni, drgalni.

Reibe f. strgalo, drgalo.

Reibehölzchen n. klinčěk, žigica.

Reibeisen n. strgača, strgalnik.

reiben treti (tarem, terem), guliti;
meti (manem, menem), strgati; streti,
zmeti; (am Reibeisen) strgati (zribati);
(durch hin= u. herbewegen) drgati; (v.
Schußen) žuliti; ožuliti; (kraßen) pras-
kati, čohati, drgastiti; sich — čohati
se, drgati se, guliti se.

Reiber m. drgač, strgalč; (Werkzeug)
drgalo, drgalnik, strgalnik.

Reibersand m. drobni pesěk.

Reibung f. (mech.) trenje, tor, drg-
nenje, strganje; metěv; fig. prepir,
razprtija, razpor.

Reibungscoefficient m. koeficijent
trenja.

Reibungselektricität f. elektrika vzbu-
jena s trenjem (drganjem).

Reibungsfläche f. ploskěv drgnenica.

Reibungsgesetz n. zakon o trenji.

Reibungsmesser m. toromer.

Reibungstafel f. kazalo trenja, trenj-
sko kazalo. [kot.

Reibungswinkel m. kot trenja, trenjski
reich bogat; (vermöglicb) premožěn,
imovit, imetěn; (viel) obilěn.

Reich n. država (cesarstvo, kraljestvo);
Thier— živalstvo; Pſlanzen— rastlin-
stvo; Minerał— rudninstvo; Natur—
prirodno kraljestvo, glavni razdel pri-
rodnin.

Reiche m. bogatin, bogatiněc, bogataš.

reichen intr. seči (sežem), *impf.* se-
gati, prožiti se, držati (-im), iti (grem),
razprostirati se; (überreichen etw.) mo-
leti, štrleti; (aušreichen) dosta biti (je);
(v. der Zeit) trpeti, trajati; tr. dajati,
deliti; podati, podeliti; *impf.* podajati,
podeljevati; das Abendmahl — obha-
jati —, prevideti —, pričestiti koga.

Reichgabel f. podajalnik, podajač.

reichhaltig obilěn, bogat, zdatěn; (v.
Getreide) plenjav, zrnat.

Reichhaltigkeit f. obilnost, obilica,
obilje, bogastvo.

reichlich

— 545 —

reihen

reichlich *adi*. obilën, obil, bogat; *adv.* obilno, bogato.

Reichs- državni.

Reichsacht f. prognanstvo, izgon.

Reichsadel m. državno plemstvo.

Reichsangelegenheit f. državna zadeva, — reč (-i). [naprava.

Reichsanstalt f. državni zavod, državna

Reichsapfel m. državno jabelko.

Reichsarchiv n. državni arkiv, državna pismarnica.

Reichsarmee f. državna armada.

Reichsbaute f. državna stavba, državna gradnja.

Reichsbeamte m. državni uradnik.

Reichsbürger m. državljan.

Reichsbürgershaft f. državljanstvo.

Reichscredit m. državni zaúp, — kredit.

Reichsdomänen pl. državna od. kron-
ska posestva.

Reichsfürst m. državni knez.

Reichsgericht n. državno sodiše.

Reichsgesetz n. državna postava, državni zakon.

Reichsgesetzbatt n. državni zakonik.

Reichsgesetzsammlung f. zbirka držav-
nih postav od. zakonov.

Reichsgewalt f. državna oblast (-i).

Reichsgrundgesetz n. državni osnovni zakon. [stvo.

Reichshaushalt m. državno gospodar-

Reichsinstitut n. državni zavod, državna naprava.

Reichskleinodien pl. državne svetinje,

— dragocenosti.

Reichslehen n. državni fevd od. najem.

Reichsminister m. državni minister.

Reichsministerium n. državno mini-
sterstvo.

Reichsmonopol n. državni monopol,
državno samotrštvo; državni samokup,
državna samoprodaja.

Reichspost f. državna pošta.

Reichsrath m. državni zbor; (Person) državni poslaněc.

Reichsschaff m. državni zaklad. [list.

Reichsschaffschein m. državno-zakladni

Reichssiegel m. državni pečat.

Reichstag m. državni zbor; Reichstags-
državnozborski, državnozboren.

reichstüglich državno-zborën.

Reichstagsmitglied n. državni poslaněc.

Reichstagspräsident m. prvosednik državnega zbora. [zbora.

Reichstagsfristung f. seja državnega

Reichsthaler m. nemški tolar od. cekín.

rechtsunmittelbar neposrednjedržavën.

Reichsverfassung f. državna ustava.

rechtsverfassungsmäßig po državni
ustavi.

Reichsversammlung f. državni zbor.

Reichsvertretung f. državni zastop,
državno zastopstvo.

Reichsverwaltung f. državna uprava.

Reichsverweser m. državni upravnik.

Reichswährung f. denarna veljava v (kaki) državi.

Reichswappen m. državni grb.

Reichszwirk m. državni namen.

Reichthum m. bogastvo, bogatija, obil-
nost, obilica.

Reichwerkzeug n. podajalnik, podajач.

Reif m. slana, mraz; (an Bäumen) inje, ivje; (an Mauern) srež; (Fass—) obroč; (Seif) vrv (-i); (um den Mond) kolobar, obstret (-i).

reif zrel, godën; — werden zoreti;
dozoreti; *impf.* prizarjati, dozorevati;
—es Alfer moška leta *pl.*; —es Holz
dorasli les.

Reife f. zrelost, zrelina, godnost, god
(-i), zoritěv, zor, dozor.

reifen *intr.* zoreti, goditi se; dozoreti, prizoreti; *impf.* dozorevati; *tr.* zoriti, goditi; sezoriti; es reift slana je, slana pada.

Reifeprüfung f. zrelostni izpit.

Reifholz n. les za obroče, obroči pl.

reiflich *adi*. natančen, korenit; *adv.*

na tanko, dobro, kakor je treba. [nik.

Reifmesser n. obročnik, rezilnik, orež-
Reifrock m. krinolina.

Reifschneider m. obročar.

Reifange f. natezilnik, natezalnik.

Reifzieher m. lisica, natezača.

Reigen, Reihen m. kolo, raj.

Reihe f. vrsta, red (-i), redica, rida;
dem. vrstica; (b. d. Feldarbeit) postat
(-i), jan; der — nach po vrsti, zapored,
zaporedoma, zvrstoma; an die — kom-
men na vrsto od. na met priti (pridem)

reihen vrstiti; zvrstiti, razvrstiti, po-
razvrstiti, po vrsti razstaviti; *impf.*
zvrščevati, razvrščevati, po vrsti raz-

35

Reiſekoffer

— 547 —

reizend

Reiſekoffer m. popotni kovčeg.

Reiſekosten pl. potni stroški pl.

reiſeluſtig potoljub(ën).

Reiſemantel m. potni plašč.

reisemüde upehan, shojen, hojetrudën.

reisen potovati, hoditi.

Reisen n. potovanje.

reisend potujoč, popotën.

Reiſende m. popotnik, potnik, potovalec; f. popotnica, potnica, potovalka.

Reiſepaſs m. potni list, potno pismo, potovnica.

Reiſesack m. —taſche f. potna torba, krnir. [nica].

Reiseurkunde f. popotno pismo, potov-

Reisezehrung f. brašno, potni živež.

Reiseziel f. končč potovanja.

Reisfeld n. rižišče.

Reisholz n. rožje, hrast (-i), hrašča, dračje, hlóža, praščje, suhljad (-i), lomača.

Reißig n. rožje, dračje, hloža.

Reißige m. jezdec, konjik.

Reisstroh n. riževica, riževa slama.

Reißaus nehmnen popihati jo, popihniti jo, pete umekniti, potegniti jo, odkuriti.

Reißblei n. svinčnik, olovka, risalnik.

Reißbrett n. risalna deska, risalnica.

reiſen tr. trgati; utrgati, pretrgati, raztrgati, razčesniti; (im Gliede) trgati, lomiti; (im Unterleibe) trgati, grizti; Poffen — šale zbijati od. briti (brijem), burke uganjati; Holz — drva cepiti, — klati (koljem); (ausreißen) puliti, pukati (pučem), pipati (-pljem); izpuliti, izpukati, izdreti (-derem); *impf.* izdirati; aus der Erde — iz zemlje izrovati (-rujem); *intr.* trgati se, reskati; pretrgati se, utrgati se, reskniti; *impf.* utrgovati se; sich — um etwas puliti se, trgati se; fig. popanjati se.

Reiſen n. trganje, grizenje, rovanje.

reiſend deroč, proděk; —e Thiere deroče —, zgrabljive živali; die Ware geht — ab vlak je za blago, pulijo se za blago.

Reißer m. trgalč, trgač.

Reißseder f. risalnik, risalno pero (peresa).

Reißkohle f. risalni ogel.

Reißmaß n. pleščet.

Reißhahn m. derač.

Reißzeug n. risalno orodje, risalo.

Reiſte f. povesmo, pest (-i).

Reiſt jezdni. [dišče.

Reitbahn f. jezdarnica, jahalnica, jezreitbar jezdën, jahalën, za ježo.

Reitbursche m. jezdni hlapčč.

Reitel m. povirčk.

reiten jezditi, jezdariti, jahati (-am u. -šem); geritten kommen prijezditi; wohin — odjezditi.

Reiten n. ježa, jahanje.

Reiter m. jezdec, jezdar, jahač, jahalčec; (Soldat) konjik, konjenik; Reiterjezdarski, konjiški.

Reiter f. (Sieb) rešeto, redeseja.

Reiterei f. konjica, konjištvo.

Reiterin f. jezdarica, jahalka.

reitern presevati, rešetati, soditi.

Reiterregiment n. konjiški polk.

Reiterſack m. vreče pl.

Reitgerte f. bič, korobač.

Reitgurt m. podproga, podprsnik.

Reitknedt m. jezdni hlapčč, konjski hlapčč, konjar.

Reitkunst f. jezdarstvo.

reitlings adv. kobalj, okobelj, kakor bi jezdil, jezdéč. [za ježo.

Reitpferd n. jezdni (ježni) konj, konj

Reitplaž m. jezdišče.

Reitpoſt f. jezdna pošta.

Reitsattel m. sedlo.

Reitschule f. jezdarnica, jahalnica.

Reitsiefel m. jezdni škorčnj.

Reißzeug n. jezdna roba od. priprava.

Reiz m. mik; mikalo, vabilo; (Trieb) nagon, podnet, spobaděk; (Zaubereiz) bajilo; (Liebreiz) milina, mičnost, dragost; (Eindruck) dojěm.

reizbar dražljiv, vzdražěn; čutljiv, občutljiv. [čutljivost.

Reizbarkeit f. dražljivost, vzdražnost; reiſen mikati, vabiti, mično biti za koga; (wečen) buditi, gibati (-bljem); vzbuditi, obuditi, ganiti; *impf.* vzbudjati, obujati; (Nerven) dražiti; (zum Borne) dražiti, srditi, kačiti; razdražiti, razsrditi, razkačiti; (heben) ščuvati (ščujem), hujskati, dražiti.

reizend mičen, mikalën, dragostën, ljubezniv; (pikant) rezěk, dražljiv.

35*

Reizmittel

— 548 —

rennen

Reizmittel n. dražilo, vabilo, mikalo.
reizvoll prelep, prezal, brhěk. [ljež.
Rekel m. neokretnež, teleban, stork-
rekelhaft neokrétěn. [Beziehung.
Relation f. s. Bericht, Verhältnis und
relativ relativěn, odnosěn, oziralěn,
primerěn; —e Stimmenmehrheit rela-
tivna (odnosna) —, podpolovična ve-
čina glasov.

Relativität f. ozirnost.

Relativität m. ozirni (odnosni) stav(ěk).

Relator m. poročevalčě.

relegieren s. verbannen.

Relief n. relief, pridvig, pridvižna
ploskorezba; Bas— nizki pridvig,
nizkodvižna rezba; Haut— visoki pri-
dvig, visokodvižna rezba.

Religion f. vera, verstvo, bogoverje;
(Frömmigkeit) pobožnost; d. — ändern
preveriti se, k drugi veri prestopiti;
Religions- verski. [veri.

Religionsänderung f. prestop k drugi
Religionsbekenntnis n. vera, veroiz-
poved (-i), spoznavanje vere.

Religionsdienst m. verska služba.

Religionsedict n. verski edikt.

Religionseifer m. vnetost za vero.

Religionsfond m. verski zaklad.

Religionsfreiheit f. verska svoboda.

Religionsgenoss m. sovernik, istoverěč.

Religionsgeschichte f. zgodovina svete
vere.

Religionsgesellschaft f. versko društvo.

Religionslehre f. veronauk; veroznan-
stvo.

Religionspartei f. verska stranka.

Religionsfeste f. razkolništvo, verska
sekta. [razkol.

Religionspaltung f. verski razdor, —

Religionsstifter m. ustanovnik vere.

Religionsstörung f. motitěv vere. [por.

Religionsstreit m. verski prepir, — raz-

Religionsübung f. božja služba, bogo-
častje, bogoslužje.

Religionsunterricht m. verski nauk,
verozakonski pouk.

Religionsverfolgung f. preganjanje za-
voljo vere.

Religionsverschiedenheit f. raznoverje.

Religionswahrheit f. verska resnica.

Religionswissenschaft f. s. Religions-
lehre.

Religionswang m. versko posilstvo.
religiös pobožěn, nabožěn, bogaboječ,
bogabojěn; (d. Religion betreffend) ver-
ski; svet.

Religiosität f. pobožnost, bogaboječ-
nost, bogabojnost.

Reliquie f. ostaněk; —n pl. svetinje
—, kosti —, ostanki kakega svetnika
ali svetnice.

reluieren rešiti, odkupiti; *impf.* re-
ševati; v denarje premeniti.

Reluition f. rešitěv, odkup; preme-
nitěv v denarje.

Remedium n. pomoček, zdravilo, lek.

Reminiscenz f. spominěk, spomin.

Remise f. kolnica, klanica.

Remittenda pl. povratine, bukve, ki
se nazaj pošiljajo; nazaj poslane knjige.

remittieren nazaj poslati (pošljem),
*impf.* — pošiljati.

Remittierung f. pošiljava nazaj, vrnitěv.

Remonte f. dopolnitěv kónj, izbor
vojaških konj.

Remontierungscommission f. komisija
—, poverjenstvo za dopolnitěv vojaš-
kih konj.

removieren odpraviti; odstaviti; *impf.*
odpravljati, odstavljati.

Remotion f. odprava, odstava.

Remuneration f. nagrada, priboljsěk,
remuneracija.

remunerieren s. belohnen.

Benaissancestil m. preporodni od. rene-
sančni slog. [sestaněk.

Bendezvous n. dogovorjen shod, —

Renegat m. odpadnik, odstopnik.

Renette f. kosmač, renetka.

Renhirsch m. severni jelen.

renitent uporěn; — šein upirati se,
ustavljati se.

Renitenz f. upor.

renken *sich* stegati se, lecati se; *pf.*
stegniti se, zlekniti se.

Bennbahn f. tekalnica, tekališče, dir-
jališče, drajna.

rennen intr. dirjati; udreti (-derem
u. -drem); (zu Fuß) teči, tekati, be-
žati (-im), gnati (ženem) se; (ins Ver-
derben) riti (rijem), leteti; (flüchtig sein)
bežati, bezljati, bezikati; (gerannt kom-
men) pridirjati; tr. podreti (derem),
povaliti, zvrniti.

Rennen

— 549 —

Requifiten

Rennen *n.* dir, beg, tek, dirka.

Renner *m.* jahalč, jahač, tekalče.

Rennplak *m.* tekališče, dirjališče.

Rennspich *m.* sulica, oščep.

Renommage *f.* hvastavost, bahaštvo.

Renommee *n.* sloves, sloveče ime (-na), glas; im — sein sloveti, na glasu biti (sem).

renommiert sloveč, slavěn, glasovit.

Renommiſt *m.* hvastač; svadljivče, rovan.

Renovation *f.* obnova, obnovitev.

renovieren obnoviti, prenoviti; *impf.* obnavljati.

rentabel kar se splača, kar donaša lep dobiček, dobiček donašajoč. [nica.

Rientamt *n.* prihodni urad, prihodar-

Rente *f.* prihod, dohoděk, renta; (Zins) obrest (-i).

Renthier *n.* severni jelen.

Renthierslechte *f.* jelenověc.

Renthierkuh *f.* severna košuta.

Renthierzucht *f.* reja severnih jelenov.

Rentier *m.* kdor od obrestij svojega premoženja živi, prihodnjak.

rentieren nesti, donašati, dobiček dajati (dajem); sich — izplačati se; *impf.* izplačevati se.

Rentmeifter *m.* dohodarnik, dohodarstvenik.

Rentverwalter *m.* oskrbnik prihodkov.

Renzuntiation *f.* odpoved (-i), odstop.

Reorganisation *f.* preuredba, preustroj, preuravnava, reorganizacija.

reorganisieren preurediti, preustrojiti, preuravnati; *impf.* preurejati, preustrojevati, preuravnovati.

reparabel poprávěn.

Reparatur *f.* poprava, popravilo.

Reparaturskoſten *pl.* stroški za popravo, popravilni stroški.

reparieren popraviti, prenarediti; *impf.* popravljati, prenarejati.

repartieren porazdeliti med —; razpisati na —; deliti med —.

Repartition *f.* porazdelba, porazdelitěv; Repartitionss— razdelni, porazdelni.

Repartitionschlüssel *m.* ključ za razdelbo.

Repertoire *n.* razvrstitěv igrokazov; repertoar.

Repertorium *n.* iskalnik, repertorij.

Repetent *m.* repetent, ponavljalče.

repetieren ponoviti; *impf.* ponavljati, repetirati.

Repetiergewehr *n.* puška repetirka.

Repetieruhr *f.* ura repetirka.

Repetition *f.* s. Wiederholung.

Replik *f.* replika, protiodgovor, tožnikov odgovor.

Repoſitorium *n.* polica.

Repräsentant *m.* zastopnik, reprezentant, namestnik; (Gesandter) poslanče.

Repräsentanz *f.* zastop(anje), zastopstvo, zastopništvo. [valěn.

repräsentativ zastopovalěn, namesto-

Repräsentativ = Verfassung *f.* zastopstvena ustava.

Repräsentation *f.* zastop(anje), zastopovanje, namestovanje.

repräsentieren zastopati, zastopovati, namestovati; (darstellen) kazati (-žem), predstavljati. [sredstva *pl.*

Repressalien *pl.* odbojna sila, odporna repressiv odvračalěn, zaustavěn, represivěn. [ba.

Repressivmaßregel *f.* odvračalna nared-

Reprobation *f.* zavrnitěv, reprobacija.

reprobieren ovreči (-vržem), ne potrditi, zavrniti.

reproducieren ponoviti, obnoviti; *impf.* ponavljati, obnavljati; na novo pokazati (-žem), *impf.* — pokazovati.

Reproduction *f.* ponova, ponavljanje; obnova; (zool.) nadorastanje, reprodukcija.

Reproductionskraft *f.* ponovljivost; podrastljivost; (Fähigkeit, reproduciert zu werden) ponovnost. [věn.

reproductiv ponavljalěn, reprodukti-

Reptil *n.* plazilče, gomaz (-i); *coll.* gołazěn (-i), lézavčina.

Republik *f.* ljudovlada, republika.

Republikaner *m.* republikaněc; —in *f.* republikanka.

republikanisch republikanski.

Repuls *m.* s. Abweisung.

Repulsiv odbojěn, odganjalěn.

Repulsivkraft *f.* odbojnost, odpornost.

Requiem *n.* črna maša, bile *pl.*

requirieren koga za kaj poprositi; poiskati, izslediti; *impf.* izsledovati.

Requisit *n.*, Requifiten *pl.* potrebščine, potrebne reči *pl.* *f.*

Requisition

— 550 —

retournieren

Requisition f. zaprošnja, iskanje, izsledba.

Requisitionsschreiben n. zaprosno pismo; iskanica (Serbofr.).

resch rezěn, krhěk.

Bescript n. reskript, najvišji odpis.

Beseda f. reseda, resedica; kataněc.

Beservat n. pridržaj, pridržěk; pogoj; Reservat= pridržni, pogojni.

Beservatpunkt m. pridržni članěk.

Beserve f. zaloga; (milit.) reserva, založna vojska.

Bесрeфeнд m. залožнi зяklad, залoгa, r esvrvni zяklad. [pl.

Bесрeфeндgelder pl. залožni denarji

Bесрeвtruppen pl. щ. Bесrerve.

reservieren prihraniti, pridržati (-držim); *impf.* prihranjevati, pridrževati; založiti.

Bесрeвir n. щ. Wasserbehälter.

Bесrident m. rezident; odposlaněc.

Bесidenz f. stolica, prestolno mesto;

Residenz= stolni, prestolni.

residieren stolovati, sedež imeti (imam), stanovati.

Bесriduum n. ostaněk.

Besignation f. odpoved (-i), odreka; odstop; (Selbstverleugnung) udanost, trpljivost, resignacija.

resignieren odreči se od. odpovedati (-vem) se službi, odstopiti; *impf.* odrekovati se.

resigniert odvažěn, udan, na vse prispavljen, brezupěn.

Bесsіtenz f. upor.

resolut odločěn, srčěn, odvažěn, s trdnim sklepom.

Bесr solution f. sklep; odlok; odvažnost, odločnost. [Schließen.

resolvieren (math.) drobiti; щ. besolvieren n. drobljenje.

Bесонanzf. odmev, resonanca, donenje.

Bесонанзboden m. odmevnik; resonančno dno.

resonieren doneti, odglas dajati.

Bесpect m. (Ansehen) veljava, ugled; (Ehrfurcht) čislanje, spoštovanje; mit — z dovoljenjem, z oproščenjem.

respectabel spoštovan, čislan, veljavěn; znamenit.

respectieren čislati, v čislih imeti (imam), spoštovati, častiti.

respective adv. z ozirom, oziroma, kolikor se tiče, kar se tiče. [zornik.

Bespicient m. oglednik, ogleda, nad-Respiration f. dihanje, sopenje.

Bespirationsorgan n. dihalo, sopilo.

Bespirieren щ. athmen.

Bespiro m. oddah, odmor; prelog —, odlog plačilnega obroka.

respondieren odgovarjati, odpevati.

Bessort n. uradni oddelěk, uradniško področje.

Bessortieren spadati od. segati pod —.

Bessource f. meščanska beseda, resursa.

Best m. ostaněk, prebitěk (Über- schufš); im — bleiben dolžěn ostati (-stanem), *impf.* — ostajati; den — geben ubiti (-bijem), ugonobiti; als — bleiben ostati (-stanem), *impf.* ostajati.

Bestant m. dolžnik.

Bestaurateur m. gostilničar.

Bestauration f. gostilna, gostilnica, krčma, restavracija.

restieren ostati (ostanem), preostati; *imylf.* ostajati.

restituieren povrniti, *impf.* povračati; v prejšnji stan postaviti, *impf.* — povstavljati.

Bestitution f. povračilo; postavljenje v prejšnji stan.

Resultat n. posleděk; koněc; izid; uspeh; (der Rechnung) znesěk.

resultieren slediti iz —, izhajati iz —; iziti (-idem), nastopiti.

resultierend nasleděn, nastopěn.

Resultierende f. poslednjica. [gled.

Bесume n. povzeměk, posnetěk, pre- resumieren povzeti (-vzamem), *impf.* povzemati. [nje.

Bес retardation f. zadrževanje; zaostajaretardieren tr. zadrževati; intr. zaoostajati, zakesnevati.

Befention f. zadržba, zastava; Retention= pridržni, zastavni.

Befirade f. umik, umikanje, ustop; щ. Abort.

retirieren umakniti se, ustopiti; *impf.* umikati se, ustopati.

Beforte f. prekapnica, retorta.

Retour adv. nazaj, nazad; Retour= povratni, nazadni.

retournieren vrniti, nazaj poslati (-šljem); *impf.* vračati, nazaj pošiljati.

Retourrecepisse

— 551 —

rhytmisch

Retourrecepisse n. povratnica, povratna prejemnica.

Retraite f. s. Küçzug.

retrograd nazaj idoč, nazaděn, nazadujoč; —cr Mensch nazadnjak.

retten oteti (otmem), rešiti, odrešiti; izbaviti, spasiti, obvarovati; (befreien) osvoboditi, oprostiti; (helfen) pomoči (-morem) od. pomagati komu; *impf.* otevati, otimati, reševati, hraniti; mittelst d. Flucht sich — ubežati (-im), ubegniti, uiti (-idem).

rettend rešnji, rešni.

Retter m. rešitelj, rešnik, odrešnik, izbavitelj, spasitelj; —in f. rešiteljica, odrešnica.

Rettig m. retkëv; Rettig= retkevni, retkov.

Rettigfeld n. retkvišče.

Rettung f. rešitëv, otetëv, spasenje, ohramba, osvoboditëv, oprostitëv; Rettung= rešni, rešnji.

Rettungsanstalt f. für verwahrloste Kinder pribežališče ubogim in zapušćenim otrokom, zavetišče.

rettungslos izgubljen, neizbávën.

Rettungsmittel n. pomoček, izbavilo, spasilo.

Rettungsversuch m. poskušnja rešitve.

Reue f. kes, kesanje, kajanje, obžalovanje; — empfinden kesati se česa, žal biti komu česa, kajati se, obžalovati; skesati se; — und Leid kes in žal.

reuelos neskesan, trdovratën.

reuen kesati se; skesati se; es reut mich žal mi je, kajam se.

reuevoll skesan, spokorën.

Beuige m. spokornik, skesanec; f. spokornica, skesanka.

reumüthig skesan, spokorën. [nost.

Beumuthigkeit f. skesanost, spokor-

Beunion f. shod.

Beuse f. vrša, sàk.

reussieren s. glücken, gelingen.

Beut n. rovt, laz, krčevina, novina, skubež, trebež.

Beute f. rovnica, kopača, motika; (am Psluge) otka, otika.

reuten krčiti, rovati (rujem); izkrčiti, izrovati.

Reuthaue f. s. Reute.

[čilo.

Bevanche f. maščevanje, osveta; vra-

revanchieren sich maščevati se, povrniti komu kaj, z jednako mero meriti; odmeriti, osvetiti se.

Reveille f. budnica, jutranje bobnanje.

Reverenz f. priklon, poklon; — machen pokloniti se, *impf.* poklanjati se.

Revers m. zavezno pismo, revers; (d. Münze) na robe (stran), naličje.

Revident m. pregledovalč, preglednik.

revidieren pregledati, *impf.* pregledovati; popregledati.

Bevier n. okraj, okoliš, okolica.

Bevierjäger m. okrajni lovč.

Revision f. pregled, presoja; Revisionss= pregledni, popregledni.

Revisionsinanz f. presodnija.

Revisor m. preglednik, pregledovalč.

Revolte, Revolution f. vstaja, punt, prekucija, kramola, revolucija, prevrat.

revoltieren puntati se, vstajati zoper —; spuntati se, pobuniti se.

Revolutionär m. vstajnik, puntar, prevratnik; Revolutionss= puntarski, prekucijski, prevratni. [volver.

Revolver m. samokres, brzokres, re-

Bevue f. pregledba; — halten pregledati vojsko.

Bhabarber f. rabarbara, revěnj.

Bhachitis f. krvica.

[dija.

Bhapsodie f. odloměk pesni, rapso-
rhapsodisch adv. v odlomkih.

Bhede f. ladijišče, pristanišče.

rheden ladijo za odhod pristrojiti, *impf.* — pristrojevati.

Rheder m. lastnik ladije, brodnik.

Rhederei f. brodarsko društvo.

Bhetor m. govornik, retor.

Bhetorik f. govorništvo, govorstvo, retorika.

rhetorisch retoričen.

Rheuma n. nahod, skrnina, kostenica.

Rheumatismus m. revmatizěm, skrnina.

rheumatisch revmatičen, skrninast.

Rhinesmus m. hohnanje; (Laut) hohnik.

Rhinoceros n. nosorog, nosorožč.

Rhododendron n. sleč.

Rhomboid n. romboid.

Rhombus m. romb.

rhytmisch ritmičen, ritemski, umerjen, ubran.

Ries

— 553 —

ringeln

Ries n. ris, sklad.

Riese m. velikan, orjak, oběr, hrust, gorostas.

Riese f. drěa, drza, drasta, riža; (Schnee—) plaz.

Riesel f. pega.

rieseln erljati, curljati, šumljati, šu-
motljati, žamoriti, mrléti (mrléjem);
(vom Regen) pršeti; (v. Schnee) golo-
mraziti, mršeti, sodra od. babje pšeno-
gre; (v. Gefühl) mršćati (-im); pre-
mršćati. [žamor.

Rieseln n. šumljanje, šumotljanje,
Riesen- velikanski, orjaški, gorostasni.

Riesenameise f. velika mravlja, mrav-
ljiněc.

riesenförmig velikanski, gorostasën.

Riesengeschlecht n. rod velikanov.

riesengroß velikanski, gorostasën, ra-
men, ogromën.

Riesengröße f. velikanstvo, gorostas-
nost, ogromnost. [osa.

Riesenholzwespe f. velikanska lesna

Riesenmuschel f. velikanska školjka.

Riesenschlange f. velikanska kača.

Riesenschildkröte f. velikanska morska
želva.

Riesenstant m. ogromna od. velikan-
ska država.

Riesentrespe f. repulja, veliki glistnik.

Riesenwerk n. velikansko delo, veli-
kanstvo.

Riesin f. velikauka.

Riesling m. žolta grahovina.

Riet n. rogoz (-i); trst, loč, bič, biček;
coll. rogozovina, trstje, ločje, bičje.

Rietdach n. štorija, rogoznica.

Rietkamm m. greben, obnít (-i).

Riff n. greben, kleč; prag, čer (-í),
peč (-í).

Kisse, Riffel f. drzej, drzalo, drzalica,
greblo, rihelj.

Bisselbaum m. drzalnik, greblišče.

riffeln drzati, drhlati, ogrebati.

rigid tog.

Rigole f. odtočić, odtočni rov.

rigolen preroviti, rov kopati (-pljem),
rov izkopati.

rigoros ostěr, preostěr, strog. [izpit.

Rigorosum n. stroga skušnja, strogi

Bille f. žlebič, stružica; (bot.) brazda.

Kimesse f. rimesa, poslana menica.

Rind n. govedo, brav; coll. goved
(-i), goveja živina.

Rindbrühe f. goveja juha (župa), po-
livka.

Rindchen n. skorjica, korica.

Rinde f. skorja, skora; (Pflanzen—)
lub; coll. lubje, koža; (Schorf) krasta;
(Schnee—) sren; (Milchhaut) škrlup,
škralup, povrhnje, smetana.

rindenartig skorjast; lubast; hrastast.

Rindenkörbchen n. kozolj, kozoljěc,
skorjič, skorjčěk.

Rinderherde f. goveja čreda, goved
(-i), nuta. [volar.

Rinderhirt m. goveji pastir, govedar,
rindern goveji, govedski.

Rindersehne f. goveja kuga.

Rinderstall m. goveji hlev, volovjak.

Rindersleisch n. goveje meso, govedina.

Rindgrün n. viš.

rindig skorjav, skorjat; hrastav.

Rinds- goveji.

Rindsbłase f. goveji mehur.

Rindsbraten m. pečena govedina, go-
veja pečenka.

Rindshaar n. dlaka.

Rindshaut f. goveja koža. [kopf.

Rindskopf m. goveja glava; f. Dumm-

Rindsleder n. goveje usnje, govedina,
bravina, kravina.

Rindvieh n. goved (-i), govedina,
goveja od. rogata živina, goveje blago,
goveda pl.

Rindviehzucht f. govedarstvo, reja
goveje živine.

Bing m. prstan; (Ehering) vernik;
(an d. Kette) klep, sklep, oklep; (Kreis)
kolobar, kolut, krog, kolce, obstret,
obstretina; obroč, obročěk; (Reif) obód
(obvód); (v. Eifen) železěn oboděc; (am
Baume) letnica, letina; (Ohr—) uhan,
uhaněc; (der Gliederthiere) obročast
člen od. členěk. [čast.

ringartig okrogel, obročast, kolobar-
Bingdrossel f. komatar.

Bingel n. prstaněc; krožěc, oboděc.

Bingelknorpel m. kolobarčasti hru-
staněc.

Bingelkraut n. meseček.

ringeln intr. viti (vijem) se, zvijati
se, krožiti se, krogliti se; tr. krožiti,
krogliti; zakrogliti.

Kringelnatter

— 554 —

Rivole

Kringelnatter f. belouška.

Kringelraupe f. srebernica, prstenica.

Kringelreihen, Ringelreigen m. kolo.

Kingselspiel n. obrtalo, vrtiljak.

Kingselspinner m. prsteničar.

Kringeltanz m. kolo.

Kringeltaube f. grivar, grivnik.

ringen intr. boriti se, skušati se; (im Zweikampf) močévati se; (nach etwas) dihteti, gnati (ženem) se, streči (strežem), poganjati se; (m. d. Tode) umirati; tr. (die Wäsche) ožeti (-žmem), izžeti; *impf*. ožemati, ožimati, izžemati, prežemati, žmikati; (mit den Händen) roke si lomiti, rokoboriti se.

Kingen n. borba, boritěv.

Kinger m. borče, rokoborče, borilče; —in f. borilka.

Kingsinger m. prstančec. [last.

ringförmig krogěl, okrogěl, okrog-

Kinglein n. f. Ringel.

Kringmauer f. obzidje, ograda.

Kingspitz m. borischě.

rings, ringsherum, ringsumher adv. okrog, krog in krog, okoli in okoli.

Kingschel m. prstenovanje.

Binken m. okov, obroč, rink

rinnüugig krmežljav, bolnook.

Binne f. žleb; (Dach) žlot; (Gerinne) rake pl., struga.

rinnen teči; (Kleinweise) cureti, curljati, mozeti, kapljati, cediti se; die Kerze rinnt sveča se oceja; das Gefäß rinnt posoda ne drží vode, posoda pušča (teče); — machen točiti; ThROWN — ihm aus den Augen solze mu tekó, solze mu oči zalivajo, solze toči od. preliva.

mrene.

Kippengegend f. rebra pl., rebrovje, ogrodje.

Kippenqualen pl. rebraši pl.

rinnenförmig žlebast, žlebovit.

Kinnenholz n. žlebovina.

Kinnenzirkel m. otrnik. [klanče.

Kinnsal n. struga, korito, cemun,

Kinsel n. sirilo, sirišče.

Kippe f. rebro; (an d. Blättern) žlica; Rippen- reberni.

Kippenfell n. oprsna mrena, rebernica.

Kippenfellentjündung f. vnetica oprsne mrene.

Kippenstoh m. sunček pod rebra.

Kippenweichgegend f. podrebrije, la-kotnica.

rippig rebrat, rebernat.

rippstrapps adv. v kobelj, v kolobar.

Risico n. poskus; nevarnost.

riskieren poskusiti, *impf*. poskušati.

Kisppe f. lat, vlat, latina; coll. latje, vlatje, vlatovje; Rispen- latni, vlatovni.

rispen latovati, latiti, v lat od. latje iti (grem).

Rispengras n. tratnica, latnata trava.

Riss m. razpor, pretrg; (an einem festen Körper) poč (-i), razpoka, poklina, razpoklina, razsedlina, špranja; zijalka; reža, rega; prepad; (an der Hand) praska; (im Gefächte) brazgotina; (Ausdriss) nacht, obris; (geogr.) izobrazba.

triffig razpokěl, razpokan, raztrgan.

Rift m. nart, plesno; (an der Hand) zapestje; (b. Pferde) greben, kom, šija.

Kitt m. ježa, jezd, jahanja, dirěk.

Kitter m. vitez; (Reiter) jahalče, jezdec, konjenik; Ritter- viteški.

Ritterakademie f. viteška akademija.

Ritterehre f. viteška čast (-i).

ritterlich viteški; (tapfer) junaški, hraber, moski.

Ritterorden m. viteški red.

Ritterschaft f. viteštvo, plemstvo.

Ritterschlag m. viteženje; — erteilen poviteziti, imenovati vitezom.

Kingspiel n. viteška igra.

Bittersporn m. viteška ostroga; (Pflanze) ostrožica, svalnik.

Bitterstand m., Ritterhum n. viteštvo, viteški stan.

Bittgeld n. jezdnina, ježnina.

Bittmeister m. konjeniški stotnik.

Bituale n. obredna knjiga, obrednik.

Bitus m. obred.

Bik m., Rike f. rega, razpora, poč (-i), ráza, razpoka, razpoklina; (Kraßer) praska, draska, oprasljej.

rihen praskati, raziti; prasniti, oprasniti, obraziti, odrsniti.

Rival m. tekmec.

rivalisieren tekmovati, tekmati, poskušati se za predstvo.

Rivalität f. tekmanje, tekmovanje.

Rivole f. rebulja.

Robat

555

rollen

Robot f. j. Robot.

Robbe m. tulěnj, morski pěs.

Robbenfang m. lov morskih psov.

Robinie f. robinija, akacija.

Robot f. tlaka, robota; Robot= robotni, tlakovni. [bote.

Robotablösung f. odkup tlake od. roboten robotati, tlačaniti, tlako delati, — dajati.

Roboter m. tlačan, robotnik.

Robotgeld n. tlakovina, robotnina; robotna dan (-i).

Robottag m. dan tlake od. robote.

robust korenjaški, hrust.

Roche m. plošnatica, skat, pl. skati; (im Schachspiel) stolpič.

rödjeln hropsti, hrópati (-pljem), hripati, grgrati.

Bödjeln n. hropót, hropanje, grgot, grgranje.

röchelnd hripav, grgrav.

Rok m. suknja; (langer —) halja, suknja dopetača; (Weiber—) krilo, jopa, janka; (Bauern—) jopič.

Böckchen n. suknjica; krilce, jopica.

Roden m. preslica; (Kunkel) koželj; (der Flachs am Rocken) kodelja, kodelj (-i); j. Roggen.

Bockshoß m. škric, krilo.

Bocktache f. žep v suknji.

Bococo m., n. rokoko.

Borocostil m. šarovit slog.

Bode f., Rodeland n. (Gereut) laz, trebež, črt, krčevina, novina.

roden trebiti, laze delati, krčiti, repiti, črtiti.

Bodung f. izkrčitěv.

Rogen m. ikra.

Roger m. ikernik, jajčnik.

Roggen m. rž (-i), žito; Roggen= ržen.

Roggenacker m. ržišče.

Roggenblume f. j. Kornblume.

Roggenbrot n. rženi kruh, rženjak.

Roggenmehl n. ržena moka.

Roggenstroh n. ržena slama, rženica.

Roggentrespe f. norski ověs, stoklas (-i), stoklasa.

roh surov; (frisch) presěn; (v. Sitten) surov, zarobljen, grob; (wild) divji, neukročen; (unbearbeitet) neobdelan; neomikan, rod; —er Mensch surovež, zarobljeněc.

Boharbeit f. surovo delo.

Boheisen n. surovo železo, grodelj.

Boheit f. surovost, surovstvo; zarobljenost; divjost; zagovednost, neotesanost.

Bohr n. cev (-i), tul; (Flinte) puška; (gezogenes) risanica; (Gewächs) trst, trstika, rogoz; coll. trstje, trstovina, rogozovina; (Spanische) trstověc.

Bohrbein n. cevka, cevčica.

Bohrdach n. štorija, rogoznica.

Bohrdommel f. plazka, bukač.

Böhre f. cev (-i), tul, tuljava; dem. cevka, tulěc; (in die Erde) rov, j. Mine; (am Stiefel) golenica.

Böhrenblumen pl. cevocvetke pl.

röhrenblütige Pflanzen pl. (Tubiflorae) cevnice pl.

röhrenförmig cevnat, cevěn.

Böhrenleitung f. cevni vodovòd.

Böhrenpilz m. gobánj.

Böhrenweite f. zev ceví.

Bohrflöte f. trstna piščal (-i), dudla.

Bohrhuhn n. liska, tukalica.

rohricht trstast.

röhricht cevast.

Böhricht n. trstje, rója.

rohrig trstovit.

röhrig cevnat, cevěn.

Bohrkolben m. trstika, rogoz, svečnik.

Bohrpalme f. trstinasta palma.

Bohrpfeife f. j. Rohrsflöte.

Bohrschilf n. trstje, trstičje, rogozina.

Bohrstock m. trstověc.

Bohrstuhl m. stol od trstja, trstni stol.

Bohschlacke f. žlindra.

Bohschwefel m. kosmato žveplo.

Bohstoff m. surovina, surova plodina.

Bohzucker m. neprečiščeni slador; prekmorski slador.

Bollbaum m. vreteno.

Bolle f. škripčě; kolotura; žlebato kolesce, paránjěk; (Walze) valj, valjěc; (zusammengerolltes Ding) zvitěk; (Liste) spisěk, imenik; (d. Schauspielerš) uloga, oseba; seine — gut spielen dobro se vesti (vedem); eine große — spielen imenitěn —, znamenit —, veljavěn biti (sem); mnogo veljati.

rollen tr. valiti, valjati, kotati, kotaliti, takati (-čem), takljati, trkoliti; intr. točiti se, takati se, kotati se,

roſſhären

— 557 —

Roßbube

roſſhären žimnat, žiměn.

Rofſherde f. čreda konj, konjska čreda.

Rofſhuf m. konjsko kopito.

Rofskäfer m. govnać, govnobrběc.

Rofskamm m. konjsko česalo.

Rofskoſtanie f. divji kostanj.

Rofsmähne f. griva.

Rofsmarkt m. konjski seměnj, konjski sejěm.

Rofſminze f. konjska meta.

Rofsmiſt m. konjski guoj, konjsčěk.

Rofſpappel f. divji selzenověc.

Rofſpflanne f. štrboncelj (-celjna), konjsčica.

Rofſschweiſ m. konjski rep.

Rofſtall m. konjski hlev, konjak, konjska staja.

Rofſzaum m. brzda, uzda, žvala.

Rofſzucht f. konjereja, konjska reja.

Roft m. rja; (am Getreide) snet (-i), pikěc, smod, rja; (am Herde) rešetka; (Gitter) rešetka, mreža.

Rofſbraten m. pržolica, prženica, bržola, bržole pl.

roſſbraun rjav, rjast.

roſſen rjaveti, rjavaveti.

röſſen pražiti, pržiti, cvreti; opražiti, ocvreti; *impf.* ocvirati; (Flachs) goditi, maditi, mladiti, rositi; zgoditi, zmaditi, zrositi; (am Rofte) peči; (trodnen) sušiti.

roſſfarben rjav, rjavakast, rjast.

Rofſliege f. podrepnica.

roſſig rjav, zarjavel, rjast; — werden rjaveti, zarjavavi.

Rofſofen m. žgalnica.

Rotation f. vrtenje, vrtnja; sukanje; kolotěk, rotacija. [tulja.

Botationsmaſchine f. vrtiljka, okrotativ, rotatorisch okretěn, kolorvatěn, vrtilěn.

roth r(u)deč, črlen, altſlov. rumen; (vom Haar) rdeč, ros, rus; —e Rübe pesa; —er Wein rdeče (črno) vino; —e Ruhr griža, krva; —e Tinte rdečilo; (ſchamroth) zardel, zapekěl; ſchamroth werden rdeti, rdečiti se, (rumeneti); zardeti, pordeti, rdečica spreleti (koga); *impf.* zardévati.

Both n. rdečica, rdečina.

rothhäugig rdečeok.

rothbäckig rdečeličen.

Rothbart m. rdeča brada; (Person) rdečebraděc.

rothblütig rdečekrvěn, rdečekrvnat; (v. d. Blüte) rdečevetěn.

rothbraun pirhast; —er Ochs pirh; —e Wuh pirha.

rothbrüdig razbeljen.

Rothbuche f. bukév.

Röthe f. rdečica, rdečina; (am Himmel) zarja, zora, žar.

Rotheiſener n. rusi železověc, rdeči —.

Röthe! m. rusa kreda; rdeči črtnik.

röthein f. maſern.

röthen rdečiti; pordečiti; (v. d. Sonne) žariti; ožariti; *impf.* ožarjati; sich — rdeti, (rumeneti); (v. Himmel) žariti se, žareti.

rothfarbig rdeč.

Rothſink m. f. Buchſink.

Rothfuchs m. rjavěc.

rothführig rdečenog, rdečih nog.

rothgeschnäbelt rdečekljun.

Rothgießer m. medar.

Rothglut f. rdeči žar, žar od. razbeljenost do rdečine.

rothhaarig rdečelas, rdečelasat, ros.

Rothkehlchen n. taščica, strižěc, orešica.

Rothkohle f. krbin.

Rothkopf m. rdeča od. rosa glava.

rothköpſig rdečeglav, rosoglav.

Rothkupferz n. rdeči bakrověc.

Rothlauf m. ušén, šen (pšen), peráčěc, pereč ogěnj.

röthlidig rdečkast, zardel, ros; pirhast.

Röthling m. pogorelček, črnjevka; (Schwamm) turěk; (Wein) rujno vino.

Rothschimmel m. serěc.

Rothschwanz m. ilovščica, brojica, črnjevka, rdečerepka.

Rothſpecht m. f. Buntſpecht.

Rothtanne f. smreka.

rothwangig rdečeličen.

Rothwild n. jeleni in košute pl.

Rothwurst f. krvava klobasa, krvavica.

Rotte f. truma, krdelo, tropa, trop, četa; (Gefindel) drhal (-i).

rotten sich zbirati se, skupljati se; puntati se.

Rottmeiſter m. desetnik.

Boß m. smrkělj, vozgěr; — bei Pferden konjska smrkavost. [gec.

Boßbube m. smrkavěc, smrkolin, mez-

roßen

— 558 —

Kückerfass

roßen smrkati, smrkav biti (sem).

roßig smrkav, smrkljiv, vozgriv.

Bohlöffel m. f. Ropßube.

Boue m. lahkoživč. [zastiralo.

Bouleau n. zagrinjalo na valjcih.

Boute f. pot, smer (-i).

Routine f. ročnost, okretnost, veščina;
vajenost, zvedenost.

routiniert vesč, vajen, zveden.

royal kraljev, kraljevski.

Royalist m. kraljevč, kraljev pristaš.

Rübe f. repa; dem. repica; gebratene
— smojka, pečenica; ſauere — n se-
kanica; geriebene — n ribanica; rothe
— pesa, rona; geibe — koren; coll.
korenje.

Rubel m. rubělj.

Rüben- repni.

Rübenacker m., —feld n. repišče.

Rübenbeet n. repna leha.

rübenförmig, rübenartig repast.

Rübengrube f. repna jama, bednjica.

Rübenkraut n. metenica, nat (-i),
repno perje, natje, višča.

Rübenmangold n. navadna pesa.

Rübenschäler pl. repni olupki pl.

Rübenwasser n. repnica.

Rübenweißling m. repni belin.

Rubin m. rubin.

Rubinglas n. rubinovo steklo.

Rubinring m. prstan z rubinom.

Rubinfäure f. rubinova kislina.

Rubrik f. razpredel(ek), rubrika, stol-
pěc; die —en ausfüllen popisati raz-
predelke.

rubricieren razpredeliti, razpredelke
napraviti, *impf.* — napravljati, raz-
predeljevati.

rußbar glasovit, razvpit; razglašen;
— werden razglasiti se, razvedeti
(-vem) se, razsloveti; — machen raz-
glasiti, razsloviti.

Ruchbarkeit f. razglašenost.

Ruchgras n. rosulja, dišeča trava,
vonjavka.

rußlos brezbožěn, malopriděn, malo-
vreděn, zanikarěn.

Ruchloſigkeit f. brezbožnost, malo-
pridnost, zanikarnost.

Buck m. potis, potisěk, pomik, poteg-
ljej; einen — thun pomakniti, potis-
niti; in einem — na mah, mahoma.

Rückenfall m. povratni pripad. [pis.
Bückantwort f. vzvratni odgovor, od-
Bückblick m. ozir, ogled; einen — thun
ozreti se, pogledati v —.

Bückbürge m. porokov namestnik.

Bückempfang m. vzvratni prejem.

rücken tr. makniti, pomakniti, ga-
niti, poriniti; *impf.* mikati, gibati
(gibljem), rivati, pomikati; (näher —)
primakniti, *impf.* primikati; *intr.* po-
makniti se, umakniti se, primakniti
se, ganiti se; *impf.* pomikati se, umi-
kati se, primikati se; ins Feld — na
boj oditi (-idem), vzdigniti se; *impf.*
na boj odhajati, vzdigovati se; in ein
Land — planiti v deželo, pridreti
(-derem) v deželo; näher — bližati
se; približati se, *impf.* približevati se;
er rückt nicht von der Stelle ne pre-
makne se, ne gane se.

Rücken m. hrbět, hrbtiše; (d. Berges)
sleme (-ena), greben; (d. Messers) rob;
auf dem — tragen optriv nositi; auf
den — nehmen optriti si; auf dem —
liegen vznak ležati (-ím); Rücken-
hrbtni.

Rückenader f. hrbtna žila.

Rückenblatt n. lopatka.

Rückenbarre f. hrbtna sušica.

Rückenfläche f. hrbtiše.

Bückenhalt m. zaslomba; podpora,
pomoč (-i).

Bückenlehne f. naslon, naslonilo.

Bückenmark n. hrbtenjača, (hrbtni
mozég).

Bückenmarksausziehung f. hrbtna su-
šica, sušica hrbtnega mozga.

Bückenmuskel m. hrbtna mišica.

Bückenriemen m. hrbtni jermen, po-
hrbtnik.

Rückenſchlag m. udarěc po hrbtu.

Rückenſchlägig nazaděn.

Rückenſchmerz m. bolečina v hrbtu.

Rückenſeite f. rob, hrbět.

Rückenstück n. hrbtovina, šinjakovina.

Rückentheil m. zaděk, odzaděk.

Bückenwirbel m. hrbtni vretenci pl.,
hrbtni sklop.

Bücker m. pomikalěc, potiskalěc.

Bückerinnerung f. spomin.

Bückersatz m. povračilo, povrnilo, po-
vrnitěv, povračba.

Rückfahrt

— 559 —

Ruderwanze

Rückfahrt f. vrnitěv.

Bückfall m. povrnitěv (v greh od. zlo-
činstvo); povratěk; (der Krankheit) po-
vrnitěv bolezni; (im Lehen'swejen) po-
vratni pripad.
[blago.

Rückfradt f. vzvratno od. povratno

Bückfrage f. poprašanje; — halten
popraševati, oprasěvati.
[těv.

Rückgabe f. vračilo, povračilo, vrni-

Bückgang m. nazadovanje; povratěk,
vrnitěv, hoja nazaj; am — nazaj
gredé; fig. rakova pot.

rückgängig nazaj gredoč, nazadujoč,
nazaden; —er Kauf razkup; — machen
preklicati (-ičem), oporeči, nazaj vzeti
(vzamem); — werden razdreti (-dem)
se.

Rückrat n. hrbtenica, hrbtančec, hrb-
tišče; Rückgrats= hrbtančev.

Rückhalt m. pridržěk; zaplečje, za-
slomba, zaščita; ohne — odkritosrčno,
na ravnost.

rückhaltlos adi. odkrit, odkritosrčen;
adv. na ravnost, odkritosrčno. [kup.

Rückkauf m. nazadni oder povratni

Bückkehr, Rückkunft f. povrat, vrnitěv;
bei meiner — ko se vrnem, ko se po-
vrnem, ko nazaj pridem.

rückläufig protipotën; f. retrograd u.
rückgängig.

rücklings adv. znak, vznak, navzrit
(nazrt, nazdrt), ritenski, vznic, v nic.

Rückmarsch m. povratěk, domuhod,
nazadna hoja.

Bücknahme f. povzetje; preklic.

Bückreise f. potovanje nazaj, vrnitěv,
povratěk.

Bückschlag m. (des Donners) vodena
strela; f. Rückwirkung.

Bückschluß m. vrnitěv priloge; mit
— der Beiflagen priloge se vračajo, s
prilogami.
[govor.

Bückschreiben n. odpis, pismeni od-

Bückschritt m. nazaděk; fig. rakova pot.

Bückseite f. zadnja stran, naličje, na-
robna stran (-í); die — eines Schrift-
stückes hrbét.

Bücksicht f. ozir, pogled; in — gledé
na —, z ozirom na —, zavoljo —;
in gewisser — po jedni strani, nekako,
po nekakem; ohne — auf Vortheil ne
gledé na korist; — nehmen auf etwas

ozirati se na kaj, gledati na kaj, ma-
rati za kaj; ozreti se na kaj.

rückfichtlich adv. gledé, gledé na —,
z ozirom na —.

rückfichtslos adi. brezozirën; adv. brez
ozira na —, ne gledé na —.

Rückfichtslosigkeit f. brezozirnost.

Rückfichtsnahme f. ozir na kaj; mit —
auf oziraje se na —.

rückfichtsvoll adi. ozirën, ozirljiv.

rückfichtswürdig ozira vredën.

Rücksprache f. pogovor, pomeněk, po-
svet, posvetovanje zastran česa; —
pslegen pogovoriti se, dogovoriti se,
pomeniti se; impf. pogovarjati se, me-
niti se, pomenkovati se.

Rückstand m. zaostaněk, nedoplatěk;
im — e sein dolžěn biti (sem), na dolgu
ostati (-stanem); impf. — ostajati.

rückständig zaostal; nedoplačan,
dolžěn, na dolgu.

Rückstoß m. odboj, odudar.

Rückstrahl m. odsev.

Rücktritt m. odstop. [na.

Rückverwandlung f. vzvratna preme-
rükwärts adv. nazaj, nazad, zadi,
zadej; von — od zadej, odzad; —
gehen ritenski —, navzrit od. zadnjiški
iti (grem), rakovo pot iti.

Rückwechsel m. vzvratna menica.

Rückweg m. vrnitěv, pot nazaj; am
— nazaj gredé.

rückwirken vzvratno delovati; f. zurück-
wirken u. reagieren. [lujoč.

rückwirkend vzvratno od. nazadno de-

Bückwirkung f. vzvratno od. nazadno
delovanje od. dejstvovanje; f. Reaction.

rückzahlen poplačati, povrniti; impf.
poplačevati. [vračilo.

Bückzahlung f. vzvratno plačilo, po-

Bückzug m. vrnitěv, povratěk; umik.

Rüde m. pěs; (Fuchſ) lisjak. [kita.

Kudel n. trop, tropa, roj, četa, čreda;

Ruder n. veslo; (Steuer—) krmilo.

Kudera pl. razvaline pl., sipine pl.

Kuderbank f. veslarska klop (-í).

Kuderer m. veslar, veslač, veslałec.

Kuderfüßler m. veslonožec, plavuto-
nožec.

rudern veslati, veslariti.

Kuderschiff n. ladija veslarica.

Kuderwanze f. veslalka, hrbtoplovka.

Rührung

— 561 —

rüsten

Rührung f. ganitěv, genotje, ganenje;
umiljenje; (Kränkung) žala.

Ruin m. poguba, pogin, propast (-i);
razval, razsip.

Ruine f. razvalina, podrtina, razsipina, groblja, razpadlina, mirišče.

ruinenförmig razvalinast, gradinast.

ruinieren tr. uničiti, na nič spraviti
od. pripraviti; *impf.* na nič spravljati,
uničevati.

Hülps m. rig, kole.

rülpſen kolcati, rigati; er rülpſt kolea
—, riga se mu; kolcniti, rigniti.

Hülpsen n. kolcanje, riganje.

Rum m. rum.

Hummel m. hrup, razbota, ropot;
(altes Zeug) ropotija, šara, starovina.

Rumor m. hrup, razbota, ramovš,
šunděr. [men.

rumoren razbotati, šundrati; f. lär-

Rumpelkammer f. shramba za staro
šaro.

Rumpelkasten m. omara za staro šaro.

rumpeln ropotati (-am u. ropočem);
šundrati, razbotati.

Bumpf m. trup, čok; (des Baumes)
porob, štor, panj; (d. Hemdes) stan;
(Gefäß) kozol, kozolj, kozoljěc; (der
Mühle) grot.

rümpſen mrdati, mrdo delati, pačiti
se; zmrdati se, namrdati se; die Nafe
— nos vihati od. frkati.

Bumpfnase f. mrda; mrdela, mrdalěc.

Bumpſparlament n. krn zbor.

rund okrogěl; (kugefrund) oběl; (läng-
lich) jajěast, (štrucast); — herausſagen
na ravnost —, brez ovinkov povedati
(povem).

Rund n. okroglina, oblina.

Rundbaum m. vratilo, vreteno.

Rundbogen m. krožni oblok.

Rundbogengewölbe n. krožni svod,
svod na krog.

Runde f. krog, kolobar; (Ronde) po-
nočna straža; in die — v krog, okrog.

runden krogliti; okrogliti, zakrogliti,
okroglo narediti.

Rundfläche f. okrogla ploskěv. [tunda.

Rundgebäude n. okroglo poslopje, ro-

Rundheit f. okroglost, oblina.

rundherum adv. krog in krog, okoli
in okoli.

rundlich okroglast.

Rundschau f. obzor, ogled.

Rundschreiben n. okrožnica, okrožno
pismo, razposlanica. [okoli.

rundum adv. krog in krog, okoli in
Rundung f. okroglost, okroglina.

rundwangig okrogloličën.

Rundwürmer pl. (črvi) oblotočniki pl.

Rune f. runa, runska črka; Runen-
runski.

Runenschrift f. runsko pismo, runske
črke pl.

Bunge f. ročica.

Bunkelrübe f. pesa.

Runse f. struga, grapa, drasta, drča.

Bunzel f. grba, guba, gubanica, ruga,
vrapa, vraska.

runzelig grbav, zgrbljen, zgrbančen,
zgubančen, vrapav, vraskav; — werden
grbiti se, gubančiti se, grbančiti se.

runjeln grbiti, grbančiti, gubančiti;
zgrbiti, zgrbančiti; (die Stirn) čelo
namrščiti, — namrgoditi. [čelo.

Bunzelstirn f. nabrano od. zgrbljeno
rupfen puliti, pipati (-ljem), pukati
(-čem), rvati (rujem); izpuliti, populiti,
popipati, izrvati, izdreti (-derem);
(Federn) skubsti; oskubsti.

rupfen hoděn, hodničěn; — e Lein-
wand hodnik, hodnično platno.

Rupfer m. skuběc, pulilěc.

Ruß m. saje pl., sajina, čad; Ruß-
sajav, sajast.

Küſſel m. rilěc, hrlěc, rilo, troběc;
dem. rilčěk.

rüſſelförmig rilčast, rilast.

Küſſelkäfer m. rilčkar (hrošč). [njak.

Küſſelthier n. rilčar, trobčar, hobot-
rußfarbig sajast, čadast.

rußig sajav, sajevit.

ruſſisch ruski.

Rußſchabe f. strgalo za saje.

rußſchwarz črn ko saje.

Rüstbaum m. podporno drevo, kobila.

Rüstbrett n. odrenica.

rüſſen strojiti, pripravljati, prigotav-
jati; pristrojiti, prigotoviti; (aus-
rüſſen) prevideti, oskrbeti; *impf.* pre-
vidovati; (die Soldaten) orožiti, ob-
orožiti; *impf.* orožati, oboroževati; sich
— pripraviti se, *impf.* pripravljati se,
ravnati se; (z. Fortgehen) odpravljati se.

36

Sachkenntnis

— 563 —

Saftgefäss

Sachkenntnis f. zvedenost; mit — ur-
theilen soditi kakor zveden mož.

Sachkundig znajden v reči, zveden,
vešč komu.

Sachlage f. stan reči.

Sächlich rečen, stvarën; —es Geschlecht
srednji spol.

Sächlichkeit f. stvarnost, rečnost.

Sachrätlsel n. stvarna uganka.

Sachregister n. kazalo rečij.

Sachadt adi. tih, tihotën, lahën, poča-
sën; adv. tiho, lahno, rahlo, počasi,
polagoma, po malem.

Sachverständig zveden, znajden v reči.

Sachverständige m. zvedenëc, veščak.

Sachwalter m. zagovornik, zavetnik;
oskrbnik, opravnik.

Sachwort n. f. Hauptwort.

Sack m. vreča, žakelj; dem. vrečica,
žaklječ, culica; (Schlauch) meh; (Kleider-
sach) žep; (Geldsach) mošnja, dem. moš-
njica; (Bettel—, Schnapp—) malha;
mit — und Pack z vsem svojim, z
vso prtljago.

Säckel m. mošnja; (Schach) blagajna,
denarnica. [čar.

Säckelmeister m. blagajnik, denarni-
sachen v vrečo sipati (-pljem), — de-
vati; vreče natlačiti.

Sackförmig vrečast.

Sackgarn n. sak.

Sackgasse f. slepa ulica, zágata.

Sackgeige f. (žepne) goslice pl.

Sackkalender m. (žepni) koledarččk.

Sackleinwand f. debelo platno za vreče,
žakljevina. [sack.

Sackpfeise f. meh, mešnica; f. Dudel-

Sackpfeifer m. f. Dudelsackpfeifer.

Sacktuch n. roběc, žepna ruta, žepni
roběc.

Sackuhr f. žepna ura.

Sackwillich m. debeli dvojnik.

Sacrament n. zakrament; mit den hl.
—en verjehen prevideti koga, pričestiti
koga; das — des Altars sveto Rešnje
telo; — spenden obhajati koga, pri-
čestiti koga.

Sacramentalisch svetostěň.

Sacramentieren sentovati, preklinjati;
f. fluchen.

Sacramentschänder m. oskrunjalëc sv.
zakramentov.

Sacramentspender m. delilëc sv. zakra-
mentov; (des Altarsacramentes) ob-
hajalëc. [kraja.

Sacrilegium n. svetokradež, sveto-

Sacristan m. cerkovnik, zakristan.

Sacristei f. zakristija, žagrad.

Säcular-stoletën; (weltlich) posvetën.

Säcularfeier f. stoletnica, stoletna
slovesnost.

Säcularisation f. vzetje cerkvenega
posestva; razduhovnjenje.

Säcularisieren duhovna ali cerkvena
posestva vzeti (vzamem); impf. — je-
mati (-mljem); (einen Geiftlichen) raz-
duhovniti.

Säcularjahr n. stoletnica. [pl.

Säcularstörungen pl. stoletni narušaji

Säcularveränderung f. stoletna iz-

prememba.

Säculum n. stoletje, vek.

Sadduräer m. saducej. [sejati.

Säebar posevën; es ist — more se

Säekorb m. sévnica, sevnik, sejača.

Säemann m. sevěc, sejalěc, sejač; f.
sevka, sejalka.

Säemaßchine f. sejalni stroj, sejalnica.

Säen sejati (sejem); nasejati, zase-
jati, zasevati.

Säen n. setěv, sev (-í), sejanje.

Säepslug m. sejalnik, razsevalo.

Säer m. f. Säemann. [jalnica.

Säetuch n. sejalna ruha za seme, se-

Säæzeit f. čas setve; zur — ob setvi.

Saffian m. safian, turško usnje.

Safran m. žefran, šafran; Safran-
žefranov.

Safranbaum m. žefranověc.

Safranfarbig žefranast.

Saft m. sok; (im Baume) mezga,
mezdra; (Feuchtigkeit) vlaga, tekočina;
(fünftlich erzeugt) sok, izlečěk; (aus d.
Wunde) sokrvica; (milchartig) mlečěk;
der Baum steht im — drevo je me-
ževno, — sočno, drevo se meži; Saft-
sočni, meževni.

Saftbehälter m. sočnik.

Saften mežiti se, v mezgi biti (sem).

Saftfaden m. sočna nit (-i), sočno
vlakence.

Saftfarben pl. sočne barve pl.

Saftgang m. sočnica, mlečnica.

Saftgefäss n. sočnica.

36 *

salbungsvoll

— 565 —

Samenfresser

Salbungsvoll s. erbaulich.

Saldieren račun skleniti, impf. —
sklepati; (bezahlen) plačati, impf. pla-
čevati.

Saldo m. sklep računa; im — bleiben
ostati na dolg; per — von der vorigen
auf neue Rechnung ostajati od starega
za (na) nov račun.

Saldobuch n., Saldoconto n. plačilne
bukve pl., plačilna knjiga.

Salicylsäure f. salicilova kislina.

Saline f. solina, solišče.

Salinenschein m. solinica.

Salinisch solinski.

Salm m. losos, zlatovka. [mijakov.

Salmiak m. salmijak; Salmiak= sal-

Salmiakgeißt m. salmijakověc.

Salmling m. zlatóvcica.

Salon m. dvorana, salon.

Salpeter m. solitar; Salpeter= solitrov.

Salpetererde f. solitrova zemlja, soli-
trovka.

Salpeterig solitarěn, solitrast.

Salpetersäure f. solitarna kislina.

Salpetersieder m. solitrar.

Salpetersiederei f. solitrarnica.

Salpetersstoff m. solitrovina.

Salze f. pomaka, omaka.

Salto mortale n. smrtni —, vrato-
lomni skok.

Salutieren pozdraviti, impf. pozdrav-
ljati; čast skazati (-žem) komu, impf.
čast dajati komu.

Salva venia brez zamere, z opro-
šćenjem.

Salve f. strel; eine — geben vse
puške ali tope sprožiti; (— zur Ehren-
bezeugung) ustreliti na čast.

Salz n. sol (-i); Salze pl. soli pl.;
(See—) morska sol; (Stein—) kuhinj-
ska sol, slankamen; (Sud—) várjena
sol; Salz= solni, solnati.

Salzamt n. solni urad.

Salzbereiter m. solar.

Salzbereitung f. solarstvo.

Salzberg m. solna gora, solni hrib.

Salzbergwerk n. solni rudnik, solnik.

Salzbrühe f. razsol (-i), solna vlaga.

Salzbrunnen m. solni studeněc.

Salzbüchse f. solnica, solnják.

Salzen soliti; osoliti; zuviel — pre-
soliti; gesalzen slan, osoljen.

Salzfasš n. solnica, solnjak.

Salzflut f. slana voda.

Salzigarten m. solna gredica.

Salzgefäße n. solni dohodki.

Salzgrube f. (im Salzbergwerk) solna
ruda, solni rudnik, solnik.

Salzhaltig solěn, solnat.

Salzhandel m. kupčija s soljo, trgo-
vina s —, solarstvo. [soljo.

Salzhändler m. solar, kupčevalěc s
Salzhäring m. slanik.

Salzhaus n. solarna, solarnica.

Salzicht solnast, naslán.

Salzig slan, solnat.

Salzigkeit f. slanost, slanota. [stal.

Salzkrystall m. solni leděc, solni kri-

Salzlacke f. slana mlaka, rázsol.

Salzladen m. prodajalnica soli.

Salzlager n. solišče, sloj soli.

Salzmagazin n. solarnica.

Salzmarkt m. solni trg.

Salzmeer n. slano morje.

Salzmesser m. solomér; solomerěc.

Salzmonopol n. solno samotrštvo. [soli.

Salzniederlage f. zaloga —, skladnica

Salzpfanne f. poněv za sol.

Salzpreis m. solna cena.

Salzquelle f. slatina, slani studeněc.

Salzfauer solnokisěl.

Salzfäure f. solna kislina.

Salzsee m. slano jezero.

[vár.

Salzieder m. solinar; (Werkzeug) solo-

Salziederei f. solovarnica.

Salzsole f., Salzwasser n. slana voda,
slanica, slaněc.

Salzstein m. solnik.

Salzsteuer f. solnina, solnarina, davěk
od soli.

Salzstock m. solna gruča, solnik.

Salzverkauf, Salzverschleiß m. pro-
daja soli.

Salzwage f. solna vaga; solomer.

Salzwerk n. solina; f. Salziederei.

Salzweisen n. solarstvo, solinstvo.

Same m. seme (-na); coll. semenje;
der männliche — moško seme; der —
geht auf seme kali; Samen= semenski,
semeni.

Samenbaum m. semenščák.

Samenbehälter m. semenjak.

Samenfluss m. semenotok.

Samenfresser pl. semenojedke pl.

Samengefäß

— 566 —

Sandhügel

Samengefäß n. f. Samenbehälter.
Samengehäuse, Samenhaus n. pečišče.
Samengetreide n. žito za seme, semen-
sko žito.

Samengewächs n. semenica.

Samenhandel m. semenarstvo.

Samenhändler m. semenar.

Samenhaut f. semenska kožica.

Samenhülle f. osemenje, semenik.

Samenkelch m. semenska čašica.

Samenkern m. jedro.

Samenknospe f. semenski popěk.

Samenkorn n. vrno; coll. zrnje.

Samenlappen m. kalica.

Samenlappige Pflanzen kaličnice pl.

Samenlos brezsemen, brez semena;

—e Pflanzen brezkaličnice pl.

Samenschale f. luska, luskina.

Samensengel m. steblo.

Samentragend semen, plodonosën.

Sämerei f. semenje, semena pl.

Sämisch irhast; —es Leder irhovina.

Sämischgerber m. irhar.

Hammelbüchse f. pušica.

Hammelsfrucht f. birni plod.

Hammelkorn n. žitna bira.

Hammellinse f. leča zbiralka, izbo-

čena leča.

Sammeln brati (berem), zbrati, na-, pobrati, skupiti, znositi; *impf.* zbirati, na-, pobirati, skupljevati, znašati; *fich* — zbrati se, sniti (snidem) se; *impf.* zbirati se, shajati se; (*fich* faffen) zavédeti (-vem) se, umiriti se.

Sammeln n. branje, nabiranje, ber
(-i); (Collecte) bira.

Sammelname m. skupno oder zborno
ime (-na).

Sammelplatz m. zbirališče, shajališče.

Sammelspiegel m. zbiralno zrcalo.

Sammelwerk n. nabira, zbirka; zmes

(-i) (Sammelfurium).

Sammelwort n. f. Sammelname.

Sammet, Sammt m. žamet, baršun;

Sammet-, Sammt- žametov, žametni.

Sammetartig žametast, baršunast. [pl.

Sammeteinband m. žametne platnice

Sammeten, Sammten žametën, baršu-

nov, žametov; fig. mehěk, voljěn,
nežěn.

Sammetweich, Sammtweich voljěn ka-
kor žamet, mehěk kakor žamet.

Sammler m. nabiralěc, zbiratelj, po-
biralěc, pobiratelj; (gemein) brnjáč,
brnjavs, brnjalěc; —in f. nabiralka,
zbirateljica; brnjalka.

Sammlung f. (d. Handlung) bera, bira;
(Weinlese) bratěv, branje, trgatěv; (Bet-
telei) brnja; (das Gesammelte) zbirka,
nabira, nabirěk, zběrščina; (v. Geld)
nabor; (phil.) zbrani um, zbranje mislij;
Sammlungs= skladni, nabirni.

Sammlungsort m. zbirališče, shajali-
šče, shodišče.

sammt jraep. instr. s (kom) vred,
sè —, z —, ž — vred; — u. sonders
adv. vsi skup, vsi do zadnjega.

sämmtlich sleherni, slednji, věs.

Samstag m. sobota; Samstags= so-
botni.

Samstägig sobotni.

Samstäglich vsako soboto.

Sanct svet; (bei Ortsnamen oft šent;
z. B.: St. Seit št. Vid, St. Jakob sv.
Jakob.) [čevati.

Sanctificieren posvetiti, *impf.* posve-
Sanction f. potrditěv, potrdba; prag-
matische — pragmatična sankcija. [ti.

Sanctionieren potrditi, *impf.* potrjeva-
Sanctuarium n. svetišče.

Sand m. pesěk; feiner — svišč, sipa,
mel (-i); — in die Augen streuen sle-
piti —, mamiti koga; — in d. Augen
slepilo; Sand= peščen.

Sandale f. opaněk, sandala.

Sandartig peščenast.

Sandbank f. sipina; prod, klečet, me-
lina, gruštarica. [gora.

Sandberg m. peščenik, melnik, peščena

Sandboden m. peščenina, zemlja peščenica, peščeni svet; peščena tla, peskovita tla.

Sandbüchse f. posipálnica, sípnica.

Sandel m. sandal.

Handelholz n. sandalovina.

Sanden s peskom posipati (-sipljem),
s peskom potresti (-tresem).

Sandfeld n. peščeno polje; f. Sand-
boden.

Sandgrube f. peščena jama.

Sandgrund m. peščeni svet.

Sandhaufen m. kup peska.

Sandhose f. peščeni smrk.

Sandhügel m. peščeni grič.

fandig

— 567 —

Satteldach

fandig peščen, peskovit, peskovitën, peščevnat, péskovnat.

Sandkapelle f. peskarica.

Sandkorn n. zrno peska, peščeno zrno.

Handläufer m. tékica.

Handlawine f. peščeni plaz.

Sandmann m. peskar.

Handschwalbe f. bregulja.

[těc.

Handkein m. peščenják, peščenče, pli-

Sandufer n. peščeni breg, prod.

Sandviper f. modras.

Sandvoll peščen, peskovit.

Sandwüste f. peskovina, peščara, pe-
ščevina.

Sanft mehěk, rahěl, voljěn, nežěn;
(Charakter) krotěk, pohlevěn, tih.

Sänfte f. nosilnica, nosila pl.

Sanstheit f. rahlost, voljnost, než-
nost; krotkost, pohlevnost.

Sanftherzig blagosrčen, blagega oder krotkega srce. [tigen.

Sänftigen krotiti, umiriti; f. beſänſ-
Sänftigungsmittel n. tešilo, mirilo,
tolažilo; (Kühlung) hladilo.

Sanftmuth f. krotkost, pohlevnost;
blagosrčnost, blago srce, krotko srce.

Sanftmützig krotkosrčen, krotěk; bla-
gosrčen, blag, pohlevěn, tih.

Sang m. petje, prepevanje; pesěm
(-i), popevka, spev; f. Gesang.

Sangbar pevěn, spěvěn.

Sangbarkeit f. pevnost, spevnost.

Sangdrossel f. drozěg, droz.

Sänger m. pevěc; (Vögel) pravi pevci
pl.; —in f. pevka; Sänger= pevski.

Sangsink m. ščinkověc.

Sanglos nem, gluh, tih.

Sangständchen n. podóknica.

Sanguiniker m. sangvinik, polnokrvěc,
človek lahke krvi.

Sanguinisch sangviničen, lahkokrvěn,
polnokrvěn.

Sangweise f. napev, melodija.

Sanität f. zdravstvo; (Gefundheit)
zdravje; Sanitäts= zdravstven. [čilo.

Sanitätsbericht m. zdravstveno poro-

Sanitätsbeschau f. zdravstveni ogled.

Sanitätscordon m. obmejna zdrav-
stvena straža.

Sanitätsorgan n. zdravstveni organ.

Sanitätspflege f. sanitetna —, zdrav-
stvena oskrba.

Sanitätstruppe f. sanitetno —, zdrav-
stveno krdelo.

Sanitätswesen n. zdravilstvo.

Sansculotte m. goláč, goličnik.

Saphir m. safir.

Saphirblau safirno višnjev od. moděr,
safirën.

Sappe f. podkop, prekóp.

Sappen, Sappieren podkope delati,
kopati, prekopati, podkopati.

Sappeur m. podkopnik, sapér.

Sapperment interi. hentaj, plentaj,
dè-tè!

Sapphisch sáfičen.

[delji.

Sardelle f. sardela; Sardellen= sar-
Sardellenfänger m. sardelar.

Sardine f. sardina.

Sarg m. rakěv, krsta.

Sargtuch n. mrtvaški prt.

Sarkasmus m. zbadljivost, zasmehlji-
vost, sarkazém.

Sarkastisch zbadljiv, sarkastičen; za-
smehljiv, zasmehovalen; — sein, —
reden zbadati, pikati (koga).

Sarkophag m. raka, sarkofag.

Satan m. vrag, peklenščak, zlodej,
hudoba, hudič, hudir, satan.

Satanisch vražji, zlodejev, hudičev,
peklenski. [delo.

Satansarbeit f. vražje —, ostudno
Satellit m. satelit, zvezda družica.

Satire f. zabavljica, satira.

Satirisch zabavljiv, satiričen.

Satisfaction f. Genugthuung.

Satrap m. satrap, namestnik.

Satrapie f. satrapija.

Satt adi. sit, nasičen; adv. dosti,
dosta, do sita, do sitosti, dovolj, za-
dosti; sich — schlagen naspati (-spim)
se; sich — sehen nagledati se; sich —
effen najesti (-jém) se; — werden na-
veličati se, navoljiti se česa.

Sattel m. sedlo; (d. Bioline) kobilica;
(Berg) sedlo; aus dem — heben od.
werfen raz konja vreči (vržem); fig-
prekositi —, izpodriniti koga; einem
in den — heisen fig. pomoči komu do
kruha; fest im — sitzen trdno držati
se; fig. svest si biti zmage; den —
anlegen sedlati, osedlati konja; den —
abnehmen razsedlati konja.

Satteldach n. dvokapna streha.

Satteldruck

— 568 —

Sauerdornholz

Satteldruck m. sédno, sádno, otiska.

Sattelfest trdno sedeč v sedlu; — in
einer Sache doma biti v čem.

Sattelsörmig sedlast.

Sattelgurt m. podprsnica, podproga.

Sattelknopf m. sprednje sedlo.

Satteln sedlati; osedlati, zasedlati;
sich — (zur Prüfung) pripraviti se za.

Sattelpferd n. vajetni konj, konj pod
sedlom, notranji —, ksebni konj.

Sattelzeug n. sedlovje, ježna oprava,
ježna priprava.

Satttheit f. sitost.

Sättig nasítěn, sit.

Sättigen sititi, nasititi; (füttern) kr-
miti; nakrmiti, napasti (-pasem); sich
— nasititi se, najesti (-jem) se, na-
pasti (-pasem) se, napokati se (über-
mäßig); er ist nicht zu — njega ni
moć nasititi, ni nikdar sit.

Sättigend nasitljiv.

Sättiger m. sitilče.

Sättigkeit f. sitost, nasitnost.

Sättigung f. sičenje, nasičenje; sitost,
nasitba.

Sättigungscapacität f. nasitnost.

Sättigungspunkt m. sitišće.

Sattler m. sedlar, kómatar; Sattler-
sedlarski.

Sattlerei f. sedlarstvo; die — betrei-
ben sedriti.

Sattsam adi. zadostěn, dovoljěn; adv.
zadosti, dosti, dovolj, do sita.

Sattsamkeit f. zadostnost, dovoljnost.

Saturei f. šatraj, čoběr.

Satureiöl n. šetrajevo olje.

Saturn m. Saturn.

Saturnring m. Saturnov obroč.

Satyr m. satir.

Satyrisch satiričen, posmešljiv.

Sah m. stava, zastava; (grammatik.)
stavěk, rek; (Composifion) skladba;
(Boden—) gošča, troskva, kal, mót
(móta), kaliž; (Sprung) skok; (Buch-
druck) skladanje, stavba, zlog.

Sahaussage f. poved (-i), poveděk.

Sahband n. vez (-í), spona.

Sahbildung f. skladanje stavkov.

Sahfigur f. stavkova podoba.

Sahfolge f. stavkova sosledica, — vrsta.

Sahgefüge n. podredje.

Sahgläubiger m. zastavni upnik.

Sahglied n. stavkov člen.

Sahhase m. zajka, zajklja.

Sahlehre f. stavkoslovje, skladje, sklad-
doslovje.

Sahpost f. točka vknjiženega zastavka,
vknjiženi zastavěk.

Sahzung f. postava, zakon; cena, odločena cena; ustanovitěv.

Sahungslos brezpostavěn. [stav.

Sahungsübertretung f. prestopěk po-

Sahverbindung f. priredje.

Sahweise adv. stavkoma, po stavkih,
stavěk za stavkom.

Sahzeichen n. ločnica, ločilo, prepona.

Sau f. svinja, prasica; männliche —
prasěc, prešič; (Tintenklecks) svinja,
packa; fig. nesnaga, nesnažnica, ne-
čednica; Sau- svinjski.

Saubär m. merjasěc.

Sauber čeděn, čist, snažěn; (nett)
ličěn, brhěk, zal.

Säuberer m. čistilěc, čistitelj.

Säuberkeit f. čistost, čednost, snaž-
nost, ličnost, brhkota.

Säuberlich adv. čedno, lično, snažno.

Säubern čediti, čistiti, snažiti; (Baum)
trebiti; očediti, očistiti, osnažiti, otre-
biti; *impf.* očejevati, očiščevati.

Saubohne f. bob.

Sauborste f. ščetina.

Saubraten m. svinjska pečenka, pe-
čena svinjina.

Saubrot n. kokorik, volčje jabelko,
kozja repica, kržič.

Sauce f. omaka; čorba.

Saudistel f. škrbiněc, osat, mleč.

Sauen svinjati, svinjariti; packati,
kacati; fig. umazano govoriti.

Sauer kisěl; (beschwerlich) težavěn,
greněk, gorěk; (Apfel) trpěk, težěk;
trudapoln; saurer Wein kislo vino,
čviček, práskověc; — werden kisati
se; okisniti (-kisnem); — machen gre-
niti; ogreniti; — es Gesicht machen
kisati se, mrdati se.

Sauerampfer m. kislica, kisavěc.

Sauerbrunnen m. kisla voda, slatina,
kíselica. [nica.

Sauerbrunnenflasche f. slatinska skle-
Sauerdorn m. češmin, babkovina.

Sauerdornholz n. češminověc; coll.
Češminje.

Säuerei

— 569 —

Säulenkuppelung

Säuerei f. svinjarija; nesnaga.

Sauerfrei brezkisel.

Sauerkirsche f. kisla črešnja, višnja.

Sauerklee m. zajčja —, kisla deteljica.

Sauerkraut n. kislo zelje; geschnittenes
— kvašeno zelje.

Sauerkrautwasser n. zelnica.

Säuerlich nakisel, nakisen, kiselnat;
(Wein) rezën.

Säuerling m. (Quelle) slatina; (Ge-
tränk) slatina, kisla voda; (Apfel)
kislica. [mleko.

Sauermilch f. kislo mleko, sesédeno
sauern kisati se; skisati se, okisniti;
kvasiti se.

Säuern kisati, kvasiti; okisati, po-
kisati, okvasiti.

Sauerstoff m. kisik.

Sauerstoffsäure f. kisikova kislina.

Sauersuppe f. kisla juha.

Sauerteig m. kvas (-a u. -ú); (Germ)
drožje, drožice, krovajěc, kvasnice pl.

Sauertopf m. fig. kiseljak, turobnež,
čemernež.

Sauerwasser n. kisla voda, slátina.

Saufaus m. hudi pijanč, črepuh, črep.

Saufbruder m. pitni —, vinski bratěc,
vinski brat; pijaněc.

Sauen piti (pijem), lokati, žlempati;
zu — geben napojiti, *impf*. napajati;
fich toll und voll — preopiti se, naliti
(-lijem) se ga; preopijati se, pijan-
čevati.

Saufer, Säufer m. pijanč, pivč, pi-
jančevalč, žleva, pijaniga.

Sauferei f. pijančevanje, pijanstvo,
popivanje.

Sauferin f. pijanka, pijančevalka.

Saufgelage n. f. Sauferei. [janci pl.

Saufgesellschaft f. pijanska družba, pi-

Sauflust f. pijanstvo.

Sauffschwester f. pitna sestra, pijanka.

Saugader f. srkalica (žila); sesalno
orodje.

Säugamme f. dojnica, dojka, dojica.

Saugbar srebljiv, posrebljiv.

Sauge= sesni, sesalni; srebalni.

Saugegel m. pijavica, pijavka.

Saugen (Milch) sesati, sisati, cizati,
cúcati; posesati; (Flüssigkeit) srebati
(srebam u. -bljem), srkati; posrkati,
posrebati.

Säugen dojiti; podojiti.

Sauger m. sesalěc; (phys.) sesalnik.

Säugerin f. dojica, dojnica, dojka,
dojča žena.

Säugerüffel m. sesalo, sisalo, sesalnik.

Säugethier n. dojilka; sesalěc, sesalka;
sesalc i pl.

Saugewarze f. sesěk, sisěk, cizěk,
prsna bradavica.

Saugheber m. natega; nases.

Säugling m. dojenč, dojenčěk, sesal-
čěk; f. dojenka, dojenčica.

Saugloke f., — lăuten klafati, kla-
fariti, kvantati, umazano govoriti.

Saugpumpe f. sesalka.

Saugrohr n. sesalna cev (-í).

Saugröhre f. §. Saugrohr.

Saugrüffel m. sesalo.

Saugwerk n. sesala pl.

Saugwürmer pl. (črvi) sesači pl.

Saugwurzel f. živica, živika.

Sauhaar n. ščetina.

Sauhirt m. svinjár, svinjski pastir.

Sauigel m. svinjski jež; fig. svinjar,
nesramnež.

Säuisch svinjski.

Saujagd f. svinjski lov, lov na divje
prešiče.

Saukerl m. fig. svinja, prase (-eta),
grdobin.

Saukoben m. svinják, svinjski hlev.

Saulache f. svinjska mlaka, luža,
kaluža.

Säule f. steběr, slop, stolp; dem.
stebrič, stebričěk, stožěk; fig. podpora,
steběr; coll. stebrije, stolpje.

Sauleben n. svinjsko —, pasje —,
nesramno življenje.

Sauleder n. svinjina, svinjevina; fig.
svinja, mrha, nečistnik, nečistnica,
kurba.

Säulen= slopni, steberni.

Säulenförmig stebrast, sloporit.

Säulenfuß m. steberno podnožje, pod-
stebrije, stojalo, steberna peta.

Säulengang m. stebisče, sloporje,
stebrenik.

Säulenhaupt n., —knauſ m. stebrova
glava, nadslopje, vzglavje. [veněc.

Säulenkranz m. slopov —, stebrov

Säulenkuppelung f. zveza —, stik
stebrov; dvostebrije.

Säulenordnung

— 570 —

Schaberübchen

Säulenordnung f. stebrovje, stolpovje;
stolpovni red od. stolpovi pl.

Säulenraum m. medstebrije, med-
stolpje.

Säulenreihe f. red —, vrsta stebrov;
stebriše, stolpiše.

Säulenstuhl m. f. Säulenfuß.

Säulenweite f. s. Säulenraum.

Säulenwerk n. stebrovje; f. Colonnade.

Haum m. rob, krajěc, okrajěc, okra-
jěk, kraj, obšiv, krajnik (Kopftuch).

Haumagd f. svinjarica, svinjska dekla.

Säumen tovoriti; otovoriti.

Säumen robiti; obrobiti, zarobiti;
(zögern) obotavljati se, oprezovati se,
muditi se, odlasati, kesneti, odlagati,
mečkati. [zovanje.

Säumen n. obotava, odlastěk, opre-

Säumer m. obotavljalěc, oprezovalěc,
mudljivěc, mečkalěc, kesěn človek; —in
f. oprezovalka, mudljivka, kesna ženska.

Saumesel m. tovorni osel.

Saumfarn m. velika praprot (-i).

Saumflosse f. plavuta.

Säumig kesěn, obotavěn, oprezovalěn,
muděn, mudljiv, počasěn, mečkav.

Säumigkeit f. obotavnost, mudnost,
kesnota, mudljivost.

Säumnis n. obotava, obotavěk, za-
muda, pomuda, zamuděk.

Saumochs m. tovorni vol.

Saumpferd, —roß n. tovorni konj.

Saumselig f. säumig.

Saumseligkeit f. j. Säumigkeit.

Saumthier n. tovorno živinče (-eta),
tovorna živina.

Saumweg m. tovorni pot.

Saumutter f. prasica, prasna svinja.

Saunest n. luknja, brlog, beznica.

Saurach m. f. Sauerdorn.

Säure f. kislina; kislost, kisloba.

Saus m. hrup, hrušč, šum, hrum; in
— und Braus leben v vednem hrupu
in veselji živeti, razkošno živeti.

Saunschneider m. rezar, skapljalěc.

Saufelaut m. šumevěc, šumnik.

Säuseln šumljati, šumotljati, sapljati,
žužljati, žuboreti (-ím).

Säuseln n. šumot, šumotljanje.

Sausen šumeti, šumotati, bučati (-ím),
hruščati (-im), vršeti; (im Dhre) zvo-
niti, zveneti; (Wind) tuliti.

Sausen n. hrušč, šum, šumenje, šu-
mot, vršenje, zvonenje.

Sauwemind m. vihar, vihra; fig. f.
Braušekopf.

Saufkall m. svinjak, svinjski hlev.

Sautreiber m. svinjár.

Sautrog m. svinjsko korito, kopanja.

Stabiös krastav; f. kräzig.

Scabiosa f. glaviněc.

Scala f. lestvica, stopnica; (Härte—)
trdotne gredi pl.; f. Tonleiter. [vico.

Scalenaräometer n. gostomer z lest-
scalpieren kožo sneti (snamem) s
črepine, impf. — snemati.

Scandal m. pohujšanje, spotika, grdo
dejanje, nespodobnost, soblazěn (-i).

Scandalös pohujšljiv, spotikljiv, ne-
spodobën.

Scandalisieren sich spotikati (-čem) se
(nad čim), pohujšati se.

Scandieren meriti stope, skandovati.

Scapulier n. škapulir, naplečnik.

Scarficator m. rezar.

Scarpe f. podzid, podzidje, oporni zid.

Scarpieren podzidati.

Scartieren odbrati (-berem), impf.
odbirati.

Srene f. prizor, scena; (Bühne) oděr,
igralnica; in die — sezen prirediti za
gledišče.

Scenerie f. prizorišče, scenerija.

Scenisch prizorën, v prizorih, glediški,
sceničën.

Scepter m. žeslo.

Schab= strgalni, strugalni. [žohar.

Schabe f. molj; (Küchen—) ščurěk,

Schabebaum m. stružnik.

Schabeeisen (Schabeisen) n., Schabe-
messer n. skobla, strugla, strugalo,
strgača.

Schaben strugati, skóbliti; ostrgati
(-stržem), ostrugati; (kražen) praskati,
škrabati.

Schaber m. (Instrument) strgulja,
strgača, strugla; (Person) strgač,
strgalče.

Schabernack m. burka, šala; einen —
spießen jedno napresti (-predem) komu,
impf. nagajati.

Schabernäckisch nagajiv.

Schaberübchen n., — machen korenčěk
strgati (stržem).

Schandthat

— 574 —

Schattengestalt

Schandthat f. sramotno delo, — de-
janje, nesramno delo.

Schändung f. sramotitëv, osramoti-
tëv, oskrumba, omadeževanje; f. Noth-
zucht.

Schandweib n. f. Schandhure.

Schank m. točilnica, pivnica, krčma;
f. Ausschank.

Schankwirt m. točar, pivničar, krčmar.

Schanzarbeit f. okopno delo, delo pri
okopih.

Schanze f. okop; (Wall) nasip, ograda;
obrana, branik; eine — aufwerfen z
okopom se utrditi; etwas in die —
schlagen tvegati se česa.

Schanzgräber m. okopnik, kopač.

Schar f. krdelo, truma, tropa, trop,
kopa, četa, jata, kup; eine unermess-
liche — tmá, kakor listja in trave.

Scharbock m. kurdej (Krankheit); f.
Scorbut.

Scharen sich drúžiti se, zbirati se,
strinjati se; skupiti se, zbrati (-berem)
se, strniti se.

Scharenweise adv. trumoma, krdeloma,
tropoma, v trumah, v tropih.

Scharf ostër; (beizend) jedëk; (Schnei-
dend) nabrušen, bridëk; (Getränke)
rezëk, rezën; (beizend) skelëč, ripeč;
(Wind) ostër, hud, mrzël; (äßend)
zjedljiv, jedëk; (Gehör) tenëk, tanëk,
dobër; (Gesicht) bistër, dobër; (Straße)
hud, težëk; (Verstand) prebrisan.

Scharfblik m. bistri pogled, bistro oko
(očesa); bistroumnost, prebrisanost.

Scharfblikend ostroók, bistroók.

Schärke f. ostrost; (Sinn) bistrost;
(Messer) rez, rezina, ostrina; (Getränke)
reznost; (Genauigkeit) natančnost; fig.
bistrina.

Scharfeckig ostrorobat.

Schärfen ostriti, brusiti; poostriti,
nabrusiti; (Verstand u. fig.) bistriti,
jasniti; izbistriti; (den Mühlstein, die
Senfe) klepati (klepljem); poklepati.

Scharfkantig ostrorobat, ostrorob.

Scharfrichter m. rabelj (-na). [rezën.

Scharfschneidig bridëk, prebridëk, ostro-

Scharffschühe m. strelëc, izvrstni strelëc.

Scharffsichtig bistrovid, bistrovidën,
bistroók.

Scharffsichtige m. bistrovidëc.

Scharfsichtigkeit f. bistrovidnost.

Scharfsinn m. bistri um, bistroum-
nost, bistra glava, prebrisanost, ostro-
umje.

Scharfsinnig bistroumën, bistroglav,
prebrisan, ostroumën.

Schärfstein m. brus, brusni kamen.

Schärfung f. ostrenje, brušenje; (Laut-
schärfung) poostritëv.

Schärfungszeichen n. znak poostritve.

Scharkreuž n. križ, v katerem se sti-
kata rudni žili. [tica.

Scharlach m. škrlat; (Krankh.) škrla-
scharlachen, scharlachfarben škrlatën,
škrlatast.

Scharlachsieber n. f. Scharlach.

Scharmühel n. praska, poboj, pretep,
mali boj.

Schärpe f. preparas, preveza.

Scharpie f. f. Charpie.

Scharre f. strgulja, strugača, struglja,
grebljica.

Scharren strgati (-gam, -žem), ogre-
bati; (v. Pferden) kopati (-pljem); (v.
Hunden) praskati z nogo; (v. Hühnern)
brskati, brcati, razgrebati.

Scharricht n. nastržěk, strgotina,
ostružina.

Scharte f. škrba, škrbina, škrta;
(Marbe) brazgotina, prask; (Einschnitt)
zareza; (Serratula tiretoria) máčina;
fig. hiba, pogrešek, madež.

Schartig škrbast, škrbinast, skrhan;
(beim Eisen) pleniv, plenast; — machen
krhati; skrhati.

Scharwache f. ponočna straža.

Scharweise adv. f. scharenweise.

Schatten m. senca, senčina, tenja;
(kühler) — hlad, hladilna senca; (Kern-
schatten) polna senca; — werfen senco
delati; — machen zasloniti, impf. za-
slanjati; in den — stellen zatemniti,
zakrivati; Schatten- senčni, senčnati.

Schatten senčiti; (im Schatten sizen)
senčiti se.

Schattenbild n. tenja, senčna podoba,
senčni obraz; (Trugbild) mamilo, slepilo.

Schattengang m. sénčina, zasenčje.

Schattengegend f. osoje, osovje, osonja,
osonj (-i).

Schattengestalt f. senčna podoba, po-
doba kakor senca; izmišljena podoba.

Schattenkönig

— 575 —

Schauergeschichte

Schattenkönig m. kralj brez moči
in vlade. [nica.

Schattenlinie f. senčna črta, črta senč-

Schattenmalerei f. slikanje s tenjo.

Schattenprojektion f. senčna projekcija.

Schattenpunkt m. kraj sence.

Schattenreich senčen, senčnat.

Schattenreich n. dežela mrtvih, — raj-
nikov, — umrlih; (myth.) kraljestvo
sence in tmine; krtova dežela.

Schattenrißs m. senčni obraz, senopis,
potenjica, silueta.

Schattenseite f. senčna —, temna —,
osojna stran; fig. hiba, pomankljivost,
nedostatěk.

Schattenseitig osojěn, odsojěn.

Schattenspiel n. senčna igra, igra s
senčnimi podobami.

Schattenstrich m. debela črta.

Schattenzeiger m. tenjekaz.

Schattig senčen, senčnat; (Art) osojěn,
hladěn; (Baum) košat, senčen.

Schattieren seniti, senčati; oseniti,
otenjati; *impf.* otenjevati.

Schattierung f. otenjava; senca.

Schatulle f. j. Chatouille.

Schaz m. (Vorratth) zaloga, zaklad;
(koštfares Ding) dragotina, dragota,
dragotija, svetinja; (Staats—) državni
zaklad, državna blagajnica; (Braut—)
dota; (Reichthum) bogastvo; fig. (ge-
liebte Person) ljubčěk, ljubica.

Schäzbar cenljiv, cenjen, dragocen;
(achtungswert) spoštljiv, spoštovan, či-
slan; — e Sache dragocena reč (-í).

Schäzchen n. ljubčěk, ljubica, srčice.

Schäzhen ceniti; (jemd.) čislati, spo-
štovati, ceniti, v čislih imeti (imam).

Schäzenswert spoštovanja vreděn.

Schäzher m. cenilče, cenitelj; spošto-
valěc, čestilěc; — in f. čestilka, cenilka.

Schahgeld n. zaklad.

Schahgräber m. kopač zakladov.

Schahgräberci f. kopanje —, iskanje
zakladov.

Schahkammer f. zakladnica, blagaj-
nica; riznica.

Schäzmann m. cenilče, cenitelj.

Schazmeister m. zakladnik, blagajnik.

Schäzpreis m. cena, cenilo.

Schahung f. davěk, davščina, dača
(Steuer).

Schäzung f. cenitěv; (Hochachtung)
spoštovanje, čislanje; — vornehmen
ceniti; — veranlassen vzdigniti cenitěv.

Schäzungsbetrag m. cenjeni znesěk,
cenilo.

Schäzungseid m. cenitna prisega.

Schäzungspreis m. f. Schäzpreis.

Schäzungsprotokoll n. cenitni zapisnik.

Schau f. vid; (Beschau) ogled; zur —
na ogled; zur — tragen kazati (kažem)
—, ponašati se s čim; nur zur —
na videz.

Schaub m. škopa; (ein Bund) otép.

Schaube f. dolg plašč, gaban, gabanica.

Schaubrot n. ogledni kruh.

Schaubude f. razstavnica.

Schaubühne f. gledišče; igralnica, po-
zorišče.

Schauder m. (Grauen) groza; (vor
Kälte) drgetěc; (Gezitter) trepet, stres,
zona, mraz; es ergreift mich ein —
groza —, zona me spreleti, — obide;
*impf.* — spreleta, — obhaja; Schauder-
grozni.

Schauderhaft grozěn, grozovit, stra-
šanski, strahovit.

Schauderhaftigkeit f. groznost, straho-
vitost.

Schauderlich f. schauderhaft.

Schaudern groziti se, tresti se, tre-
petati, drgetati (-gečem); zgroziti se;
es schaudert mich groza me je, zona
me obide; *impf.* — obhaja; grozi me,
strah me lomi, lasje se mi ježijo.

Schaudervoll strašanski, strahovit,
prestrašěn, pregrozěn, groze poln,
strahu poln.

Schauen gledati, zreti (zrem); (sehen)
videti; (v. Kindern) gledkati; (genau)
motriti; pogledati, *impf.* pogledovati;
ozreti se, *impf.* ozirati se; *schau glej!*
gledi! poglej! sich satt — nagledati se;
streng — z očmi prebosti (-bodem).

Schauer m. gledalěc; (Beschauer)
oglednik.

Schauer m. (Schauder) strah, zona,
mraz, groza, drgetěc; ein — durch-
behte mich groza me je obšla, mraz
me je spreletel; (Hagel) toča; (Gewit-
ter) naliv, nevihta, ploha, huda ura;
Schauer- grozni, strašanski.

Schauergeschichte f. pregrozna povest.

Scheibenartig

— 577 —

Scheinheiligkeit

kolut, krog; (Wachs-) sat; (Töpfer-) kolovrat; (Mondscheibe) lice, kolobar; (Schieß-) tarča; (Sonnen-) kolo, krog.

Scheibenartig kolčast, kolutast.

Scheibenboden m. ležnica.

Scheibensörmig kolutast.

Scheibenschießen n. streljanje v tarčo.

Scheibenschütz m. tarčar, tarčestrelče.

Scheibig krožčast, kroglast.

Scheidbar ločljiv, razločen, razkrójen.

Scheide f. nožnica, nožnice pl., koirice pl.; (Grenze) meja, predel, pregraja; (Blüten-) tulče.

Scheideblick m. poslednji pogled, poslednji ozir.

Scheidebrief m. razporočno —, razvezno pismo; razporoka.

Scheideek n. gorski predel, teme gorskega sedla.

Scheideerz n. izbrana ruda.

Scheidegebirge n. ločilno —, razmejilno pogorje, mejilna gorstva pl.

Scheidegruß m. slovesni pozdrav; pozdrav pri odhodu.

Scheidekunst f. ločba, kemija.

Scheidelinie f. mejna črta, ločilnica.

Scheidemauer f. mejni zid.

Scheidemünze f. drobiž, drobni denar, drobni novče.

Scheiden tr. ločiti, deliti; razločiti, razdeliti, razdružiti, razdvojiti, razpoloviti, razpolovičiti; *impf.* razločevati, razdeljevati; (*chemisch*) krojiti; razkrojevati; (*das Gute v. Schlechten*) odrati (*-berem*), prebrati; *impf.* prebirati; (*ein Schepaar*) ločiti, razvezati (*-vežem*), razporočiti; *impf.* razvezovati, razporočevati; wir sind geschiedene Leute mi smo vsaksebi, smo ločeni, smo narazen; sich — ločiti se; razdvojiti se, razpoloviti se; *intr.* ločiti se; razločiti se, raziti (*-idem*) se; *impf.* razhajati se; (*Abschied nehmen*) posloviti se, slovo vzeti (*vzamem*), razstati (*-stanem*) se; von der Welt — przeseliti se v večnost, umreti; *impf.* przeseljevati se —, umirati.

Scheidepunkt m. razhajališče, ločilna točka.

Scheider m. delilče, delitelj; (*Abschiedsnehmer*) ločilče, ločitelj; (*Auslefer*) od-

biralče; —in f. deliteljica; ločilka; odbiralka.

Scheidespruch m. razsodba, razsod.

Scheidestunde f. ura ločitve, ura slovesa; fig. smrtna —, poslednja ura.

Scheidewand f. pregraja, pregrada, pretin, ločilna stena, prepažba.

Scheidewasser n. (voda) ločnica.

Scheideweg m. razpotje, razcestje, križpot.

Scheidung f. (Trennung) ločitěv, delitěv, razdelitěv; (*chemische*) krojitěv, razkrojitěv, ločba; (*Ehe*) razporoka, razporočitěv, razveza; (*Abschied*) odhod, razhod.

Schein m. (Sicht) svit, svetloba; (Glanz) sij, žar, blišč, lesk; (Wollmond) ščip, polna luna; (Anschein) dozdevěk, videz, podoba; zum — na videz; nach dem —e po vidu; (zum —e) na oko; (Document) spričevalo, list, pismo; (phys.) sijanje, svetloba; (*Gesichtstäufung*) privid; Schein- videzni, dozdevni, lažnjiv, na videz, na oko, slutvo.

Scheinbar adi. videzěn, dozdevěn; prividen; adv. na oko, na videz.

Scheinbarkeit f. videznost, dozdevnost.

Scheinbeere f. pajagoda.

Scheinchrift m. hinavski kristijan.

Scheinding n. izmišljena reč (-í).

Scheinehre f. izmišljena —, dozdevna —, puhla čast (-í).

Scheinen sijati (sijem), svetiti; svetiti se; (gläuzen) lesketati (leskečem) se; warm — prigrevati, pripekati; (bünken) zdeti se, dozdevati se, videti se; es scheint kaže se; er will fromm — pobožnega se dela; mir scheint es zdi se mi, pozdeva se mi.

Scheinfreund m. hinavski prijatelj.

Scheinsprücht f. nepravi plod. [sreča].

Scheinglück n. dozdevna —, domišljena

Scheingröße f. dozdevna —, domišljena velikost.

Scheinhandlung f. videzno dejanje, delo na oko.

Scheinheilig licemerěn, svetohlinski, hinavski, svetopét, svet na oko.

Scheinheilige m. licemer, hinavěc, svetohlinče; f. hinavka.

Scheinheiligkeit f. svetohlinstvo, licemérstvo, hinavska pobožnost.

37

Scheune

— 580 —

Schieferig

Scheune f. skeděnj; f. Scheuer.

Scheunegerüst n. oděr.

Scheuntenne f. gymno, gumníše.

Scheuſal n. gnusoba, grdoba, spaka, strašilo; pošast (-i).

Scheuſlich ostuděn, gnusoběn, strašěn, pošastěn, grozovit. [nost.

Scheuſlichkeit f. ostudnost, gnusob-

Scheve f. pezder, pazdér; coll. pez-
dirje, terinje.

Schichte f. plast (-í), pôla, sklad, na-
sad; (Reihe) vrsta, red (-i), rida; (Lage)
lega; (— Arbeiter im Weingarten) po-
stat (-i); (Tag—, Nacht—) obdanica,
obnočnica.

Schichten deliti, odločiti, odbirati; (reihen) vrstiti, náditi, náspi devati (devljem); zvrstiti; pospraviti; (Holz) skládati, zlagati; zložiti drva.

Schichtenähnlich pločast.

Schid)tenende n. glava od. izhod sklada.

Schichtengebirge n. skladovito gorovje.

Schichtenkopf m. glava sklada.

Schichter m. skladalěc, zlagač.

Schichttholz n. zložena drva pl., drva v
skladalnici.

Schichtung f. skladovitost, slojevitost.

Schichtungsfläche f. skladovna ploska.

Schichtungskluft f. razsedlina skladov, — nasadov.

Schichtweise adv. vrstoma, redoma, skladoma; náspi, vznasad; plast na plast.

Schichtwolke f. oblak plastnik, nasad.

Schicken poslati (pošljem), *impf.* pošiljati; (irgendwohin —) odpraviti, poslati; Gott schickt Bog nakloni, — obrne; *impf.* naklanjati, obračati; *sch* — spondobiti se, pristojati se, primerěn biti (sem); (in etwas) privaditi se česa, udati se v kaj; (zusanimenpassen) prilegati se, skladati se, ujemati se, vezati (vežem) se, stikati se; (*sich* rüsten) odpravljati se.

Schicker m. pošiljalěc, pošiljatelj; —in
f. pošiljalka.

Schicklich pristojěn, spodoběn, priličěn,
primerěn, doběr, prikladěn.

Schicklichkeit f. pristojnost, spodob-
nost, priličnost, prikladnost.

Schiksal n. osoda, usoda; (Ereignis)
naključba, namerěk, pripetljej.

Schickſalsgöttin f. sojenica, rojenica.

Schickung f. nagoda, sreča, božja volja;
posiljatěv.

Schiebbar pomíčen.

Schieben riniti, pomikati, suvati, po-
rivati; poriniti, suniti, potisniti; (in
den ſen —) vsaditi, *impf.* vsajati; (b.
Seite —) odriniti, odmakniti, odstra-
niti; *impf.* odmikati; (die Schuld auf
jmd. —) zvračati; zvrniti; (Kegel —)
kegljati; zatóčiti; (auf die lange Bank
—) odlagati, odložiti, zatezovati.

Schieber m. porivalěc, potiskáč; po-
mikovalěc; razdeljevalnik; (Brot—)
lopar; (Kohlen—) lopatica, veslica;
(Kegel) zapah, zatik, zatika, zapor-
nica, zapor, zatvornica; (Stöpfel) za-
mašěk.

Schiebkarren m. tačka, samokolnica,
toliła, samotežnica.

Schiebsack m. malha, žep.

Schiebthür f. premíčne duri pl. f.

Schiebtruhe f. cize pl. [sodišče.

Schiedsgericht n. razsodišče, izbrano

Schiedsrichter m. razsojevalěc, razsod-
nik; posrednik, pogajalěc.

Schiedsrichterlich razsoděn, razsodnji.

Schiedspruch m. razsoděk, razsodba,
razsoja.

Schiedstein m. kamen mejnik.

Schief poševěn, položěn, kos, nagnen,
visěč (Säuče); (geneigt) naklonjen: —e
Linie poševna —, kosa črta; adv.
pošev, napošěv; (gebogen) zvežen, ve-
gast, kriv; in —er Richtung pošev,
napošev, po strani; — anjehen po
strani —, grdo —, krivo pogledati;
— denken napačno misliti; — deuten
krivo tolmačiti; die Sache geht — reč
slabo kaže, gre rakovo pot; — machen
vežiti; zvežiti; —e Ebene strmina.

Schiefbeinig krivonog, švedrast, krev-
ljast.

Schiese f. poševost, poševica, oced,
položnost, krivina, naklonjenost, nag-
nenost.

Schiefer m. platič, plena; (Kopf) lusk,
luskina; (Mineral) skriljevěc, škrlo.

Schieferdach n. skriljnata streha.

Schiefergebirge n. skriljavo gorovje.

Schieferig škriljnat; skriljav, pleniv;
(—e Structur) skriljavi slog od. sestav.

Schieferkohle

— 581 —

Schiffbruch

Schieferkohle f. plenasti premog.
Schiefern sich krojiti, platiti, luščiti
se; skriljiti se.

Schieferplatte f. skrilj, skriljna plošča.

Schieferstein m. skriljevěc.

Schiefertafel f. skriljna ploščica.

Schieferthon m. laporjeva glina, go-
môla.

Schieferung f. skriljavost.

Schiefheit f. poševnost, položnost, po-
vežnost; fig. napčnost.

Schiefmäulig krivoust.

Schiefrund podolgasto okrogěl. [těn.

Schiefwinkelig kosokotěn, poševnoko-
Schiefzähner m. kosozób.

Schiel m. smuč.

Schiel f. schecl.

Schieläugig prekast, škilast, krivoglèd.

Schieläugige m. krivogleděc, škilěc.

Schielen škilati, križem gledati, po
strani gledati.

Schieler m. krivoglèd, krivogleděc.

Schienbein n. golén (-i), golenica; (d.

kleinere hintere Bein, fibula) piščal (-i);

Schienbein= golenični.

Schienbeinfläche f. golenična plošča.

Schienbeingeschwulst f. golenični otók.

Schienbeinschlagader f. žila privodnica
golenična.

Schiene f. šina; ploščinja, deščica.

Schienen okovati (okujem); okavati.

Schienennagel m. šinjak.

Schier adv. skoraj, malo da ne, toliko
da ne; blizo; (schon) že.

Schier čist, sam, gol.

[rašiti.

Schieren pospešiti, spodbosti (-bodem);

Schierling m. (Garten-) mala trobe-
lika, pasji peteršilj; (geslečter —) pi-
kasti mišjek; (Wasser—) velika tro-
belika; Schierlings= trobelični.

Schierlingsbecher m. kupa trobelikovca.

Schierlingsgift n. trobelični strup.

Schich= strelni.

Schießbahn f. streljana.

Schießbaumwolle f. strelna, pavolja,
strelni bombaž.

Schießbedarf m. strelivo.

Schießvogen m. strelni lok, samostrel.

Schieße f. lopar.

Schießen tr. streliti; ustreliti; impf.
streljati; (losdrücken) sprožiti; blind —
brez krogle —, v zrak streljati; fehl

— ne zadeti (-denem); einen Bock —
zmotiti se, ne zadeti; eine Bresche —
zid razvaliti, — prestreliti, — prebiti
(-bijem); nach der Scheibe — v tarčo
streljati; Geld zusammen — denar zlo-
žiti; impf. — zlagati, — skladati;
Brot in den Ofen — kruh vsaditi,
impf. — vsajati; kruh v peč devati
(devljem); intr. šiniti, švigniti; impf.
švigati, smukati; das Blut schießt kri
se pocedi, — sikne, — se ulije; die
Thränen — solze oblijó; den Bügel
— lassen odjenjati, popustiti; impf.
popuščati; (v. Pflanzen, Bäumen) po-
gnati (-ženem), impf. poganjati, naglo
rasti (rastem); in Samen — seme na-
stavljati; (v. Mais) půhati, izmetati
se; (von d. Ahren) v klasje iti (grem);
ožititi se; (mit dem Gewehr) streliti;
ustreliti; impf. streljati, pokati; das
Gewehr schießt gut puška dobro nese.

Schießen n. streljanje, pokanje.

Schießer m. streljalěc, strelěc.

Schießgeld n. strelščina.

Schießgewehr n. strelilo, puška.

Schießhaus n., — stätte f., — platz m.
strelišće.

SchießInstruction f. strelno poučilo.

Schießprügel m. pihalnik.

Schießpulver n. smodnik, strelni prah.

Schießcharte f. puškarica.

Schießscheibe f. tarča.

Schießwaffe f. strelno orožje.

Schießwerkzeug n. strelilo.

Schiff n. čoln; (großes Fahrzeug) la-
dija, barka; das — schieitert ladija se
razbije; (— des Webers) snovalnica,
čolněk, čolnič; (Kirchenʃiff) ladija,
osredje cerkve, sredina; (— des Buch-
dručerš) ladjica, straniščnica; Schiff-
ladijski.

Schiffbar plověn, broděn, ladijenosěn,
brodonosěn; vozěn.

Schiffbarkeit f. plovnost, brodnost.

Schiffbarmachung f. urejevanje rek za
plovnost.

Schiffbau m. tesanje ladij.

Schiffbauer m. ladijedelěc.

Schiffbauholz n. les za ladije.

Schiffbaukunst f. tesarstvo ladij.

Schiffbruch m. brodolom, razbitje la-
dije; fig. vélika izguba.

schiffbrüchig

— 582 —

Schimmel

Schiffbrüchig brodolomën, ladijelomën;
— werden ladija se je razbila, — raz-
sula, — potopila.

Schiffbrüchige m. potopljenëc.

Schiffbrücke f. most na čolnih, most
na korabih, most na ladijah; (Fähre)
brod.

Schiffchen n. ladjica, čoln.

Schiffen pluti (plovem), voziti se,
ladjati.

Schiffer m. mornár, brodár, brodnik,
čolnár, plovëc; Schiffer= mornarski,
brodarski.

Schiffahrer m. brodár.

Schiffahrt f. plovstvo, brodarstvo,
mornarstvo; vožnja po morji, — po
rekah; pomorstvo; Schiffahrts= plov-
stven, brodarstven.

Schiffahrtsgesellschaft f. plovstvena —,
brodarstvena družba. [godba.

Schiffahrtsvertrag m. plovstvena po-
Schifförmig čolnast, ladiji podobën.

Schiffmühle f. mlin na ladijah.

Schifftrose f. j. Windroſe.

Schiffs= ladijski.

Schiffsboden m. ladijsko dno.

Schiffscapitän m. ladijski poveljnik.

Schiffsflagge f. ladijski prapor, ladijsko
bandero.

Schiffsfracht f. ladijski naklad, vklada,
tovor; brodska vozarina.

Schiffsherr m. ladijski gospodar.

Schiffsleute pl., Schiffsmannschaft f.
mornarji pl.

Schiffspartner m. deležnik ladije.

Schiffspatron m. ladijski gospodar,
ladijski svetník.

Schiffsraum m. podpalubje.

Schiffsreeder m. ladijski lastnik, last-
nik broda.

Schiffsschnabel m. ladijski nos, ladij-
ski rilëc.

Schiffssoldat m. namorski vojščak.

Schiffsvolk n. mornarji pl.

Schiffswerfte f. ladjenica, brodarnica.

Schild m. ščit; (Wappen) grb; (Schutj
bramba, okrilje, zaslomba, zaščitje, za-
vetje; (im — e führen) naklepati, sno-
vati (snujem), namerjati; Schild= ščitni.

Schild n. kazálo, izvésěk.

Schildbürger m. abotnež.

Schilchen n. ščitěk.

Schilderei f. opís, opisovanje.

Schilderer m. opisovalče.

Schilderhaus n. stražnica.

Schildern opisati (-pišem), slikati.

Schilderung f. opis, opisovanje; slika,
obraz.

Schildförmig ščitast, ščitu podobën.

Schildführer m. ščitonoša, oproda.

Schilkhahn m. ruševěc; škarjevěc.

Schildknappe m. oproda, ščitonosěc.

Schildknorpel m. ščitasti hrustaněc.

Schildkröte f. želva, kornjača; (Sumpf-
Schildkröte) ponga; Schildkröten= želvni.

Schildkrötenchale f. želvna črepina.

Schildklaus f. škrlátnica, košeniljka;
črvěc.

Schildpatt n. želvovina.

Schildwache f. straža; — stehen na
straži biti (sem), na straži stati (sto-
jím), stražiti.

Schildwächter m. stražnik, stražár.

Schildwanje f. pisani škratelj.

Schildkapfen m. čep, čepěk.

Schilf n. (Arundo) trst, trstika, me-
čičěk; coll. trstje; (Scirpus) sit, loč
(-i), ločěk, rogoz; coll. sitje, ločje, ro-
gozina; j. Binje.

Schilfsartig trstikast, rogozast.

Schilfbewachsen trstnat, ločnat, bičnat.

Schilfdecke f. štorija, rogoznica.

Schilfflechte, Schilfmatte f. rogoznica,
rogozovina.

Schilfgras n. srpica.

Schilfsig trstnat, trstovit, ločnat.

Schilfsmeer n. rdeče morje (in d. Bibel).

Schilfrohr n. trstika, trst, mečičěk;
trstikověc.

Schillersalter m. izpreminalčěk.

Schillerglanj m. izpreminjasti lesk.

Schillerig izpreminjast, izpreminjav.

Schillern izpreminjati se, barvo pre-
livati.

Schillernd izpreminjast.

Schillerspath m. izpreminjalěc.

Schillerthier n. barvomeněc, izpre-
minjalčěk.

Schillerwein m. rdečkasto vino.

Schilling m. penez, šiling; (mit der
Ruthe) šeškanje, tepenje; einen —
geben otepsti (-tepem), našeškati.

Schimmel m. plesën (-i), plesnoba,
plesnivěc, plés, plesnjevěc; (am Wein)

schimmelig

— 583 —

Schlacht

bersa; (Geruch nach —) zatuhlina; (amt
Käse) prš; (Ansaß zum —) oprh; (ein
weißes Pferd) belëc, sivëc; (Eisen—)
serëc, zelenko.

Schimmelig plesnjev, plesniv; (—
werden) plesniti, prhneti.

Schimmelkraut n. griževč.

Schimmeln plésneti (plésnejem), prh-
neti; splesneti, oprhniti.

Schimmelpilz m. plesën (-i).

Schimmer m. lesk, leskota, blesk,
blesket, blišč, bliščoba, sij; (schwacher
—) mrlenje, brlenje, priblešček; fig.
iskrica.

Schimmern lesketati (-etam, -ečem) se, svetlikati se, blesteti, blisketati (-etam, -ečem) se, bliskati se, bliščati (-ščim), migljati; (schwach —) mrleti.

Schimmernd bliščeč, bliščóbën, les-
kotën, leskèc, sijajën, migljajoč; (—er
Glanz) leskotna sijajnost.

Schimpf m. (Schande) sramota, ne-
čast; (Beschimpfung) zasramovanje,
osramočenje, psovanje; (Schimpfwort)
psovka; einen — anthun ogrditi, osra-
motiti; das ist ein — für ihn to mu
dela nečast in sramoto; Schimpf= sra-
motilni.

Schimpfen psovati, zmerjati, zasramo-
vati, ogrditi, z grdimi besedami pitati;
ozmerjati, ogrditi, opsovati.

Schimpfen n. psovanje, zmerjanje.

Schimpfer m. psovalěc, zmerjalěc, za-
sramovalěc; —inf. psovalka, zmerjalka.

Schimpfgedicht n. sramotilna pesëm
(-i), zabavljica.

Schimpfluch sramotën, sramotilën, ne-
častën, zasramovalën; auf eine —e Art
nesramno, grdo.

Schimpfname m. psovka, nadevěk,
vzdevěk, sramotilno ime (-na).

Schimpsrede f. grde besede pl., ps-
vačina.

Schimpfwort n. f. Schimpfname.

Schindaas n. mrha, mrhovina, mrcina,
crkлина, mrlina.

Schindanger m. mrhovišče, odirališče.

Schindel m. skodla, deska; dem. skod-
lica, deščica.

Schindeldach n. streha iz deščic, —
iz skodel.

Schindeldecker m. krověc.

Schindelmacher m. skodlar.

Schindelmesser n. strug.

Schindelnagel m. strešnik.

Schindelstamm m. deblo za skodle.

Schinden dreti (derem), guliti, iz kože
devati; odreti, oguliti, iz kože dejati
(denem); sich — odreti se; fig. krvavo
se truditi; einen Menschen — zatirati,
tlačiti, pritiskati, pestiti.

Schinder m. oderüh; (Abdecker) konje-
dèr, konjedérëc, konjedirëc, mrhar,
živodèr; Schinder= konjedirski.

Schinderei f. konjedirstvo; fig. odrtija,
zatiranje; (Drt) konjedirnica.

Schindermähre f. mrha, kleka, gura,
kljuse (-ta).

Schinken m. gnjat (-i); (Borderschinken)
pleče (-ta), krača; Schinken= gnjatni.

Schinkenbein n. gnjatnica.

Schinkenhändler m. kračman.

Schirm m. varstvo, bramba, zaščita,
pokroviteljstvo; okrilje; (Lichtschirm)
senčilo, senčnik; (span. Wand) zaslon,
zaslonilo; (Regen—) dežnik.

Schirmdach n. pristrešěk, podstrešěk,
pristrešje; (b. Hut) strehica, oboděc.

Schirmen braniti, varovati, hraniti,
zaslanjati, zagovarjati; obraniti, za-
sloniti, obvarovati.

Schirmer m. varüh, branitelj, zaščit-
nik, pokrovitelj, zavetnik.

Schirmherr m. zavetnik, pokrovitelj.

Schirmling m. varovanëc, hranjenëc.

Schirmpalme f. ščitasta palma.

Schirmvogt m. zavetnik.

Schirmwerk n. trdnjava, branilo.

Schirren obúzdati, zaúzdati.

Schisma n. razkol.

Schismatiker m. razkolnik.

Schismatist sch razkolni.

Schitterig reděk.

Schlabbern zlempati, lokati; polokati;
(genug —) nažlempati se.

Schlacht f. bitva, bitka, boj, poboj;
eine — liefern udariti se, póciti se;
impf. biti (bijem) se; eine — gewinnen
v boji zmagati, v boji zmoči (zmorem);
eine — versieren v bitvi zmagan biti
(sem), tepen biti; eine — anbieten
sovražnika na boj poklicati (-kličem),
— pozvati (-zovem); die — ordnen
vojsko urediti, v bojni red vojsko po-

Schlachtbank

— 584 —

Schlafhemd

staviti; Schlacht- bojni, bitni, vojskni; klalni.

Schlachtbank f. klálnica; (Fleischbank) mesnica, mesarnica; (— d. Menschen) ubijališče, morišče.

Schlachtbar klalën. [tost.

Schlachtbegier f. bojaželjnost, bojevi-
Schlachtbegierig bojaželjën, bojevit.

Schlachtbeil n. mesarica, mesarska sekira.

Schlachtblock m. klalna klop (-í), me-
sarski stol.

Schlachten klati (koljem), pobijati; za-, poklati, pobiti (-bijem), zabosti (-bodem).

Schlachten n. klanje, pobijanje, morija.

Schlachtengetümmel n. bojni hrup,
bojna buka.

Schlachtenmaler m. slikar bojev.

Schlächter m. mesar, pobijalëc, klalëc.

Schlächterei f. klanje, morija.

Schlächterhandwerk n. mesarstvo; das
— betreiben mesariti. [klalka.

Schlächterin f. mesarica; pobijalka,

Schlachteffen n. koline pl.

Schlachtfeld n. bojišče, borišče, bojno polje; d. — behaupten zmagati v boji.

Schlachtfertig na boj pripravljen, —
gotov.

Schlachtgetöse u. Schlachtgetümmel n.
bojni hrup, bojna buka.

Schlachtgott m. f. Kriegsgott.

Schlachtlinie f. bojna —, vojskna vrsta.

Schlachtmesser n. klalni nož.

Schlachtochs m. klalni od. pitani vol,
vol za zakol. [darilo.

Schlachtopfer n. zakol, žrtva; krvavo

Schlachtordnung f. bojni red; sich in
die — stellen v boj razvrstiti se; (bei
den Fleischern) klalni red.

Schlachtpferd n. bojni konj.

Schlachtreihe f. bojna vrsta, bojni red.

Schlachtruf m. bojni klic, klic na boj;
bojni krič.

Schlachtstück n. živinice za zakol.

Schlachttag m. klalni dan; bitve dan
(dneva).

Schlachtung f. klanje, zakol.

Schlachtvieh n. klalna živina; (Maſt—)
pitana živina.

Schlachtzeug n. klalna priprava, me-
sarsko orodje.

Schlache f. troska, žlindra; (flüssige
—) pena; (am Eisen) plena.

Schlacken žlindro dati, žlindrav biti
(sem); peniti se.

Schlackenförmig žlindrast, penast,
troskav.

Schlackergans f. divja gos (-í).

Schlackig žlindrav, žlindrast, plenast,
troskav.

Schlaf m. spanje, sěn (sná); spaněc;
(der Glieder—) mrtvica, otrpnost; (im
—e) speč; e. Schlafchen thun zadrémati
(-dremljem), pospavati, zaspaněkati.

Schlafbein n. skranjica.

Schläfe pl. od. f. senci pl., sencè (-cà);
senèc, skranje.

Schlafen spati (spím), spavati; zaspati; süß — spaněkati, hajati; (ein wenig —) pospati; (schlummern) dremati (dremljem); (genug —) naspati se; sich — legen spat iti (idem); — machen uspati koga.

Schlafen n. spanje, spavanje.

Schläfen- senski.

Schläfenbein n. skranjica; sencè.

Schläfenmuskel m. senska mišica.

Schläfenschlagader f. senska žila pri-
vodnica.

Schläfer m. spalěc; (Lang—) zaspaněc,
zaspane (-ta), dremalo; —in f. spalka,
zaspanka.

Schläfern v. impers. es träsfert mich
dremlje se mi, spaněc me lomi; v.
trans. uspati (-spím), uspavati.

Schlaff oháběl, mlahav, ohlápěn, ne-
napet; (schwach) slab, oslabljen, meděl;
(welk) vel, véděl; — machen oslabiti,
odpeti (-pnem); impf. odpenjati; —e
Ohren pobešena —, viseča ušesa; mit
—en Ohren klapouh.

Schlaffheit f. ohablost, ohlapnost, sla-
bost, velost.

Schlafgast m. prenočevalěc.

Schlafgegend f. senci pl., osenčje.

Schlafgeld n. prenočnina, spalni denar.

Schlafgemach n. spalnica, čumnata.

Schlafgenosse, SchlafgeSELL m. spalni tovariš.

Schlafhaube f. nočna kapa; fig. za-
spaněc, zaležáněc, dremalo; zaspanka,
zaležanka.

Schlafhemd n. ponočna srajca.

schlagfertig

— 586 —

Schlechtigkeit

Schlagfertig pripravljen —, gotov na
boj; hitër.

Schlagfluß s. m. mrtvoud, kap (-i),
kaplja.

Schlaggewicht n. utéž (-i), utežje.

Schlagholz n. sečni —, dorastli les.

Schlaglicht n. polna svetloba, izrazna
luč (-i).

Schlaguhr f. bijoča ura.

[dalja.

Schlagweite f. sežaj; (b. Junken) iskro-

Schlagwerk n. bilo.

Schlagwort n. napovedna od. začetna
beseda; geslo.

Schlagzeit f. lesosečni čas.

Schlamm m. blato, glen; grez, kal,
kaluža, mlakuža; fig. blato, nesnaga.

Schlammbad n. lužna kopel (-i), blatna
kopel (-i).

Schlämmen čistiti, opirati, oplako-
vati; (Teich) trebiti.

Schlammig flatěn, flatnat, kalužěn,
mlakužěn, mužnat. [muža].

Schlammpfüße f. kaluža, mlakuža,

Schlammvulcan m. lužebljuvna gora,
lužebljuvnik.

Schlampe f. žlempa; fig. vlačuga,
umazanka, cafuta.

Schlampen žlempati, lokati (ločem),
lockati, hlastati, emokljati.

Schlampend angelangen pricokljati.

Schlamper m. emokljač, žlempač.

Schlange f. kača, dem. kačica; (Biper)
gad; (Drache) zmij; die — häutet sich
kača se levi. [se.

Schlängeln sich izvijati se, viti (vijem)

Schlangen- kači, gadji.

Schlangenart f. kačje pleme (-ena),
gadji rod; nach — po kačje.

Schlangenbalg m. kačji lev, kačji olilěk.

Schlangenbiss m. kačji pik, kačji ugriz.

Schlangenbrut f. kačja od. gadja za-
lega, kačji zarod.

Schlangenförmig kriv. zavit; vijugast.

Schlangengang m. kačasti pot, viju-
gasti pot.

Schlangengift n. kačji strup.

Schlangenhaut f. kačja koža, kačji
meh, kačji olilěk, oblén.

Schlangenkraut n. kačnik; kačji koren.

Schlangenneft n. kačje gnezdo.

Schlangenstich m. kačji pik.

Schlangentödter m. gadomorěc.

Schlangenwurz f. kačji koren.

Schlangenzahn m. kačji zob.

Schlank teněk, taněk, vitěk, slok, ši-
běk; (biegsam) giběk, gibčěn.

Schlankel m. porednež, potepin.

Schlankeln pohajkovati, klatiti se,
vlačiti se, potikati se.

Schlankfüßig tenkonòg, vitonòg.

Schlankheit f. tenkost, vitkost, gibkost.

Schlapp f. schlaff.

Schlappe f. brluzga, udarěc; fig. iz-
guba, škoda; f. Niederlage.

Schlappohrig klapoúh, klapoušěn.

Schlappsschuh m. šlebeděr, šlebedra.

Schlaraffe m. lenuh, poležuh, posto-
pač, brezskrbnik.

Schlaraffenland n. raj postopačev; de-
žela, kjer ljudem pečena piščeta v
usta leté.

Schlaraffenleben n. leno —, brezskrbno
življenje, pohajkovanje.

Schlau prebrisan, zvit, presukan, pre-
kanjen, zvijačěn, premetén.

Schlauch m. meh; (Röhre) cev (-í).

Schlauchen otrebiti; trebiti, čistiti.

Schlauchröhre f. pretočna cev (-í).

Schlauchspriße f. brizgalnica s prteno
cevjo.

Schlauchthier n. mehověc. [(-i).]

Schlaue f. lupina, robina, ružina, ruž

Schlauheit f. zvitost, prekanjenost.

Schlaukopf m. prekanjeněc, zvitorepěc,
zvijačnik.

Schlaufuss m. f. Schlauheit.

Schlecht slab, malopriděn, izprijen,
lagoděn; (Schlicht) prost; (niedrigen
Wertes) malovreděn; (arm) ubožěn,
siromašěn; ein —es Buch knjižura;
eine —e Bessoldung, ein —er Gehalt
majhna plača; ein —es Kleid capa;
—e Zeiten trdi —, hudi časi; —e Ge-
mohnheit napačna navada, razvada; eine
—e Handlung hudo dejanje; —er Kerl
malopridnež, zanikarnež, hudobnež;
—es Wetter grdo vreme (-na); sich —
kleiden siromaško —, revno se nositi;
—en Kauf machen okupiti se.

Schlechterdings adv. vsekakor, po vsem,
do cela, po vsaki ceni.

Schlechthin adv. naravnost.

Schlechtigkeit f. malopridnost, malo-
vrednost, izprijenost.

schlechtweg

— 587 —

Schleppe

Schlechtweg adv. zgolj, naravnost.

Schlecken lizati (ližem), oblizovati,
mlaskati; genug — nalizati se.

Schlecker m. sladkosneděc, kočljivěc,
oblizneněc.

Schleckerei f. sladkarija.

Schleckerhaft sladkosned, kočljiv.

Schleckermaul n. f. Schlecker.

Schlech skominast. oskomen; — wersden skomina mi je, skominiti se.

Schlehdorn m. črni trn, trnoljica;
trnověc.

Schlehe f. trnulja, trnoljica, oparnica;
Schlehen= trnov, trnjev.

Schlehenstrauch m. trnověc, trnjevěc.

Schleich- pokotni.

Schleichen lezti, laziti, plaziti se, mu-
zati se; prilezti, priplaziti se, zmúzati
se; spähend — šutati; (um etw. —)
oblezti, oblaziti; (leije —) vleči (vlečem)
se, tapati; (im Finstern —) tavati;
schleichend herankommen pritavati, pri-
krasti (-kradem) se, pritapati; (auf
vieren —) komarati; prikomarati; (ge-
bükt —) huliti se; prikrasti (-kradem)
se; sich davon — izmuzniti, izmuzati,
odlezti.

schleichend lazéč; — e Thiere golazën
(-i); — e Krankheit skrivna bolezën (-i).

Schleicher m. prihuljeněc, potuhneněc,
tihotapěc, tukěc.

Schleichgut n. tihotapska roba.

Schleichhandel m. kupčija s prepovedanim blagom; tihotapska kupčija; — treiben potuhno —, utihotapljeno blago prenašati. [tihotapka.

Schleichhändler m. tihotapěc; — in f.

Schleichweg m. oviněk, stranski pot;
tajni pot.

Schleier m. tančica, pajčelan; pre-
stiralo, zavoj; den — nehmen v samo-
stan iti (grem).

Schleieraffe m. oprežnica.

Schleiereule f. pegasta sova.

Schleierflor m. tančica, pajčelan.

Schleif- brusni.

Schleifbahn f. drsalnica, drkalnica,
dričalnica.

Schleife f. trak, prevoza; (Schlinge)
petlja, zanka, vlačica; (kl. Schlitten)
vlače pl., smuke pl., samotežke pl.;
(— des Schleifers) brusilnica.

Schleifen brusiti, ostriti; nabrusiti,
poostriti; (Schleppen) vleči (vlečem),
vlačiti; (glätten) likati, gladiti; olikati,
ogladiti; (eine Festung —) razdejati
(-denem), razrušiti, razvaliti; (d. Kleid
Schleift) se vleče; (auf d. Eise —) drsati
se, drkati se; geschliffen nabrušen,
oglajen, olikan; fig. omikan, otesán.

Schleifer m. brusilěc, brusěc; (am
Eiſe) drsalěc, drkalěc; — in f. brusaŕka;
drsalka.

Schleifhandwerk n. brusarstvo.

Schleifmühle f. brusni mlin, brusilnica.

Schleifstein m. brus, brusník, brusni
kamen.

Schleifung f. razdevanje, podiranje.

Schleifwerkzeug n. brusilo.

Schleihe f. linj, linjak, rúska.

Schleim m. sliz (-i), sluz (-i), slez;
žleza; (Speichel) slina; (Roz) smrkěl;
Schleim= slizni, sluzni.

Schleimartig slizast, sluzast.

Schleimen sliz delati, sluzeti (-im).

Schleimfieber n. slizna vročnica.

Schleimflußs m. slizotök.

Schleimhaut f. sluznica: slizna mrena.

Schleimig slizav, slizěk, sluzěn.

Schleimschichte f. sluznica.

Schleimsloff m. slizěc, sluzěc, slezovina.

Schleimthier n. sluznjak, sliznjak.

Schleife f. treska, trska, trščica.

Schleifen (Kleid) odrgniti se, oguliti
se; (spalten) cepiti, klati (koljem), dreti
(derem); (Federn) skubsti, pukati.

Schleifer m. skuběc, pukalěc.

Schleißig zlizan, oguljen.

Schlemmen požreševati, nezmerno po-
jedati in popivati.

Schlemmer m. požrešnik.

Schlendergang m. lena hoja; pohajko-
vanje; kinkava hoja (Steierm.).

Schlendern leno hoditi; pohajkovati,
plaziti se, opletati.

Schlendrian m. fig. staro kopito; stara
navada, stara šega; dem — folgen po
starem kopitu delati.

Schlengel m. zadrga, zanka.

Schlenkern intr. kinkati; (m. d. Füßen)
bingljati; (mit d. Armen) mahati; tr.
metati (mečem), lučati, zadegati.

Schleppe f. (Schlepp) rep, pomet;
vlek, vlak.

schleppen

— 588 —

schlingen

Schleppen tr. vlačiti, drpaliti, vleči (vlečem); (wohin) privleči; (bis zur Müdigkeit) navlačiti; intr. vleči se, pometati.

Schleppenträger m. vlekonosěc.

Schleppkleid n. obleka z repom, obleka z vlekom.

Schleppneż n. draga.

Schleppsaack m. malha, torba.

Schleppschiff n. vlečena ladija.

Schlepptau n. vrv (-i), vlačilna vrv; ins — nehmen na sé otvezti.

Schleuder f. prača, lučanka, lučalnica, šečipalka.

Schleuderer m. pračar, lučalěc.

Schleudern lučati, metati (mečem); vreči (vržem), zagnati (-ženem), zalučati, zakrepeliti; (m. d. Waren) pod nič dajati, v lastno škodo prodajati.

Schleunig adi. hitér, nagěl, urěn, spesěn, brz, jadern; adv. nagloma, brž, prec, pri tej priči.

Schleunigkeit f. spešnost, urnost.

Schleuse f. zatvornica, zapor; (an d. Müßle) rake pl.; žleb, splav.

Schlich m. skrivna pot, stranska pot, oviněk, smuk; (Versted) skrivališče; (Kunstgriff) zvijača; (in Bergwerken) mél (-i).

Schlicht priprost, preprost; (eben) ravěn, gladěk; (Haar) nekodrast; der —e Menschenverstand zdrava pamet (-i), prirojeni razum; prostodušěn.

Schlichtart f. široška, bradlja, bezjača.

Schlichte f. tkalski klej.

Schlichten ravnati, vrstiti, zlagati, ličiti; zravnati, zvrstiti, zložiti; (Holz) skladati, zlagati; (behauen) tesati (tesěm); obtesati; porezati (-režem); (bei Gerbern) strgati; ostrgati; fig. (Streit) razsoditi, poravnati, pomiriti.

Schlichthobel m. ličnik.

Schlichtmeißel m. likalnik.

Schlichtung f. sprava, poravnava, pomirjenje.

Schlikt m. glen, sliz (-i), muzělj.

Schliktboden m. ozibi pl., grezovina, grez (-í).

Schliktgrund m. grezovina, grez (-í).

Schlief m. svalěk.

Schließen lezti, laziti, muziti se, vlačiti se, plaziti se.

Schliefsg svalkast, nezapečén.

Schließbar zapórěn, zaklepalěn.

Schließe f. zaponka, iglica; (Schleuse) zatvornica; (an den Büchern) zapeněc; (an der Thüre) zátika.

Schließen zapreti, zatvoriti, pripreti; impf. zapirati, pripirati; (mit dem Schloſſe) zakleniti, impf. zaklepati; (in Ketten) vkleniti, vkovati; impf. vklepati; (beenden) končati, dokončati, dovršiti, dognati (-ženem), skleniti; impf. sklepati, končevati; in sich — obseči (-sežem), impf. obsegati; Vertraq — pogoditi se, pogodbo skleniti; Frieden — pomiriti se, mir skleniti; Augen — zamežati (-mežim), oči zatisniti; in die Arme — objeti (objamem), impf. objemati; (philosoph.) skleniti, zaključiti; impf. sklepati, soditi; (eine Verſammlung) razpustiti, skleniti; impf. razpuščati; (Protoſokoll) skleniti, impf. sklepati; sich — zapreti se, zakleniti se; impf. zapirati se, zaklepati se; strniti se, impf. strinjati se; die Wunde schliefst sich rana se zaceli.

Schlierer m. zapiralěc; ključar.

Schließfrucht f. rožka.

Schließlich adi. zadnji, poslednji; adv. končno, naposled, na zadnje, poslednjič.

Schließmuskel m. zapornica.

Schließnagel m. zapah, zatik.

Schließungsdraht m. polarna žica.

Schliff m. ubrus, obrusěk; fig. lik, olika.

Schlifflächen pl. obrušene ploskve pl.

Schlimm hud, hudoběn, škodljiv; (streng) ostěr, osorěn; es geht ihm — slaba se mu godi, sila mu prede; (schlecht) grad, hud; —e Augen bolne —, boleče oči; —er Finger prst boli; —er werden hujšati se, hujši prihajati.

Schlingbaum m. dobrovítovina.

Schlinge f. nastava, zadrga, zanka, progl; (Masche) petlja, svitěk; (am Seife) oko (očesa); krotovica; in —n fangen v zadrge loviti.

Schlingel m. nemarnež, zanikarnik, malopridnež, štorklja.

Schlingelhaft zanikarěn, malopriděn, štorkljast.

Schlingen lokati (ločem); (Speisen) žreti, goltati; impf. požirati; sich fatt

Schlinger

— 589 —

Schlüpfen

— nažreti se, nasrebati se; er kann
nicht — požirati ne more; (mit einer
Schlinge) zadrgniti, zavezati (-vežem);
*impf.* zadrgovati; sich — viti (vijem)
se, motati se, vijugati se; oviti se,
omotati se, okleniti se, oprijeti (-pri-
mem) se; *impf.* oklepati se, oprije-
mati se.

Schlinger m. požeruh, požrešnik, gol-
talěc; ovijalěc.

Schlingfaden m. vitica, ročica.

Schlinggewächs n., —kraut n. ovijalka.

Schlingpflanze f. plezalka.

Schlitten m. sani f. pl., smuči f. pl.,
vlake pl.; (Hand—) samotežnice pl.,
samotežke pl.; — fahren sanjkati, sa-
ninkati, sinicati se.

Schlittenbahn f. saninče, saninjak.

Schlittenfahrt f. sánjkanje.

Schlittschuh m. drkalica; krplja; —
fahren drkati se, drsati se.

Schlittschuhfahrer m. drsalěc, drčalěc.

Schliż m. razpor, razpora, razporěk;
(in Stein) prereza, reža; (an d. Feder)
precép, razcep, razcepěk.

Schliken parati, porjati (porjem); raz-
párati, prerezati (-režem); (ipalten)
cepiti, klati (koljem), kalati; razcepiti,
razklati.

Schliżig z razporkom; razporjan, pre-
cepljen.

Schloſs n. ključavnica; (Anhänge—)
žabica; unter — und Riegel pod klju-
čem, pod zaklepom; (Burg) grad, graj-
ščina; (Castell) trdnjava; Schloſs=
grajski, grajšćinski.

Schloſsberg m. hrib z gradom, grad.

Schloſsbewohner m. grajski človek.

Schlohe f. toča; es fallen —n toča
gre, — se usiplje.

Schloſken, es schloſt toča gre.

Schloſser m. ključavničar.

Schloſserhandwerk n. ključavničarstvo.

Schloſsgarten m. grajski vrt.

Schloſshauptmann m. grajski povelj-
nik, gradnik.

Schloſskapelle f. grajska kapelica.

Schloſsnagel m. svornik.

Schloſsplatz m. predgradje, dvorišče.

Schloſsvogt m. grajski oskrbnik.

Schloſswadje f. grajska straža.

Schloſsajahn m. sklepni zoběc.

Schlot m. dimnik.

Schlotter m. glen.

Schlotterapsel m. klopotěc, ropotěc.

Schlotterig mahadrav, klopotav, ohlapěn.

Schlottern drgetati (-gečem), cepetati;

tresti (tresem) se; mahedrati; opletati
se; mahati.

Schlotternd tresonòg.

Schlotterohr n. klapouha žival (-i).

Schlucht f. (Kluft) prepad, globel (-i);
(Hohlweg) klaněc; tokáva, jarěk; de-
běr, zijati pl. f., grapa.

Schluchzen kolcati, skomukati, hlipati;
hlipa od. kolca se mi; (weinen) ihteti
(ihtim) se, emeriti se; er kann vor —
nicht reden beseda se mu trga.

Schluchzen n. kolcanje, hlipavica;
ihtenje, jok.

Schlußer m. kolcalěc.

Schluck m. požir, požirěk, pogoltljej;
srkljej, posrebljej; in einem — na je-
den dušěk; einen — thun goltniti,
srkniti, srebniti.

Schlucken goltniti, požreti, použiti
(-žijem); *impf.* goltati, požirati; (Flüs-
figes) srkniti, posrkati, srebniti, po-
srebati (-srebljem, -srebam); (genug)
nagoltati se, nasrebati se.

Schlucker m. fig. ein armer — ubožěc,
siromak, ubog trpin, revež.

Schluft f. j. Schlucht.

Schlummer m. dremotěc, dremež,
drem, dremota; fig. smrt (-i).

Schlummerer m. dremalěc; dremalo.

Schlummerig dremotěn, dremav,
dremljiv.

Schlummerlos f. schlaflos.

Schlummern dremati (dremljem, -am),
pospavati; genug — nadremati se.

Schlummerfucht f. dremavica; drem-
ljivost.

Schlund m. golt, goltaněc, grtaněc,
grlo, požirák; (Rachen) žrelo; (bot.)
grlo; (d. Geflügelss) golžún; (Abgrund)
posed, prepad, brezdno; (Wasser) to-
mún, krnica, požiralka; Schlund-goltni.

Schlundblasenfische pl. oddušnikarice pl.

Schlundkopf m. golt.

Schlundröhre f. ješćnik, požirák.

Schlupf m. smuk.

Schlüpfen, schlupfen smukniti, šiniti,
puhniti; *impf.* smukati, puhati; (aus

Schlüpferig

— 590 —

Schmälern

d. Hand) zdrkniti, izpolzniti se; (durch eine Öffnung) splaziti se, zmuzniti se skoz.

Schlüpferig polzěk, spolzěk, opolzěl, sklizěk; (Rede) kosmat, pohujšljiv, umazan.

Schlupfswepe f. najezdnik.

Schlupfswinkel m. zakotěk, zakotje, skrivališće.

Schlurf m. srkljej, srebljej.

Schlürfen srkati (-kam, -čem), srebati (-bljem), lokati (-čem), lockati; posrkati, posrebati, polokati.

Schlürfer m. srkalěc, srebalěc.

Schluſs m. koněc, sklep, dovršěk, zvršěk, svrha; (Schließen) zaprtje, zaklep, koněc; (Syllogismus) sklep, zaključěk, silogizem; (Entschluſs) sklep, odločěk, določěk; (Urtheil) razsoděk; — der Debatte završěk razgovora; am Schluffe koněc; Schluſſ= končni, poslednji.

Schluſsact m. poslednje dejanje.

Schluſsart f. vrsta zaključevanja, način sklepanja, — zaključevanja.

Schluſsbrin n. kolěk, bederna kost (-í).

Schluſsbericht m. končno poročilo.

Schlüssel m. ključ; ključěk.

Schlüsselbein n. ključnica.

Schlüsselblume f. trobéntica, jeglič, jagolnica, brkončica. [pl.

Schlüsselbund m. zvezěk ključev, ključi

Schlüsselverwahrer m. ključar.

Schluſserkenntnis f. končni razsoděk, završni razsod.

Schluſsaffung f. sklep, ukrep, določba.

Schluſsfigur f. način zaključevanja.

Schluſsfolge f. posleděk.

Schluſsgebet n. zadnja molitěv.

Schluſsgedanke m. poslednja misěl (-i).

Schlüssig končni, sklepni.

Schluſskette f. sklepovna vrsta, zaključna vrsta.

Schluſskraft f. razsodnost.

Schluſsprüfung f. vélika skušnja.

Schluſspunkt m. pika.

Schluſsrechnung f. obračun, končni račun, sklepni račun.

Schluſsrede f. završni govor.

Schluſsrichtig dosleděn.

Schluſſaß m. zaključěk, izvod.

Schluſsstein m. zagvozda, sklepnik.

Schluſsvermögen n. razsodnost.

Schluſsvertheidigung f. končni zagovor.

Schluſsweise f. način zaključevanja.

Schluſszeichen n. končaj.

Schmach f. sramota, psovanje, zasramba, poroga.

Schmachbedeckt osramočen, zasramovan, psovan.

Schmachten (Hunger) medleti (-ím), omagovati; (Durst) zevati; (Brot) stradati; (sich fehnen) koprneti (-ím), hrepeneti.

Schmächtig droběn, meděl, taněk, šiběk, prežet.

Schmächtigkeit f. drobnost, šibkost, šibkota.

Schmachtvoll sramotilěn, sramotěn, nesraměn.

Schmachthaft slastěn, vkusěn, tekovit.

Schmachthaftigkeit f. slast (-i), tek, slastnost, vkusnost, tekovitost.

Schmäh- sramotilni.

Schmähbrief m. sramotilno pismo.

Schmähen sramotiti, zasramovati, grditi; (Schelten) zmerjati, psovati (psujem), obirati; (tadełn) grajati, oštevati, očitati komu kaj.

Schmäher m. zasramovalěc, psovalěc, obiralěc, grajalěc; —in f. zasramovalka, psovalka.

Schmähgedicht n. sramotilna pesěm (-i).

Schmählich adi. sramotěn; adv. grdo, sramotno, zaničljivo.

Schmährede f. zasramovanje, psovka, sramotilne besede pl., sramotilěn govor.

Schmähsucht f. sramotilnost, jezičnost, opravljivost, obrekovalnost.

Schmähsüchtig obrekljiv, opravljiv, sramotilěn, psovalěn.

Schmähung f. sramotitěv, zasramba, zasramovanje, graja, obiranje.

Schmähwort n. sramotilna —, obrekovalna beseda, psovka. [běn.

Schmal ozěk, tesěn; (fein, dünn) droschmalblätterig ozkolist.

Schmalbrüstig ozkoprs.

Schmäle f. ozkost, ožina, tankost, tesnota.

Schmälen godrnjati, kričati (-čím), gobezdati, kregati se.

Schmälern (Schmäler machen) ožiti; poožiti; (enger machen) tesniti; stes-

Schmalhans

— 591 —

Schmelzbarkeit

niti; (geringer machen) kratiti, manjšati, krajsati; *impf.* prikratiti, zmanjšati; d. Ehre — obrekovati koga, čast kratiti komu.

Schmalhans m. stradač, stradalěc, trpin.

Schmalkäfer m. ozkokrilěc.

Schmalkopf m. ozkoglaveč.

Schmalnase f. ozkonosa opica.

Schmalte f. smalta.

Schmalvieh n. drobnica.

Schmalz n. maslo; (Thierfett) salo, mast (-i); zabel (-i), zabela; Schmalzmaslén.

Schmalbirn f. maslenka.

Schmalzen beliti, zabeljevati; zabeliti; začiniti, *impf.* začinjati.

Schmalzkübel m. deža, maslovnjak.

Schmalzmus n. maselnik, morka, tropinje, troska.

Schmant m. (Milchrahm) smetana; (in Salzwerken) pena.

Schmarožen zastónj jesti (jem) in piti (pijem); (bei Hochzeiten) prežati, oglariti, zaplečevati; prisliniti se.

Schmarožer m. prislinjenčec; (b. Hochzeiten) oglar, šeškar, kobilčar, prežar; lizun; (Thier) zajedalěc.

Schmarožersplanze f. zajedalka.

Schmarre f. brazgotina, obrastlěk, proga; j. Narbe.

Schmarren m. (eine Mehlspeife) prženi žganci. [běk.

Schmaz m. cmok, mlask; fig. poljudschmache f. panj, paroběk, štor. [niti.

Schmachen emokati, mlaskati; emokati.

Schmazer m. emokalěč, mlaskalěč.

Schmauch m. dim, čad, smod.

Schmauchen kaditi se, puhati, čaditi se; Tabak — puhati, kaditi, tobak piti (pijem); ein wenig — pokaditi.

Schmäuchen (Bienen) bučelam kaditi, z dimom preganjati bučele; (Fleisch) meso kaditi, okajati, prekajati, sušiti, voditi.

Schmaucher m. kadilěc.

Schmauchig zakajen, dimnat.

Schmauchstube f. čadnica, dimnica, kadilnica.

Schmaus m. pojedina, obéd, gostija, pir, godovanje.

Schmausbruder m. gostovalěc, gostnik.

Schmausen gostiti se, gostovati se, pasti (pasem) se; (Namensfest) godovati; (Hochzeit) pirovati.

Schmauser m. lahkoživěc, dobrojeděc, ritopáš; —in f. lahkoživka.

Schmauserei f. gostija.

Schmecken (hinsichtlich d. Geschmackes) dišati (-im), tekniti, prileči (-ležem) se; die Speise schmeckt jed diši, — se prileže; es schmeckt süß, bitter sladko, grenko je; der Wein schmeckt mir vino se mi prilega, — mi je všěc; nach etwas — po čem dišati, duh imeti (imám), slast imeti po čem, cikati na kaj; (kosten) pokusiti, vardeti; *impf.* pokušati, vardevati; nicht — können einen anderen ne more prestati, — videti; er soll auch — naj izkusi tudi on; d. Arbeit will ihm nicht — delo mu smirdi; ich lasse mir wohl — dobro jem.

Schmeder m. (j. Leckermaul) pokuševalěc.

Schmeichelei f. prilizovanje, laskanje, dobrikanje; lepa beseda; e. — sagen kaj lepega reči.

Schmeichelhaft (Person) prikupljiv, prilizljiv, dobrikav, laskav.

Schmeichelhaftigkeit f. priliznenost, laskavost, prilizljivost.

Schmeicheln (v. Hunde) pes se raduje; (vom Menschen) prilizovati se, sladiti se, sladkati se, dobrikati se, laskati se, omiljati se, prikupovati se; prikupiti se, prilizniti se; j. a. streicheln.

Schmeichelrede f. priliznene besede pl.; sladke —, laskave besede pl.

Schmeichelwort n. laskava beseda.

Schmeichelzunge f. sladěk jezik, medena usta pl.

Schmeichler m. prilizovalěc, lizún, laskatelj, dobrikavěc, sladkáč; —in f. prilizovalka.

Schmeichlerisch priliznen, laskav, prilizovalski.

Schmeidig droběn, teněk, strunast.

Schmeißen f. werfen.

Schmeißliege f. zapljunkarica.

Schmelz m. (Glafur) lošč, lesk; (der Zähne) sklenina.

Schmelzbar talěn, topljiv, raztopljiv, raztalěn. [vost.]

Schmelzbarkeit f. talnost, raztoplji-

Schmelzbutter

— 592 —

Schmieren

Schmelzbutter f. maslo, razpuščeno maslo.

Schmelzen tr. topiti, taliti, plaviti, tajati; raztopiti, razpustiti, raztajati; *impf.* raztapljati, razpuščati; (emaillieren) leščiti, loščiti, stekliti; pološčiti, postekliti; *intr.* (flüssig werden) topiti se; raztopiti se; (Erz) taliti se; (Eiš) tajati se; (Schnee) kopneti; skopneti.

Schmelzer m. plavěc, topilěc, raztapljalěc.

Schmelzerei f. J. Schmelzhütte.

Schmelzfarbe f. kovinska barva.

Schmelzglas n. stekleno loščilo.

Schmelzhaus n. J. Schmelzhütte.

Schmelzhütte f. topilnica, talilnica; plavilnica, plavež (plavž).

Schmelzherd m. tališče, topišče.

Schmelzkunst f. plavstvo, topilstvo.

Schmelzosen m. plavež, topilna peč (-í).

Schmelzproces s m. talitěv, plavitěv.

Schmelzpunkt m. tališče.

Schmelzchupper m. sklenoluska.

Schmelztemperatur f. tališče.

Schmelztiegel m. topilnik, topilni loněc.

Schmelzwerk n. topilnica, pretapljalnica.

Schmelzwerkzeug n. topilno orodje.

Schmer n. mast (-í), salo, tolšča; (Wagen—) kolomáz (-í); (aus Pech) smolujak.

Schmerbauch m. trebušnik, trebušnjak.

Schmergel m. J. Schmirgel.

Schmerhändler m. salár.

Schmerle f. smrkež.

Schmerz m. (Leibes—) bolečina, bolest (-í), bol (-í); ein heštiger — huda bolečina; ich empfinde — boli me; (des Gemüthes) žalost, bridkost, žal, tuga, toga; mit —en erwarten težko pričakovati; der — läſt nach bolečina odlega; der — hat nachgelassen odleglo mi je.

Schmerzen boleti, trapiti, peči; (recht —) razboleti se; fig. žal biti komu.

Schmerzengeld n. plačilo za prestane bolečine.

Schmerzenstillend bolotažěn, bolečino olajšujoč.

Schmerzhaft bolěč, boléstěn, skelěč; (moralijch) žalostěn, briděk; —e Krankheit huda —, bridka bolezěn (-í).

Schmerzlich J. Schmerzhaft.

Schmerzlos brez bolečin, brezbolestěn.

Schmerzvoll poln bolečin, prežálostěn.

Schmetterling m. metúlj, motovilěc; (Nacht—) veša; fig. veternik, nestano-vitnež, metúlj.

Schmetterlingsartig metuljast.

Schmetterlingsblüte f. metuljasti cvet.

Schmetterlingsblütler pl. metuljnice, stročnice pl.

Schmettern hruščati (-ščim), brumeti, treskati, šklefetati (-tam, -ečem); zatreskati, zahruščati; (Trompete) bučati (-čim), doneti; zadoneti; (Vogel) žvrgoleti, gostoleti. [leč.

Schmetternd hruměn, hruměč; gosto-Schmied m. kovač; Schmied= kovaški.

Schmiedbar kověn, koválěn.

Schmiede f. kovačnica. [nakov.

Schmiedeamboſſs m. nakovalo, naklo,

Schmiedearbeit f. kovaško delo.

Schmiedeſen n. kovno železo.

Schmiedehandwerk n. kovaštvo.

Schmiedemeifter m. kovaški mojstěr.

Schmieden kovati (kujem); Verſe — pesmariti; (Ränke) snovati (snujem), plesti (pletem), naklepati.

Schmiedefinter m. okújine pl.

Schmiedezange f. kovaške klešče pl.

Schmiedin f. kovačica.

Schmiege f. kljuka, ogelnica.

Schmiegen (von Werkleuten) ukloniti, upogniti, nagniti; *impf.* uklanjati, upogibati (-giblem), nagibati; ſich — viti (vijem) se, ovijati se, oklepati se, oprijemati se; ſich in einen Winkel — stisniti se, sključiti se; fig. ravnati se po kogar volji.

Schmiegſam vitěk, giběk, gibčěn, voljěn; f. nachgiebig.

Schmiele f. ostrica, paholka. [nina.

Schmieralien pl. čečkarija; podkup-

Schmierarzt m. mazáč.

Schmierbauch m. J. Schmerbauch.

Schmierbrand m. smrdljiva snet (-í).

Schmierbüchſe f. posoda za kolomáz, kolomaznica.

Schmiere f. mazilo, maža; mast (-í).

Schmieren mazati (mažem), maziliti, mazariti; namázati, pomaziliti; (ſchlecht ſchreiben) čečkati, mazati (mažem); (bestechen) podkupiti.

Schmierer

— 593 —

schnallen

Schmierer m. mazáč, mazaléc.

Schmiererei f. čečkarija; mazaštvo.

Schmierhändler m. kolomazar.

Schmierig mastën, umazan; sich —
machen umazati se; —er Mensch uma-\zanèc.

Schmierkäse m. f. Quark.

Schmiermittel n. mazilo.

Schmiersalbe f. maža, mazilo.

Schminkbüchse f. lepotičnica.

Schminke f. lepotilo, rumenilo; lep-
šava; lepotica.

Schminken lepotiti, lepotičiti; sich roth
— rdečiti se, rumeniti se; sich weiß
— beliti se.

Schminkerei f. lepotičenje.

Schmirgel m. gladilni —, likalui ka-
men, smirèk.

Schmirgeln žaréti, žaltoveti.

Schmifs m. švrk, mah, mahljej, lučaj.

Schmizk m. švrk, šleněk, udar; einen
— geben šleniti koga, švrkniti, kreniti.

Schmitze f. (Ende der Weitsche) pokal-
nik, lesk.

Schmitzen švrkati; švrkniti, šleniti,
kreniti.

Schmolle f. (Brot) sredica, skorja.

Schmollen kujati se, gnévati se; sku-
jati se, udrgoriti se, šobo napeti (-pnem).

Schmoller m. kujalěc.

Schmollig kujav, gnevav.

Schmorbraten m. dušeno meso, opr-
ženo meso.

Schmoren tr. čmažiti, pržiti, pariti,
cvreti (cvrem); opariti, očmažiti; intr.
pariti se, pržiti se.

Schmuck brhěk, zal, čeděn, krasěn.

Schmuck m. kras, lišp, lepotija; lepo-
tina, lepotičje; serbofr. nakit; (Puž)
gizda; (—šache) dragotina, lepotina.

Schmücken lepotiti, lepšati, zaljšati,
krasiti, gizdati; olepotiti, okrasiti,
ogizdati; kititi; nakititi.

Schmuckfeder f. lišpno pero (peresa),
nakitno pero.

Schmuckgegenstand m. gizdovina. [nar.

Schmuckhändler m. lepotinar, dragoti-

Schmuckkästchen n. škrinjica za lepotine.

Schmuckkette f. lišpna verížica, nakitna
verížica.

Schmucklos priprost, prost; neozaljšan.

Schmucksache f. lepotina, dragotija.

Schmuckware f. f. Schmuckwerk.

Schmuckwerk n. lepotina, dragotina;
dragotinje.

Schmudwort n. ukrasna beseda.

Schmudel m. nesnaga.

Schmudeln brazdati, svinjati; obraz-
dati, osvinjati.

Schmugglei f. f. Schleichhandel.

Schmuggeln s prepovedano robo kup-
čevati, tihotapiti.

Schmuggler m. tihotapěc; f. Schleich-
händler.

Schmunzeln múzati se, muziti se; na-
muzniti (-znem) se, smehljati se.

Schmunzelnd muzav, smehljaje se, na-
muznivši se.

Schmuž m. nesnaga, skvrna, kalja,
nečistota.

Schmutzärmel m. rokavěc.

Schmutzen brazdati, skvrniti; umazati
(-žem), zamazati, ogrditi, povaljati.

Schmutzig umazan, zamazan, grd,
obrazdan, nečeděn, skvrn; (im Ge-
sichte) breškast, ubrečkán; (geizig)
skop, umazan, skoporit.

Schmutzigkeit f. umazanost.

Schmutzrede f. nesramno —, kosmato
—, umazano govorjenje. [list.

Schmutztitel m. vnanji —, namestni
schmutzvoll ves umázan.

Schnabel m. kljun; dem. kljunčěk;
fig. goběc, jezik; (Schiffs—) rilěc, nos.

Schnabelartig kljunat.

Schnäbelei f. poljubovanje, lizanje.

Schnabelsörmig kljunast.

Schnübeln sich ljubkovati.

Schnabelkräuter pl. kljunarice pl.

Schnabelthier n. kljunaš.

Schnack m. šala, burka; (Gešchwätz)
prazno klepetanje.

Schnachten burke uganjati; klepetati,
blebetati.

Schnake f. komar; (Schlange) belo-
uška; (Iustiger Einfall) šala, burka,
gluma. [pavliha.

Schnakenmacher m. glumáč, šaljivěc,
schnakisch šaljiv, burkast, směšen.

Schnalle f. zapona, zaponěc, kopča,
penklja; (Klinke) kljuka.

Schnallen zapeti (-pnem), zakopčati,
zapenkljati; *impf*. zapenjati, kopčati,
penkljati.

38

Schnalß

— 594 —

Schneegestöber

Schnalz m. mlask, lusk, dlesk, pok.

Schnalzen luskati, mlaskati, dleskati,
pokati; luskniti, mlasniti, pohniti.

Schnalzer m. mlaskalēc, mlaskāč,
dleskalēc; f. Schnalz.

Schnalzerpeitsche f. pokača. [šavs!

Schnapp ! interi. čap ! hlast ! hap !

Schnappe f. padnica.

Schnappen hlápniti, hlástniti, šápniti,
šávsniti, zíniti; *impf.* hlapati, hlastati,
šapati, šavsati; (nach Luft) hliptati,
zevati; fig. koprneti (-nim).

Schnapper m. hlastáč, hlastalēc;
(Sache) prožljej.

Schnäpper m. puščalo.

Schnappsfeder f. prožina, vzmet (-i).

Schnapphahn m. f. Schnapper.

Schnappmesser n. sklepēc, (sključēk in
Steierm.), zaklepčēk; britvica.

Schnappsaak m. malha, torba.

Schnaps m. žganje, žganjica.

Schnapsbruder m. žganjepivēc, žganjar.

Schnapsbude f. žganjarna.

[riti.
Schnapsfen žganje piti (pijem), žganja-
Schnapstrinker m. žganjepivēc.

Schnarchen smrčati (-im), hrčati (-im),
hrguliti, hrliti, hropati (-pljem), drno-
hati; zasmrčati, hrkniti; (mit raußer
Stimme sprechen) rohneti (-im).

Schnarchend smrčav, hrkav, hrapav,
drnohav.

Schnarcher m. smrčalo, smrčin, smr-
čalēc, hrkalēc; —in f. smrčinka.

Schnarre f. klopotēc, klopotulja,
ropotača.

Schnarren škripati (-pljem), hreščati
(-im), škrgútati; (b. d. Ausſprache des
„R“) grkati, pogrkovati; zaškripati.

Schnarrend škripav, škrgutav, škripaje.

Schnarrer m. škripalēc.

Schnarrheuschrecke f. škrebetaljka.

Schnarrwerk n. brundalo.

Schnatterei f. f. Plauderei.

Schnatterer m. f. Plauderer.

Schnattern gagati, gogotati (-očem);
žlobodrati, klobasati, klepetati (-am,
-ečem).

Schnauben sopihati, pihati (-am, -šem),
sršeti; hrepeneti, dihteti. [pihati.

Schnausen hrkati, puhati; (vor Born)

Schnauzbart m. brki pl., muštaci pl.
u. brke pl., muštace pl., mustače pl.

Schnauze f. gobēc, smrčěk; (Rüssel)
rilěc, hrlěc; dem. gobčěk, rilčěk.

Schnecke f. polž: (Weibchen) polževka;
trbonožěc; fig. slinověc, slinar, biba;
Schnecken- polžji, polžev.

Schnecken lezti (lezem) kakor polž.

Schneckenartig, schneckenförmig polžast,
po polževo zavit.

Schneckengang m. polžev hod; zavita
pot (-i).

Schneckenhaus n. polžnica, polževa
hiša, kopanja.

Schneckenhorn n. tipalnica, polžje tipalo; zaviti rog.

Schneckenklee m. laška detelja; (gemetner —) meteljka, nemška detelja.

Schneckenlinie f. zavita črta, zavoj.

Schneckenpost f. polžev tek.

Schneckenſchale f. Schneckenhaus.

Schneckenſtiege, Schnečentreppe f. zavite —, zasukane —, polžaste stopnice pl.; okrogle stopnice pl.

Schneckenweg m. zavita pot; pot na
zavoje.

Schnee m. sneg; dem. snežěk, snežič;
(Firn—) zeleni sneg; (gefrorene Schnee-
kruste) sren, srež; der — fällt sneg
gre; der — fällt ein wenig sneg na-
letuje; ein Schneegeſtöber metež; d. —
jochmilzt sneg kopni; Schnee- snežni.

Schneeammer m. strnad.

Schneebahn f. tir; (für Fußgeher) gaz
(-i), gaža.

Schneeball m. snežena kepa; (Vibur-
num opulus) kozja pogáčica, brogovita
(dobrovita); —en werſen kepati se.

Schneebedeut zasnežen, zameten, s
snegom pokrit.

Schneeberg m. snežnik, snežna gora.

Schneeblume f. snežnica.

Schneedecke f. sren, srež.

Schneefall m. sneg, zamet.

Schneefeld n. snežišče.

Schneefink m. f. Bergfink.

Schneeflocke f. snežinka; snežnice pl.;
omraznica.

Schneefrei kopën; —e Stelle kopnica,
prekopnja.

Schneegans f. snežna gos (-i).

Schneegeschild n. snežina; snežišče.

Schneegestöber n. metež, metenje, metavica, metelica.

Schneeglöckchen

— 595 —

Schnepfe

Schneeglöckchen n. zvonččk, dremalka.

Schneegrenze f. j. Schneelinie.

Schneehaase m. planinski zajčč.

Schneehaarig belolas.

[laska.

Schneehaarige m. belolasčč; f. belo-
Schneehaufen m. zamet, kup snega;
(vom Dache herabgefallen) ogrebovnik.

Schneehuhn n. snežna jerebica.

Schneicht snegast.

Schneeg snežen, snežnat.

Schneekäfer m. snežénka.

Schneekrufte f. sren, srenčč, skrapa.

Schnebelavine f. snežni plaz.

Schneelinie f. ločnica večnega snega;
snežna črta.

Schneelos j. schneefrei.

Schneeluft f. snežna sapa.

Schneemann m. snežák, sneženi mož.

Schneemeise f. plazica.

Schneemilch f. sneg, spenjeni belják.

Schneepflug m. oralo za sneg, snežno
oralo.

Schneereich snežnat.

Schneeregion f. snežni predel.

Schneerinde f. j. Schneekrufte.

Schneeschichte f. plast (-í) —, lega
snega, snežna plast.

Schneeschuh m. krplje (krpelj) pl.

Schneestaub m. drobni sneg.

Schneeverwehung f. zamet.

Schneewasser n. snežnica.

Schneeweih snežnobel.

Schneewetter n. snežno vreme (-ena).

Schneewolke f. snežni oblak, snežení
oblak.

Schneidbar rezljiv, rezálčn.

Schneide f. réz, ostrina, ostrica; (Säure)  
reznost; die — verlieren skrhati se.

Schneidebank f. rezilni stol, rezilnik,
kobila.
[sekalce.

Schneideisen n. rezilo, rezalo; sekalo,
schneideln klestiti, trebiti; oklestiti,
obsekati, iztrebiti.

Schneidemesser n. rezni nož, rezák,
rezilnik.

Schneidemühle f. žaga.

Schneiden (mit d. Messer) rezati (režem); vrezati, odrezati, uteti (-tnem); krojiti; (Schere) striči (strižem); (Sichel) žeti (žanjem); požeti; (Sense) seči (sečem), kositi; pokositi, poseči; (Azt) sékati; odsékati; (Rasiermeffer) briti

(brijem); obriti; Thiere — kopiti;
skopiti; mit schlechtem Messer — škr-
tati; Gesichter — pačiti se; es schneidet
im Bauche reže —, grize —, kolje me.

Schneidend režoč, grizóč; (Worte)
zbadljiv, ostěr; (Kälte) hud; (Wind)
vetěr brije.

Schneider m. (Kleidermacher) krojač;
(jonst) rezěc, rezalěc; Schneider= kro-
jaški.

Schneiderei f. krojaštvo, šivarsto.

Schneidergeselle m. krojaški pomagáč.

Schneiderinf. krojačica, šivilja; rezalka.

Schneidern krojačiti, šivariti. [nica.

Schneiderwerkstätte f. krojačnica, šivar-

Schneidewerkzeug n. rezalo, rezilo;
sekalo.

Schneidezahn m. prednji zob; sékalčč.

Schneidig rezěn, ostěr; bridek.

Schneien, es schneit sneg gre, sneži,
sneg pada, sneg naletuje; snežuje.

Schnell adi. nagěl, hitěr, urěn, brzěn,
brz, ročěn, jadern; adv. naglo, hitro,
urno, brž.

Schnelle f. náglica, naglost, hitrost,
urnost, ročnost, brzina, brzost.

Schnellen tr. breniti, brsniti; štrkniti;
impf. breati, brskati, štrkati; intr.
švigniti, puhniti, odskočiti, odleteti;
impf. švigati, puhati, odskakovati; m.
d. Finger — luskati, pokati s prstom.

Schneller m. brsk, brc; (am Gewehr)
jeziččk.

Schneffahrer m. brzovoznik.

Schneffließend bistěr; brzotók.

Schneffüßig iskěr, hitrih nog, brzonog.

Schneffläubig lahcoverěn.

Schneelligkeit f. j. Schnelle.

[kalica.

Schneilkäfer m. pokalica, kovač, ska-

Schneßäufer m. tekálěc, brzotěk, tekún.

Schneillpoſt f. nagla pošta, brzovoz.

Schneillritt m. nagla ježa.

Schneilſchiff n. brzica.

[pisěč.

Schneilſchreiber m. hitropisěc, naglo-

Schneilſchrift f. hitropis, naglopis.

Schneilſchritt m. hitri korak.

Schneilſieder m. brzovár.

Schneilwage f. vaga na šteděr, pre-
zmenica.

Schneilzug m. brzovlak.

Schnepſe f. kljunačč; (Wald—) sluka
(sloka); Schnepſen= kljunačev.

38*

Schnepfenjagd

— 596 —

Schnürbrust

Schnepfenjagd f. lov na kljunače.

Schneppe f. čop, petlja; (an d. Kanne) nos, grlo.

Schneuzen usekniti, impf. usekovati; (das Licht) utrniti, usekniti; impf. utrinjati; sich — usékniti se, impf. usekovati se.

Schneuzer m. usekovalěc; (Vichtpuse) utrinjalěc.

Schneuztuch n. roběc, usekovalnik.

Schnick schnack m. burke pl., blebetanje, klepetanje.

Schnippchen n. brc, lusk, dlesk.
Schnippisch jezičěn, jezikav, besedljiv, odlajiv.

Schnitt m. sek, rez, rezanje; (Durchschnitt) prerez, prereza; (im Weinberg) rezatěv, rezitěv; (im Felde) žetěv; (Gewinn) dobičěk; (Busschnitt) kroj; (am Buche) obreza; (Brot) ukrojěk, urezěk, urézanica; (an d. Feder) razcep; (Muster) kolomér.

Schnitte f. odrezan kos; in —n schneiden razkosati; (Obst—) krhělj.

Schnitter m. žanjěc.
Schnitterfest n. dožetvina, dožetnica; (das Brot) dožetnik.

Schnitterin f. žanjica, ženjica.
Schnitterlohn m. žetnina.
Schnittermahl n. dožetnica, požinka.
Schnittfläche f. sečna ploskěv.

Schnitthandel m. kupčija s krojnim blagom; kupčija na vatěl, kupčija na drobno.

Schnitthandlung f. prodajalnica krojnega blaga.

Schnitthobel m. obrezilnik.
Schnittholz n. rožje; (abgeschnittene Reben) rezje, rožje.

Schnittlauch m. drobnjak.
Schnittling m. (Rebe) reznica; (Reis) cep, cepič, mladika.

Schnittmesser n. rezilnik; (Rebenmesser) reznik, noraz, vinjak.

Schnittöffnung f. prerez, prerézěk, razreza.

Schnittware f. krojno blago; blago na vatěl; láketno blago.

Schnittwarenhandel m., —handlung f. j. Schnitthandel, —handlung.
Schnittwunde f. ureza, urezěk.

Schnittzeit f. žetěv.

Schnittwiebel m. f. Schnittlauch.

Schnitz m. koščěk, kosěc; (Apfel—) krhělj, krhljič.

Schnizarbeit f. rezba; rezbarsko delo.

Schnitzbank f. rezilnica, rezilni stol.

Schnitzel n. odrezěk, zrezěk.

Schnitzeln rezljati; izrezljati.

Schniken izrezovati, rezati.

Schniker m. rezbar, podobar; (Messer) rezilnik; (Fehler) pomota, pogrešěk, hiba; einen — machen urezati se; zmotiti se.

Schnizherei f. rezbarstvo.

Schnizerin f. rezbarica.

Schnizkunft f. rezbarstvo.

Schnizler m. rezljalěc.

Schnitzwerk n. rezba, rezbarski izdelěk; dolbenina.

Schnöde (eitel) ničemurěn; (gering) malopriděn, revěn, uborěn; (verächtlich) adv. zaničljivo, prezirno; —r Mensch odurni —, mrzki človek.

Schnödigkeit f. odurnost, ogavnost; ničemurnost.

Schnopern, schnoppern vohati.
Schnörkei m. prepletka, zavita črta; čirečare pl.; zavitina, rezlina.

Schnörkeln rezljati, prepletati.
Schnüffeln vohati; (durch die Rase reden) hohujati, nosljati.

Schnüffler m. vohún; hohnjáč.
Schnupfen m. nahod; — haben nahoděn biti (sem); kih, kihavica, kihálka.

Schnupfen njuhati; serbokr. šmrkati.

Schnupfer m. njuhálěc.

Schnupftabak m. drobni tobak, tobak za nos.

Schnupftuch n. roběc za nos, žepni roběc, ruta.

Schnuppe f. utríněk.
Schnur f. motvoz; vrvca, prevoza; zadrguljica; eine — Perlen biseri na trak, niz biserov; über die — hauen iz ojnic stopiti, čez mero segati (sežem); mit Schnüren besezen obšiti (-sijem) z vrvcami.

Schnurassel f. gostonoga, železna kačica, oskoruš, smrdečica. [nica.

Schnürband n. zatezalni trak, zatez-Schnürboden m. vrvišče.

Schnürbrust f. zatezljivi modrec, zateznik, modrec na zadrguljico.

Schnüren

— 597 —

Schonungsfläche

Schnüren zadrgniti, zategniti; (an-
reihen) nabrati (-berem), nanizati na
trak; *impf.* nabirati, nizati; *sich* —
povojiti se, zadrgavati se; fig. guliti,
plehtariti. skubsti (skubem); opleh-
tariti, oguliti, oskubsti.

Schnurgerade ravën, povrstën.

Schnürhaken m. zaponka, kopča.

Schnürleib m. zateznik, zatezljivi
stan: f. Schnürbruſt.

Schnürnadel f. zateznična igla.

Schnurrbart m. brki pl., muštaci pl.,
muštace pl., mustače pl.

Schnurrbärtig brkast.

Schnurre f. renčalo, volk, brunda; f.
Schnauze; (luſtige Erzählung) smeš-
nica, kratkočasnica.

Schnurren (Wüſer) brenčati (-ím), br-
čati (-ím), brndati, brneti (brnim);
(Kabe) presti (predem), gosti (godem);
(überhaupt v. Thieren) renčati (-čím),
drnjati, godrnjati.

Schnutrend brenčav; godrnjav.

Schnürriemen m. jermeněc, jermen.

Schnurrig šaljiv, smešěn.

Schnurrigkeit f. smešnost, šaljivost.

Schnürschuh m. opanka, mestva;
čižma. [premo.

Schnurstracks adv. na ravnost, ravno,
Schober m. (Haufe Heu) kup, kopica,
navěl (Steierm.), stog, vrščáj, lonica;
(Garben) stavěk, razstavka; (60 Gar-
ben) kopa.

Schobern stavkati, v stavke devati;
(vom Heu) kopice ravnati, — delati,
v kupe devati, stoge delati.

Schoberstock m. ostrv (-i), stožnica,
stožina, stožje, stežje.

Schock n. šestdeset (Eier); kopa, kup,
množina; (Vögel) krdelo, vršelo, trop.

Schocken butare delati; das Getreide
ſchocht žito plenja, žito polni.

Schockgetreide n. žito v stavkah.

Schochholz n. hosta, vejevje, vrhovina.

Schofel m. odbirěk, izvržěk.

Schofel, ſchoſelig revěn, slab, izvržen;
kukavěn.

Schoſelware f. slaba roba, izmeček.

Schoſſe m. f. Schöppe.

Schokolade f. čokolada; f. Chocolade.

Schoſalter m. učenik.

Schoſaſtisch školastičěn.

Scholiaſt m. razlagalěc starih knjig.

Scholien pl. pristavki pl., dostavki pl.;
opombe pl.

Scholle f. gruda, gruča, kepa, gleba;
fig. domača zemlja; (Eiš—) ledena
plošča; (am Aſer) odorěk, kepa.

Schollig grudat, kepat.

Schöllkraut n. krvavi mlečnik.

Schon adv. že, uže, vre.

Schön lep, zal, krasěn, brhěk, ličěn;
— stehen prileči (-ležem) se; (Jüng-
ling) čeděn, zal; (Stimme) prijetěn;
— es Geschlecht lepi —, nežni spol;
— e Welt omikani svet; — e Seele blaga
duša; — e Summe lep denar; — thun
božati koga, dobrikati se, prilizovati
se komu.

Schönäugig lepoòk.

Schönblätterig lepolist.

Schöndruck m. natis na lice, natis na
prvo stran.

Schöne n. lepota, krasota.

Schöne f. krasotica, lepotica.

Schonen varovati, gledati na kaj;
(nachſehen) prizanesti, zanesti; *impf.*
prizanašati, zanašati.

Schonend prizanesliy, prizanašálěn.

Schoner m. varovalěc; prizanašalěc.

Schönfärber m. barvar na svetlo od.
na lepo, krasilěc.

Schöngeißt m. lepoznaněc, krasouměc,
krasotnik.

Schöngeißlig krasouměn, lepoznanski.
Schöngelehrt krasoslověn, leposlověn;
lepoznanski.

Schönheit f. lepota, krasota.

Schönheitsgefühl n. lepočutje, kraso-
čut, čut od. čuvstvo lepote.

Schönheitsmittel n. lepotilo, krasilo.

Schönheitsfinn m. f. Schönheitsgefühl.

Schönheitswasser n. lepotična voda.

Schönſchreibebuch n. lepopisna knjiga,
pisanka. [pisje.

Schönſchreibekunft f. lepopisje, kraso-

Schönſchreiber m. lepopisěc, krasopisěc.

Schönthuer m. prilizovalěc, dobrikalěc.

Schönthuerei f. prilizovanje, dobri-
kanje.

Schonung f. varovanje, prizanesba,
prizanesljivost, usmiljenost; ohne —
nemilo.

Schonungsfläche f. zareji odločen kraj.

schonungslos

— 598 —

schrammen

Schonungslos adv. brez usmiljenja;
neusmiljeno, nemilo.

Schönwangig lepoličën.

Schopf m. kopa, čop; dem. kopica,
čopěk; (Baum) vrh, vršič; einem den
— beuteln lasati koga.

Schopfartig kopast, čopast.

Schöpfbrunnen m. f. Brunnen.

Schöpfeimer m. vedro, vedrica, vedrice
(kleiner) korěc, polnik.

Schöpfen črpati (-pljem), črepati, zaje-
mati; polniti; počrepati, zajeti (zaj-
mem); Athem — sapo v sé potegniti,
zasopsti (-sopem); *impf.* sopsti; frische
Luft — čisti zrak uživati; Muth —
osrčiti se; er *schöpft* Verdacht sum se
mu vzbudi; Urtheil — skleniti, sodbo
storiti, razsoditi; Troft — potolažiti
se; Nužen — okoristiti se; der Kahn
schöpft voda sili v čoln; d. Falke *schöpft*
sokol pije; (*schaffen*) f. *schaffen*.

Schöpfer m. (Werkzeug) korěc, zajem-
nik, polnik; (Person) zajemalěc; (Er-
*schaffer*) stvarnik, stvaritelj; (Urheber)
ustanovnik, začetnik, osnovatelj.

Schöpferhand f. roka stvarnica.

Schöpferin f. zajemalka, črepalka;
ustanovnica.

Schöpferisch tvorěn, stvoriteljěn.

Schöpferkraft f. tvornost, stvoritelj-
nost; samotvornost.

Schöpfsgefäß n., —geschirr n. črpalo,
zajemalo; kalalo.

Schöpfgelte f. (zajemalna) golida, ko-
řeč, kablica.

Schopfhenne f. čopa, čopka. [nica.

Schöpflössel m. zajemnica, zajemal-

Schöpfrad n. kolo s korci, samotežno
kolo (-esa).

Schöpfschaufel f. plavnica.

Schöpfung f. (Erſchaffung) stvaritěv;
svet, stvarstvo, stvari pl. f.; vor der
— des Urtheils predno se sodba iz-
reče; (poet.) umotvor.

Schöpfungsgeschichte f. povestnica stvar-
jenja, zgodovina stvaritve sveta.

Schöpfwerk n. črpalo.

Schöppe m. sodni prisednik, prisežni
mož; (Richter) sodnik.

Schoppen m. kolnica, klanica, lopa;
(Gefäß) polič, bokal.

Schöps m. skopěc, brav, bravěc, ko-
štrun; fig. cepěc, bedák; Schöpfen-
skopčev, koštrunov.

Schöpfenbraten m. pečena skopčevina.

Schöpfenſleisch n. skopčevina, bravina,
koštrunovo meso.

Schorf m. krasta, škorljup, skrlup.

Schornstein m. dimnik.

Schornsteinſeger m. dimnikar, strugar
(Steierm.).

Schoſs m. (Zweig) mladika, odrastlěk;
(Rebe—) rozga, mladje.

Schoß m. krilo, naročje, lono, kolena
pl.; im — der Erde v krilu zemlje,
v zemlji; im — der Familie med
svojimi; dem Glücke im — es itzen ljub-
ljeněc sreče biti (sem); die Hände in
den — legen roke križem držati (-im),
poleniti se.

Schossen poganjati, hobatati, stebliti.

Schosshand m. kužěk, naročni pěs.

Schosskind n. ljubčěk, ljubljeněc, srčěk,
milčěk, pestovaněc.

Schöfsling m. mladika; rozga.

Schossrebe f. mladica, mladika, rozga.

Schossreich poln mladik.

Schölchen n. luščěk; stročěk.

Schote f. lusk, luska, luščina, kozulja;
(Hülje) strok; coll. stročje.

Schotenartig luskast, strokast.

Schotenerbſen pl. grah v stročji.

Schotenhabend stročnat.

Schotenklee m. turška detelja.

Schotenpflanze f. lusknica.

Schotig lusknat, stročnat.

Schotten m. sirotka, skuta.

Schotter m. prod, gramoz, grušěc,
grupež, brebir, sip; die —bank gru-
ščarica.

Schotterig prodnat, prodovit.

Schottern cesto posuti (-spem u. -su-
jem), navoziti cesto; *impf.* posipati,
navažati.

Schraffieren črtkati; mrežkati.

Schraffierung f. črtkanje; črtke pl.

Schräg adi. poprečen, poševěn, kriv;
adv. na pošev, poprek, povprek, prek.

Schräge f. poprečnost, poševnost.

Schragen m. kobila, kozača, kozěl, stol.

Schramme f. praska, proga, brazgotina.

Schrammen prasniti, oprasniti; *impf.*
praskati.

schrammig

— 599 —

Schreibkürzung

Schrammig progav, brazgotinast.

Schrank m. omara, skrinja.

Schranke f. ograja, ograda, zagraja; (Grenze) meja; (Soll—) carinska pregrada, prečnica, šranga; in den —n erjcheinen na borisče priti (pridem); in seinen —n bleiben mere držati (-im) se; keine —n kennen mere ne vedeti (vém).

Schränken tr. križem devati; einen Platz — graditi; intr. (im Gehen) sepati, petlje delati, opotekaje se iti (grem).

[neugnan.

Schrankenlos neograjen, neomejen, Schrankenlofigkeit f. brezmejnost, neoméjenost.

[lizovalěc.

Schranze m. (Hoffschranze) lizun, pri-

Schraube f. vijak; Schrauben= vijakov.

Schrauben viti (vijem); privijati, vintati; priviti; geschraubt sprechen zavito —. zasukano govoriti.

Schraubenbohrer m. sveděr za vijake.

Schraubenfürmig vijakast.

Schraubengang m. zavoj; vit (-i).

Schraubenlinie f. zavojnica. [žmek.

Schraubenmutter f. vijakova matica;

Schraubenspindel f. vijakovo vreteno.

Schraubenzieher m. dleto, dletece.

Schraubstock m. primaž, precép z vijakom.

Schreck m. (Spalt) razpoka, poka, poč, reža; j. Schrecken.

Schreckbar strašljiv, boječ.

Schreckbild n. strašilo, strah, plašilo.

Schrecken m. strah, strahota, bojazěn; groza, zona; in — geraten prestrašiti se, ustrašiti se; ich gerieth in — strah me je spreletel, — prevzel; — einzagen koga ostrašiti; vor — zusammenfahren stresniti se, strahu se stresti; in — sezen prestrašiti, ostrašiti, v strah pripraviti.

Schrecken tr. ustrašiti, ostrašiti, prestrašiti, preplašiti, splašiti; *impf*. strašiti, plašiti koga, strah komu delati; mit Drohungen — groziti —, žugati komu; intr. plašiti se, ustrašiti se.

Schreckensherrschafft f. grozovlada. [nog.

Schreckensmann m. grozovitnež, tri-

Schreckensnacht f. strašna —, grozna

noč (-i). [kraj.

Schreckensort m. strašno mesto, strašni

Schreckenstag m. strašni —, grozni dan (dneva).

Schreckensthat f. grozodejstvo.

Schreckensvoll pregrozěn, prestrašěn.

Schreckenswort n. strašna —, grozna beseda.

Schreckhaft strašěn, strahotěn; (scheu) strašljiv, plašěn, plašljiv, boječ.

Schrecklich adi. strašěn, strahoběn, strahotěn, strahovit, strašanski, grozěn, grozovit; adv. grozno, strašno.

Schrecklichkeit f. strašnost, strahovitost, grozovitost.

Schreckling m. strašljivěc, plašljivěc.

Schrecknis n. strahoba, strahota.

Schreckschuſs m. prazni strel, strašilni strel; fig. prazni strah.

Schrei m. klik, krik, vzklik, vrisk, krič; einen — thun krikniti, zakričati (-čim), vzklikniti.

Schreib= pisalni, pisni.

Schreibapparat m. (Telegr.) prijemalo; pisalni stroj.

Schreibart f. slog; pisava. [pl.

Schreibbedarf m. pisalne potrebščine

Schreibbuch n. pisne bukve pl.

Schreiben pisati (pišem), zapisovati; zapisati; Antwort — odpisati, *impf*. odpisovati; (schlecht) čečkati, slabo pisati; er schreibt sich piše se, pišejo ga; Werk — spisovati; spisati.

Schreiben n. pisanje; (Brief) pismo, list; (Zuschrift) dopis. [pisar.

Schreiber m. pisalěc, pisěc, pisatelj;

Schreiberei f. pisarstvo, pisanje, pisarjenje, pisarija.

Schreiberin f. pisateljica; pisarica.

Schreiberlohn m. pisarina.

Schreibefuchſt f. pisavost.

Schreibſeder f. pisno pero (-esa).

Schreibfehler m. pisna pomota, pogrešěk v pisanji.

Schreibgebür f. pisnina, pisarina; (Ab-schreib—) prepisnina.

Schreibgeschäft n. pisarija; pisarsko delo, pisarski posěl. [sivo.

Schreibgeräthe n. pisalna priprava, pis-

Schreibgriffel m. pisalo.

Schreibheft n. pisanka.

Schreibkunde f. lepopis, lepopisje.

Schreibkunft f. pisna umetnost.

Schreibkürzung f. kratica.

Schreibmaschine

— 600 —

Schröpfe

Schreibmaschine f. samopisni stroj, samopisnica.

Schreibmaterialien pl. f. Schreibbedarf.

Schreibmesser n. f. Federmesser.

Schreibpapier n. pisni —, pisalni papir.

Schreibpult n. pisalnik, pisalni podstavěc.

Schreibschule f. učilnica za pisanje, pisalna šola.

Schreibselig radopisěn, mnogopisěn.

Schreibstube f. pisarnica.

Schreibtafel f. pisna deščica, — deska, pisalna tabla.

Schreibtelegraph m. pisalni brzojav.

Schreibtisch m. pisna —, pisalna miza.

Schreibübung f. vaja v pisanji.

Schreibunterricht m. poduk v pisanji.

Schreibweise f. pisava.

Schreibwidrig nepravilen.

Schreibzeug n. pisalo, pisivo.

Schreibzimmer n. pisalnica.

Schreien vpiti (vpijem), kričati (-im); zavpiti, zakričati, vzklikniti, glas zaknati (-ženem); (aus vollem Halse —) dreti (derem) se, praščati (-im); (vom Kind) vekati, vreščati (-im); (Kucuć) kukati, kokucati; (Eule) skovikati; (Rabe) krokati, krakati; (Elster) regretati (-gečem); (Henne) kokodakati.

Schreien n. vpitje; krič, vek, vekanje.

Schreiend vpijoč, kričeče; — e Farben prežive (kričeče) barve; — e Ungerechtigkeit očita krivica.

Schreier m. kričaj, kričalo; kričač, vekčač.

Schreihals m. j. Schreier.

Schreimaul n. j. Schreier.

Schrein m. skrinja; dem. skrinjica.

Schreiner m. skrinjar, mizar; Schreiner= mizarski, skrinjarski.

Schreiten stopati, korakati, koračiti; (verächtlich) krevsati, koracati; zum Werke — dela se lotiti, dela se poprjeti (-primem), delo pričeti (-čem); *impf.* poprijemati, pričenjati.

Schrift f. pismo, spis. spisěk; (Handlung) pisanje; (Aussaß) sestavěk; (Lettern) pismena pl., pismenke pl., črke pl.; (Procesš—) pravdni spis; *Schriftspisovni*, pismeni.

Schriftenthum n. pismenstvo; slovstvo, književnost.

Schriftführer m. zapisovalěc, perovodja; zapisnikar.

Schriftgebrauch m. pismeni običaj.

Schriftgelehrte m. pismouk, književnik, pismoznaněc.

Schriftgießer m. črkolivěc.

Schriftgießerei f. črkolivnica.

Schrifthalter m. pismodržěc.

Schriftkaften m. pismovnjak.

Schriftkunde f. pismenost.

Schriftlich pismen, pisan. [pismu.

Schriftmäßig adv. književski; po sv.

Schriftsaß m. stavba, slog.

Schriftschnieder m. črkorezěc.

Schriftschrank m. omara za pisma.

Schriftseker m. črkostavěc, stavěc.

Schriftsprachje f. književni jezik, pismeni jezik.

Schriftsteller m. pisatelj, knjigopisěc, pisěc; — sein knjige pisati.

Schriftstellerrei f. pisarija; pisateljstvo.

Schriftstellerisch pisateljski.

Schriftstück n. spis, spisěk.

Schriftverfülschung f. ponareja pisem.

Schriftwechsel m. dopisovanje, dopisava.

Schriftweisen n. pismenstvo.

Schriftzeichen n. črka, pismenka, pismena pl.

Schriftzug m. potěg, poteza v pisanji.

Schrillen čvrčati (-im), škripati (škrljem).

Schritt m. stopinja, korak, stopaj, stop; (Gang) hod, hoja; im — v stop; — für — adv. korákoma, malo po malo; kleine — e machen koracati, drobněti; mit schnellem — kommen prispešiti, priteči (-tečem); Schrittmäßig adv. korakoma, zlágoma; — halten v stop hoditi; fig. den ersten — thun začeti (-čem) kaj; einen gefährlichen — thun nevarne reči lotiti se; allen — en und Tritten nachgehen za petami biti (sem) komu, stopinje pobirati.

Schrittmesser m. stopoměr.

Schriftweise adv. korakoma, stopoma, po stopinjah, od stopinje do stopinje.

Schriftweite f. korača.

Schroff ostěr, osorěn, robat; (steil) strm, strmenit, prepaděn. [strměc.

Schroffe f. ostrost, osornost; strmina,

Schroffheit f. j. Schroffe.

Schröpfe f. podkošnja, podžetva.

Schlöpsen

— 601 —

Schuhmarkt

Schlöpsen rožiče staviti; (Getreide) podžeti (-žanjem), podkositi; (Bäume) narezati (-režem), *impf.* narezovati; fig. odreti (-derem), *impf.* odirati, gu- liti, goljufati.

Schlöpsen n. puščanje z rožiči.

Schlöpskopf m. rožič, kupica, rog.

Schlöpszeug n. priprava za stavljenje rožičev od. kupic.

Schrot n. u. m. drobni svinče, šibra, svinčena zrna pl., sèkanci pl.; (Tuch- ende) odrezěk, urezěk, kos, konei pl., krajevina; (Baumstamm) paroběk, hlod, čok, panj, krł; (bei Münzen) težina, robělj; Mann von altem — und Korn poštenjak, mož stare korenine, — starih navad; (Stein—) šibre; (Schieß—) svinče, šprih.

Schrotart f. kladnica, drevnica, ro- bilnica.

Schrotbeutel m. mošnja za svinče.

Schrotbüchse f. risanica za drobni svinče, ptičarica.

Schroteisen n. nastavěc; krivěc.

Schroten drobiti; razdrobiti.

Schröter m. (Werkzeug) sekalce; (Käfer) rogáč; (Person) rezáč, žagar, sekáč.

Schrothobel m. kosmáč, skobělj, spa- hálnik.

Schrotkäfer m. rogáč.

Schrotmehl n. debela moka.

Schrotmühle f. mlin za debelo moko.

Schrotlage f. košnica, robilnica.

Schrotwage f. grebljica.

Schrotzahn m. sprednji zob.

Schrumpf m. skrčba, skrčitěv; (Falte) grba; (durch Eintrocknen) usušěk; (Run- zel) guba, gubanica.

Schrumpfsen krčiti se, mrščiti se; skr- čiti se; (Haut) grbiti se, grbančiti se, gubati se; zgrbiti se, zgubati se; die Pflaumen — slive se gubijo; die Milch schrumpft mleko se seséda.

Schrumpfsig skrčen; zgrbljen, zguban- čen, nagrbljen, stisnen.

Schrunde f. razpoka; (an der Hand) razpoklina; (an der Lippe) grba, raz- zeba; (in der Wand) reža.

Schrunden razpočiti se, razsesti (-se- dem) se, razpokati se.

Schrundig razpokěl, opokěl, razpokan, regnen.

Schub m. (Kugel) zatěč, toč; einen — thun zatočiti; (beim Zahnen) den ersten — thun prve zobe poganjati; (Fort- schaffen einer Sache) potisk, premik; einen — geben suniti, pahniti; (Fort- schaffen einer Person) odgön; (Brot) vsaja, vsád; in — sežen na odgon dati; (Lade) predal, predalček.

Schuber m. zatik.

Schubfenster n. zatikalno okno.

Schubfuhrenlohn m. odgonska voznina.

Schubkarren m. samokolnica, tačka, vlak; (mit zwei Rädern) dvokolnica, gare pl.

Schublade f. predal, predalček; (im Tische) miznica.

Schübling m. odgnanče, odgonjenče.

Schubstation f. odgonska postaja.

Schubvorspann m. odgonska priprega.

Schubwesen n. odgonstvo.

Schubweise adv. poganjajòč, potiska- jòč, pěhajòč.

Schüchtern plah, plašěn, plašljiv, bo- ječ; strašljiv, bojazljiv.

Schüchternheit f. plahota, plašnost, bo- ječnost, bojazljivost.

Schuft m. malovrednež, zanikarnež, malopridnež; capin.

Schuftig malopriděn; (armselig) be- raški, capinski.

Schuh m. čevělj, čevělj, postol, šolěn; (hölzern) coklja; Paar — čevlji pl.; dem. čreveljčěk; — anziehen obuti (-ujem); — ausziehen sezuti; ohne — bos; jmd. etwas in die — e schieben pod- takniti komu kaj, *impf.* podtikati; (als Längenmaß) čevělj; (eiserner Be- schlag) žok; (am Blasembalg) grlo.

Schuhabsatz m. opetnica, opetěk, peta.

Schuhahle f. šilo.

Schuhband n. remen, remenče, jermen.

Schuhdraht m. dreta, drm, drmik.

Schuheisen n. dereze pl.

Schuhsehen m. onuče pl., onuča, nuča.

Schuhsfleck m. župáněc, krpa, náda, vstáva, mešina.

Schuhsticker m. krpar, krpucar.

Schuhmacher m. čevljar, črevljar; —in f. čevljarica, črevljarica.

Schuhmacherei f. čevljarija.

Schuhmacherhandwerk n. čevljarstvo.

Schuhmarkt m. čevljarSKI trg.

Schullehreramt

— 603 —

Schuss

Schullehreramt n. učiteljstvo, učiteljska služba.

Schullehrerin f. učiteljica.

Schulmann m. šolnik, učitelj.

Schulmeister m. j. Schullehrer.

Schulmeisterin f. učiteljica; šolnikova —, učiteljeva žena.

Schulmeistern vesti (vedem) se kakor učitelj; strahovati.

Schulordnung f. šolski red.

Schulprüfung f. šolska skušnja, šolski izpit.

Schulrath m. coll. šolski svět; individ. šolski světnik, — svetovalče.

Schulrede f. šolski govor.

Schulregel f. šolsko pravilo, — vodilo.

Schulsache f. šolska reč (-i), — zadeva.

Schulstaub m. šolski prah.

Schulstrafe f. šolska kazěn (-i).

Schulstunde f. šolska ura.

Schulter f. pleče, pleča pl.; rama, rame (-ena); oplečje; Schulter- plečni.

Schulterblatt n. lopatica, lopata.

Schulterbledach n. naraměk.

Schulterbucht f. medplečje.

Schultergegend f. oplečje.

Schultergräte f. lopatični grebén.

Schulterhöhe f. lopatiena kolčica.

Schulterig plečnat, plečast; ramast.

Schultern na ramo deti (denem), — dejáti; *impf*. devati; *schultert* das Ge- wehr! puško na ramo!

Schultertuch n. oglavnica.

Schultheiß m. župan.

Schulübung f. šolska vadba.

Schulunterricht m. šolski podùk.

Schulverfassung f. šolska uprava.

Schulwesen n. šolstvo, šolske zadeve pl.

Schulwissenschaft f. šolsko znanstvo.

Schulzeit f. šolski —, učni čas.

Schulze m. župan.

Schulzeugnis n. šolska svedočba, šolsko spričevalo.

Schulzin f. županja.

Schulzucht f. šolski red in strah.

Schummeln vihrati.

Schund m. odrtěk; izvržěk.

Schupf m. sunljej, dregljej, potisljej.

Schupfen dregniti, suniti; *impf*. dregzati, suvati; potisniti.

Schuppe f. luska, luskina, lupinica, ikra; (Dec—) krovna luska.

Schuppen luščiti, lupiti, goliti; olúščiti, olúpiti, ogóliti; *sich* — luščiti se, lupiti se, leviti se, goliti se; oluščiti se, oleviti se, zleviti se.

Schuppenförmig luskinast, luskast.

Schuppenflosser m. luskopluta.

Schuppenlos brez lusk.

Schuppenpanjer m. luskinast oklep.

Schuppenreich lusknat, luskinat.

Schuppenretilie f. luskaš.

Schuppenthier n. luskavěc.

Schuppenwurz f. lusnec, luš.

Schuppig luskav, lusknat.

Schuppigkeit f. luskavost.

Schur f. striža, strižba, striž (-i).

Schüren kuriti, netiti, rašiti; podkuriti, podnetiti, podrašiti; fig. podpihovati, dražiti.

Schürer m. kurilěc; podpihovalěc.

Schurf m. rudosledna jama. [rudo.

Schürfen iskati (iščem) rudo, slediti

Schürfer m. rudosleděc, iskalěc rude.

Schürfgeld n. najdnina.

Schürfung f. rudosledba, iskanje rude.

Schürhaken m. greblja, kopáč, kopača, rašilo, žežělj. [komu.

Schurigeln nadlegovati koga, nagajati

Schurke m. malopridnež, malovrednež; potepuh, slepar, lopov.

Schurkenstreich m. sleparski čin, sleparstvo, lopovščina.

Schurkisch malopriděn, malovreděn, sleparski, lopovski.

Schürloch n. istéje pl., žěkno.

Schurren (von der Kąże) presti (predem), gosti (godem).

Schurwolle f. strižna volna.

Schurz m. krilo.

Schürze f. predpasnik, predpas, predprt, opregača.

Schürzen podvezati (-vežem), podpasati (-pašem), spodrécati; einen Kno-ten — zaozlati, vozěl narediti, zadragniti.

Schürzer m. podpasovalěc.

Schurisell n. usnjato krilo, opregača, usnjati predpasnik.

Schurzgürtei m. pas, zapregač.

Schürzung f. (des Knotens) zaozlaj, zaozlávanje.

Schuss m. strel, sprožljej, pok; (Ladung) naboj; (d. Wassers) skok, curěk;

Schüssel

— 604 —

Schützenwesen

(Lauf) dir, let, tok; (Schöfsling) od-
rastlek, mladika; (Mensch) prismoda,
vihravěc; einen — thun ustreliti; einen
— bekommen ostreljen biti (sem); fig.
einen — haben prismojen —, zalétel
biti (sem); Schuß= strelni.

Schüssel f. skleda; (flache) latvica, plit-
vica; (hölzerne) torilo; eine — um=
kehren povezniti skledo; dem. skledica,
skledičica. [polica.

Schüsselbrett n. sklednik, sklednjak;

Schüffelsflechte f. skledičar.

Schüsselgestell n. f. Schüsselbrett.

Schüffelschrank m. sklednjak, omara
za sklede.

Schüsselwage f. tehtnica s torili.

Schussfertig gotóv od. pripravljen za
strel. [lom.

Schussfest neranljiv, varěn pred stre-
Schufsgeld n. strelščina.

Schussgerecht ugoděn za strel.

Schusslinie f. strelna črta. [met.

Schussweite f. streljaj; serbokr. puško-
Schusswunde f. strelna rana, prestrél,
ostrelba. [črevljarski.

Schuster m. črevljar, čevljar; Schuster-
Schusteratze f. šilo.

Schusterdraht m. dreta.

Schustergarn n. preja za dreto.

Schustergeselle m. črevljarski pomaga-
lěc, — pomagáč.

Schusterhandwerk n. črevljarstvo; das
— betreiben črevljariti.

Schusterin f. črevljarica.

Schusterjunge m. črevljarski učenče.

Schusterkneif m. krivěc.

Schusterleisten m. kopito.

Schustern črevljariti, črevlje delati.

Schusterwerkstütte f. črevljarnica.

Schusterwerkzeug n. črevljarsko orodje.

Schutt m. sip (-i), sipina, razsip,
groblja, razmet, razval; (Trümmer)
razvaline pl., podrtine pl.

Schüttboden m. žitnica, kašča.

Schüttdamm m. nasip.

Schütte f. zasip, zagreb, gromada;
(Stroh) otép; (Dachstroh) škopnik.

Schüttelkopf m. tresoglav.

Schütteln stresti, majati, gugati, mi-
kati; stresti, zmajati; (starf) zmika-
stiti; (mit d. Kopfe) kimati, odkimo-
vati, majati.

Schütten sipati (sipljem), suti (spem
u. sujem); usuti, nasipati; (Flüssiges)
liti (lijem); uliti, izliti; in etwas —
vsuti v, vliti, vsipati; (vom Getreide)
plenjati, plen imeti (imám); sich —
sesesti se, sesiriti se.

Schütter reděk; (vom Kamme) redko-
zob; —e Stelle izredčina; — machen
izredčiti.

Schütterbörtig redkobrát.

Schütterhaarig redkolàs.

Schütterkeit f. redkost, redčina.

Schüttern stresti; *impf.* stresati, po-
tresati.

Schüttgabel f. vile pl.

Schutthalde f. prodovina, groblja;
grič, láberje.

Schutthaufen m. groblja, grobljišče.

Schuttkarren m. samokolnica, tolige pl.

Schüttkaften m. žitnica, kašča.

Schuttlawine f. sipki plaz.

Schüttler m. majalěc, stresalěc.

Schüttplatz m. sipališče.

Schüttung f. sipanje; zajéz.

Schuž m. varstvo, bramba; zavetje,
zaščita, zaslomba, obrana, okrilje; (im
Wasserbau) zatvórnica, zapórnica.

Schužbefohlene m. varovaněc; f. varovanka.

Schužblattern pl. cepljene koze pl.,
vimenice pl.

Schužbrett n. zapórnica, zatvórnica,
zastávnica.

Schužbrief m. zaščitno pismo.

Schuž- und Tružbündnis n. zveza za
boj in odboj, zveza bojna in odbojna.

Schüze m. strelěc; (des Webers) čol-
nič, snoválnica; (Sternbild) strelěc;
Schüben= strelski.

Schühen varovati, čuvati, ščititi, bra-
niti, zaslánjati; (vertreten) zastopati;
okovarjati; obvarovati, zaščititi, obra-
niti, zasloniti, okovariti.

Schühenbruderschaft f. strelska družba.

Schüheneylinder m. valjast zapor.

Schühengel m. angelj varuh.

SchühengeSELLSCHAFT f. strelska družba,
strelci pl.

Schühenhaus n. strelišče.

Schüher m. varuh, čuvar, čuvaj; za-
vetnik, zastopnik.

Schühenwesen n. strelstvo.

Schuhgeist

— 605 —

schwammartig

Schuhgeist m. duh zaščitnik, — varuh.

Schuhgeld n. zaščitnina.

Schuhgeleite n. varni —, svobodni
sprevod. [nik.

Schuhgenoffe m. sovarovaněc, sobranje-

Schuhgott m. Bog zaščitnik, — varuh.

Schuhheilige m. svetnik varuh, — za-
ščitnik, — pomočnik, patron; f. svet-
nica zaščitnica, — pomočnica, patrona.

Schuhherr m. varuh, zaščitnik, zavetnik.

Schuhherrschaft f. varstvo, okrilje.

Schüßling m. varovaněc, branjeněc.

Schüsslos zapuščen, brez zavetja, brez
obrane.

Schüsslosigkeit f. zapúščenost.

Schukmann m. zaščitnik, branilče,
stražnik.

Schukmauer f. paž, medzidje, branik;
fig. zaščita, obramba.

Schukmittel n. branilo.

Schuhort m. pribežališće; (windsicher)
zatišje, zavetje.

Schuhpocken pl. j. Schußblattern.

Schuhpockenimpfung f. cepljenje kóz,
stavljenje osépnie.

Schuhrede f. zagovor.

Schuhredner m. zagovornik, zavetnik,
zagovarjalče.

Schuhwache f. sprevodna straža.

Schuhwaffe f. branilo, branilno orožje.

Schuhwehr f. jez; fig. obrana, za-
slomba, zaščita, zaklon.

Schuhzoll m. zaščitna carina.

Schuhzollsystem n. zaščitno carinstvo.

Schwabbeln čopotati, ploskotati, žlem-
petati (-ečem).

Schwabe m. ščurěk, žohar.

Schwach slab, nemočňen, obnemogčel,
medel; nevečen, malovečen, nebogljen;
(Licht) brleč, medel, mižav; —er Be-
weis slab —, lahěk dokaz; —er Weǐn
lahko vino; der Feind ist zu — je pre-
malo sovražnika; —e Stimme tih glas;
—e Farbe medla barva; (dünn) teněk,
šiběk; — werden slabeti; oslabeti; —
brennen brleti, mrlíhati; meine Feder
ist zu — moje pero je preokorno; —
sprechen tiho govoriti.

Schwäche f. slabost, slabota, nemoč
(-i); malovečnost, onemoglost.

Schwächen slabiti, slabotiti, slabšati;
oslabiti, oslabotiti, oslabšati.

Schwachgläubig slaboverěn, maloverěn.

Schwachheit f. slabota, slabotnost;
slabost.

Schwachherzig slabosrčen.

Schwachherzigkeit f. slabosrčnost.

Schwachkopf m. bedák, beběc, tepěc,
budalo, trap.

Schwachküpfig slabouměn, bedast, bu-
dalast, topoglav.

Schwachköpfigkeit f. slaboumnost, topo-
glavost, slaboumje.

Schwächlich slabotěn, nebogljen; (frank)
bolehěn, bolehav; mlahav.

Schwächlichkeit f. slabotnost, nebog-
ljenost; mlahavost.

Schwächling m. slaběc, slabotnik.

Schwachsichtig slaboviděn, brljáv.

Schwachsichtige m. slaboviděc, brljavěc.

Schwachsinn m. slaboumnost, slabo-
umje.

Schwachsinnig slabouměn; kesnoglát.

Schwächung f. oslaba; slabotnost.

Schwaden m. (Dunft) sopar, puh, čad;
(Reihe beim Mähen) red, redica, plast
(-i); (Schwanz) repěk.

Schwadengrüße f. jagliči pl., jegliči pl.

Schwadron f. J. Escadron.

Schwadronieren blebetati (-ečem), kle-
petati (-ečem).

Schwager m. svak (Mann d. Schwefer);
deber (Bruder des Mannes); šurják
(Bruder der Frau).

Schwägerin f. svákinja, svast (-i); zelva
(zava, zeva, zavična, zalvična) (Schwefer
d. Mannes); jetrva (Frau d. Bruders).
Schwägerlid) svaški.

Schwägern svačiti se; posvačiti se.

Schwägerschaft f. svaštvo, svaščina,
svojščina, prirod.

Schwäher m. f. Schwiegervater.

Schwalbe f. lastovica, lastovka;
Schwalben- lastovičji, lastovični.

Schwalbenbeerstrauch m. kalinje, tršlika.
Schwalbenkoth m. lastovičjek, lastov-
jek.

[lastovičar.
Schwalbenschwanz m. (Schmetterling)
Schwalg m. šviga.

Schwall m. puh; slap; (Wasser—) na-
val; roj; (Menschen—) gneča, pritisk.

Schwamm m. goba, gliva; dem. go-
bica, glivica.

Schwammartig gobast, glivast.

Schwämmchen

— 606 —

Schwarzbrot

Schwämmchen n. gobica.

Schwammidcht gobast, glivast.

Schwammig gobat.

Schwammsammler m. gobar.

Schwammspinner m. gobověc.

Schwammstein m. gobověc.

Schwammruppe f. juha z gobami.

Schwan m. labód, lebed; Schwan-labodji.

Schwanen j. ahnen.

Schwanengesang m. labódova pesěn (-i), labodje petje; fig. poslednja pesěn.

Schwanenhals m. labodji vrat; fig. prebeli vrat.

Schwanenweiß bel kakor sneg, preběl.

Schwang m. j. Schwung; (Gebrauch) navada.

Schwanger noseča, nosna, v drugem stanu, samodruga; (Chemie) napolnjen, navzét, napojen; (Luft) soparěn, težěk; — werden zanositi, spočeti (ćěnem); — gehen noseča biti (sem), nositi; fig. nakanjati, namerjati.

Schwängern nosečo storiti; spečati; wer hat sie geschwängert? od koga ima otroka? (bei Thieren) ubrejiti, uplemeniti; (chem.) napolniti, napojiti, navdati; *impf.* napolnjevati, napajati.

Schwangerschaft f. nosečnost, noseči stan.

Schwank siběk, teněk, vitěk, šviglast.

Schwank m. burka, šala, gluma; směšnica.

Schwanken májati se, gugati (-gljem) se, kolebati, zibati (zibljem), végati se; (im Gehen) loviti se, omahovati; (Knie) utripati (-pljem), uklekovati se, ušibovati se; (unentschlossen sein) obotávljati se, omahovati; — machen zazibati, zamajati, zagugati.

Schwankend majav, gugav, kolebav; (unentschlossen) omahljiv; (ungewiß) negotov, dvouměn, dvomljiv.

Schwankmacher m. šaljivěc, glumáč, burkež.

Schwanz m. rep; dem. repič, repěk; mit — versehen repát.

Schwänzeln z repičem mahati, lizati (ližem) se; fig. prilizovati se, dobrikati se.

Schwänzlen intr. z repom mahati; (müssig gehen) potépati se, klátiti se;

(Schule) šolo zamuditi, iz šole izostati (-nem); tr. (das Pferd) podrepiti, rep podvezati (-vežem).

Schwanzfeder f. repno pero (-esa).

Schwanzflösse f. repna plavuta.

Schwanzlos brezrép.

Schwanzlurche pl. repati krkoni pl.

Schwanzmeise f. mlinarčěk, dolgorepka.

Schwanzriemen m. podrépnica, podrepni remen.

Schwanzstern m. repatica.

Schwanzstück n. rep; repina.

Schwapp! interi. čop! plesk! plosk!

Schwär m., —en m., —e f. tvor, tur, ulje (-esa), vred; gnojni mehur.

Schwären gnojiti se; ognojiti se, prisaditi se, pribrati (-berem) se, razgnojiti se.

Schwarm m. roj, (in Kürnt. mladič); (Schar) tropa, trop, truma, vršelo.

Schwärmen rojiti; rojiti se; (herum—) klátiti se, skítati se, kolovratiti; (mit Geräusch) hrupeti, vršeti; (bei Nacht) ponočevati, vasovati; (phantastieren) blesti (bledem), blazniti, sanjariti.

Schwärmer m. sanjač, sanjalěc, prenapetnež, zaneseněc; (im Feuerwerk) švigalěc; (Herumstreicher) potepiněc, rojilěc, skitalěc; (Nacht—) ponočnjak.

Schwärmerei f. sanjarstvo; prenaptost, zanesenost; ponočevalstvo.

Schwärmerisch sanjav, sanjarski; prenapetih mislij.

Schwärmzeit f. rojni čas.

Schwarte f. tolsta koža, bradina (Istr.); krajnik, krajěc.

Schwarz ćrn; (Pferd) vran; —es Pferd vraněc; —e Kuh mavra, čada, črnka; — machen črniti; počrniti; — werden črneti; —er Sonntag tiha nedelja; (vom Kuh) sajast; (v. Rauch) okajen, zakajen; (v. d. Sonne) zagorel; —e Gedanken hudobne misli.

Schwarzäugig črnoök, črnih očij.

Schwarzbart m. črnobraděk.

Schwarzbärtig črnobräd.

Schwarzbeere f. borovnica.

Schwarzbeerstrauch m. borovničevje.

Schwarzblau črnomoděr.

Schwarzbleier z. črni svinčeněc.

Schwarzbraun črnorjav.

Schwarzbrot n. črni kruh.

Schwarzdorn

— 607 —

Schweſelsäure

Schwarzdorn m. trnóljica, črni trn.
Schwarzdrossel f. kos.
Schwarze n. črno, črnina.
Schwarze m. črnjúh; (Teuſel) vrag,
hudič; (Reger) zamorče, črnče.
Schwarze f. črnota, črnoba; (Körper)
črnina; (Mittel) črnilo.
Schwärzen črniti; počrniti, začrniti;
(trübe machen) temniti, mračiti; omra-
čiti, otemniti; fig. mraziti; omraziti.
Schwärzer m. črnilče; (Schmuggler)
tihotapče.
Schwarzerle f. črna jelša.
Schwarzfärber m. barvar na črno.
Schwarzflügelig črnokrıl.
Schwarzflügler m. črnokrılče.
Schwarzfüßig črnonóg, črnih nog.
Schwarzgelb črnorumen, črnožolt.
Schwarzgestreift pasast, črnoprogast.
Schwarzgrau temnosív.
Schwarzhaarig črnolàs, temnolàs.
Schwarzholz n. f. Nadelholz.
Schwarzküſer m. črnjúh.
Schwarzkehlchen n. pogorelček, pogo-
relče, črnjevka.
Schwarzkopf m. črna glava; (Person)
črnoglavče.
Schwarzköpſig črnoglavn.
Schwarzkümmel m. zamorska kumina.
Schwarzkünſtkler m. f. Zauberer.
Schwärzlich črnkast, črníkast, začrnél;
(Gesicht) zagorél, zagorelkast, črno-
manjast. [lost]
Schwärzlichkeit f. začrnelost, zagore-
Schwarzplättchen n. črnoglavka, ko-
vaček.
Schwarzrok m. črna suknja; (Person)
črnosuknjež.
Schwarzroth kostanjast, temnorděč.
Schwarzſcheckig marogast, grahas.
Schwarzſchreibig črnokljún.
Schwarzſchwänzig črnorěp.
Schwarzſeher m. črnovidče.
Schwarzſpecht m. črna žolna.
Schwarzſucht f. črnivost, črnica.
Schwarzwald m. črni gozd.
Schwarzwurz f. črni korén, kozja
smrt (-i).
Schwarzähnig črnozob.
Schwaken govoričiti, gobezdati, žlo-
budrati, klepetati (-ečem), klobasati,
kvasiti.

Schwäger m. blebetálče, blebetáč,
brbra; žlobúdra, žlobudralo; klepetá-
lče, kvasáč, klobasáč.

Schwäherei f. blebet, blebetanje, br-
bránje, žlobudranje.

Schwägerin f. blebetálka, klepetúlja,
žlobodrálka.

Schwachſt blebetáv, klepetáv, žlo-
budrav, brbráv.

Schwachhaftigkeit f. blebetavost, žlo-
budravost.

Schwachſucht f. j. Schwachhaftigkeit.

Schwebe f. visenje; in der — sein
viseti; es ist noch in der — še ni do-
gnano, še teče.

Schweben plávati, nositi se, vznášati
se, zibati (zibljem) se; unbeweglich —
viseti; (zwischen Furcht und Hoffnung)
omahovati (med strahom in upom);
es schwebt mir vor den Augen prav
pred očmi mi je, očitno mi je; —de
Verhandlung še nedognana obravnava;
—de Staatsschuld nezaloženi državni
dolg; schwebend viseč; vodoravěn.

Schwebebaum m. gréd.

Schwebſliege f. trepetalka.

Schweſel m. žveplo, sera; Schweſel-
žvepléni.

Schweſelartig žveplenast. [lina.

Schweſelauflösung f. žveplena raztop-

Schweſelbad n. žveplena kopel (-i),
žveplene toplice pl.

Schweſelblume f. žvepleni cvet.

Schweſeldoryd n. žveplov dvokís.

Schweſelerz n. žveplena ruda, žve-
plenica. [klinček.

Schweſelsaden m. žveplenka, žvepleni
ſchweſelgelb žveplenast, žvepleno-
ruměn.

Schweſelgeruch m. žvepleni duh, duh
po žveplu.

Schweſelgrube f. žveplenica.

Schweſelhaltig, ſchweſelig žveplén; —e
Säure žveplena sokislina.

Schweſelhölchen n. žvepleni klinčěk.

Schweſelkies m. železni kršěć.

Schweſelkohlenstoff m. ogljikov sulfid.

Schweſelmetall n. žveplena kovina.

Schweſelreich žveplenat.

Schweſelsalz n. žveplena sol (-í).

Schweſelsauer žveplenokisěl.

Schweſelsäure f. žveplena kislina.

Schwefelwasser

— 608 —

Schweller

Schwefelwasser n. žveplena voda.

Schwefelwasserstoff m. vodikov sulfid.

Schwefelwasserstoffgas n. žvepleni vodik.

Schweif m. rep; dem. repěk, repič, repičěk; (am Kleid) vlek, vlak; (des Kometen) rep, metla.

Schweifen intr. klatiti se, motati se, króžiti, pohájati, vláčiti se; tr. (im Wasser) plákati; oplákniti, opláhniti, spláhniti.

Schweisig -rep; z. B. langschweisig dolgorěp.

Schweifrahmen m. napenjalo. [tica.

Schweifstern m. repata zvezda, repa-
Schweifstück n. repina.

Schweigen molčati (-čim); (verstum-
men) umółkniti, obmółkniti, utihniti;
(aus kurze Zeit) pomolčati; schweige!
molči! tiho! jezik za zobe!

Schweigen n. molk, molčanje; zum
— bringen sapo zapreti komu, jezik
zavezati (-vežem).

Schweigend adi. molčěč; adv. molčě.

Schweigsam molčljiv, molčečen, molčeč.

Schweigsamkeit f. molčěčnost, zamolč-
ljivost.

Schwein n. svinja, prasica; (männl.)
prešič, prasěc; prase (-eta); (Kleckš)
svinja; Schwein= svinjski.

Schweinbär m. merjasěc, merěsěc.

Schweinbraten m. svinjska pečenka,
pečena svinjina.

Schweinen svinjski.

Schweinerei f. svinjarija, svinjarstvo.

Schweinfett n. salo, svinjska mast (-í).

Schweinsfleisch n. svinjsko mesó, svin-
jina, prešičevina.

Schweinhändler m. svinjár.

Schweinhaut f. svinjska koža.

Schweinhirt m. svinjár, svinjski pastir.

Schweinigel m. prešičji od. rilčasti jež.

Schweinisch svinjski, svinjarski.

Schweinkoben m. f. Schweinstall.

Schweinkoth m. svinjšček, svinjek.

Schweinmutter f. prasica.

Schweinsborste f. ščetina.

Schweinsbrot n. (Cyclamen) soldatěk,
kokorik, krvavi lisěc.

Schweinschneider m. rezár, rezalěc.

Schweinskopf m. svinjska glava.

Schweinsmagen m. svinjski želoděc.

Schweinstall m. svinják, svinjski hlev;

Sommer— kolét; Winter— kôtěc.

Schweintrog m. korito.

Schweinzucht f. svinjereja.

Schweinzüchter m. svinjerejěc.

Schweinzunge f. svinjski jezik.

Schweiß m. pot, znoj; im — je sein
potiti se; in — kommen spotiti se;
Schweiß= potni, znojni. [kopel.

Schweißbad n. potilna kopel (-i), znojna
schweißbar zvarěn, varěk.

Schweißdicht neprepotěn.

Schweißdrüse f. znojnica.

Schweißen tr. (Eißen) variti, zvariti;
intr. (Mensch) potiti se; (weidmänn.)
kravaveti.

Schweißer m. varilěc.

Schweisig potěn, znojěn.

Schweißloch n. potnica, potna luknjica.

Schweißmittel n. potilo, zdravilo za pot.

Schweißtribend kar pot žene, potilěn.

Schweißtropfen m. potna sraga, potna kaplja.

Schweißtuch n. potni roběc, potna ruta.

Schweißung f. zvar.

Schweizerlei f. J. Meierei.

Schweizerkäse m. švicarski sir.

Schweilen intr. tleti; tr. paliti, žgati
(žgem).

Schwelgen (schlemmen) požreševati, za-
pravljati, žreti; (vergeuden) tratiti, raz-
sipati (-sipljem).

Schwelger m. razkošnik, požrešnik,
zapravljivěc; razuzdaněc.

Schwelgerei f. razkošje, požrešnost,
zapravljivost, razsipnost, nasladno
življenje.

Schwelgerin f. razkošnica, požrešnica;
zapravljivka.

Schwelgerisch razkošěn, požrešěn; za-
pravljiv, razsipěn, razuzdan.

Schwelle f. prag; (der Brüde) blazina.

Schwellen intr. (vom Leib) oteči, na-
buhniti, obrěkniti; impf. otekati; ge-
schwollen zapuhěl, otekěl, zabrekěl;
(Wasser) rasti, naraščati, kipeti, na-
penjati se; tr. napeti (-pnem), impf.
napenjati; (das Wasser —) vodo za-
jeziti, — zagraditi; (im Wasser —)
razmočiti, impf. razmakati; der Muth
schwellt die Brußt srěnost širi prsi.

Schweller m. prag.

Schwemm-

— 609 —

Schwimmhaut

Schwemm- plavni.

Schwemme f. kopališče, kópanje.

Schwemmen pláviti, goniti, nesti;
napláviti, nanesti; (ab—) oplakniti,
splahniti; *impf.* oplakovati.

Schwemmerde f. naplavina, nanosina.

Schwemmort m. kopališče.

Schwengel m. kembelj (-na), klepče,
camělj; (beim Brunnen) ročnik, vaga.

Schwenken vihteti, sukati (sučem),
máhati, kriliti; sich — zasukati se, za-
vrteti se, kreniti, obrniti se; *impf.*
obračati se, kretati se.

Schwenkung f. obrat, okret.

Schwer (*phys*.) težen, težěk, težák,
(außer žmetěn in *Steierm.*); (gewichtig)
bremenit, tehtén; (beschwerlich) teža-
věn; (wichtig) važěn; (läftig) težák,
nadležěn; — e Zeiten hudi časi; — e
Straße ostra —, huda kazěn (-i); — e
Zunge okorěn jezik; — e Sünde velik
greh; — es Geld lep denar; — werden
zu Muthe užaliti se, inako se storiti;
— hören nagluh biti (sem); — adv.
težko, téžkoma. [ljiv.

Schwerathmig nadušěn, nadušljiv, sip-
Schwerathmigkeit f. nadušnost, sip-
ljivost.

Schwere f. teža; (*phys.*) težnost;
(Schwierigkeit) težava, težkota, težav-
nost, težkoča; (Wichtigkeit) važnost,
tehtnost; (Strenge) ostrost. [nina.

Schwerebene f. težiščna ploskěv, rav-
Schweren f. beschweren.

Schwerfällig neokretén; nespretěn,
okorěn. [nost.

Schwerfällig f. neokornost, okor-


Schwerfüßig okornih nog, težkoněg.

Schwerherzig otožěn, težkega srcá.

Schwerhörig naglüh, priglüh.

Schwerköpfig trdoglav.

Schwerkraft f. težnost.

Schwerlich adv. težko, jáveljne, težko
da, jedva (serbofr.).

Schwerlinie f. težiščnica.

Schwerlos breztežěn.

Schwermuth f. otožnost, turobnost,
klávernost.

Schwermüthig otožěn, turoběn, težko-
miseln, pobit, klavern.

Schwerpunkt m. težišče.

Schwerpat m. težč.

Schwert n. meč.

Schwertel m. sábljanica, deveta sraj-
čica, meček.

Schwertfeger m. mečar, sabljar.

Schwertförmig mečast, meču podoběn.

Schwertfortsatz m. konica.

Schwerthieb m. udarěc z mečem.

Schwertlilie f. perunika; plutnik.

Schwertorden m. red mečenoscev.

Schwertscheide f. mečeva nožnica.

Schwertschlag m. udár z mečem; ohne
— brez maha z mečem, ne potegnivši
meča.

Schwerstreich m. udarěc z mečem.

Schweriträger m. mečenosčć.

Schwester f. sestra; barmherzige —
milosrčna sestra, milosrdnica; (Bun-
des—) posestrima; dem. sestrica, ses-
trička; Schwester= sestrín.

Schwesterbund m. posestrimstvo. [ski.
Schwererlich sestern, séstrski, sestrin.
Schwesterschaft f. séstrstvo; posestrim-
stvo.

Schwestersohn m. sestrič, séstrnik.

Schwestertochter f. sestríčna, séstrnica.

Schwibbogen m. oblók, obók, svod.

Schwiegereltern pl. (Eltern d. Mannes
in Bezug auf d. Frau) sveker, svekrva;
moževi stariši pl.; (Eltern der Frau
u. f. w.) tast, tašča; ženini stariši pl.
Schwiegermutter f. svekrva; tašča.

Schwiegersohn m. zet.

Schwiegertochter f. snaha, sneha, si-
novlja (žena).

Schwiegervater m. sveker, tast.

Schwiele f. žulj, ožuljek; (Hitzbläschen)
mozólj, mozóljēc; (am Fuße) otiska;
— bekommen otisčati (-im) se, ožuliti se.

Schwierig žuljav, žuljnat, ožuljen.

Schwierig težavěn, težkotěn, težěk.

Schwierigkeit f. težava, težavnost;
(Hindernis) ovira, zavirěk, napotěk.

Schwimmanstalt f. kopališče, plavališče.

Schwimmen plavati, pluti (plujem u.
plovem); preplavati, prepluti; (fließen)
teči, liti (lijem), cediti se.

Schwimmer m. plavar, plavěc.

Schwimmfeder f. plavuta, plavút (-i),
plutva.

Schwimmfuß m. noga plavka.

Schwimmfüßler m. plitvonožěc.

Schwimmhaut f. plavna koža, — kožica.

39

Schwimmhosen

— 610 —

schwungreich

Schwimmhosen pl. plavne hlače pl.

Schwimmkäfer m. potapljalěc, kozák.

Schwimmeister m. plavarski mojstěr.

Schwimmplatz m. plavališče, kopališče.

Schwimmschule f. plavarnica.

Schwimmvogel m. plověc.

Schwinde f. lišaj.

Schwindel m. omotica, omót (-i), omotičnost, vrtoglavica; fig. sleparija.

Schwindelei f. sleparsko dejanje, sleparstvo; vrtoglavo početje.

Schwindelgeist m. vrtoglavost, vihravost; sleparija. [těn.

Schwindelig vrtoglav, omotičen, omochwindelkopf m. f. Schwindler.

Schwindeln intr. (Schwindeleien maſchen) slepariti; intr. u. impers. v glavi se vrteti, glava se mi moti, omotica se me prijéma.

Schwindelsüchtig omótičav; vrtoglav.

Schwinden giniti, gubiti se; zginiti, miniti, zibniti, preiti (-idem), preteči, poteči; impf. pojemati, potekati; (abnehmen) sušiti se, hujšati, slabeti.

Schwindler m. vrtoglavěc, vihravěc; slepár, slepilčic.

Schwindsucht f. sušica, jetika, dera.

Schwindsüchtig sušičen, jetičen.

Schwinge f. krilo, perot (-i), perotnica; (Futter—) pletenica; (b. Wagen) polica; (Schaukel) gugalnica; ujčkalnica; (in der Mühle) tresilnica.

Schwingelkraut n. bilnica, kostreba.

Schwingen tr. mahati, majati, vihteti, sukati (sučem); trepati (s čim); (Geſtreide) plati (poljem), veti (vejem), prevevati; (Flachs) trepati, otrepati, otresati; intr. der Pendel schwingt nihati se; die Saite schwingt tresti (tremem) se; sich — splavati, popeti (-pnem) se, povznesti se, vzdignuti se, švigniti, buhniti; impf. popenjati se, vzdigovati se; (aufs Pferd) vzpeti se, skočiti, zagnati (-ženem) se, zavihteti se; (Schaukeln) kolebati se, gugati se, guncati se, ujčkati se.

Schwingung f. zámah, zámašaj; (Pendel—) nihaj; (Ton—) tres, tresaj; (fortschreitende —) postopno tresanje; (stehende —) stoječe tresanje; (allgemein) máhanje, utrépanje.

Schwingungsare f. os (-í) nihaja.

Schwingungsdauer f. čas nihaja.

Schwingungshindernis n. ovira nihaja.

Schwingungsintenstitut f. jakost nihaja.

Schwingungspunkt m. nihališče, tresisče.

Schwingungsweite f. rázmah.

Schwipps! interi. plesk! tresk!

Schwirren brneti, brenčati (-im); čvrčati (-im), evrkati.

Schwirrend brenčeč, brneč, evrkav.

Schwieh m. f. Schweiß.

Schweißbad n. znojna kopel (-i).

Schwiken potiti se, znojiti se; pot me poliva; — machen potiti, razpotiti, uznojiti.

Schwiken n. znojenje, potitěv.

Schwitzig potěn, mokěr od pota, znojěn.

Schwitzmittel n. potilo.

Schwören priseči (-sežem), zapriseči; zarotiti se, zakleti (-kolnem) se; impf. prisegati, zaklinjati se; — lassen zapriseči, v prisego vzeti (vzamem); impf. zapriségati, zaprisegovati; (bei der Seele) pridušiti se, impf. pridušati se. [zaklinjalěc.

Schwörer m. prisegalěc, prisegovalěc,

Schwül soparěn, soparičen, otóhěl, zagaten; — sein pariti se.

Schwüle f. sopárica, spárica, spar, otohlica, kúhalica.

Schwulst f. spuhlina; (Geschwulst) otók, oteklina; (Bombast) nadutost, šopirnost.

Schwulstig nabuhěl; napuhnen; nadut.

Schwülkigkeit f. nabuhlost, napuhnenost, nadutost.

Schwung m. mah, vzimah, zagón, vzlet; (der Seele) povzdig; (ſtil.) polet, vzlet, povznos; in — bringen povzdigniti; in — kommen razviti (-vijem) se, razevesti (-evetem); zavladati, razširiti se; vznesti se; impf. vznašati se; in einem — máhom, máhoma, na mah.

Schwungfeder f. letalno però (-esa), letálnica.

Schwunghaft živ; vzletěn.

Schwungkraft f. zamašnost, prožnost.

Schwungmaschine f. sredobežni stroj, vrtilka.

Schwungrad n. zamašnjak; mahalo, mahalnica.

Schwungreich vznesen, navdušen.

Schwur

— 611 —

Sechzehntel

Schwur m. prisega, rota; einen — thun zapriseči (-sežem), zarotiti se, zakleti (-kolnem) se.

Schwurbrüchig prisegolomēn, krivo-
prisežěn, krivorotěn.

Schwurgebür f. rotnina.

Schwurgericht n. porotna sodba; porotna sodnija, porota; Schwurgerichts= porotni.

Schwurgerid)tshof m. porotno sodišče.

Schwurmann m. porotnik.

Schwurplaž m. rotišče.

Scientifisch J. wissenschaftlich.

Hlave m. suženj, sužnik, rob; ne-
voljnik; (Gesangene) jetnik, ujetnik;
fig. hlapěc; Hlaven= sužnji, robski,
hlapčevski.

Hlavendienst m. hlapčevstvo, sužnost;
— verrichten sužnjevati, robovati, hlap-
čevati.

Hlavenhandel m. kupčija s sužnji.

Hlavenhändler m. kupčevalče s sužnji.

Hlavenjoch n. jarěm sužnosti.

Hlavenmarkt m. suženjski trg.

Hlavenenschiff n. ladija s sužnji.

Hlavenstand m. sužnost, suženjstvo,
robstvo; sužnji pl.

Hlaverrei f. sužnost, robustvo; in d. —
leben sužnjevati, robovati, hlapčevati.

Hlavin f. sužnica, sužnja, nevóljuica;
jetnica. [ski.

Hlavisch suženjski, hlapčevski, tlačan-
Scontrieren obračuniti; denarnico pre-
gledati, *impf*. — pregledovati.

Scontrierung f. obračún, pregléd.

Scontro n. obračún.

Scorbut m. kurdej.

Scorpion m. ščipalčc, škorpijon.

Scribeln pisariti.

Scribler m. pisáč, pisún.

Stropheln (Scroſeln) pl. želve (žolve)
pl., živice pl.; bezgavke pl.; brámorji pl.

Scrophulös (ſcrofulöſ) želvast.

Schrupſi m. dvom, spotika.

[stí.

Schrupſülös prenatancěn, pretenke ve-
Hrapalofität f. tankovestnost, pre-
tenka vest (-í).

Scrutinium n. glasoštetje.

Sculptur f. J. Bildhauerei.

Secante f. črta sečnica; presečnica.

Sechs num. šest, šestero; um — Uhr
ob šestih.

Sechs f. šestica, šestka.

Sechſ= šesto, šestero.

Sechsarmig šestorök, šesterorök.

Sechseck n. šestoogelnik, šestokot.

Sechseckig šesterokotěn.

Sechsender m. šesterák, šesternik.

Sechſer m. šesták, šestica.

Sechſerlei num. ſesteri.

Sechſach, sechſältig šesterěn, šester-
nat, šestogúb.

Sechſfederig šestoperěn.

Sechſflächig šesteroplosk.

Sechſlügelig šesterokril.

Sechſfüßig šestonòg, šestonogát.

Sechſüßler m. šestonožče; (Hezameter)
ſestomèr.

Sechſhundert num. šeststo.

Sechſhundertste num. šeststotni.

Sechſjährig šesletěn.

Sechſköpſig šestoglav.

Sechſlöthig šestlotěn.

Sechſmal num. šestkrat, šest potov.

Sechſmalig šestkratěn.

Sechſmonatlich šestmesečěn.

Sechſpfünder m. šestfuntnik.

Sechſpündig šestfuntěn, šestlibern.

Sechſseitig šesterostrán, šestostranski.

Sechſſilbig šesterozložěn, šesteroslov-
čen.

Sechſtausend num. šest tisoč.

Sechſtausendſte num. šesttisočni.

Sechſtel n. šestina, šestinka.

Sechſtens adv. šestič.

Sechſter num. ſesti.

Sechſhalb polušesti.

Sechſundzwanzig num. šest in dvajset,
dvádeset šest.

Sechswochen pl. otročja postel (-i),
babine pl.

Sechſwödjerin f. porodnica, otročnica.

Sechſzähnig šesterozób.

Sechſzöllig šest palcev.

Sechſtern perilo kuhati, žéhtati.

Sechſteſchaff n. žehtnjak, žehtník.

Sechzehn num. šestnajst; (Bahi) šest-
najstka, šestnajstica.

Sechzehnender m. šestnajsterák.

Sechzehner m. šestnajsták; šestnajstica.

Sechzehnerlei šestnajsteri.

Sechzehnſach, sechzehnfältig šestnajste-
rěn, šestnajsternat. [ka.

Sechzehntel n. šestnajstina, šestnajstin-

39*

Sechzehntelformat

— 612 —

Seelenamt

Sechzehntelformat n. šestnajsterka.

Sechzehntens adv. šestnajstič.

Sechzig num. šestdeset.

Sechziger m. šestdesetica, šestdesetka;
(Person) šestdeseták, šestdesetletni člo-
věk; —in f. šestdesetletnica.

Sechzigerlei num. šestdeseteri.

Sechzigfach, sechzigfältig šestdeseterěn,
šestdeseternat.

Sechzigjährig šestdesetletěn.

Sechzigmal adv. šestdesetkrat.

Sechzigste num. šestdeseti.

[ka.

Sechzigstel n. šestdesetina, šestdesetin-
secernieren odločiti, izločiti, oddeliti;
impf. odločevati.

Seceſſ m. odločba, odločitěv, izločitěv.

ſecieren raztelesiti; parati.

ßecret n. tajnost; skrivni pečat; f. 
Abort.

ßecretär m. tajnik; (Schrank) pisalna
omara, pisalnik. [služba.

ßecretariat n. tajništvo; tajnikova

ßecretion f. izločevanje.

ßect m. sekt (vino).

ßecte f. razkol, odcepěk.

ßectierer m. razkolnik, odcepljeněc.

ßection f. odsek.

ßectionslinie f. črta odsečnica.

ßector m. izsek kroga.

ßecunda f. drugi razred.

ßecundaner m. drugosolěc.

ßecundant m. dvobojni drug, priča.

ßecundär drugotěn, drugega reda,
drugoreděn; podružěn.

ßecundawechſel m. druga menica.

ßecunde f. sekunda; hip.

ßecundieren (ßesang) pripevati, pri-
lágati, prikládati; (Duell) v dvoboji
pomagati, — pričati.

ßecundogenitur f. drugorodstvo.

ßedež n., —format n. šestnajsterka.

ßediment n. usedlina, gošča, podmást
(-i), kal.

ßedimentförformation f. skladovita —,
sedimentarna tvorba.

ßedimentgestein n. usedlina; (kryſtalli-
niſches —) oborine pl.

ßedimentieren uleči (-ležem) se, usesti
(-sedem) se na dno.

ßee m. jezero; dem. jezerce.

ßee f. morje; offene — široko morje,
počina; hohe — véliko —, odprto morje.

ßee- jezerski, jezerni; (Meeres-) mor-
ski, pomorski. [morka.

ßeeanwohner m. primorěc; —in f. pri-
ßeearsenal n. pomorska orožnica.

ßeebach m. jezernica.

ßeebär m. morski medved.

ßeebecken n. jezerska kotlina.

ßeebehörde f. morski urad, morska
oblast (-i).

ßeebett n. jezieryše.

ßeebinſe f. srpica, primorska sita.

ßeeblume f. lokvanj, pljučnik.

ßeeboden m. dno jezera, jezersko dno.

ßeecompass m. kompas.

ßeedienſt m. mornarska služba, mor-
narstvo.

ßeefahrer m. pomorščak, pomorski
brodnik, morski brodár.

ßeefahrt f. morska vožnja, brodarstvo.

ßeesiſch m. jezerska riba, riba jezer-
nica; morska riba.

ßeefracht f. morski naklad.

ßeefräulein n. morska deklica.

ßeegebirge n. morske od. podmorske
gore pl. [morji.

ßeegefecht n. pomorska bitka, boj na
ßeegegend f. morska krajina.

ßeegericht n. pomorsko sodišče.

ßeegras n. haluga, morska trava.

ßeegrund m. morsko dno.

ßeehafen m. pristan, pristaniše, luka.

ßeehandel m. pomorska trgovina.

ßeehöhe f. nadmorska visokost (-i).

ßeehund m. tulěnj, morski pěs.

ßeeigel m. morski ježěk.

ßeejungſer f. morska deklica.

ßeekarte f. morjevid, morska mapa.

ßeekrankheit f. morska bolezěn (-i).

ßeekrieg m. pomorska vojska.

ßeeküste f. morski breg, morska obal
(-i), morsko obrežje; (Land) primorje,
pomorje.

ßeeſtand n. primorska dežela.

ßeeländer m. primorěc.

ßeeländiſch primorski.

ßeele f. duša; dem. dušica; Seelen-
dušni, duševni; zadušni.

ßeelenact m. čin duše.

ßeelenadel m. blagodušje, dušna bla-
góst, — plemenitost.

ßeelenamt n. črna maša, zadušna
maša, bile, zadušnice pl.

Seelenangst

— 613 —

Segel

Seelenangst f. dušna bridkost, dušna stiska.

Seelenarzt m. dušni zdravnik.

Seelenfriede m. dušni mir.

Seelengröße f. velikodušje, velikodušnost.

Seelengut predoběr.

Seelenhandel m. kupčija z ljudmi.

Seelenheil n. zveličanje duš, dušno zveličanje.

Seelenhirt m. dušni pastir.

Seelenkrank na duši bolan, dušebolën.

Seelenkranke m. dušebolnik.

Seelenkrankheit f. dušna —, duševna bolezën (-i).

Seelenkummer m. dušna toga.

Seelenleben n. duševanje.

Seelenlehre f. nauk o duši, dušeznanstvo, dušeslovje.

Seelenleiden n. dušno trpljenje.

Seelenlos brezdušën.

Seelenmesse f. črna —, zadušna maša.

Seelennohrung f. dušna hrana.

Seelenpein f. dušna muka, — stiska.

Seelenplage f. dušna muka.

Seelenruhe f. dušni pokoj, mir duše; mirna vest (-i). [bolje.

Seelenschmerz m. dušna bol (-i), dušeseelenschwäche f. malodušje.

Seelenspeise f. dušna hrana, — paša.

Seelenspiegel m. dušno zrcalo. [duše.

Seelenstärke f. dušna moč (-i), moč

Seelenstörung f. dušni narušaj.

Seelentag m. vseh vernih duš dan (dneva).

Seelentrost m. dušna tolažba.

Seelenvergnügt iz duše vesel.

Seelenverkäufer m. ljudotržec; prodajalěc duš.

Seelenvermögen n. dušna znanost, dušna moč (-i).

Seelenwanderung f. preseljevanje duš.

Seelenwohl n. dušni blagor.

Seelenzustand m. dušni stan.

Seelöwe m. morski lev.

Seelorgе f. dušno pastirstvo, dušno skrbništvo. [nik.

Seelorgor m. dušni pastir, dušni skrb-Seeluft f. morska sapa. [država.

Seemannadt f. ladijevje; (Staat) morska

Seemann m. pomorščak, mornar.

Seemannschaft f. pomorščaki pl., mornarji pl.

Seemannskunft f. pomorska umetnost.

Seemeile f. morska milja.

SeGLOSSICIER m. pomorski častnik.

Seepferdchen n. morski konjičěk.

Seepflanze f. morska oder jezerska rastlina.

Seepolyp m. hobótnica; osmonožěc.

Seeraub m. pomorski rop; pomorsko roparstvo, gusarstvo.

Seeräuber m. pomorski ropar, morski razbojnik, gusar.

Seeräuberisch roparski, gusarski.

Seerecht n. pomorsko pravo.

Seereich jezernat.

Seereisende m. pomorski popotnik.

Seeroſe f. s. Seeblume.

Seesalz n. morska sol (-i).

Seesalzfäure f. morska kislina.

Seeschiff n. morska ládija.

Seeschiffahrt f. pomorsko plovstvo.

Seeschlacht f. pomorska bitka, bitka na morji.

Seeschildkröte f. morska želva.

Seeschwalbe f. čigra, ribič.

Seesoldat m. pomorski vojščak; pomorsčák.

Seespiegel m. morska gladina.

Seestaat m. pomorska država.

Seestadt f. primorsko mesto.

Seestern m. morska zvezda.

Seestrand m. morsko obrežje. [vihar.

Seesturm m. morska nevihta, morski

Seetang m. morska haljuga.

Seetaube f. galeb, tonóvšica.

Seetreffen n. bitka na morji, pomorska bitka.

Seetruppen pl. pomorska vojska.

Seefuſer n. morski breg, morska obal (-i), primorje.

Seefunfall m. nesreča na morji.

Seefungeheuer n. morska pošást (-i), morski velikán.

Seevolk n. mornarji, pomorščaki pl.

Seewärts adv. proti morju, k morju.

Seewasser n. jezernica.

Seewesen n. (Marine) pomorstvo; mornarstvo.

Seewind m. mornik, morski vetěr.

Segel n. jadro; mit vollen —n z razpétimi jadri; die — streichen jadra

Segelfalter

— 614 —

Seidenraupe

spustiti; die — einziehen jadra speti
(spnem), — zviti; Segel- jaderni.

Segelfalter m. jadralëc.

Segelfertig gotov —, pripravljen na
odhod po morji, z razpetimi jadri.

Segelgarn n. preja za jadra.

Segelmacher m. jadrar.

Segeln jadrati.

[jadrnik.

Segelschiff n. jadrenica, jadralka,

Segelstange f. jadrenica, rajna.

Segeltuch n. platno za jadra, jadrovina.

Segelwerk n. jadrovje.

Segen m. blagoslov, (žegën); (Wir-
kung) blagor, blagodár.

Segenbringend blagonosën, dobrotën,
blagodarën.

Segenreich blagovit, blažen.

Segensprechen n. blagoslavljanje.

Segenspruch m. blagoslov.

Segensverkünder m. blagovestnik.

Segler m. jadralëc; (Bogel) hudo-
urnik, brizga.

Segnen blagosloviti, žégnati; *impf.*
blagoslavljati; (preisen) blagrovati; (be-
seligen) blažiti; oblažiti, osrečiti; *impf.*
osrečevati.

Segnen n. blagoslávljanje.

[blažina.

Segnung f. blagoslávljenje; blagota,

Seh- vidni.

Sehare f. vidna ós (-í).

Sehbar vidën, (vidljiv).

Sehen videti; (schauen) gledati, zreti;
(— lassen) kazati (-žem); pokázati, na
ogled postaviti; pokazovati; sich —
lassen prikázati se, *impf.* prikazovati
se; siehe! glej! lej! poglej! pogledi!
sich satt — naglédati se.

Sehen n. vid, videnje; das — ver-
lieren obnevídeti.

Sehend vidèč.

Sehende m. viděč.

Sehenswürdig ogleda vredën; zname-
nit, mikalën.

Sehenswürdigkeit f. znamenitost, mi-
kalnost; ogleda vredna stvar.

Seher m. vidëe; (Prophet) vedež, ve-
deževalëc; —in f. vedeževalka.

Sehhügel m. vidni pomolëk.

Sehkraft f. vid.

Sehloch n. zenica.

Sehnerv m. vidni živëe, vidnik.

Sehne f. kita; (am Bogen) tetiva.

Sehnen sich hrepeneti, koprneti, hle-
peti, želeti česa, tožiti se komu po
čem; mreti —, mrtěv biti (sem) za
čim, omedlevati, dihteti.

Sehnen n. hrepenenje, koprnenje, po-
želenje.

Sehnenvieleck n. tetivni mnogokotnik.

Sehnicht kitast, žilast.

Sehnig kitnat, žilav, trsěn.

Sehnlich željën, spreželjën, gorèč,
hrepenèč, dihtiv.

Sehnsucht f. hrepenenje, koprnenje,
goreča želja, hlepenje.

[željiv.

Sehnsüßtig hrepeněč, koprněč, po-
sehr adv. zeló, jáko, močno, silno,
sila, grozno, rameno, šembrano; (Su-
perlativ) pre-; zu — preveč, odveč,
čež mero.

Sehrohr n. daljnoglèd.

Sehstrahl m. vidni žarěk, vidni trak.

Sehweite f. dogled.

Sehwinkel m. vidni kot.

Seicht plitěk, plitěv; —e Steſſe plit-
vina, plitčina.

Seichtheit f. plitvost, plitkost; fig.
puhlost, jálovost.

Seichtling m. plitvež.

Seide f. svila; (gedrehte —) súkana
svila, súkanka; (žida).

Seidel n. maslec.

Seidelbast m. navadni volčin.

Seideln pl. volčini pl.

Seiden svilén, svilën, svilnat, (židan).

Seidenähnlich svilnast.

Seidenbau m. svilarstvo, sviloreja.

Seidenei n. svilni mešič.

Seidensfabrik f. svilárnica.

Seidenfabrikant m. svilar.

Seidenfürber m. svilobarvěc. [obleka.

Seidengewand n. svilnata od. svilena

Seidengewebe n. svilnata tkanina.

Seidenhandel m. trgovina —, kupčija
s svilo.

Seidenhändler m. kupčevalëc s svilo.

Seidenhandlung f. prodajálnica svil-
nate robe.

Seidenhut m. svilnati klobuk.

Seidenkleid n. sviléna —, svilna obleka.

Seidenmanufactur f. izdelovanje svil-
nate robe.

Seidenraupe f. svilna gosenica, svil-
nica, sviloprejka, svilód.

seidenreich

— 615 —

Seitenkraft

Seidenreich svilovit, svilnat.

Seidenschwanz m. pegam. [preděče.

Seidenspinner m. svilni prelěče, svilo-
šeidenspinnererei f. sviloprejnica.

Seidenspinnerin f. sviloprejka.

Seidenstoff m. svilenina.

Seidentuch n. svileni roběč.

Seidenweber m. svilotkalěč.

Seidenzeug n. svilenina.

Seidenzucht f. svilarstvo.

Seidenzüchter m. svilar, svilorejěče.

Seife f. milo, (žajša); Seifen- milni.

Seifen militi; omiliti, ožajfati.

Seifenartig milast.

[pena.

Seifenblase f. milni mehurěč, milna

Seifengeist m. milověč.

Seifenhändler m. kupčevalěč z milom.

Seifenfieder m. milar, milovár; —in

f. milarica. [nica.

Seifensiederei f. milarnica, milovar-

Seifenwasser n. milnica, (žajfnica).

Seigen s. seifen.

Seiger m. s. Seiher.

Seiger adi. navpičěn; adv. navpik.

Seigerarbeit f. odtápljanje, odločevanje
(medí od srebra).

Seigerlinie f. navpična črta.

Seigern navpik kopati (kopljem); od-
tapljati; odtopiti.

Seigerschacht m. navpična jama, nav-
pični rov.

Seihe f. cedivo; izeejěk; gošča.

Seihen cediti; precediti, pretočiti;
precejati, pretakati.

Seiher m. cedilo, cedilnik; (Person)
cednik, cedilěč, precejevalěč; —in f.
cednica, cedilka, precejevalka.

Seiherkorb m. cedilnik. [no.

Seihertuch n. cedilniprt, cedilnoplata-
jeil n. vrv (-í); (Strick) konopěč, ko-
nop, vože (-eta).

Seiler m. vrvár, vožár; Seiler- vrvar-
ski, vožárski.

Seilerei f. vrvarstvo, vožarstvo.

Seilerhandwerk n. f. Seilerei.

Seilermeister m. f. Seiler.

Seiltänzer m. vrvohoděč, vrvolazěč,
vrvoplesěč; —in f. vrvolazka, plesalka
na vrvi.

Seiltänjerkunft f. umetnost vrvohoje,
— vrvolazbe. [tok.

Seim m. strd (-i); čisti med; samo-

Seimen cediti se.

Seimhonig m. samotòk, tekoči med.

Sein n. bit (-i), bivanje, sostvo.

Sein biti (sem), bivati; für sich allein
— samovati; nicht sein ne biti; öfters
sein bivati; sei nicht böse ne bodi hud!
irgendwo — nahajati se; was soll das
sein? kaj hoče to, kaj to pomeni? es
ist aus mit ihm po njem je; guter
Hoffnung sein noseča biti; ich bin des
Todes! mrem! es ist aus der Mode
ne nosi se več; es ist mir um etwas
gre —, prede mi za kaj; willens sein
nameniti, misliti; sobiel an mir ist kar
morem, po svoji moči; Schankwirt,
Schuster, Knecht, Hausherr u. J. w. sein
krémariti, čevljariti, hlapčevati, go-
spodariti u. J. w.

sein pron. refl. svoj; (desſelben) njegov; feiner Zeit svoje dni; feinetwegen zavoljo —, zaradi njega, za njega delj.

seinig svoj; (desſelben) njegov; die
Seinigen svojei pl.; njegovi.

Seisachteia f. zmanjšanje dolgov.

Seismograph m., Seismometer m. potresomér.

seit coni. kar, odkar; praep. od. [rok.

seitab adv. na strani, na samoti, od
seitdem coni. odkar.

Seite f. stran (-i), strana; plat (-í);
(Fläche) ploskěv; (am Körper) bok;
(am Schiff) bok, stena; bei — stran,
na stran, spoti; (die schöne — eines
Zeuges) lice; Scherz bei — brez šale;
von — des Gerichtes od sodnije, od
sodišča; an der rechten — anfassen za
pravo žilo prijeti (primem); (Partei)
stranka; (Theil) del, stran.

Seitel m. maslee.

Seiten- stranski, postranski, pobočni.

Seitenangriff m. napad od strani.

Seitenansicht f. pogled od strani.

Seitenbrett n. stranica; krajnik.

Seitenbrücke f. primostěk.

Seitendach n. pristrešěk, pristrešje.

Seitendruck m. tlak na stene, — stran.

Seitenfläche f. (ploskěv) postranica,
stranica.

Seitengebäude n. priziděk.

Seitengewehr n. sablja, bajonet; po-
bočno orožje.

Seitenkraft f. sila sestavljača.

seitenlang

— 616 —

Selbstlob

seitenlang jedno stran dolg.

Seitenlinie f. postranska črta; pobočna proga.

Seitenmauer f. postranski zid.

Seitennaht f. postranski šiv. [dija.

Seitenschiff n. (d. Kirche) pokrajna lavenschlagader f. pristranska privodnica.

Seitenschmerz m. bolečina v boku.

Seitenschwimmer pl. bokoplovke pl.

Seitenstechen n. bodljaji pl.

Seitenstraße f. postranska cesta.

Seitenstück n. jednačica, drugarica.

Seitentasche f. pobočna torba, torbica.

Seitenthal n. postranska dolina.

Seitenthür f. postranske duri pl.

Seitentram m. žrd (-í).

Settentrieb m. odrastlek, panoga.

Seitenwand f. stranice pl.; pobočna stena, osteněk.

Seitenweg m. stranski pot, stranska pot, stranpot.

Seitenwinkel m. prikotěk.

Seitenzahl f. število stranij.

Seitenzimmer n. stranska izba.

Seither adv. od tega časa, od te dobe, odzdaj, odsihmal.

Seitherig dozdanji, dosedanji.

Seitwann adv. od kedaj.

Seitwärts adv. v kraj, stran, na stran.

Selbander num. samodrug, sam drugi.

Selbdritte num. samotretji, sam tretji.

Selbe f. derselbe.

Selbfünfte num. samopeti, sam peti.

Selbig isti, tisti.

Selbst pron. sam; von — sam od sebe; (ohne fremde Hilfe) samotež; (an und für sich) sam na sebi; sich — angehören sam svoj biti (sem); zu sich — kommen k sebi priti (pridem), osvestiti se, zavedeti (-vém) se; impf. zavedati se; er ist die Demuth — gola ponižnost ga je; adv. celo, tudi, i.

Selbst- samo; sebe samega.

Selbstabtödung f. krotitěv samega sebe, — lastnega mesa. [sebe.

Selbstachtung f. spoštovanje samega selbständig samostalěn, samosvoj, samostojěn.

Selbständigkeit f. samostalnost, samostojnost.

Selbstanklage f. zatožba samega sebe.

Selbstanschauung f. smatranje samega sebe, nazor o samem sebi, samozor.

Selbstaufopferung f. žrtvovanje samega sebe, samožrtva. [sebe.

Selbstbefleckung f. oskrumba samega

Selbstbefruchtung f. samoplodba.

Selbstbeherrschung f. oblast nad seboj.

Selbstberechtigt samsvoj, samovlastěn.

Selbstbestimmung f. samoodločba.

Selbstbetrachtung f. premišljevanje samega sebe.

Selbstbewegend samogiběn.

Selbstbewegung f. samogibnost.

Selbstbewußt samosvestěn, svestěn samega sebe.

Selbstbewußtsein n. samosvest (-i); zum — bringen osamosvestiti koga, osvestiti koga; zum — kommen zavedeti (-vém) se samega sebe.

Selbsteigen samovlastěn, samosvoj.

Selbstentleibung f. samoměr.

Selbstentjündung f. samoužig, samovnetje.

Selbsterhaltung f. samoohrana, samohranjenje.

Selbsterhaltungstrieb m. nagon samohranjenja.

Selbsterkenntnis f. spoznavanje samega sebe; spoznanje samega sebe.

Selbstgefällig samoljuběn, samoràd, samomil.

Selbstgefälligkeit f. samoljubnost, samoljubje, samougodje.

Selbstgefühl n. samočutje.

Selbstgelehrte m. samoučk.

Selbstgenügsamkeit f. samodovoljstvo.

Selbstgeschoss n. samostrel.

Selbstgespräch n. samogovor.

Selbstgewachsen samosevěn, samorašč; — e Pſlanze samosevka. [vlada.

Selbstherrschaft f. samodrštvo, samo-

Selbstherrscher m. samodržěc, samovladar; — in f. samovladalka. [moč.

Selbsthilfe f. samopomočje, lastna poselbstisch sebičěn.

Selbstlaut m. samoglasnik, glasnik.

Selbstlautig samoglasěn. [těl.

Selbstleuchtend samosijajěn, samosvedelbstliebe f. samoljubje, ljubezěn (-i)

do samega sebe.

Selbstliebig samoljuběn.

[hvala.

Selbstlob n. samolastna hvala, samo-

Selbstlober

— 617 —

Sendling

Selbstlober m. samohvalěc. [stvo.
Selbstmord m. samomör, samomor-
Selbstmörder m. samomorěc, samo-
davljeněc; —in f. samomorka.

selbstmörderisch samomorěn, samo-
morski. [vladje.

Selbstregierung f. samouprava, samo-
Selbstruhm m. lastna hvala, samohvala.

selbstschaffend samotvorěn.

Selbstschändung f. J. Selbstbefleckung.

Selbstschatten m. nasebna tenja.

Selbstschau f. samozör.

Selbstschuld f. lastna krivnja.

Selbstschuž m. samobran.

Selbstseidend samobitěn.

Selbstsucht f. sebičnost, samopašnost.

Selbstsüchtig sebičěn, samopriděn; sa-
mopašěn.

Selbstsüchtige m. sebičnik, samopašnik;
f. sebičnica, samopašnica.

Selbsttäuschung f. ukana samega sebe,
samoukana.

selbstthätig samodejěn, samotvorěu.

Selbstthätigkeit f. samodejnost, samo-
delavnost, samotvornost.

Selbstüberschäzung f. samoprecenjanje.

Selbstüberwindung f. premaga samega
sebe. [mega sebe.

Selbstverleugnung f. zatajevanje sa-
selbstverständlich adi. samouměn, sa-
moumevěn; adv. samoumno.

Selbstverstümmelung f. pohabljenje sa-
mega sebe. [sebe.

Selbstvertrauen n. zaupanje v samega
Selbstverwaltung f. samouprava.

selbstwillig samovoljěn, samohotěn.

Selbstzersehung f. samorazkroj, samo-
raztvor.

Selbstzünder m. samonét, samožig.

selchen sušiti, vôditi; posušiti, po-
vôditi, prekaditi; impf. prekajati, pre-
sušati.

Selcher m. prekajevalěc.

Selchsleifisch n. prevôjeno —, prekajeno
—, suho meso. [nica.

Selchkammer f. vodilnica, prekajeval-
Selchwurst f. posúšena klobasa.

Selen n. selen, selenij.

Selenit m. selenit, Marijino steklo.

Selenographie f. opis lune, seleno-
grafija.

Selenfäure f. selenova kislina.

selig blažen, zveličan; (glücklich) pre-
srečěn, blagovít; der —e Mann! bla-
gor možu! (verstorben) rajni, pokojni;
(— preisen) blagrovati, poveličevati,
blagoslávljati; (— machen) zveličati,
impf. zveličevati.

Selige m. nebeščan, zveličaněc; (Ver-
storbener) rajni, rajnik, rajnki, pokoj-
nik; f. rajna, rajnka, rajnica.

Seligkeit f. blaženstvo, blaženost,
blagost; (ewige —) zveličanje; (Ent-
zücken) radost, veselje. [vati.

seligmachen zveličati, impf. zveliče-
seligmachend zveličalěn, zveličevalěn,
blažilěn, oblaževalěn.

Seligmacher m. zveličar, zveličalěc;
oblaževalěc.

Seligmachung f. zveličanje.

seligpreisen J.elig. [ličane.

Seligsprechung f. prištetěv med zve-
Seligwerdung f. zveličanje.

Seller, Sellerie f. zélena.

selten adi. reděk, poreděk; (unge-
wöhnl.) nenavaděn; adv. redko, réd-
koma, málokdaj, málokrat.

Seltenheit f. redkost, redkota.

seltsam čuděn, neobičěn.

Seltsamkeit f. čudnost, neobičnost.

Semester n. poluletje, tečaj, semestěr.

Semestral poluletni.

Semestralprüfung f. poluletna skušnja,
poluletni izpit.

Semikolon n. f. Strichpunkt.

Seminar n. semenišće; (Theologie)
duhovno semenišće, bogoslovnica.

Seminarist m. semeniščnik; (Theol.)
bogoslověc.

Semmel f. žemlja, žemljička, žulka
(Steierm.).

Senat m. starejšinstvo, senat; (Aus-
ſchufs) odbor.

Senator m. starejšina, odbornik.

Senats- starejšinski.

Senatspräsident m. odborni predsed-
nik, prvosednik.

Sembote m. sel, poslaněc; preglednik.

Sembrief m. poslanica, list, poslano
pismo.

senden poslati (pošljem), odpraviti,
vpotiti; impf. posiljati, odprávljati.

Sender m. pošiljalěc, pošiljatelj.

Sending m. poslaněc, pošiljaněc.

Sendung

— 618 —

sequens

Sendung f. pošiljatěv, poslatěv; (das Senden) poslanje, odprava, vpotitěv.

Senf m. gorčica, gorjušica; Senf-gorčični, gorjušični.

Senfbrühe f. gorčična omaka.

Senfkorn n. gorčično vrno.

Senfmehl n. gorčična moka.

Senfkflaster n. gorčični obliž.

Senfsteig m. gorčično testo.

Henge f. žig, požig, palež, smod.

Sfengen tr. paliti, smoditi; požgati (-žgem), posmoditi, popáliti; *impf.* požigati, posmojati; (v. d. Sonne) pripekati, prigrevati, prižigati; *intr.* žgati se, paliti se, smoditi se.

Hengflätte f. požigališče, smodišče.

Senior m. starejsi, starejsina; senior.

Seniorat n. starejsinstvo.

Senkblei n. (Sonde) grezilo, vodomèr, vodomerni svinče.

Senke f. nižina, nižava; (Ort zum Versenken) grezina, grez (-í).

Senkel m. f. Senkblei; vrv (-í) z grezilno iglo.

Senkelstift m. grezilna igla.

Senken (in die Tiefe lassen) pogrezniti, v globino spustiti, ponoriti; *impf.* pogrezovati, v globino spuščati; (ins Wasser) potopiti, utopiti, potapljati; (cine Rebe u. j. w.) grobati, grebenčiti; pogrobati, pogrebenčiti; (den Blick) povesiti, *impf.* povešati; (neigen) nagniti, *impf.* nagibati (-gibljem); sich — nagibati se, spuščati se, zniževati se, usedati se; usesti (-sedem) se.

Senker m. grebenica; (Person) pogrezovalče, potapljaleč; grebeničar.

Senhgrube f. greznica, stoka.

Senklinie f. navpična črta.

Senkrecht adi. navpičen, pravokotën; adv. navpik.

Senkung f. (des Bodens) usèd; (der Stimme) spuščaj (glasa), znižatěv.

Senne m. planšar, planinar; Sennen-planinski.

Sennenalpe f. planina.

Henner m. f. Senne; — sein planšariti, planovati.

Hennerei f. planšarstvo; plansárnica.

Hennerhütte f. planšarska koča, — staja.

Hennerin f. planšarica.

Hennesbaum m. senes.

Hennesblätter pl. senesovo perje.

Hensal m. mešetar, sensal; — sein mešetariti, mešetovati.

Hensarie f. mešetarina.

Hensation f. pozornost, vtis, osup, hrup; senzacija; — machen pozornost vzbuditi, vtis narediti, hrup napraviti.

Hense f. kosa; dem. kosica; Senfenskosni.

Hensenförmig kosast.

Hensenhammer m. kosarnica.

Hensenmann m. kosák; fig. smrt (-i).

Hensenring m. kosir, grivna.

Hensenschmied m. kosár.

Hensenstein m. osla.

Hensenstiel m. kosišče, rantišče, ratišče.

Sensibel čutljiv, rahločutěn.

Hensibilität f. čutljivost, rahločutnost.

Hentenz f. rek, izrek, pregovor; (Urtbeil) razsoděk, odloček.

Sentimental občutljiv, prečutljiv, sentimentalěn.

Sentimentalität f. prečutljivost, mehkočutnost; sentimentalnost.

Separabel razlóčěn, oddvójěn.

separat adi. odločen, oddeljen; poseběn, sámezěn, posaměn; adv. posamič, posebej, posámezi. [mir.

Separatfriede m. posebni mir, osobit

Separation f. f. Trennung.

Separator m. ločilěc.

Separatismus m. separatizěm, razdruštvo, razdružljivost.

Separatift m. razdružnik, odlóčeněc.

separatističk razdružěn, razdružljiv, samosvoj.

separieren odločiti, razdružiti, oddeliti; *impf.* odločevati, razdruževati, oddeljevati.

Sepia f. sepija, plotica.

September m. kimověc, septemběr, ferbofr. rujan.

Septemviraltafel f. septemviralni stol; sod sedmerice.

Septentrional f. nördlich.

Septime f. sedmica, sedmi glas.

Septuagesima f. tretja predpostna nedelja.

Septuaginta f. sedemdeseterica.

sequens sledeči, nastopni; subst. naslednjik.

Sequester

— 619 —

Seuche

Sequester m. sekvestěr, serbokr. zaustava.

Sequestration f. sekvestracija. [viti. Sequestrieren sekvestrovati; zaustasirail n. seraj.

Seraphim, Seraphim pl. seraf, serafin. Seraphisach serafinski.

Serenade f. serenada, podóknica; petje, godba pod oknomi.

Serenissimus m. presvetli.

Sergeant m. seržant; j. Feldwebel.

Serie f. vrsta, red (-i); serija.

Seriös j. ernsthaft.

Serös vodén, vodeničast; sokrvěn.

Serpentin m. kačnik, serpentin, gádověc.

Serpentine f. vijugavica, ključi pl., ridasta cesta.

Serum n. voda; sirovatina; sokrvica.

Service m. u. n. namizje, namizna posoda.

Servieren j. bedienen.

Serviette f. prtič, obrisača, otirača.

Servitut f. služnost, servitut; Servituts služnostni, servitutni.

Servitutsfrei brez služnosti.

Servitutsrecht n. pravica do služnosti, pravo na služnost. [mera.

Servitutsverhältnis n. služnostna raz-

hesam m. sezam, morsko seme (-na).

Jesfel m. stol; sedež; Seffel= stolov.

Jesshaft naseljen, useljen, nastanjen, oseděl. [nost.

Jesshaftigkeit f. vséljenost, nastanje-

jession f. seja, sejna doba. [dišče.

Jehke f. zasad, nasad, sadišče, zasa-

Jehzen tr. staviti; phil. dejati (denem), postaviti; (sitzen machen) posaditi, razposaditi; impf. posájati, razposájati; (stehen machen) postáviti, impf. postavljati; (liegen machen) položiti, dejati (denem); impf. polágati, devati; (eine Frist —) ustanoviti, dati, določiti; impf. ustanávljati, dajati (dajem), dołočevati; (zum Pfande —) zastáviti; zastávljati; (in d. Lotterie —) stáviti; Ziel — konče storiti; in Freiheit — izpustiti, impf. izpuščati; außer Stand — nemogoče storiti; außer Kraft — preklicati (-kličem), razveljáviti; in Schrecken — preplašiti, prestrašiti, v strah pripraviti; in Verwunderung —

osupiti; eine Henne — nasaditi, impf. nasajati; (Bäume) saditi, zasaditi, vsaditi; impf. zasajati, vsajati; (in Unkosten) stroške delati komu; ins Werk — izpeljati (-peljem); izpeljevati; in Noten — zložiti, impf. skladati; in Flammen — zažgati (-žgem), zapaliti; unter Wasser — poplaviti; den Fuß auf etwas — stopiti na kaj; Denkmal — spominek postaviti; impf. staviti, postavljati; in ein Amt — službo izročiti komu; ich seże Ehre darein v čast si štejem; sich — sesti (sedem) se, vsesti se; impf. sedati se, posedati; sich herum — razposesti se, impf. razposadati se; sich in den Kopf — si v glavo vtepsti (-tepem); sich in Gefahr — v nevarnost se podati (-dam), impf. podajati; das Schiff hat sich gesetzt ladija je obtičala; (v. d. Flüssigkeit) usedati se, ubrisati (-šem) se; (v. d. Geschwulst) splahniti; sich außeinander — zmeniti se, dogovoriti se, pogoditi se; sich in Marsch — odriniti, na pot kreniti; sich zur Ruhe — v pokoj iti (idem, grem); sich in Gunst — prikupiti se komu, priljubiti se; das Wasser seßt sich voda pada, uteka se; sich zu Pferde — zasesti, zajahati; sich zur Wehre — braniti se, v bran se postaviti; intr. (springen) planiti, zagnati (-ženem) se; über den Fluß — reko prepluti, — preplavati; über die Grenze — mejo prestopiti; über den Graben — jarěk preskočiti; impers. es wird Schläge — pretep bo; šiba bo pela; es seßte viel Mütze mnogo je truda stalo; gesetzt, dass recimo, denimo, postavimo.

Jehzen n. saditěv, saja.

Jeher m. stavěc, postavljalěc; (in der Druckerei) črkostavěc, stavěc; (Composit.) skladalěc, skladatelj.

Jehhase m. zajka, zajklja.

Jehling m., Seßpflanze f. sadika, sajenka; grobenica, reznica.

Jehrehe f. reznica, ključ, sajenica.

Jehreich m. násadni ribnik.

Jehung f. detje; postavka; (Theis) stavěk.

Seuche f. kuga, kužna bolezěn (-i), pomor; (Bieh—) živinska kuga; Seuchenkužni.

Siegerin

— 622 —

Sinecure

Siegerin f. zmagalka, zmagovalka.
Siegerkrone f. zmagalski veněc.
Sieges- zmagalski, zmagalni.
Siegesaufzug m. zmagalni sprevod.
Siegesbogen m. slavolök.
Siegesnachricht f. poročilo o zmagi.
Siegestrunken zmage prevesél, pijan zmage.

Sieggekrönt zmagovalěn.

Sieggewohnt zmage navajen.

Siegreich zmagovit, zmagonosën, zmagodobitën.
[viš ga!

Sich! interi. glej! lej! poglej! no!

Sieke f. (bei den Vögelein) samica.

Siele f. komat, povoděc za konje.

Siezen vikati, (onikati).

Sigill n. f. Siegel.

Sigillieren f. siegeln.

Signal n. známenje.

Signalement n. známenje; (Beschreibung) opis.

Signalfeuer n. ogěnj za známenje;

kres za známenje; navestilni ogěnj.

Signalisieren známenje dati, navestiti.

Signalstange f. palina.

Signator m. podpisnik.

Signatur f. známenje, znamka; (Unterchrift) podpis.

Signification f. pomén.

Signieren znamenovati; zaznamenovati, zaznamiti; (unterschreiben) podpisati (-pišem), *impf.* podpisovati.

Silabieren zlogovati, slovkati, slovkovati.

Silbe f. zlog, slovka; betonte — naglašeni zlog.

Silbenmessung f. zlogomerje.

Silbenräthsel n. zlogovnica.

Silbenstecher m. cepidlaka.

Silbenstecherei f. cepidlačenje.

Silber n. srebro; dem srebrce; gediegenes — čisto —, samorodno srebro; aus — verfertigt srebrn; feines — suhsrebro; Silber= srebrni.

Silberader f. srebrna žila.

Silberagio n. nadavěk na srebro.

Silberarbeiter m. srebrár.

Silberauflösung f. srebrna raztopлина.

Silberbergwerk n. srebrni rudnik, rudnik na srebro.

Silberbeschlag f. srebrni okóv.

Silberblende f. srebrnata svetlíca.

Silberdraht m. srebrna žica; unechter — posrebrena žica.

Silbererz n. srebrna ruda.

Silberfaden m. srebrna nit (-i).

Silberfarben srebrast, srebrnat.

Silberfasan m. srebrni tetrév.

Silberführend srebronosën.

Silbergang m. srebrna žila.

Silbergehalt m. srebrnost.

Silbergeld n. srebrni denár.

Silbergeräthe n. srebrno posodje, — orodje, srebrnina.

Silberglanz m. lesk srebra; argentil, srebrni sijaŭnik.

Silberglätte f. srebrni glaj.

Silbergroschen m. srebrni groš.

Silberhell čist kakor srebro.

Silberhochzeit f. srebrna poroka.

Silberhütte f. topilnica za srebro.

Silberklang m. čisti —, srebrni glas.

Silberklumpen m. kos srebra.

Silberling m. srebrnjak.

Silberlösung f. srebrna raztopлина.

Silbermünze f. srebrni denar, srebrni penez.

Silbern srébrn, srebrén.

Silbern srebriti; posrebriti, posrebrniti; *impf.* posrebrovati.

Silberpapier n. srebrnati papir.

Silberpappel f. beli jagned, beli topol.

Silberreich srebrnat, srebrovit.

Silberring m. srebrni prstan.

Silberservice m. u. n. srebrno namizje, srebrna posoda.

Silberstab m. srebrni prot, srebrna palica.

Silberstoff m. srebrovina.

Silberstrich m. gospica.

Silberware f. srebrnina.

Silberzeug n. srebrnina. [siluéta.

Silhouette f. senčni obraz, sencepís,

Silicium n. kremeněe, silicij.

Silurformation f. silurska tvorba.

Himbol n. f. Symbol.

Simonie f. simonija.

Simpel prost, pripróst.

Sims m. ziděc, prikrov; (Brett) polica.

Simse f. loč, ločnica.

Simulieren na videz delati. [doběn.

Simultan skupěn, nerazdelěn; isto-

Simultanhaftung f. skupni dolg.

Sinecure f. služba brez dela.

Sing-

— 623 —

Sinngedicht

Singen pevski; za petje.

Singenapparat m. pevski stroj.

Singenbar pevën, spevën.

Singenbarkeit f. pevnost, spevnost.

Singenficade f. věliki čriček, — čvrěčk.

Singenbroßel f. drozěg, droz; cik.

Singen peti (pojem), popevati, pre-
pevati; zu — anfangen zapeti; zu Ende
— dopeti; genug — napeti se; wechsel-
weise — odpevati si; erbärmlich —
kruliti; nach Noten — po sekiricah
peti; (Vögel) peti, žvrgoleti, gostoleti,
pesmi drobiti.

Singen n. petje, prepevanje; durch —
gewinnen pripeti (-pojem).

Singenend pojoč, prepevaje, prepevajóč.

Singehrer m. pevski učitelj.

Singe lung f. pevoljubje, veselje do petja.

Singenmesse f. peta maša.

Singenün n. zimzelen; popan.

Singspiel n. igra s petjem. [žila.

Singstimme f. pevski glas; fig. pevska

Singskunde f. pevska ura.

Singular m. jednina, jednojnik.

Singular är posámezén, posamën.

Singvogel m. ptica pevka, ptić peveć;
pl. ptići pevei.

Singenweise f. napev.

Singenirpe f. skržat.

Sinken pasti (padem), upasti; *impf.*
upadati, pojémati; (in eine Fülligkeit)
toniti, utoniti, potopiti se; *impf.* utap-
ljati se; (in weiche Körper) udreti (-de-
rem) se, pogrezniti (se); *impf.* udirati
se, pogrezovati se; (zu Boden) zgruditi
se, sčeniti se, zgrezniti se; *impf.* šče-
pati se; das Haus sinft hiša se useda;
in Chunmacht — omedleti; aufs Knie —
poklekniti, *impf.* poklekovati; d. Kopf
— lassen glavo nagniti; in einen Schlaß
— zaspati (-spím); ich lasse den Muth
— sree mi upada; bis in die sinkende
Nacht do trde nočí.

Sinn m. (Organ) čut, čutilo, čuvstvo;
(Bewußstsein) zavest (-i), svest (-i);
(Wille) volja; (Verstand) um, razum,
pamet; (Absicht) misel (-i), nakana,
namera; (Bedeutung) pomen, smisel;
(der fleischliche —) poltenost; durch die
—e wahrnehmen čutiti; začutiti; an-
deren —es werden premisliti se; auf
seinem —e verharren ostati (ostanem)

pri svoji misli; sich aus dem —e schla-
gen iz glave si izbiti, pozabiti; Böses
im —e haben zlo misliti, namerjati; in
den — kommen na misel priti (pri-
dem), v glavo pasti (padem); eines
—es sein jedne misli biti (sem); zu
—en kommen zavédeti (-vem) se, impf.
zavedati se; von —en kommen one-
svestiti se, obnoreti, zblazneti; im —e
liegen v glavi biti komu, skrbeti koga;
feiner — teněk čut; froher — veselo
sree; hoher — visoke misli; im engern
—, weiteren —e v ožjem —, širjem
smislu; im —e des Gesetzes po postavi,
po besedah zákona.

Sinnbild n. podoba, prilika, pripodoba.

Sinnbildlich pripodobën, prispodobën,
v priliki.

Sinncaſur f. zareza po smislu.

Sinnen misliti, razmísljati, premišlje-
vati, preudarjati, pretehtovati; (auf
etwas —) namerjati, naklépati, nakle-
povati, presti (predem); gut gefinnt
dobro misleč; auf Lifft — zvijačo snuti
(snujem), — kovati (kujem).

Sinnendürft m. meseno poželenje,
poltenost.

Sinneneindruck m. vnanji čutni dojěm.

Sinnenfällig očutën, čutom pripadajoč.

Sinnengenufs m. telesna —, poltena
sla od. slast (-i).

Sinnenluft f. mesenost, poltenost,
poltena naslada, mesena slast (-i).

Sinnenrauch m. omama čutov.

Sinnentreiz m. čuvstveno dražilo.

Sinnentaumel m. čuvstvena pijanost.

Sinnenverwirrung f. čuvstvena zmeš-
njava, — zblodnjava.

Sinnenwahn m. čuvstvena domnéva;
čuvstvena zmota.

Sinnenwelt f. čutno stvarstvo, telesno
stvarstvo, vidni svét.

Sinnesänderung f. premislek (pre-
miselka), spremislek.

Sinnesart f. mišljava.

Sinnesempfindung f. čutilni očut,
vnanji očut.

Sinnesorgan n. čutilo.

Hinnestäuſchung f. pričut, obmama
čutov; (der Augen) privíd; (d. Gehörz)
prisluh.

Hinngedicht n. puščica, dovtipni napis.

finngemäß

— 624 —

Sitzungszimmer

Sinngemäß adi. smiseln; adv. smislu primerën; smisloma.

Sinnig umën, umetën, spremišljen.

Sinnlich čutën; vidën; telesën, mesën, polten.

Sinnlichkeit f. čutnost, vidnost; teles-
nost, mesenost, poltenost.

Sinnlos brezsmiseln; —es Wort ne-
smislica; (vernünftlos) brezumën, ne-
spametën; (bewußtlos) nezavedën, ne-
svestën; (empfindungslos) neobčutën,
neobčutljiv, brezčutën; — handeln brez
pomiselka ravnati.

Sinnlosigkeit f. brezsmiselnost; neob-
čutnost; nezavednost; nespametnost,
brezumnost.

Sinnreich smiseln, pomenljiv, umën,
ostroumën, bistroumën.

Sinnspruch m. rek, modri izrek, pre-
govor, prislovica.

Sinnverwandt sosmiseln, jednoznačen.

Sinnverwandtschaft f. sosmiselnost,
jednoznačnost.

Sinnvoll pomenljiv, smiseln.

Sintemal coni. ker.

Sinter m. okuje pl.; okujina, okovina,
škaja; (Tropfsstein) siga, kapnik.

Sintern käpati, kapljati, cediti se,
curljati, pocejati se.

Sinterwasser n. käpnica.

Sinus m. sinus, (pristava, lonica).

Sippe f. žlahta, sváščina, rodbina;
(verächtlich) svojat (-i).

Sippschaft f. j. Sippe.

Sirene f. sirena, morska déklica.

Sirocco m. široko (jug), mornik, vetër
od morja.

Sirup m. sirop, sirup.

Sistieren ustaviti, zaustaviti, obust-
viti; *impf.* ustávljati, zaustávljati.

Sistierung f. ustava, zaustava; die —
erfolgt zvršitěv se ustavi.

Sitte f. šega, običaj, navada; Sitten
nrav, nrav (-i), nravstvo; von guten
— lepega vedenja, spodobnega —,
nravnega obnašanja; Sitten- nrav-
stveni, nnavni.
[zakon.

Sittengesetz n. navstveni —, nnavni

Sittenlehre f. nravstveni nauk, nauk
nravstvenosti.

Sittenlos nenravën; izpačen, razuzdan.

Sittenlosigkeitf.nenravnost,izpačenost.

Sittenreinheit f. nravstvena čistost.

Sittenspruch m. nravstveni rek, —
izrek.

Sittenverderbnis n. nravstvena popa-
čenost, poguba nravnosti. [dolžën.

Sittig nravën, čedën, nepopačen, ne-
sittlich nravën, nravstven, čedën, po-
sten; —er Mensch človek lepih nravov,
nravni človek; —es Gefühl nravstveno
čuvstvo, čuvstvo nravstvenosti.

Sittlichkeit f. nravstvenost, blago-
nravje, moralnost.

Sittsam nravën, pošten, sramežljiv.

Sittsamkeit f. nravnost, čednost, po-
štenost, sramežljivost.

Situation f. lega, položaj, pologa;
situacija.

Situationsplan m. načrt položaja.

Situationszeichnen n. risanje —, čr-
tanje položaja.

Sitz m. sedež, sedalo; (in der Kirche)
stol; (Ausenthaltsort) bivališče, stano-
vališče, prebivališče; (Drt) mesto; d.
ersten — geben na prvo mesto posá-
diti, *impf.* — posajati; den — auf-
schlagen naséliti se, nastaniti se, na-
stanoviti se.

Sitzbank f. klop (-i); (lange) protina.

Sitzbein n. sednica.

Sitzen sedeti; ein wenig — posedeti;
sich müde — nasedeti se; öfters —
posedati; zu lange wo — zasedeti se;
— bleiben obsedeti, (von Mädchen) ne
omožiti se, (b. Dingen) obtičati; eine
Weile — posedeti, posedati; (in der
Kindersprache) čičati; (wohnen) bivati,
stanovati; im Kerfer — zaprt biti
(sem); — lassen zapustiti, *impf.* za-
puščati; das Schiff sicht ladija je ob-
tičala; das Brett sicht deska je pribita;
das Kleid sicht gut obleka se podaja, —
se prilega, — se prileže, — dobro stoji.

Sitzen n. sedenje, seja; čič.

Sitzer m. sedèc, posedalèc.

Sitzleisch n., er hat kein — nerad sedi.

Sitzfüße pl. sedilke pl., sedalke pl.

Sitzung f. seja, zasedanje; Sitzungs-
sejni.

Sitzungsprotokoll n. sejni zapisnik.

Sitzungsfall m. sednica, zbornica.

Sitzungstag m. sejni dan (dneva).

Sitzungszimmer n. sednica.

Skalde

— 625 —

soldatisch

Skalde m. skald.

Skarnihel m. zavitěk.

Skarnihelblume f. zvitkarica.

Skelet n. okostnica, ogrodi pl., ogrodje, kostjak, kostnjak.

Skeletthiere pl. vretenčarji pl. [zěm.

Skepticismus m. dvomljivost, skeptici-

Skeptiker m. dvomljivěc, skeptik.

Skeptisch dvomljiv, skeptičen.

Skize f. načrt, črtež, prvi osnutěk, obrisěk.

Skizieren načrtati, načrt osnovati.

Sklerite pl. trdei pl.

Slave m. slovan, slovén.

Slavisch slovanski, slovenski.

Slavifieren slovaniti; poslovaniti, posloveniti.

Slavist m. slavist, poznaléc slovanskich narečij.

Slivovit k. slivověc, slivovka.

Smaragd m. smaragd; Smaragd= smaragdni, smaragdov.

So pron. ki, kateri; adv. tako, takisto; —wie kakor, kot, liki; — groß tolik, takšěn; eben — groß jednolik; coni. (wenn) ako, če; — doch če tudi, dasiravno; sodann potlej, potem; fogar celó; solange dokler; sojehr kakorkoli; so wahr mir Gott helfe tako mi Bog pomagaj!

Sobald coni. brž ko, kakor hitro, čim.

Social družaběn, družinski, socijalěn.

Socialist m. socijalist.

Sociativ m. družilnik.

Societät f. družba; bratovščina.

Sochte f. kopitěc, obújěk; sich auf die — machen kopita pobrati in iti; pobrisati jo.

Sokel m. podzid, podnožje.

Soda f. soda, pepélnica sol, solajka.

Sodbrennen n. zgaga, deravica, rezalica; gorečica, žeravica.

Soeben adv. ravno kar, prav sedaj.

Sofa n. sofa, blazinjak, počivalnica.

Sofern coni. kolikor, ako.

Soff m. pijanstvo; (schlechtes Getränke) čmiga, čobodra, čorba.

Sofort adv. neutegoma, zdajci, prec, precej, koj.

Sogar adv. celo, še celo, kaj še.

Sogleich adv. pri tej priči, takoj, grendoč, spótoma, precej, kar precej.

Sohlband n. prag, dno.

Sohle f. (am Fuße) podplat, stopal; (unterster Balken) podsek, podloga; (am Klußbett) dno struge; (Schwelle) prag; Sohlent podplatni. [šiti.

Sohlen podšiti (-šijem), podplat pri-Sohlengänger m. podplatar.

Sohlenmuskel m. podplatna —, stopalna mišica.

Sohlenschiene f. oplat (-i). [usnje.

Sohlleder n. podplati pl., podplatno
Sohn m. sin; dem. siněk, sinčěk, sinko;
an — es statt annehmen posinoviti, usinoviti, posiniti; Sohn= sinovski.

Söhnbar spravěn, spravljiv.

Söhnen s. Sühnen.

Johnskind n. vnuk.

Johnssohn m. vnuk, sinověc.

Johnstochter f. vnuka, sinovlja.

Johnsweib n., Sohnsfrau f. snaha.

Soiree f. soareja, večerna družba.

Sokratisch po Sokratovo, sokratski.

Solarjahr n. solnčno leto.

Solawechsel m. menica samica.

Solchenfalls adv. v jednakem slučaji, kadar se kaj jednakega primeri.

Solcher pron. tak, takov, takšěn; auf solche Art tako, takisto.

Solchergestalt, solchermaßen adv. po
takem, na tak način; po tem takem.

Solcherlei tákšěn.

Sold m. plača, mezda; in eines — treten komu služit iti, v službo stopiti.

Soldat m. vojak, vojščak, vojnik, žolnir, soldat; — werden med vojake —, k vojakom iti (grem), v vojaško službo stopiti; (freiwilliger) dobrovoljěc; prostovoljěc; Soldaten= vojaški, vojniški; žolnirski, soldaški.

Soldatendienst m. vojaška služba, vojaštvo, vojništvo.

Soldatenfreund m. prijatelj vojakov, vojaški prijatelj.

Soldatenlied n. vojaška pesěn (-i);
ferbofr. davorija.

Soldatenmantel m. vojaški plašč.

Soldatenrock m. vojaška suknja.

Soldatenstand m. vojaški stan, vojaštvo, vojaščina; število vojakov.

Soldatenvolk n. vojaki, vojščaki pl.

Soldateska f. vojačina.

Soldatisch vojaški, vojniški.

40

Sondergelüste

— 627 —

Sonntagskleid

Sondergelüste *n.* želja po odepljenji.
Sondergut *n.* osebno posestvo.
Sonderheit *f.* posebnost.
Sonderinteresse *n.* posebna —, sebična korist.

Sonderlich *adi.* poseběn, osobit; *adv.* posebno, osobito.

Sonderling *m.* čudák, posebnež.

Sondern deliti, sebiti, ločiti; oddeliti, odločiti, razdružiti; *impf.* odločevati, oddeljevati, razdruževati; (lešen) odbrati (-berem); *impf.* odbirati.

Sondern *coni.* ampak, temuč, temveč, marveč, nego.

Sonderstellung *f.* osamelo stanje, odcepljenost.

Sondieren greziti, vodo meriti.

Sonett *n.* sonet.

Sonnabend *m.* sobota.

Sonnabends *adv.* v soboto.

Sonne *f.* solnce; dem. solnčice; die — geht auf, — unter solnce vzhaja, — zahaja; die — brennt solnce pripeka; die — zieht Wasser solnce pije vodo; von der — verbrannt ogorel; Sonnen- solnčni.

Sonnen sich solnčiti se, na solnci se greti (grejem); (v. Bienen) prašiti se.

Sonnenanbeter *m.* častilče solnca.

Sonnenanbruch *m.* jutranja zarja, zor, zazor; bei — ko se razsveti, ko solnce posije.

Sonnenaufgang *m.* solnčni vzhod, — Sonnenbahn *f.* solnčna pot (-i).

Sonnenbezirk *m.* osolnčje.

Sonnenblume *f.* solnčnica.

Sonnentylclus *m.* solnčni krog, solnčni kolobar.

Sonnenfackel *f.* lučnica.

Sonnenferne *f.* odsolnje.

Sonnenfinsternis *f.* solnčni pomrk, solnčni mrk; bei eintretender — ko solnce mrkne.

Sonnenflecken *pl.* solnčne pege, — priže, — maroge.

Sonnenglanz *m.* solnčna svetloba.

Sonnenglut *f.* solnčna pripeka.

Sonnenhell svetěl, jasěn kakor solnce; očividěn, očitěn.

Sonnenhof *m.* solnčni kolobar.

Sonnenhöhe *f.* solnčni višěk, solnčna visokost.

Sonnenjahr *n.* solnčno leto.

Sonnenklar jasěn kakor solnce, očitěn.

Sonnenkreis *m.* solnčni krog.

Sonnenlauf *m.* solnčni tek, tek solnca.

Sonnenlicht *n.* svetloba, solnčna svetloba.

Sonnenlos brezsolnčěn; odsojěn.

Sonnennähe *f.* prisolnčje, prisolnje

Sonnenniedergang *m.* zahod.

Sonnenrauch *m.* sopar, par.

Sonnenregen *m.* dež s solncem

Sonnenschein *m.* solnčni sij; solnčni svit; eš war — solnce je sijalo.

Sonnenschirm *m.* solnčnik, senčnik.

Sonnenseite *f.* prisoje, prisojna stran (-i).

Sonnenseitig prisojěn, vsojěn.

Sonnens Stand *m.* solnčni stan, solnčno stanišče.

Sonnenschein *m.* solnčni kamen. [ca.

Sonnens tich *m.* solnčni zapál, solnčari- Sonnenstillstand *m.* solncestaja.

Sonnens trahl *m.* žarěk, solnčni trak.

Sonnensystem *n.* osolnčje.

Sonnenntag *m.* solnčni dan.

Sonnenthau *m.* rosika.

Sonnenuhr *f.* solnčna ura.

Sonnenuntergang *m.* solnčni zahod, zaton, zapad. [manjast.

Sonnenverbrannt zagorel, ogorel, črno- Sonnenwagen *m.* solnčni voz.

Sonnenwärme *f.* solnčna toplina, toplina solnca.

Sonnenwende *f.* solnčni obrat; kres.

Sonnenwendfeuer *n.* kres, kresni ogěnj.

Sonnenwurz *f.* solnčni korén.

Sonnenzeit *f.* solnčni čas. [bar.

Sonnenzirkel *m.* solnčni krog, — kolo- Sonnig solnčěn, solnčnat, prisojěn.

Sonntag *m.* nedelja; Gospodov dan (dneva).

Sonntägig nedeljni, nedeljski.

Sonntags *adv.* v nedeljo.

Sonntags- nedeljni, nedeljski.

Sonntagsbuchstabe *m.* nedeljska črka.

Sonntagsfeier *f.* praznovanje nedelje.

Sonntagsgottesdienst *m.* nedeljska božja služba.

Sonntagskind *n.* srečni človek.

Sonntagskleid *n.* pražnje —, praznično oblačilo.

40*

Sonntagskleidung

— 628 —

Spaltenhöhle

Sonntagskleidung f. pražnja obleka,
praznična obleka.

Sonntagsruhe f. nedeljski počitěk.

Sonntagsschule f. nedeljska šola.

Sonor glasěn, jasěn.

Sonst adv. sicer, inače, drugače, ako
ne, razven tega, mimo tega, vrh tega.

Sonstig drug, ostal.

Sophisma n. lažěn izvod, varav sklep.

Sophist m. sofist, lažnivi modrijan.

Sophisterei f. lažno modrijanstvo, zvi-
jaštvo. [stičěn.

Sophistisch modrijanski, zvijaški sofis-
Sorbapfel m. oskoruša.

Sorbet n. šerbet, hladilna pijača.

Sorge f. skrb (-í), briga, mar; —
tragen skrbeti; róditi; brigati se za
kaj, skrb biti (je) komu za kaj; das
macht mir — to me skrbí, skrb me
je česa, to me briga; dafür hat er keine
—n to ga ne skrbí, to ga ne briga,
ni ga skrb, za to mu ni mar; ver-
gebliche — prazna skrb.

Sorgen skrbeti, brigati se za kaj, ró-
diti; v skrbi biti (sem) zastran česa;
sorge nicht ne skrbi, ne boj se; (sich
bemühen) prizadeti si, *impf.* prizade-
vati si, stárati se.

Sorgenfrei brezskrběn, neskrběn, brez-
brižěn; —er *Bustand* brezskrbnost

Sorgenfreie m. brezskrbnež, lahko-
živče.

Sorgenstuhl m. ždič, pič.

Sorgsalt f. skrbnost, skrbljivost, mar-
nost, prizadevnost, brižnost.

Sorgfältig skrběn, skrbljiv, prizade-
věn, marljiv, marěn. [děn.

Sorglos neskrběn, malomarěn, nero-

Sorglosigkeit f. brezskrbnost, malo-
marnost, nemarnost.

Sorgsam skrbljiv, skrběn, marljiv.

Sorgsamkeit f. skrbljivost, marnost,
marljivost.

Sorte f. vrsta, šara, baža.

Sortieren odbrati (-berem), prebrati;
*impf.* odbírati, prebírati.

Sortiment n. zaloga, skladišče raz-
nega blaga.

Sortimentshandel m., Sortimentsbuch-
handlung f. poverno knjigotrštvo.

Sortimentshändler m. poverni knjigo-
tržěc.

Sottise f. neumnost, bedaštvo; za-
bavljica. [nar.

Sout m. sold; francoski bakreni de-

Soubrette f. hišna, komornica, sobarica.

Souffleur m. prišepetač, prišepetalč,
suflér.

Soufflieren prišepetávati; prišepetati.

Souper n. večerja.

Soupieren večerjati.

Souterrain n. podzemlje. [miněk.

Souvenir n. spominsko darilo, spo-

Souverain m. samodržěc, vrhovni vla-
dar, vrhovnik.

Souverainität f. samodržnost, vrhov-
nštvo, vrhovnost.

Soviel num. toliko; relat. adv. koli-
kor; soviel ich weiß kolikor vém.

Sovielerlei toliker.

Sovielmal adv. tolikrat.

Sovielte toliki; (relat.) koliki.

Soweit adv. dotle, tako daleč; (relat.)
dokler, kakor daleč, kolikor.

Sowohl — als auch *coni.* i — i, ne
samo — ampak tudi; kolikor — toliko.

Spagat m. motvoz, vrvca, špaga.

Spähe f. preža; paznja; Späh- zved-
davni, pazljivi, pazni.

Spähen pozvedati, ogledovati, opazo-
vati, motriti; (lauern) prežati (-ím),
streći (strežem), oprezovati.

Späher m. ogledovalěc, opazovalěc;
(Spion) ogleduh, prežalěc. [prežalka.

Späherin f. opazovalka, ogledovalka;

Spalier n. ograja, brajda; (von Ta-
peten) zastor, opna.

Spalt m., Spalte f. pok, poka, reža,
razkol, raza; (Feder) razcép, precép,
prereza; (Gebirgs—) razpoka; (Co-
lumnen) predelěk, stolpěc; (Erd—)
razpoklina, razsedlina. [nica.

Spaltart f. cepnica, cepilnica, krojil-
spaltbar razkolěn.

Spaltbarkrit f. cepkost, razkolnost.

Spaltel n. krhljič, khělj, klojěc.

Spalten klati (koljem), kálati, cépiti,
krójiti; razklati, preklati, raz-, pre-
cepiti, razkrojiti; sich — cepiti se, ka-
laţi se, krojiti se, deliti se; razkalati
se, razcepiti se, razdeliti se; — in zwei
Theile razplatiti se, razpoliti.

Spaltenhöhle f. razpoki podobna jama,
razpočnica.

Spalter

— 629 —

Spasß

Spalter m. cepilčc, krojilčc. [kolina.

Spaltfläche f. razkolna ploskčv, raz-
Spaltfrucht f. pokovčc.

Spaltfuß m. razklana noga.

Spalthufer m. dvoparkljar.

Spaltig razpokan, razpokěl, preklan,
razcepljen.

Spaltkeil m. klin, zagozda, zagvozda.

Spaltmesser n. cepilnik, cepilni nož.

Spalt schnäbler pl. širokokljuni pl., la-
stovice pl.

Spalt schnitt m. precép, razcép; raz-
kol, prekol.

Spaltstück n. razkolěk.

Spaltung f. nesloga, razpor, razprtija,
razdor, nesložnost; (Schisma) razkol;
razcép.

Spaltungsrichtung f. razcepna smer
(-i), razkolna mer.

Span m. treska, trska, treščica;
(Holz|päne) iver, iverěk, iverje; odle-
těk, ošěček.

Spanbett n. postelunjak, posteljišče.

Spänen odstaviti, impf. odstavljati.

Spankerkel n. odojěk, sesno prase (-ta).

Spange f. spona, skoba; (Arm—) za-
pestnica, zarokvica.

Spanhobel m. lučni strug.

Spanisch španski; (—e Fliege) špan-
ska muha; (—e Wand) zaslon; (—es
Kohr) trstověc.

Spanleuchter m. svečnik, čelešnik.

Spanmaß n. obodna mera.

Spann m. nart; (Geßpann) svez.

Spannbrett n. postranica, stranica.

Spanne f. ped (-i), peděnj, pedal (-i).

Spannen napeti (-pnem), nategniti,
razpeti, raztegniti; impf. napenjati,
nategovati, razpenjati, natezati; (ein-
|spannen) vpreči (-žem), zapreči; impf.
vpregati, vprezati; (den Hahn —) na-
peti, navreti; mit gespannter Aufmerk-
ſamkeit pazljivo; (das Rad) zavreti,
impf. zavirati; dazu — pripreči (-žem);
impf. priprezati.

Spannend mikalěn, zanimiv; natezljiv.

Spanner m. napenjalčc, naprezač;
 bot.) pedic.

Spannfeder f. pero (-esa), vzmet (-i).

|spannhach| ped visok.

Spännig vprezěn.

Spannkette f. zavora, závor.

Spannkraft f. razpenjavost, napetost.

Spannagel m. svornik, iglica.

Spannrahmen m. proje pl.

Spannstock m. (beim Webestuhł) ôsne
(gen. osen) pl.

Spannstrich m. spona.

Spannung f. napetost; (elektr.) napón,
nateg; (Handlung) napenjanje, nate-\zanje; (zwischen zwei Personen) ne-
sloga, vzkrižnost; in — nesložno;
(Mauer—) zveza.

Spannungsmesser m. naponomer.

Spannweite f. razpetina, stežaj.

Spar- hranilni.

Sparbiffen m. prihránjeni koščěk, pri-
hranjeni založáj.

Sparbüchse f. hranilna puščica.

Sparcassa (=e) f. hranilnica.

Sparcassabuch n. hranilnična knjiga.
Sparen hrániti; prihraniti, prištediti;
impf. prihranjevati; varčno ravnati,
varčno delati.

Sparer m. hranilčc, varčni človek;
—in f. hranilka.

Spargel m. beluš, špargělj; Spargel-
belušev, špargljev.

Spargelerbse f. stročja detelja.

Spargelgewächse pl. belušnice pl.

Spargelgrün špargasto zelen.

Spargelstein m. špargověc. [blago.

Spargut n. prihraněk; prihranjeno

Sparherd m. štedilno ognjišče.

Sparküche f. kuhinja s štedilnim
ognjiščem.

Sparkunft f. štedljivost, varčnost.

|pärlich| skop, pičěl, reděk, sporěn.

Sparofen m. štedilna peč (-í).

Sparpfennig m. prihranjeni —, založeni denár, prišteděk.

Sparren m. lemez, škarnica, šperověc,

krokva, glaja.

Sparrest m. ostajěk, prebitěk.

Sparrkreuz n. lémezni križ.

Sparrwerk n. lemezi pl., škarnice pl.

Sparſam varčěn, hranljiv, štedljiv.

Sparſamkeit f. varčnost, štedljivost.

Sparſucht f. skopost, stisljivost.

Sparfüchtig skop, skoporit, stisljiv.

Spas m. sala, burka, głuma; — treiben
šaliti se, burke ugánjati; norce briti
(brijem); (ohne —) brez šale, zares;
daš war ein — to je bil smeh!

spassen

— 630 —

Speculationsgeist

Spassen šaliti se, norčevati se, burke uganjati, šale zbijati. [človek.

Spasser m. šaljivče, glumač, smešen

Spafferei f. norčija.

Spasshaft šaljiv, šalěn, smešěn, smešljiv, burkast.

Spashaftigkeit f. šaljivost, smešnost.

Spasluft f. šaljivost.

[liha.

Spasvogel m. glumáč, šaljivče, pav-

pat m. kalavěc; Feld — živěc; Kalk-

spat drstěv; Fluss — jedavěc.

Spät adi. pozěn, kesěn; adv. pozno, kesno; — werden pózniti se, noč nastaja, mrači se; zu — kommen zapozniti, zapozniti se, zanočiti se; impf.

zapoznevati; die Uhr geht zu — ura zakesneva, ura zastaja; im —en Alter v sivi starosti, v poznih letih.

Spätbirn f. ozimka.

Späte f. poznost, kesnost, kesnota.

Spateisenstein m. jekléněc.

Spatel m. veslica; lopatica.

Spatelsörmig lopátičast.

Spaten m. lopata.

Spätestens adv. najpozneje.

Spätfrost m. pozni mraz.

Spätgeburt f. pozni porod.

Spätherbst m. pozna jesen (-i).

Spätheu n. otáva; vruka, otavčič.

Spatium n. presleděk, praznina; Spatien pl. (in der Buchdruckerei) preklad, pretka.

Spätjahr n. jesen (-i), podziměk.

Spätling m. poznjak, poznič; (weibl.)

poznica; jesenščěk, (weibl.) jesenščica.

Spätobst n. pozno —, ozimno sadje.

Spätso Sommer m. pozno leto.

Spah m. vraběc, vrabělj; (Weibchen) vrabčela, vrabčevka, vrabljica; Spagen- vrabčji, vrabljí, vrablijinji.

Spazhennest n. vrabčje —, vrabljinje gnezdo.

Spazieren izprehájati se, prehájati se, šetati (-am, -ćem) se; izprehoditi se; — gehen na izprehod iti (idem, grem);

— fahren izprevoziti se, impf. izprevažati se; (müssig —) pohajati, potstópati, pohajkovati.

Spazierschiff f. izprehodna vožnja, izprevožnja.

Spaziergang m. izprehod, sprehod, pohaj.

Spaziergänger m. izprehajalec, sprehalče, šetalče; —in f. izprehajalka, šetalka.

Spazierort m. izprehajališče, šetalisiče.

Spazierritt m. izpreježa.

Spazierstock m. izprehodna palica.

Schecht m. žolna; (Schwarz—) črna žolna; (Grün—) zelena žolna; (Bunt- schein) detěl.

Schechtmeise f. brglez, plezár.

Spectral specijalěn, poseběn, osebit; podroběn, nadroběn; obsirěn.

Spectralcommission f. posebna komisija, posebno poverjenstvo.

Spectralität f. posebnost.

Spectralkarte f. potanki zemljevid.

Spectralvollmacht f. posebno pooblastilo.

Spectiell adi. poseběn; posámezěn, nadroběn; adv. posebej, na drobno.

Species f. vrsta.

[popis.

Spectification f. razvrstba; podrobni

Spectificieren razvrstiti; potanko pospisati; impf. razvrščati. [sebni lek.

Spectificum n. posebno zdravilo, pospectisch vrstěn; osobit, poseběn, svojstven; primerěn.

Speck m. slanina, boh, špeh; Speckslaninski, špehov.

Speckbirn f. špehovica.

Speckhals m. debeli vrat.

Speckhändler m. slanínar.

Speckicht slaninast, špehast.

Speckig tolst, tolščěn, mastěn, debel.

Speckkäfer m. slanínar; žužúr.

Speckmaus f. netopir, mračnik, pirpogačica, pirhpogačica.

Specksau f. krmljenka, pitana svinja.

Speckschneider m. slaninoréz.

Speckschwarte f. slaninska koža.

Spekstein m. salověc.

Spectakel n. prizor; šunděr, hrup.

Spectakulös hrupěn.

Spectralanalyse f. spektralna analiza; — razkrojba.

Spectralapparat m. šarovni pristroj.

Spectroskop n. šarokaz.

Spectrum n. šar, spektrum.

Spectulant m. prometnik, spekulant.

Spectulation f. promišljava, proumovanje; (kaufmänn.) promet, prometba; spekulacija.

Spectulationsgeist m. prometnost.

ſpeculativ

— 631 —

ſperr

ſpeculativ promiſljalèn, proumljiv;
(kaufm.) prometèn, prometnostèn; spe-
kulativèn.

Spectulieren promiſljati, proumovati;
prometovati; auf etw. — prežati (-ím)
na kaj.

ſpedieren odpraviti, poslati (-šljem),
razposlati (-šljem); *impf.* odpravljati,
pošiljati. razpošiljati.

Spediteur m. odpravnik, speditér.

Spedition f. odprava, odprema, raz-
pošiljava; (Ort) odpravljalnica, od-
premnica; ſpeditions- odpravljalni,
odpremni.

Speditionscomptoir n. odpravljalnica,
odpremnica.

Speditionsgebür f. odpravnina.

Speditionsgeschäft n. odpravništvo.

Speditionsware f. odpravno blago, od-
premno blago. [ostěn.

Speer m. kopje, súlica; (Bačen) ost,
Speerschaft m. kopjišče, ratišče.

Speibecken n. pljuvalnica, pljuvalnik.

Speidje f. prečka, špica; — einlegen
naperiti kolo; alle —n napera; (ana-
tom.) koželjnica.

Speichel m. slina; (Aušwurf) pljuněk.

Speicheldrüse f. žleza slinovka, sli-
navica.

Speichelsluſs m. slinotòk, slinavost.

Speichellecker m. lizún, prilizovalěc.

Speichelstoff m. slinoba, slinovina.

Speichen- pestni; koželjni.

Speichenbein n. koželjnica.

Speichenring m. pestni obroč.

Speicher m. žitnica, sipnica, kašča.

Speichern správiti v žitnico; *impf.*
spravljati v žitnico.

Speidk. špajka.

Speien pljuvati (pljujem); pljuniti;
(Flut) hrkati, bruhati; bruhniti; blju-
vati, bljevati (bljujem), kozlati.

Speier m. pljuvač, pljuvalč; bljuvač.

Speierlich, es ist mir — davi me,
bljuvati se mi hoče.

Speil m., n., Speiler m. špila, šibica;
ſerbokr. zaponjač.

Speilen našpiliti, *impf.* našpiljati,
nabadati.

Speise f. jed (-í), jelo; jestvina, je-
dilo; (Nahrung) hrana, živež, krma;
(in der Kinderjpr.) papa.

Speisebrei m. griz.

Speisefaltenpilz m. užitna lisičica.

Speisegaſt m. gost.

Speisegeräth n. jedilna priprava.

Speisehaus n. gostilna, gostiluica.

Speisekammer f. shramba za jedi, je-
dilna shramba.

Speisekasten m. omára za jedila, je-
dilna omara.

Speisekeller m. hram, klet (-i).

Speisemorchel f. užitni smrččk.

Speisen intr. jesti (jem); obedovati;
zu Mittag — južnati, kositi, obedo-
vati; zu Abend — večerjati; ich wünsche
wohl geſpeist zu haben doběr tek, na
zdravje, Bog blagoslovi; tr. jesti, uži-
vati; užiti; jemanden — sititi, hraniti,
pasti (pasem); nasititi, napasti. [pl.

Speiserest m. zjedi pl. f., jedni ostanki

Speiseröhre f. požiralnik, ješčnik,
goltaněc.

Speisesaal m. obédnica, jedílnica.

Speiseschrank m. omára za jedila.

Speisezettel m. jedilni list.

Speisezimmer n. f. Speisesaal.

Speisung f. nasičenje, hranjenje.

Spelt, Spelz m. pira, pirjevica; pol-
žana; Spelt= pirni.

Spelunke f. beznica, jama. [osina.

Spelze f. pleva, mekina, strok; resa,

Spendage f. dar, darilo. [delěk.

Spende f. dar, darilo, podarěk, po-
penden darovati, dariti, deliti; po-
dariti, pokloniti, podeliti; *impf.* po-
klánjati, podeljevati.

Spenden n. delitěv, daritěv, podeli-
těv, podaritěv.

Spender m. darilěc, delilěc, darovalěc;
—in f. darilka, delilka.

Spendsam darljiv, darežljv, radodarěn.

Spengler m. klepár.

Spennadel f. f. Stecknadel.

Sperber m. skôběc, kragulj.

Sperberbaum m. skorš, oskorš; brek.

Sperberbeere f. oskoruša, oskorušnica,
brekulja.

Sperberkraut n. strášnica.

Sperling m. vraběc, vrabělj; Sper-
lings= vraběji.

Spermacet m. f. Walratth.

Sperr trd, rod, pust, suh; —e Zeiten
trdi časi.

Sperrbaum

— 632 —

Spielgefährte

Sperrbaum m. (am Wagen) zavora; f. Schlagbaum.

Sperre f. zapéra, zapora, zaprtje; zaklep, zatvor; (gerichtl.) zapečatba, zapečačenje; (Arrest) zápor; (Siftierung) zadržba, ustava, zaustava; (Rad-) závor, zavora; — anlegen zapečatiti.

Sperren zapreti (-prem), zatvoriti, zakleniti; impf. zapirati, zaklepati; (den Fluß) zajeziti, zagraditi; impf. zajezovati, zagrajati; (Handel) ovreti, ustáviti; impf. ovirati, ustavljati; (aus-|spreiten) razpreti, impf. razpirati.

Sperrgeld n. vratarina.

Sperrholz n. zátika.

Sperrkette f. zavora, zavórnica.

Sperrleiste f. razpora, proj.

Sperrmaul n. zijalo, ziják.

Sperrad n. ščipa, zapirač.

Sperriegel m. zapàh, zatik, zátika.

Sperrstab m. proj.

Sperrstunde f. zatvorna ura, ura zatvorjenja.

Sperrung f. zapor, zaprtje.

Sperrweit adv. na stežaj.

Spefen pl. stroški pl., potroški pl.

Spezerei f. dišavina, dišeče reči pl., kramenija.

Spezereihandel m. kupčija z dišavino, — z dišečimi rečmi.

Spezereihändler m. dišavinar, trgovče z dišavino.

Sphäre f. (Kugel) krogla; (Umfang) obseg; okrožje; (Wirkungskreis) področje; (höhere —) nadzemlje, nadzemljski svet.

Sphärisch oběl, okrogěl, sferičen.

Sphäroid m. paoblo, pakrogla, sferoid.

Sphäroidisch pakroglast, sferoiden.

Sphinr f. sfinks.

Spicken s slanino pretakniti, preslaniti; impf. s slanino pretikati, slaniti, špikati.

Spicknadel f. pretikalnica, špikalnica.

Spiegel m. zrcalo, ogledalo; dem. zrcalce, ogledalce; (d. Waffers) gladina, vodena površnina; (bei Vögelein) oko; (ebener —) ravno zrcalo; (sphärischer —) kroglasto zrcalo; (Zerstreuungs-) razmetno zrcalo; Spiegel- zrcalni.

Spiegelbeleq m. pozrcálina.

Spiegelblank čist kakor zrcalo.

Spiegelsfabrik f. zrcalnica, izdelovalnica zreal.

Spiegelfolie f. pozrcálina.

Spiegelfescherei f. sleparija, sleparstvo.

Spiegelglatt pregladěk, gladěk ko zrcalo.

Spiegelhandel m. zrcalarstvo.

Spiegelhändler m. zrcalar.

Spiegelhell presvetěl.

Spiegelmetall n. zrcalovina.

Spiegeln svetiti se, zrcaliti se, bliščati (-im) se, lesketati (-am, -ečem) se; sich — gledati se, ogledovati se; an jemand. razgledovati se, zgledovati se nad kom.

Spiegelrahmen m. zrcalni okvir.

Spiegelrein prečist, čist kakor zrcalo.

Spiegelrohr n. kotozór.

Spiegelung f. zrcaljenje.

Spiegelwand f. zrcalna stena.

Spiel n. igra; Spiel- igerni.

Spielart f. različek; način igre.

Spielball m. žoga; fig. igrača.

Spielbank f. igralnica. [igráč.

Spielbruder m. igralěc, kvartopirěc,

Spieldokke f. donda, punica, punčika, čeča.

Spieleinlage f. stava, uložěk v igri.

Spielen igrati, igrati se; (Thiere) orsati se; (Blasinstr.) piskati; (Geige) gosti (godem); (Orgef) orglati, orgle prebirati; (Horn) trobiti; (Karten) kvartati; (Regel) kegljati; zu — anfangen zaigrati, zagosti; genug — naigrati se; Spielend wohin kommen prigosti, pritrobiti kam; die Fahne — lassen z zastavo mahati; eine Mine — lassen zažgati (-žgèm); Ball — žogo biti (bijem); m. d. Glocke — pritrkovati; das Stück spielt auf dem Lande dejanje se vrši na kmetih; den Zerstreuten — raztresenega se delati; sich arm — zaigrati; der Diamant spielt demant se leskeče, — preliva; es spielt ins Grüne zelenkasto je, vleče na zeleno; f. schillern.

Spieler m. (Schau-) igráč, igralěc; (Karten-) kvartalěc; (Flöten-) piskalěc; (Geigen-) goděc.

Spielerei f. igrača, igračica.

Spielerin f. igralka.

Spielgefährte m. soigralěc; vrstnik.

Spielgeld

— 633 —

Spital

Spielgeld n. denar za igro, denar od igre; godbarina.

Spieglück n. sreča pri igri.

Spielhaus n. igralnica.

Spielkarte f. kvarta, karta.

Spielleute pl. godei pl.

Spielmann m. goděc, piskač, troběc.

Spielmarke f. znamka za igro.

Spielraum m. prostor; polje; (vom Winde) omah.

Spielstache f. igrača.

Spielsucht f. igrohlepje, igroželjnost.

Spieluhr f. ura z godbo.

Spielware f. igrača.

Spielweise adv. igraje, igrajoč.

Spielzeug n. igrača.

Spielzimmer n. igralnica.

Spier n. os (-i), osina; fig. troha.

Spiergras n. ostrica.

Spierstaude f. osladje, oslad; hudičev ogrizěk.

Spieß m. ražěnj; (Speer) kopje, sulica; (von Holz) drog.

Spießbock m. srnják, špičák.

Spießbürger m. priprosti meščan.

Spießbürgerlich priprosto-meščanski.

Spießen natakniti, nabôsti (-bodem); impf. natikati, nabadati.

Spießer m. špičák.

Spießgeselle m. malopridni tovariš, — pajdas.

Spießgesellschaft f. malopridna družba.

Spießglanz m. raztok.

Spießruthe f. šiba; —n laufen skoz šibe letati, — teči (tečem).

Spießschaft m. ratišće, kopjišće.

Spießstange f. ratišće, kopjišće.

Spießträger m. sulicár, kopjenik.

Spiker m. žrebelj, cvek, klin.

Spillbaum m. f. Faußbaum; (im Schiffbau) valjar, vreteno.

Spille f. vreteno; koželj; dem. vretence; (anatom.) f. Speiche.

Spillen točiti.

Spillrad n. vreteno s palci.

Spinat m. špinača.

Spindel f. vreteno; (Welle) préslica, vretenica; dem. vretence.

Spindelbaum m. kozji preslec, káčevje, trdoleska. [doběn.

Spindelförmig vretenast, vretenu pospinn= prejni, predilni.

Spinne f. pajěk, (pavok, pajok), opáleč; dem. pajčěk; (langbeinige —) suha južina; Spinnen= pajčji.

Spinnefeind smrtno sovražěn.

Spinnefeindschaft f. smrtno sovraštvo.

Spinnen presti (predem); spresti, napresti.

Spinnen n. preja.

[kov.

Spinnenfeindschaft f. sovraštvo do paj- Spinnengewebe n. pajčevina, pajčina, pavočina.

Spinnenthier n. pajkověc.

Spinner m. prelěc.

[prejnica.

Spinneri f. preja; (Ort) predilnica,

Spinnerin f. predica, prelja.

Spinnerlohn m. prednina.

Spinnermaht n. oprědnica.

Spinnhaar n. predivo; (sein) ohlanica.

Spinnhaus n. predilnica, prejnica.

Spinnmaschine f. samopreljka. [těk.

Spinnrad n. kolovrat; dem. kolovra-

Spinnrocken m. preslica, preslo; (obere Theil) kožélj; (das Flachs daran) koldelja.

Spinnstube f. predilnica, prejnica.

Spinnwebenhaut f. pajčevinasta mrena.

Spinnwebig pajčevinat, pájčinat.

Spint m. belina, belotina; (im Brot) svalěk, emok.

Spintig svalkast, emokast.

Spintisieren mozgati, mozgovrtati, dlakocepiti; f. grübeln.

Spintisierer m. mozgovrtěc, dlakocěp, izmišljalo.

Spion m. ogledúh, vohún, prežalěc.

Spionage f. ogleduštvo, vohunstvo.

Spionieren ogledovati, pozvedovati, zasledovati.

Spiral zavit, vrtelast. [črta.

Spirallinie f. spiralna črta, zavojita

Spiritual m. spiritual, nadzornik v duhovnem semeníšci.

Spiritualismus m. duhoslovje.

Spiritualität f. dušnost.

Spirituell dušěn; duhovit, duhápoln.

Spirituos f. geißtig.

Spiritus m. duh, pridíh; (Flüssigkeit) vinski cvet.

Spiritusbrennerei f. žganjarna.

Spital n. bolnišnica, bólnica; (Armen- spital) ubožnica, siromašnica; Spital= bolnišnični, bolnični.

Spitalsverwalter

— 634 —

Sporteln

Spitalsverwalter m. oskrbnik bolnišnice; oskrbnik siromašnice.

Spiß ostěr, rtast, šiljast; —er Winkel ostěr kot.

Spiß m. kužěk, špicělj.

Spißbogen m. rtast lok, lomljen —, gotski oblok.

Spißbogenstil m. zidava v rtaste obloke.

Spißbube m. malopridnež. neporednež, slepar, goljuf; tat, lopov, cigàn.

Spißbüberei f. goljufija, malopridnost, sleparija, sleparstvo.

Spißbübin f. malopridnica, sleparica; ciganka, tatica.

Spißbübisch sleparski, malopridni, goljufen.

Spiße f. ost (-í), ostěn, konica; (Schiel-), vrh; (Spiße der Curve) teme (-na); (Kryfstall) rt, rogělj; (Heeres-) čelo; (Daches-) sleme (-na); (äußerster Theil) koněc, končina; fig. Spißen pl. načelniki, prvaki, glave; an die — sich stellen na čelo se postaviti; etwas auf die — treiben predirati, presiliti, pretegniti; an der — stehen na čelu stati (stojim), zapovedovati; —n pl. (geklöppeltes Gewirk) čipke pl., zobci pl.

Spikel m. osleduh, ovadúh, prežáléc.

Spißen ostriti, šiljiti; poostriti; die Ohren — na uho vleči, uhó nastavljati.

Spißen- s čipkami, z zobci.

Spißenband n. čipkasti trak.

Spißenhändler m. prodajaléc čipěk.

Spißenkleid n. oblačilo s čipkami.

Spißenklöppelci f. kleklanje čipěk.

Spißennäheri f. sivanje čipěk.

Spißentuch n. roběc s čipkami.

Spißfindig premeten, prebrisan, bistro-umén.

Spißfindigkeit f. premetenost, bistro-umnost.

Spißhammer m. oškrd.

Spißhaue f. cepín, pikón, kramp.

Spißhut m. rtasti —, šiljasti klobuk.

Spißig ostěr, ostrorób, šiljat, rtast; robat; (Worte) zbadljiv, zbodljiv; (v. Winkel) ostěr.

Spißkeimer pl. jednokaličnice pl.

Spißkopf m. šiloglavěc.

Spißmaus f. rovka, bezgavka, hrčica.

Spißmesser n. ostrinjek. [věk.

Spißname m. pridevěk, priiměk, vzde-

Spitznase f. kljukasti nos; (Person) kljukonós.

Spitzsäule f. s. Pyramide.

Spitzwinkel m. ostěr kot.

Spitzwinkelig ostrokotěn.

Spitzwort n. zbadljiva beseda.

Spitzahn m. deráč, očnjak, kěl.

Spileiße f. okujine pl.

Spleißen s. schl eißen.

Spleendid s. prächtig.

Splint m. belina, belotina, beljava.

Splintkäfer m. likar.

Splitter m. treska, trska, drobir; (Holz) iver, iverje; pezdir, pezdirje; škindra, ščalja; fig. troha, droběc, mrvica, cempér.

Splitterig treskav, trskast, lóměn, krhěk, droběč, drobirjast; (mineral.) škindrav.

Splittern cepiti se, lomiti se, klati (koljem) se, drobiti se.

Splitternakt gol in nag, čisto nag.

Splititterichter m. prenatančni sodnik, prerešetaléc.

Spondeus m. spondej.

Sponsalien pl. s. Berlöbnis.

Spontan adi. samovoljěn, samohotěn, svojevoljěn; adv. sam od sebe. [hotje.

Spontaneität f. svojevoljnost, samosporadisch samotěr, raztresen.

Sporcogewicht n. nečista teža, teža z zavojem vred.

Spore f. tros; klinčno zrnce.

Sporei n. zaprtěk, klopotěc.

Sporen s. faulen.

Sporenlager n. trosišče.

Sporenpslanzen pl. trosocvetke pl.

Sporenſchlauch m. trosnik.

Sporenſchleuder f. poskočěk.

Sporer m. ostrogar.

Sporn m. ostroga; fig. nagòn, spodbuda (vzpodbuda); die Sporen geben spodbosti (-bodem), impf. spodbadati; Sporn= ostrožni.

Spornen spodbosti (-bodem), impf. spodbádati; fig. nagíbati (-gibljem), gnati (ženem).

Spornmacher m. ostrógar.

Spornstreichs adv. v skok, v dir, skókoma, bliskoma. [sěc.

Spornträger m. ostrogač, ostrogono-

Sporteln pl. postranski prislužěk.

Spott

— 635 —

Sprachton

Spott m. posměh, zasměh, zasramba; (Schande) sramota; — treiben posmehovati, rogati se komu, zasmehovati koga. zasramovati koga, norca delati se iz koga; Spott- zasmehovalni, sramotilni.

Spottbillig v mrtěv kup.

Spottdrossel f. oponašalěc.

Spöttelei f. posmešěk, oponašanje, zbadanje.

Spöttenl smejati se, posmehovati se, zbadati, oponašati.

Spotten rógati se, posmehovati se komu, zasmehovati oder zasramovati koga, norca delati se iz koga, v smeh obráčati, norčevati se s čim.

Spötter m. zasmehovalěc, posmehovalěc, zasramovalěc, oponašalěc, rogalec; zabavljivěc.

Spötterei f. zasmehovanje, zasramovanje, roganje, roga.

Spötterin f. zasmehovalka, zasramovalka, zabavljivka, rogalica.

Spottgedicht n. zabavljica.

Spottgeld n. slepa cena; um ein — pod nič.

Spöttisch zasmehljiv, pomešljiv, porog- Spottkauf m. kup pod nič.

Spöttler m. posmehljivěc, zasmehljivěc, zasramljivěc; — in f. zasramljivka.

Spöttlich f. spöttisch.

Spottlied n. zabavljiva pesěn (-i).

Spottname m. vzdevěk, priiměk.

Spottpreis m. cena pod nič, slepa cena.

Spottrede f. zabavljica.

Spottsucht f. zabavljivost, zasmehljivost, porogljivost.

Spottsuchtig zabavljiv, zasmehljiv, porog- Spottvogel m. rdečeglavi srakopěr.

Spottweise adv. zasramljivo, posmehljivo, porogljivo.

Spottwohlseil predoběr kup, precěn, pod nič.

Sprach- govorni, jezikovni.

Sprache f. jezik; slovenische — slovensčina; deutsche — nemščina; griechische — grščina; lateinische — latinščina; die — ist ihm vergangen besedomu je zaprlo; (Redeweije) govor, govorica; in die slov. — übertragen poslovéniti, prevesti (-vém) v slovenski jezik; zur — bringen besedovito

o čem, v misěl (-i) vzeti (vzamem); heraus mit der — povej, govori.

Spracheigenheit f. jezikova lastnost, osobitost jezika.

Sprachenverwirrung f. zmeda jezikov.

Sprachfehler m. govorna hiba; hiba zoper jezikovna pravila, jezikovna hiba.

Sprachfertigkeit f. jezikoročnost, izurjenost v jeziku.

Sprachform f. jezikovna oblika.

Sprachforscher m. jezikoslověc.

Sprachforschung f. jezikoslovstvo.

Sprachgebiet n. razsežje jezika, jezikovni okoliši.

Sprachgebrauch m. govorni običaj, običaj govorjenja; das ist gegen den — tako se ne govori.

Sprachgelehrter jezikoslověn.

Sprachgelehrter m. jezikoslověc.

Sprachgesetz n. jezikovno pravilo.

Sprachgrenze f. jezikovna meja.

Sprachkarte f. narodopisni zemljevid.

Sprachkenner m. jezikoznaněc, jezikoslověc.

Sprachkunde f. jezikoznanstvo, jezikoznachkundig zveden v kakem jeziku, vešč jeziku.

Sprachkunst f. j. Sprachkunde.

Sprachkünstler m. slovničár.

Sprachlehre f. slovnica, gramatika.

Sprachlehrer m. slovničár, gramátikar.

Sprachlehrlich slovničěn, slovniški, gramatičěn.

Sprachlich jezikovni, kar se tiče jezika; glede na jezik.

Sprachlos nem, mutast; — werden onemeti.

Sprachmeister m. učitelj jezika od. je-Sprachorgan n. govorilo.

Sprachregel f. jezikovno pravilo.

Sprachreinheit f. jezikovna čistota.

Sprachreiniger m. čistilěc jezika.

Sprachrichtig adi. pravilěn; adv. pravilno.

Sprachrichtigkeit f. pravilnost jezika.

Sprachrohr n. govorilo; govorno trobilo.

Sprachchatz m. govorni —, jezikovni Sprachschniker m. j. Sprachfehler.

Sprachstudien pl. jezikovne preiskave pl., proučevanje jezika.

Sprachton m. govorni naglas.

Springinsfeld

— 637 —

Spund

Springinsfeld m. skakavt, štrkověc, poskočin.

Springkraut n. nedotika.

Springluftig skakav, skočen.

Springquelle f. vrelěc, vir.

Springzeit f. čas za pleme, čas za spušćanje, čas vojenja.

Spritz m. štrkljej. [čaljka.
Spritzbüchse f. brizglja, síkalica, str-
Sprize f. brizgálnica, gasilna brizglja.

Sprühen brizgati, síkati, bezikati,
švrkati, štrkati, škropiti; brizgniti,
bezikniti, švrkniti, štrkniti; (Blut)
bruhati; bruhniti; (Bier) peniti pivo.

Spritzenmeister m. nastojnik nad briz-
galnicami.

Spritzer m. škropilče, strkalče.
Spritzfisch m. prskalče.
Spritzfleck m. štrkuta, štrkotina.
Spritzkanne f. škropilnica. [usnje.
Spritzleder n. kočijski zastor, zastorno
Spritzmann m. brizgač.

Spritzregen m. pršavica, pršenje.
Spritzwedel m. kropilo, škropilo.

Spröde rod, suh, pust, trpěk; (brüchig) krhěk, drobljív; (tauh) hrapav; (ungefällig) osorěn, nepriljuděn; — jein upírati se; fig. šopirěn, prevzetovalěn.

Sprödigkeit f. rodost, trpkota; krh-
kost, drobljivost; osornost, nepriljud-
nost, šopirnost, prevzetnost.

Spross m., Sproffe f. mladika, mladica, odrastlek, zaciměk; (an d. Leiter) klin, stopnja.

Sprßen kliti (klijem), kaliti, brsteti,
poganjati, kavljati, v brstje iti (idem
u. grem); fig. izhajati, izvirati.

Sprösser m. véliki slavěc.

Sprössling m. (b. Bäumen) mladika,
odrastlek; (bei Menschen) potoměc;
mlajši; zarojeněc; f. Spross.

Spruch m. rek, izrěk, pregovor; (Ent-
scheidung) razsoděk, sklep. [kov.

Spruchdichter m. skladalěc modrih re-

Spruchrede f. govor v modrih rekih.

Spruchreich poln lepih rekov in mislij.

Spruchweise adv. v pregovorih.

Sprudel m. vrelěc, vrelo, vir; (Schwaß)
vrvranje, var, vrenje.

Sprudeln vreti, kipeti; gomizljati;
zavreti, skipeti; (vom Wasser) vreti,
vrvrati, mzeti.

Sprudelquelle f. vrelěc, vrelo.

Sprudelstein m. vrelověc.

Sprudelwasser n. vrelnica, vrelčina.

Sprühen intr. pršeti; (Fugen) iskriti
se; iskre se krešejo, — kujejo; tr. si-
pati (-pljem), iskre kresati (-šem), —
kovati, — metati (mečem).

Sprung m. skok, poskók, skakaj; einen
— thun skočiti, poskočiti; (Nijš) pok-
lina, razpoklina, razpoka, poč (-i), reža,
razporěk, razsedlina; einen — bekom-
men počiti, razpočiti se, regniti, raz-
sesti (-sedem) se; auf einen — na
smuk; im — skókoma, v skoku.

Sprungbrin n. skočnica.

Sprungfähig za spušćanje pripravěn.
Sprungriemen m. podprožni remen;
(b. Pferde) nabrzdnica. [na skok.
Sprungweise adv. skokoma, v skoku,
Sprungweite f. doskok, doskočaj.

Spucke f. pljuněk, izpljuvěk, pljuvo-
tina; (Auštwurf) izmečěk, hrakělj.

Spucken pluvati (pljujem); pljuniti;
(auswerfen) hrkati, hrakljati, iz sebe
metati (mečem); izmetati.

Spucker m. pljuvalče.

Spucknapf m. pljuvalnik, pljuvalnica.

Spuk m. hrup, šunděr, razbota, ro-
pòt, polòm; (Gespenst) strah, strašilo,
pošast (-i).

Spuken strašiti; es spušt ihm im
Kopfe v glavi se mu meša.

Spukgeschichte f. pripovest o strahovih.

Spule f. cev (-i), cevka; vretence.

Spulen súkati (sučem); nasúkati.

Spülen tr. izplakniti, poplahniti; impf.
plákati, izplakovati; intr. plivkati, ob-
livati, izpirati.

Spülfafs n. pomivnik, pomiják, plav-
nik, pominjek.

Spulkörmig cevkast.

Spülgelte f. f. Spülfaſſ.

Spulgestell n. cevnjak.

Spülgosse f. liják, lij.

Spüliicht n. pomije pl.

Spulmaschine f. sukalo.

Spülnapf m. pomivalnik.

Spulrad n. sukalnik.

Spülwasser n. pomije pl.

Spulwurm m. navadna glista.

Spund m. čep, čepěk, zamašěk, zatič;
vranj, veha, pilika.

Spundbohrer

638

staatsgiltig

Spundbohrer m. vešnik, vranjak.

Spundbrett n. stropnica, podnica.

Spunden, spünden začépiti, zamašiti,
veho zabiti (-bijem), zavešiti; impf.
začepovati; (mit Brettern) obiti, impf.
obijati, pažiti (z deskami); (durch Ein-
setzung des Bodens) zadniti.

Spundloch n. veha, vranj.

Spundnagel m. moznik.

Spundjapfen m. čep, zamašek, zatič,
vranj, vranjšek, pílika.

Spur f. sled (-ů u. -a), trag; (Fuß—)
stopinja, stopa, stopáj; (der — nach—
gehen) za sledom —, po sledu iti (idem
u. grem); (des Wagens) tir; (Rad—)
kolotečina, kolovoz, kolesnica; (des
Schiffes) proga; es ist keine — von ihm
ni duha ne sluha.

Spüren slediti, vohati, tražiti; za-
slediti, ovóhati; impf. zasledovati, za
sledom iti (idem u. grem).

Spürer m. sledůh, vohůn.

[vižěl.

Spürhund m. vohón, vohonski pěs,
spurlos adv. brez sledú, brez zná-
menja, da ni ne duha ne sluha.

Spurweite f. širina kolotečine, raz-
tečina.

Spute f. speh; s. Eile.

Sputen sich paščiti se, podvizati se,
žuriti se, spešiti se.

Staar m. ſ. Star.

Staat m. država; (Kaisertum) cesar-
stvo, carstvo; (Königreich) kraljestvo;
(Land) dežela, dežel (-i); (Hoffstaat)
dvor, dvorjaniki pl.; (Pracht) leskota,
velikolepje, gizda; (Kleid) prekrasna
obleka, gizdava oprava.

Staatenbund m. sodržavje.

[nica.

Staatengeschichte f. državna povest-
Stantenkunde f. državoznanstvo.

Staatenrecht n. mejnárodno pravo.

Staatlich državni.

Staats- državni.

Staatsamt n. državna služba.

Staatsangehörige m. državljan.

Staatsangehörigkeit f. državljanstvo.

Staatsangelegenheit f. državna zadeva,
državna reč (-i).

Staatsanlehen n. državno posojilo,
državni zajěm.

Staatsanwalt m. državni pravdnik;
državni zastopnik.

Staatsanwaltshaft f. državno pravd-
ništvo.

Staatsanwaltsubstitut m. namestnik
državnega pravdnika.

Staatsauflage f. državni davěk, dr-
žavni naklad.

Staatsaufwand m. državni trošěk,
državni stroški pl.

Staatsausgabe f. državni stroški pl.;
državni izdatki pl.

Staatsbank f. državna banka.

Staatsbankerott m. državni bankrot,
državni propád.

Staatsbauten pl. državne stavbe pl.,
državne zgradbe pl.

Staatsbeamte m. državni uradnik;
državni činovnik.

Staatsbehörde f. državni urad, dr-
žavna oblast (-i).

Staatsbürger m. državlján.

Staatsbürgerlich državljanski.

Staatsbürgerschaft f. državljanstvo,
državljanska pravica.

Staatscassa f. državna blagajnica,
državna denarnica.

Staatscontrole f. državno nadzorstvo,
državna kontrola.

Staatscredit m. državni up.

Staatsdiener m. državni služabnik.

Staatsdienst m. državna služba.

Staatseffekt en pl. državni (vrednostni)
papirji pl.

Staatseigenthum n. državna lastnina,
— imovina; das ist — to je državno.

Staatseinkommen n. državni dohod-
ki pl.

Staatseinnahme f. državni dohoděk.

Staatseinrichtung f. državna uredba.

Staatserfordernis n. državna potreba.

Staatsform f. način vladanja.

Staatsgebiet n. državno ozemlje, dr-
žavno področje.

Staatsgefährlich državi nevarěn.

Staatsgefälle n. državni dohodki pl.

Staatsgefangnis n. državna ječa.

Staatsgeheimnis n. državna skrivnost,
državna tajnost.

Staatsgesetz n. državna postava, dr-
žavni zakon.

Staatsgewalt f. državna oblast (-i).

Staatsgiltig veljavěn v državi, veljavěn
za državo; das ist — to velja v državi.

Staatsgläubiger

— 639 —

Stachelbeere

Staatsgläubiger m. državni upnik.
Staatsgrundgesetz n. državni temeljni
zakon. [posestvo.
Staatsgut n. državni imetěk, državno
Staatshaushalt m. državno gospodar-
stvo. [čarna.

Staatshengstendepôt n. državna žreb-
Staatshohrit f. državna vrhovnost.
Staatskanzlei f. državna pisarna.
Staatskanzler m. državni kancelar.
Staatsklugheit f. državniška modrost.
Staatskunft f. državništvo.
Staatslehre f. državoznanstvo.
Staatslericon n. državoslovni rečnik.
Staatsmann m. državnik, politikar.
Staatsmännisch državniški.
Staatsminister m. državni minister.
Staatsmittel pl. državni prihodki pl.
Staatsmonopol n. državno samotrštvo,
državna samoprodaja. [ve.

Staatsoberhaupt n. vladár, glava drža-
Staatsobligation f. državno dolžno
pismo; državna obveznica, obligacija.
Staatsökonomie f. državno gospo-
darstvo. [stvo.

Staatsorganismus m. državno ustroj-
Staatspapier n. državni papír.
Staatsprocurator m. f. Staatsanwalt.
Staatsprüfung f. državni izpit.

Staatsrath m. (Ver)sammlung) državni
svět, državno svetovalstvo; (Person)
državni světnik, — svetovalěc.

Staatsrecht n. državno pravo.

Staatsrechtlich državnopravěn.

Staatsrechtslehre, Staatsrechtswissen-
schaft f. državno pravoslovje; nauk o
državnem pravu, veda državnega prava.

Staatsregel f. državno pravilo, dr-
žavno vodilo.

Staatsregierung f. državna vlada.

Staatsreligion f. državna vera, državni
verozakon.

Staatsrücksicht f. državni ozir.

Staatsruder n. državno krmilo; am
— sein na krmilu biti (sem), vladati.

Staatsladhe f. državna stvar (-í), —
zadeva. [blagajnica.

Staatschaß m. državni zaklad; državna

Staatschein m. državni dolžni list.

Staatschuld f. državni dolg.

Staatschuldentilgungsfond m. državna
razdolžna záloga.

Staatsschuldverschreibung f. državno
dolžno pismo.

Staatssecretär m. državni tajnik.

Staatsiegel n. državni pečat. [nik.

Staatsiegelbewahrer m. državni pečat-
Staatsstreich m. državno nasilje; pre-
vrat državne vlade.

Staatsumwälzung f. državni prevrat,
državna prekucija.

Staatsverbrechen n. hudodelstvo zoper
državo; veleizdaja.

Staatsverfassung f. ustava, državna
ustava.

Staatsvermögen n. državno imetje,
državno premoženje.

Staatsversammlung f. državni zbor.

Staatsvertrag m. državna pogodba.

Staatsverwaltung f. državna uprava.

Staatsvoranschlag m. državni proračun.

Staatswegen, von — adv. od države.

Staatswirtschaft f. državno gospodar-
stvo.

Staatswissenschaft f. državoznanstvo,
državoslovje.

Staatswissenschaftlich državoznanstven,
državoslověn.

Staatszeugnis n. državno spričevalo.

Staatszeug m. državni namen, dr-
žavna svrha.

Stab m. pálica, bátina; dem. paličica;
síba, šibica, grčavka; (milit.) čelništvo,
štab; (pohy.) prot; den — brechen über
jemd. na smrt koga obsoditi.

Stabeisen n. železne šibke pl., kovano
železo.

Stabil stojën; stalën, stanovit.

Stabilerklärung f. izrek stanovitnosti,
— stalnosti.

Stabilität f. stojnost, stalnost.

Stabilitätsfähigkeit f. stojljivost.

Stabilitätsformel f. izraz stojnosti.

Stabillos brez podpore.

Stabs- stabni, štabski.

Stabsarzt m. štabni zdravnik. [nik.

Stabsofficier m. štabni oficir, — čast-
Stabwurz f. (Artemisia abrotanum)
abarát, božje drevce.

Stachel m. boděc, ostěn, bodica; (Bie-
nen—) želo, žalěc; trn, ost, bodalce;
fig. nagòn.

Stachelbeere f. kosmulja, ágras, ko-
smato grozdičeje, — grozdjičeje.

Stacheldiftel

— 640 —

Stahlstich

Stacheldistel f. turěk, gladež.

Stacheldorn m. trn, ostěn.

Stachelsisch m. ježevka.

Stachelsfloßer m. ostropluta.

Stachelsfortsatz m. trněk.

Stachelhaar n. ščetina.

Stachelhäuter m. iglokožěc.

Stachelig bodeč, ostěr, trnjev, bodljiv.
Stacheln spodbosti (-bodem), spodbuditi, impf. spodbádati, spodbujati.

Stachelnußs f. povodni oreh.

Stachelschwein n. ježověc.

[jezik.

Stachelzunge f. bodljivi —, zbadljivi

Stade n. f. Gestade.

Stadel m. skedenj.

Stadium n. stadij, daljava 125 kora-
kov; stopnja; doba, čas.

Stadt f. mesto; (Feste) trdnjava, utrjeno
mesto; dem. mestece (mestice); Stadt-
mestni.

Stadtart m. mestni zdravnik.

Stadtbeamte m. mestni uradnik.

Stadtbewohner m. mešćan, mestjan.

Stadtbezirk m. mestni okraj, mestni
okoliš; obmestje.

Stadtbrand m. mestna šega.

Stadtburger m. f. Städter. [narnica.

Stadtcaſſe f. mestna blagajnica, — de-

Städtebund m. medmestna zveza.

Städter m. mešćán, mestján; —in f.
meščanka, mestjanka.

Stadtgebiet n. obmestje.

Stadtgenoſs m. somešćán.

Stadtgespräch n. pomestna govorica.

Stadtgraben m. mestni okòp, — rov.

Stadthauptmann m. mestni glavar.

Stadthauptmannschaft f. mestno gla-
varstvo.

Stadthaus n. mestna hiša. [mestu.
ſädtisch mestěn, meščanski, kakor v
ſtadtkundig po vsem mestu znan, po
vsem mestu razvpit.

Stadtleben n. mestno življenje.

Stadtmagistrat m. mestni magistrat,
mestno poglavarstvo, — oblastvo. [je.

Stadtmauer f. mestni zid, mestno ozid-

Stadtmilit z. mestna vojaščina.

Stadtphysicus m. mestni nadzorni
zdravnik.

Stadtrath m. (Verſammlung) mestni
odbor, mestno svetovalstvo; (Person)
mestni odbornik, mestni svetovalěc.

Stadtrecht n. mestno pravo, mestna
pravica.

Stadtschuld f. mestni dolg.

Stadtschule f. mestna šola.

Stadtschwalbe f. (Hirundo urbica)
domača lastovica, podgorida.

Stadtsiegel n. mestni pečat.

Stadttheil m. mestni del, del mesta.

Stadtverordnete m. mestni odbornik.

Stadtvolk n. meščani pl., meščanstvo.

Stadtwache f. mestna straža.

Stadtwappen n. mestni grb.

Stadtwesen n. meščanstvo.

Stadtwundarzt m. mestni ranocelnik.

Staffage f. stafaža, olepšava.

Staffel f. stopnja; f. Sproſſe, Stufe. [lo.

Stoffelei f. podstavěk; slikarsko stoja-

Stoffelgebet n. pristopna molitěv.

Stoffelland n. f. Stufenland.

Stoffette f. štafeta, brzovestnik; (das
Schreiben) brzovestnica.

Staſſieren preskrbeti, opraviti, pre-
videti; impf. preskrbovati, opravljati;
(Kleid) olepšati; (Hut) obšiti (-šijem);
(mit Gold) pozlatiti.

Staſſierung f. oprava, olepšava; (Gold-
ſtaffierung) pozlačenje.

Stagnation f. kalužnost; otrplost, za-
staja, onemoglost.

Stagnieren kalužiti; zastati (-stanem),
otrpniti, onemoči (-morem); impf. za-
stajati, omagovati.

Stahl m. jeklo, ocěl; (Feuer—) kre-
silo; (Weß—) ognjilo; gehärteter —
kaljeno jeklo; (Frisch—) surovo jeklo;
(Guß—) lito jeklo; Stahl= jekleni,
ocelni.

Stahlarbeit f. jekleni izdelěk.

Stahlarbeiter m. jeklar.

Stahlblech n. jeklena plasa, pločevina.

Stahldraht m. jeklena žica.

Stählen jekliti, kaliti, oceliti; ojekliti;
fig. ukrepiti.

flählern jeklén, oclén.

Stahlerz n. jeklena ruda.

Stahlfabrik f. jeklarnica.

Stahlfeder f. jekleno pero (-esa).

Stahlhammer m. samokòv za jeklo.

Stahlhütte f. jeklarnica.

Stahlschneider m. jeklorezěc.

Stahlstein m. jeklenověc, siderit.

Stahlstich m. jeklorez.

Stahlware

— 641 —

Stand

Stahlware f. jeklenina, jeklovina, jekleno blago.

Stahlwasser n. železita voda.

Stake f. kol, podajáč.

Staket n., Staketenzaun m. plot iz kolov, ograja iz zabitih kolov, plot.

Stalagmit m. steječi kapnik, navzgornik; stalagmit.

Stalaktit m. viseči kapnik, navzdolnik.

Stall m. hlev; Pferde— konják, konjušnica; staja; Schwein— svinják, svinjski hlev, hlevče; Schaf— ovčák, ovčjak, ovčji hlev; (d. Dachsen u. Kühe) volovjak, kravjak; Hühner— kurnjak, kurnik; Ziegen— kozjak, kozji hlev; Stall— hlevski, hlevni.

Stallen seati (ščím).

Stallgeld n. hlevščina.

Stallgeräth n. pohlevje.

Stallknecht m. konjar, konjúh, konjski hlapče.

Stallmeister m. konjúšnik; nadkonjár.

Stallung f. hlev, staja.

Stamm m. deblo, panj; (Stengel) steblo; (abgehauener —) parob, paroběk, hlod, čok, klada; (Geschlecht) rod, rodovina, pokolenje; (Volksh) pleme (-ena); (Capital) glavnica, matica; (gramm.) deblo; — des Körpers trup; Stamm— prvotni, izvirni.

Stammbaum m. rodovnik, rodoslovno drevo (-esa).

Stammbuch n. spominják.

Stammburg f. rodni grad.

Stammcapital n. glavnica.

Stammuchen n. debelce, stebelce. [na.

Stammeigenthum n. glavinska lastninstammeln brbljati, brbotati; (stottern) jecati, jecljati.

Stammeln n. brbljanje; jecljanje.

Stammelnd brbljav, jecljav.

Stammeltern pl. prvi stariši pl., pradedje pl.

Stammen izhajati, biti (sem) rodu; (gramm.) izvirati, izpeljavati se, proizvajati se.

Stammfolge f. rodosledje.

Stammform f. osnovna oblika.

Stammgaft m. vsakdanji —, stano-vitni gost. [nica.

Stammgeld n. zakladni denár, gláv-

Stammgenoffe m. roják, rodoviněc.

Stammgut n. dedina, dedovina, dedinstvo, dedščina.

Stammhalter m. zarodnik.

Stammholz n. deblovina, hlodovje.

Stämmig deblovit, deblat; (Mensch) zastavěn, trščat.

Stammleiter f. poglavna lestvica.

Stammler m. brbljavěc, jecljavěc; —in f. brbljavka, jecljavka. [nik.

Stammregister n. rodoslovje, rodoslov-Stammschloss n. dedinski —, rodni grad. [zlog.

Stammsilbe f. debelski zlog, osnovni

Stammsitz m. dedina; rodna stolica.

Stammtafel f. rodovnik. [rodu.

Stammvater m. zarodnik, začetnik

Stammvermögen n. rodovinska imovina, dedinsko premoženje.

Stammverwandt soroděn, jednoroděn; der Stammverwandte roják; die — rojákinja. [renina.

Stammwort n. koreninska beseda, ko-

Stammzahl f. praštevilo, prvo število.

Stampfe f. stopa; (Handlung) phanje.

Stampfen cepetati (-am, -ečem), tepetati (-am, -ečem), topotati, ob tla butati; peketati, ob tla udarjati; (Hirje) phati (pham, pšem); (im Mörfer) toleči (-čem), drobiti; stolči, zdrobiti.

Stampfer m. phalče; (Werkzeug) phaj, pah, tolkáč; —in f. phalka.

Stampsgang m. stope pl.

Stampfmaschine f. phalo, phalni stroj.

Stampfmühle f. stope pl.

Stampfsschlägel m. f. Stampfer.

Stampfstück n. ril.

Stampiglie (Stampille) f. štempilja, pečatilo.

Stand m. stan, stališ; (Platz) mesto; (Bieh—) število; staja; (Gestell) stojalo, stalo; (Gattung) vrsta, razred; (Verkaufsbude) tržni šator (šotor); Stände pl. stanovi pl.; festen — haben trdno stati (stojim); guten — haben v dobrih razmerah biti (sem); schmeren — haben v mučnem položaji biti; zuftande bringen dognati (-ženem), dovršiti, napraviti; der Kauf kommt zu—stande kup se sklene; der Vergleich kommt zu—stande pogodijo se, poravnajo se; im —e erhalten v dobrem stanu ohraniti; im —e führen iméti (imám)

41

Standarte

— 642 —

Star

zapisano; im — e sein premoči (-morem), mogoče je komu; außer — e sein ne moči; in den — sezen jinnd. potrebne pomočke komu dati (dám); einen Verbrecher zustande bringen koga ujeti (-jamem), pred sodnika postaviti; mit seinem — e zufrieden sein s svojim stanom zadovoljën biti; die Sache ist zustande gekommen reé se je napravila; der höchste — des Wassers najvisja voda; — d. Industrie stanje obrtnosti; Bürger—mešćanstvo, mešćanski stan; Ritter—viteštvo, vitezi; Jungfern—devistvo; Witwen—vdovstvo; Ché—zákon; lediger — samski stan; e. Mann vom — e mož visokega rodu; Lehr—učiteljski stan, učiteljstvo. [dero.

Standarte f. praporec, zastava, ban-
Standbild n. kip, soha.

Ständchen n. podóknica.

Ständer m. podstavek, steber. [stan.
Standeserhöhung f. povzdiga v visji
Standesherr m. plemič, žlahtni go-
spod, plemenitaš.

Standeskörper m. stanovski oddelček.

Standesmäßig primerën stanu.

Standeswah! f. volitěv stanú.

Standeszuständigkeit f. stanovska pri-
stojnost.

Ständenunterschied m. razloček —, raz-
lika stanov. [stanov.

Ständeversammlung f. zbor deželskih
Ständewesen n. stanovstvo.

Ständfähig j. stabil.

Standfestigkeit f. stalnost, stojalnost.

Standgeld n. mestnina, stojina.

Standhaft stanovitën, stanovit, stalën;
trdën, jak.

Standhaftigkeit f. stanovitnost, stal-
nost; trdnost, jakost.

Ständhalten vztrajati, dotrajati.

Ständig j. beständig.

Ständisch stanovski, deželnih stanov;
er Ausschuss stanovski odbor.

Standkerze f. sveča stalnica.

Standlager n. stanišče. [črta.

Standlinie f. črta osnovnica, glavna

Standort m. stojišče, stanovišče, sta-
jališče; bivališče.

Standpunkt m. stališče, motrišče,
smatrališče.

Standquartier n. stanišče, stanovališče.

Standrecht n. preki sod, nagli sod.

Standrechtlich adv. po prekem —, po
naglem sodu.

Standrede f. nagrobni govor.

Standriss m. načrt, očrtěk, črtež.

Standvogel m. stalna ptica.

Stange f. drog, ranta, prekla, rajica
(Steierm.); Pfahl) kol; Wiesbaum) žrd
(-i); (Gold—) pálica, šibica; (Hühner-
stange) greda, gred (-í); jemandem die
— halten potegniti se za koga, zago-
varjati koga.

Stängel m. f. Stengel.

Stangenrisen n. železo v palicah. [last.

Stangenförmig rantast, paličast, prek-
Stangenholz n. rante pl., kolje pl.,

late pl., prekle pl.

Stangenschwesel m. žveplo v šibicah.

Stangensilber n. srebro v šibicah, —
v zlitkih.

Stangenzirkel m. veliko šestilo.

Stänken zbadati, šúntati, ščúvati (šču-
jem), zabávljati, svajo delati.

Stänker m. svadljivěc, zabavljivěc,
šuntar, ščuváj; (stinkende Person) smrd-
ljivěc, smrdůh.

Stänkerei f. svaja, zdražba, zbadanje;
(Gestank) smrad, smradež.

Stänkerin f. svadljivka, zabavljivka;
smrdulja.

Stänkern smraditi; zasmráditi, usmrá-
diti; (stöbern) stikati (-čem), vohati;
prestakniti.

Stanniol n. stanijol, kositrni list.

stante pede adv. na mestu, kar na
mestu.

Stapel m. kol; (Haufe) gramada (gr-
mada, gromada), kup, zagreb; (Ort)
skladišče, sklad, skladališče; (Schiffs-
werfte) ladijenica, brodarnica; ein Schiff
vom — laufen lassen ladijo spustiti
na morje.

Stapeln koracati; (legen) skladati, zla-
gati; (unterlegen) podlagati; podložiti.

Stapelgeld n. skladnina.

Stapelort m. skladišče.

Stapelplatz m. skladišče.

Stapelrecht n. skladna pravica.

Stapelware f. skladno blago.

Stapfe f. stopinja, stopáj, trag.

Star m. (Vogel) škorčč, skvorčč;
(Weibchen) škórčevka; (am Nuge) bel

stark

— 643 —

Stattlichkeit

(-i); (Schwarzer —) slepota črna; (Maß) star; Star= skorčji.

Stark adi. močen, krepěk, jak; ramen, čvrst, korenjaški, silen; (Kälte) hud, ostěr; —er Mensch hrust, trščat človek; adv. močno, jako, silno; stärker werden močněti (močnejem).

Starkbrüstig prsat, prsnat.

Stärke f. moč (-i), sila; krepost, jakost, čvrstost; (Dite) debelost, debelina; (Mehl—) skrob, kríka.

Stärkemaschine f. skrobilo.

Stärken krépiti, krepčati, jačiti; okrepiti, okrepčati, pokrépčati, poživiti, ojačiti, potrditi; impf. pokrepčevati, oživljati, potrjevati; (Wäsche) skrobiti; poskrobiti.

Stärkend krepčalën, krepilën.

Stärkfabrik f. skrobarnica.

Starkgebaut zastávën, zajétën.

Starkglänzend sijajën.

Stärkhändler m. skrobár.

Stärkmehl n. skrob, skrobovina, kríka.

Stärkung f. okrepa, okrepčava, potrdba, poživljava.

Stärkungsmittel n. krepilo, krepčalo.

Stärkwäsche f. perilo za skróbljenje.

Starost m. starosta, starejšina.

Starr tog, okorèl, otrpën, premrl, drevën, odrevenel; — werden okreniti; (Körpertheile werden —) otrpniti, premreti (-mrem), odreveneti, okoreti; — ansehen srepo —, strmo gledati, viriti, štrleti; upreti (-prem) —, izbuljiti oči v koga.

Starren okrepniti, okreniti; (v. Kälte) dreveneti, premreti, otrpniti, okoreti, skrepeniti; (von Haaren) sršiti se, ščetiniti se, po konci vstajati.

Starrheit f. togost, otrplost, okorelost, premrlost.

Starrkopf m. trmoglavëc, trdoglavëc, svojeglavëc, trdovratnež; (weibl.) svojeglavka, trmoglavka, trdovratnica.

Starrköpfig trmast, trmoglåv, trmoglaven, svojeglåv, trdoglav, trdokorën, trdovratën.

Starrköpfigkeit f. trmoglavost, svojeglavost, trdovratnost.

Starrkrampf m. odrevenelost, krč.

Starrsinn m. trma, trmoglavje, uporstvo, trdovratnost.

Starrsinnig trmast, trdovratën.

Starrsucht f. mrtvičnost, omrtvelost.

Startin m. štrtin, startin.

Stät u. s. w. s. stet.

Statarisch postajajoč; počasën.

Statik f. statika, nauk o jednakotežji.

Station f. postaja; (Anstellung) služba, mesto.

Stationär stanovit, stalën.

Stationieren mesto —, službo imeti (imám).

Stationschef m. postajni načelnik.

Stationsort, Stationspfaz m. postaja; stanovišče, stanišče.

Statist m. statist, stojak.

Statistik f. statistika, državopis.

Statistiker m. državopisec, statistik.

Statistisch državopisen, statističen.

Stativ n. stalo, stojalo, podstavěc.

Statt praep. namesto, mesto; coni. ne da bi — še le, ne da — ampak še.

Statt f. mesto, torišče; ostaněk; zustatten kommen prav priti (pridem), na hvalo priti; impf. prav hoditi; an Kindes statt na mesto sina, — hčere; za otroka; an Kindes statt nehmen pozinoviti, pohčeriti; vonstatten gehen od rok iti (idem, grem), odsédati se, spéšiti se, ročiti se; an meiner — na mojem mesteu.

Stätte f. mesto, torišče; in Zusammensezungen meist mit der Silbe -išče gebildet: Brand— pogorišče; Kampf—bojišče; Zusuchts— pribežališče.

Stättelos brez ostanka, brez ostaje.

Stattfinden vršiti se, goditi se; dovršiti se, zgoditi se; — lassen dopustiti, dovoliti; impf. dopuščati, dovoljevati.

Stattgeben dopustiti, privoliti; impf. dopuščati, privoljevati.

Stathaben mogoč biti (sem), dopuščen biti; f. stattfinden. [vën.

Statthaft umestën, pripuščen, posta-

Statilhaftigkeit f. umestnost, dopuščenost.

Statthalter m. cesarski namestnik.

Statthalterei f. cesarsko namestništvo.

Statthaltereirath m. namestniški sve-tovalëc, — svëtnik.

Stattlich ugledën, vznesën, odličën; znatën; lep, zal.

Stattlichkeit f. brhkota, brhkost.

41*

Statue

— 644 —

Stechspaten

Statue f. kip; soha, slop. [povje.
Statuengruppe f. skupina kipov, ki-
statuieren ustanoviti, postáviti; *impf.*
postávljati, ustanavljati; ein Exempel
— kazniti koga drugim v strah.

Statur f. postava, rast (-í), stas.

Status m. stan, stanje; sestava, osobje;
status quo sedanji stan; im status quo
belassen pustiti, kakor je bilo dosedaj.

Statut n. ustanova, zakon; —en pl.
pravila pl., naredbe pl.

Staub m. prah; dem. prašek; — ma-
chen prašiti; zaprašiti; sich aus dem
machen pobrati (-berem) jo, po-
brisati (-brišem) jo, pocediti jo, popi-
hati; (Stäublein Brot) tröhica, mrvica.

Staubbedeckt prašen, zaprašen.

Staubbesen m. omelo, ometlica.

Staubbeutel m. prašnica.

Staubblüte f. prašni cvet.

Staubbrand m. snet (-í).

Stauben prašiti se, kaditi se; es staubt
prah se dela.

Stäuben prašiti, prah delati; oprašiti;
s prahom potresti.

Stäuber m. ometalo, omelo, ometih.

Stäubern izprášiti.

Staubfaden m. prašníčna nit (-i),
prašna nit (-i).

Staubfeder f. mah, puh.

Staubfigur f. praholik.

Staubgefähr n. prasnik.

Staubig prašen, prašiv, prašnat; —
werden zaprašiti se, oprašiti se.

Staubkamm m. gosti glavnik; gosto-
zobi česalnik, — češelj.

Staubkörnchen n. prašno zrnce.

Staublaus f. gnida.

Staublavine f. suhi —, prašni plaz.

Staublecker m. praholizée, lizávt.

Staubmehl n. poliska, mel (-i).

Staubpilz m. prašnata gliva.

Staubregen m. pršica, pršavica; es
fällt — prši. [děc.

Staubschwamm m. krvnica, babji pez-
Staubweg m. pestič; vrat.

Staubwirbel m. vrtiněc.

Stauch m. rokavěc; rokavníca.

Stauchen (Hänf) sušiti; posušiti; (Fluß)
zajeziti, zagraditi; *impf.* zajezovati, za-
grajati; (d. Fleisch) vóditi, povóditi, po-
sušiti; (Ware) v sod tlačiti, gatiti.

Staude f. grm; dem. grmič, grmiččk;
coll. grmovje, šibje; (schlanker Stamm)
šiba, šibica, pálica.

Staudenartig, staudenförmig grmast.

Staudengewächs n. grmasta rastlina.

Staudig grmat, grmovit.

Stauen jeziti; zajeziti; j. stauchen.

Staunen strmeti, čuditi se, diviti se;
ostrmeti, osupniti, presenětiti se, za-
vzeti (-vzamem) se, začuditi se; *impf.*
zavzémati se.

Staunen n. strmenje, čud.

Staunenswert prečuděn, predivěn.

Staupbesen m. šiba, tepeška.

Staupe f. tepeška, šiba.

Stäupen tepsti (-pem), šěškati, šibati.

Stauung f. vzpor; zagraja.

Stauwasser n. zagatjena voda, zaježena
voda, napeta voda.

Stauwerk n. zastava.

Stearin n. lojěc, lojevina; stearin.

Stearinkerze f. stearinska sveča.

Stearinsfäure f. lojna kislina. [šica.

Stechapfel m. kristavěc, svinjska du-
Stechbahn f. bodišče, kolišče.

Stechen bosti (bodem), búcati, zba-
dati; zbosti, ubosti, bueniti; (v. Bie-
nen, Schlangen) pikati, ujedati; pičiti,
pikniti, ujesti (-jem); (Mücken) ščipati
(-pljem); ščipniti; (mit Worten) pikati,
zbadati; (in Kupfer) rezati (režem),
dolbsti, vrezovati; vdolbsti, vrezati;
(abstechen) klati (koljem); zaklati, za-
bosti; (im Kartenspiel) pobiti (-bijem),
ubiti; *impf.* pobijati; in d. See — od-
pluti (-plujem, -plovem), odplavati, od-
riniti; *impf.* odrivati, odhajati; (in die
Nase —) ščemeti, skleti; Sifben —
dlako cepiti; mit Lanzen — s kopjem
bojevati se; d. Sonne sticht solnce peče,
— žge, — pripeka. [pl.

Stechen n. bodenje, grizenje, bodljaji
stehend bodljiv, zbadljiv, boděč; (Ge-
schmacf) rezěn, rezěk.

Stecher m. klavěc; rezěč, vrezovalěc;
(Infstrum.) bodalo, boděc.

Stechfliege f. obád.

Stechmücke f. komár.

Stechpalme f. bodeča —, ostrolistna
palma, ostrolistnica.

Stechplatz m. bodišče.

Stechspaten m. bodilj.

Stechvieh

— 645 —

Steiffinn

Stechvieh n. klavna živina.
Stechwaffe f. bodalo, bodák. [ka.]
Stechwinde f. (Smilax aspera) tetiv-
Stekbrief m. iskalni list, zatikalni
list; jerbokr. teralica.

Stekbrieflich z iskalnim listom.

Steken m. palica; gorjača, robatica,
grčavka, kol.

Steken intr. tičati (-čim), vtaknen
biti (sem); im Morast — vezeti; —
bleiben obtičati, vezniti; (im Reden)
obtičati, ustavi se govor; zu Hause
— doma čepeti, — sedeti; die Sache
steckt reč spi; der Schlüssel steckt ključ
tiči; beisammen — skup biti (sem),
— tičati; unter einer Decke — zgo-
vorjen biti; im Halse — bleiben v grlu
obtičati; tr. vtakniti, zavezniti; impf.
vtikati; (auf etwas) natakniti, impf.
natikati; (auspießen) nabosti (-bodem),
impf. nabádati; (in die Tasche —) ma-
siti, gatiti; zamašiti, vgititi, vtakniti;
(Bohnen, Erbsen) saditi; in Brand —
zažgati (-žgem), zapaliti, zasmoditi;
Pfahle — koliti; ins Gefängnis — v
ječo zapreti, v luknjo vtakniti; auf die
Nase — (na nos) natakniti, impf. na-
tikati; sich in Schulden — zadolžiti se,
dolgove si nakopati (-kopljem).

Stekkenpferd n. leseni konj; jeder hat
jein — vsak jezdari svojega osla.

Stekkenzaun m. plot iz kolov.

Stekking m. natič, zatič.

Steknadel f. búcika, igla; kijčika,
glavičarica, medenica, poglica, piela.

Steknek n. mreža zatikaća.

Stekreis n. natić, mladika.

Steg m. brv (-í); mostič; (Weg) steza,
hodnik; (an d. Bioſine) kobilica, sedlo.

Stegreif m. stremen; aus d. — zmesta,
iznenada, nepripravljeno, brez priprave.

Stehauf m. vstajalček.

Stehen stati (stojim), stójati, stojé-
vati: im Lichte — zaslanjati luč; die
Saaten — gut žita dobro kažejo; —
bleiben obstati, postati (-stanem); impf.
obstajati, postajati; im Wege — na
poti biti (sem), ovirati; (im Ruſe —
sluti (slujem, slovem), veljati za; (in
der Arbeit —) delo imeti (imam) pri
kom; müſſig — postavati, postajati;
zu Berge — po konci stati, ſčetiniti

se, ježiti se; — kassen pri miru pustiti;
Schildwache — na straži stati, stražiti;
(bürgen) porok biti; auf dem Punkte
— nameravati, namenjen biti; (v. Klei-
dern) podati se, prileči (-žem); — ma-
chen ustaviti; in Ansehen — veliko
veljati; unter Aufsicht — pod varstvom
biti; Rede — odgovor dati, odgovar-
jati; im Amte — službo opravljati;
wie ich gehe und stehe kakor sem; das
steht im Buche to se bere v knjigi; in
unserer Macht steht es v naši moči je;
er steht unter dem Pantoffel žena hlače
nosi; wie steht es? kako je? kako se
imaš? was steht zu Diensten? s čim
vam morem postreči? kaj bi radi? er
steht sich gut dabei on ima dobiček
pri tem.

Stehen n. stanje.

Stehenbleiben n. obstájanje.

Stehend stojěč, stalěn; — es Epithe-
ton stalěn pridevěk; in — en Gebrauch
kommen ustanoviti se, v rabo priti
(pridem).

Stehlen krasti (kraděm), izmikati,
zmikati; ukrasti, izmakniti.

Stehlen n. kraja, kradež, tatvina.

Stehler m. kradljivēc, zmikalēc, tat;
—in f. kradljivka, tatica.

Stehlerisch kradljiv, tatvinski.

Stehlsucht f. kradljivost.

Stehmännchen n. vstajalček, možicělj.

Stehpult n. stojni pisalnik.

Steif tog, trd, okorěl; (unbiegſam)
negibčen, neokretěn, okorěn, drvén;
(Kälte) premrl, otrpnel, odrevenel; —
werden otrdeti, okreniti, odreveneti; —
thun napenjati se; jerbokr. kočiti se.

Steife f. f. Steifheit.

Steifen krepiti; pokrépiti; (Wäsche)
skrobiti; sich auf etwas — opirati se;
(wider etwas) upirati se, protiviti se,
ustavljati se.

Steifhals m. trdoglavěc, trmoglavěc,
trdovratnik.

Steifheit f. togost, okorelost, okor-
nost, negibčnost, neokretnost; otrp-
nelost, premrlost.

Steifig trm, trmast, trmoglav.

Steiskopf m. f. Steifhals.

Steiskroch m. skrobljeno krilo.

Steiffinn m. trma, kuja.

Steig

— 646 —

Steinig

Steig m. steza; hodnik, pešpot; (im Schnee) gaz (-í); (über d. Baum) prelaz. Steigbar pristopën, dohodën, hodën. Steigbaum m. vzhodi *pl.*

Steigbügel m. stremen. [pl.

Steigeisen n. zareza, krampež, dereze Steigen (gehen) iti (idem u. grem), hoditi, stopati; stopiti; lezti, laziti, kobacati; (auf d. Baum) plezati, lezti; splézati, vzpeti (-pnem) se, popeti se; *impf.* spénjati se; (vom Wasser) rasti, naraščati, vzdigovati se, nastópati; (im Preise) dražiti se, v ceni rasti; podražiti se, poskočiti; zu Pferd — konja zasesti (-sedem), zajahati (-jaham u. -jašem); vom Pferde — razsesti (-sedem); (empor—) vzdigniti se, vzdigovati se.

Steigend rastòč, naraščajoč; vzhodën; —es Verhältnis rastoča razmera; das Steigende brežina.

Steiger m. plezalëc, lezëc, lestvenik.

Steigern vikšati, množiti; povikšati, povišati, povéčati, pomnožiti; povikševati, pomnoževati; (Breis) dražiti; podražiti; (gramm.) stópnjati, stopnjevati.

Steigerung f. povikševanje, povikšanje; množitěv, pomnožitěv; (gramm.) stopnjatěv, stopnjevanje, primerjatěv; (Auction) dražba.

Steigerungsfluse f. stopnja.

Steighöhe f. višina brežine; vzdiga.

Steigrad n. stopnjato kolo.

Steigriemen m. stremenski jermen, remen pri stremenu. [cev.

Steigrohr n. stoječa cev (-í), vzvodna

Steigung f. narasčanje, vzhod, vzhoja, vzlazek; (Höhe) vzpón, vzdig.

Steil strm, strmán, strmovit, sprt; navzdrs (navzdol); —er Abhang strmëc, strmina, strmol.

Steile, Steilheit f. strmina, strmota, strm (-í), strmëc.

Steilküste f. strmo obrežje.

Steilweg m. strmi pot.

Stein m. kamen; dem. kamenček, kamenčič; *coll.* kámenje, kamnje; von — kamnén, kamén, kamnat; (im Obſt) koščica, pečka; (Krankheit) kamen, pesěk; (Fels) peč (-í), skala; Stein— kamnén, kamén, kamnat; (v. Steine)

kamenit, kámnovit, kamenitën, skalovit; (dem Stein ähnlich) kamnast, kamenast.

Steinadler m. planinski orěl; lunjež.

Steinalt prestar, silno star.

Steinarbeit f. kamneni izdelěk, delo iz kamena.

Steinart f. kamenina, kamenovina.

Steinauſter f. kamenica.

Steinbeißer m. kaćela; jelšnica.

Steinbier n. koritnjak.

Steinbirne f. presedalka, presédara.

Steinbodl m. kozoróg, divji kozěl.

Steinboden m. kamenita tla; griža.

Steinbrech m. kamenokreč, vedno zeleni kreč.

[nár.]

Steinbrecher m. kamenoloměc, kamenbruch m. kamenolóm, kamenárnica, kamenišče.

Steinbrücke f. zidani most.

Steinbuche f. gaběr, gabrověc; Steinbuchen gabrov.

[les.]

Steinbuchenholz n. gabrovina, gabrov

Steinbutte f. kambala.

Steindraſſel f. slegúr, kanjuh.

Steindruck m. kamenotis, kamenotisk; Steindruck kamenotisni.

Steindrucker m. kamenotiskár.

Steindruckerei f. kamenotiskarnica.

Steineiche f. graděn, črepinjek.

Steinern kamnén, kamén, kamnat, kamenit.

Steinflechte f. skalni lišáj.

Steinfrucht f. koščičasti plod, koščičnati sad. [nica.

Steinfrüchtler m. koščičnica, pečkov-Steingerölle n. prod, proděc, prodomina, svišć, grušěc, gramoz, brebirišče.

Steingewächs n. kaména rastlina, kamenoživka.

Steingries m. j. Steingerölle.

Steingut n. kamenina.

Steinguten beloprstén.

Steingeschirr n. beloprstena posoda.

Steinhart trd kakor kamen.

Steinhauer m. kamenosěk, kamenár.

Steinhaufe m. groblja, kup kamenja.

Steinhaus n. kamenica.

Steinholz n. okameneli les.

Steinhuhn n. skalni jereb, kotorna.

Steinicht kamenast.

Steinig kamenit, kamenovit.

ſteinigen

— 647 —

Stellschraube

ſteinigen kámenati, kamenovati, s
kamenjem posuti (-sujem u. -spem);
*impf.* posipati (-pljem).

Steiniger *m.* kamenalče.

Steinigung *f.* kamenovanje.

Steinkauž *m.* skovir, čuk.

Steinkenntnis *f.* kamenoznanstvo,
rudoznanstvo.

Strinkern *m.* koščica, pečka.

Steinkies *m.* kremeník, kremeníkověc.

Steinklee *m.* medena detelja; orehověc.

Steinklippe *f.* pečina, skalina; čer (-í),
čerina, grebén.

Steinkluft *f.* razsedlina, špilja.

Steinkohle *f.* premog.

Steinkohlen iz premoga, premogov.

Steinkohlenbergwerk *n.* premogov rud-
nik, premogárnica.

Steinkohlenknappe *m.* premogár.

Strinkoralle *f.* kamenoživka. [lina.

Steinkörper *m.* okamenina, okamene-

Steinkunde *f.* kamenoznanstvo, rudo-
znanstvo. [ga.

Steinlager *n.* kamenišče; sloj premo-
Steinmarder *m.* kuna belica, skalna
kuna, domača kuna.

Steinmark *n.* kámeni mozěg.

Steinmasse *f.* kamenovina, kamenina.

Steinmeß *m.* kamenosèk, kamenár,
klesar.

Steinmeßwerkstätte *f.* kamenárnica.

Steinnuſſ *f.* koščak, koščaněc, ko-
stěněc. [ovočje.

Steinobſt *n.* koščičasto —, pečkóvnato

Steinöl *n.* kaméno olje, nafta.

Steinpech *n.* skalna smola.

Steinpflaster *n.* kameniti tlak, kám-
nati tlak.

Steinplatte *f.* kaména plošča, skrl (-í).

Steinrabe *m.* klavžar, samotár.

Steinreich kámnat, kamnovit; fig. pre-
bogat.

Steinreich *n.* rudstvo, rudninstvo, ka-
menstvo.

Steinröihel *n.* slegúr; růdéjěc. [(-í).

Steinfalz *n.* slankamen; kaména sol

Steinsame *m.* tičje prosó.

Steinschichte *f.* plast (-í) kamenja.

Steinschleifer *m.* kamenobrusěc.

Steinschleuder *f.* prača, frača.

Steinschmaſſer *m.* repaljsica, beloritka,
podskalar.

Steinschneider *m.* kamenoréz, kameno-
rezče.

Steinschneidekunſt *f.* kamenorezba.

Steinschreiber *m.* kamenopisče.

Steinsplitter *m.* brusěc.

Steintaube *f.* divji golob.

Steinwall *m.* nasip iz kámenja.

Steinweichſel *f.* razblikče.

Steinwurf *m.* lučáj.

Strinwurzel *f.* sladka korenina, osladič.

Steiß *m.* rit (-i), zádnjica; guza, mrda,
mrdanja; Steiß= ritni.

Steißbein *n.* trtica, sednica.

Steißſuß *m.* ponirěk, potapljalčěk,
potikalka.

Stellage *f.* polica.

Stelldichein *n.* sestaněk, shod, skrivni
shod.

Stelle *f.* mesto; (Ort) kraj; (Behörde)
oblast (-i), oblastništvo, gosposka;
(Dienſt) služba, urad; an Ort und —
na mesto; na mestu; auf d. — zdajei,
spotoma, pri tej priči, koj, brž.

Stellen postaviti, deti (denem), dejati
(dem, denem), položiti; *impf.* postáv-
ljati, dévati; polágati; pokladati; (hin-
zu) pristaviti, *impf.* pristavljati; auf
freien Fuß — izpustiti, oprostiti; *impf.*
izpuščati; vor Gericht — pred sodnika
postaviti, —ripeljati (-peljem); eine
Frage — vprašati, poprášati, vprašanje
zastáviti; in Empfang — med dohodke
zapisati (-pišem); *impf.* — zapisovati;
richtig — ugotoviti; eine Forderung
— terjati, zahtévati; Soldaten — vo-
jake dati; frei — na voljo od. izbiro
pustiti; sicher — zavarovati; ich stelle
den Fall postavim, dajmo da; (nach
d. Leben —) streči (strežem); sich —
stópiti, postaviti se; *impf.* postávljati
se; sich in Ordnung — razrediti se;
(scheinen) delati se, hliniti se, vesti
(vedem) se kakor; storiti se, potajiti
se; sich persönlich — sam priti (pri-
dem); falls sich einer nicht selbst stellt
ako kdo sam ne pride.

Stellenweise *adv.* mestoma, po neka-
terih mestih, tam pa tam.

Stellfahrt *f.* vožnja z dostávnikom.

Stellig stavěn, postavěn.

Stellschraube *f.* naravnalni vijak,
vrtež.

Stellung

— 648 —

Sterbehemd

Stellung f. postava, stan; (Lage) lega, mesto; (milit.) vojaški nabor, novaceňje; (vor Gericht) prihod, dohod; (Rang) služba, urad; (der Wörter) stava, razstava.

Stellungsaltersclasse f. naborna vrsta.

Stellungscommission f. naborna komisija.

Stellungspflichtig naborën; —e Jahre naborna leta. [lën.

Stellvertretend namestën, namestova-

Stellvertreter m. namestnik, namestovalëc; —in f. namëstnica.

Stellvertretung f. namestovanje, nadomestovanje.

Stellwagen m. dostavnik, najemni voz.

Stelze f. hodulja, hodaljka, štula; (Krüče) bergla.

Stelzengeger m. berglar.

Stelzenvogel m. dolgokrak, močvirnik.

Stelzfuß m. lesena noga, štula.

Stemmeisen n. dleto; dem. dletce.

Stemmen vpreti, podpreti; *impf.* podpirati; (fällen) podreti (-derem), posekati; *impf.* podirati; (außeinander) razpreti, razklati (-koljem); *impf.* razpirati, kalati; (ein Loch) izdolbsti (izdolbem), dletiti; den Arm — sloneti z roko; nasloniti se z roko; d. Hände in die Seite — podpreti se z rokami, podbočiti se; sich — upreti se, upeti (-pnem) se; *impf.* upirati se, upenjati se.

Stemmer m. podpiralëc, podpora; (am Wagen) ročica.

Stemmleiste f. ópora, opernica, opirača.

Stempel m. (im Mörser) tolkáč, tolkalnik; (in der Stampfe) phaj, pah; (Blüten-) pestič; (am Rade) pesto; (Papier-) kolěk; (bei Metallarbeitern) pečat; (Stampiglie) beležilo; Stempelkolkov, kolkovan; štempljan.

Stempelabgabe f. kolkovina.

Stempelamt n. kolkovni urad.

Stempelblüte f. pestični cvet.

Stempelbogen m. kolkova pola.

Stempelfrei kolka prost, kolku ne podvržen. [kovina.

Stempelgebür f., Stempelgeld n. kol-

Stempelgesälle n. kolkovni dohoděk.

Stempelgesetz n. postava —, zakon o kolku.

Stempelmarke f. kolkova znamka.

Stempeln kolkovati; udariti pečat na kaj.

Stempelpapier n. kolkovani papir.

Stempelpflichtig kolku podvržen.

Stempelscala f. kolkova lestvica.

Stempelschneider m. pečatar.

Stempelständig nadploděn.

Stempelträger m. pestičnjak, pestičar.

Stempelübertretung f. kolkovni prestopěk.

Stempler m. kolkovalëc.

Stendelkraut n. podlesěk.

Stendelwurz f. cepetěc, ceptec.

Stengel m. steblo; dem. stebelce; (Kraut—) kocěnj; storž; prot; Stengel= stébelni.

Stengelig steblikast; protast.

Stengeln v steblo iti (idem, grem), stebliti se, stéblati.

Stenograph m. tesnopisëc, brzopisëc, stenograf.

Stenographie f. tesnopisje, brzopisje, stenografija.

Stenographieren hitro pisati (pišem), tesno pisati; brzo pisati.

Stenographisch hitropisën, tesnopisën, brzopisën. [stinja.

Steppe f. stepa, step (-i); pušča, pusteppen prešiti (-šijem), prešivati.

Steppenfluß m. stepna reka. [jezero.

Steppensee m. stepno —, pustinjsko

Steppenwolf m. stepni volk.

Stepper m. prešivalěc.

Steppnaht f. prešév, prešiv.

Stepprock m. prešivana suknjica.

Steppstich m. prešiv, bod.

Sterbe= smrtni, mrtvaški.

Sterbebett n. smrtna postelja, smrtna postel (-i).

Sterbeblick m. smrtni pogled, pogled umirajočega.

Sterbebuch n. smrtne bukve pl., knjiga umrlih.

Sterbefall m. smrtni slučaj, smrt (-i); Zahl der Sterbefälle število umrlih.

Sterbegebet n. molitěv za umirajočega.

Sterbegeld n. mrtvaščina.

Sterbegerüst n. smrtni oděr.

Sterbeglocke f. smrtni zvon, mrtvaški zvon, navčěk (Oberkr.).

Sterbehaus n. smrtna hiša.

Sterbehemd n. mrliska srajca.

Sterbejahr

— 649 —

ſtetig

Sterbejahr n. smrtno leto, leto smrti.
Sterbelager n. f. Sterbebett. [mrtvih.
Sterbeliste f. imenik umrlih, kazalo
ſterben mreti (mrem, mrjem), umi-
rati; umreti, v Gospodu zaspati (za-
spim); dušo izdahniti, dušo pustiti;
preseliti se v večnost, ločiti se od
sveta; življenje skleniti, smrt storiti;
poginiti; an einer Krankheit — za bo-
leznijo umreti; vor Alter — od sta-
rosti umreti; eines gewaltsfamen Todes
— za silo umreti, umorjen biti (sem);
eines schrecklichen, schmählichen Todes
— strašno —, sramotno smrt storiti.

Sterben n. smrt (-i), umiranje; im
— liegen umirati.

ſterbend umirajoč.

ſterbenskrank na smrt bolán (bólen).

Sterbenswörtchen n., kein — kar be-
sédice ne.

Sterbestunde f. smrtna ura.

Sterbetag m. smrtni dan (dneva).

Sterbezeit f. čas smrti; smrtni čas.

Sterbezimmer n. smrtna soba.

ſterblich umrljiv, umrjoč, smrtën.

Sterbliche m. smrtnik.

Sterblichkeit f. smrtnost; umrlost,
umrljivost; (Mortalität) pomiranje.

Sterblichkeitsverhältnis n. razmer po-
miranja. [rajoče.

Sterbsacrament n. zakrament za umi-

StereoGRAPHIE f. telopis, telesopisje.

Sterometrie f. telomerstvo, teleso-
merje.

ſtereometrisch telesomerën.

Stereoskop n. telozór; stereoskop.

stereotyp stalën, neizpremenjen, ste-
reotipën. [celotisk.

Stereotyppendruck m. stereotipni tisk,

ſteril j. unfruchtbar.

Sterilität f. j. Unfruchtbarkeit.

Sterling m. šterling.

Stern m. zvezda; dem. zvezdica;
(Augen—) zenica, punčica, zrklo; (an
der Stirn) lisa; seinem — e folgen iti
(idem, grem) za svojo srečo; er ist
unter keinem glücklichen Sterne geboren
nima sreče; in die Sterne erheben v
zvezde kovati (kujem) koga; der —
ſchneuzt sich zvezda se utrinja; Stern-
zvezdni.

ſternanbeter m. zvezdomolčč.

ſternartig zvezdast.

ſternbedeckt zvezdnat, zvezdat.

ſternbedeckung f. zakritje zvezde.

ſternbefäet zvezdnat, ozvezdën.

ſternbild n. sozvezdje.

ſternblumer m. zvezdocvetka.

ſternchen n. zvezdica. [ževalč.

ſterndeuter m. zvezdár, vedež, vede-

ſterndienst m. zvezdočastje.

ſterneubahn f. zvezdni pot, — tir.

ſternenhell zvezdojasën, zvezdosvit.

ſternenhimmel m. zvezdnato nebo.

ſternenkrone f. zvezdni venče.

ſternenzelt n. zvezdišeče, zvezdnato
nebo, zvezdovit svod.

ſternförmig zvezdast.

ſterngruppe f. ozvezdje.

ſterngucker m. zvezdogléd, zvezdár.

ſternguckerei f. zvezdogledstvo.

ſternhell j. sternenhell.

ſternjahr n. zvezdno leto.

ſternkarte f. zvezdokaz, zvezdovid.

ſternkenner m. zvezdoznančč.

ſternkenntnis f. zvezdoznanstvo, zvez-
darstvo.

ſternkoralle f. zvézdasta korala.

ſternkraut n. zvezdnica.

ſternkreuz n. zvezdni križ. [ža.

ſternkreuzorden m. red zvezdnega kri-

ſternkunde f. zvezdoslovje, zvezdar-
stvo. [slověc.

ſternkundige m. zvezdoznaněc, zvezdo-

ſternlos brezzvezdén.

ſternreich zvezdnat.

ſternschnuppe f. zvezdni utriněk,
zvezdni utrněk.

ſternfeher m. zvezdogléd.

ſternwarte f. zvezdárnica, zvezdárna.

ſternweite f. zvezdna daljava.

ſternzeichen n. zvezdno známenje.

Sterz m., Sterze f. rep; (Pſlugſterze)
ročica, priroč; rálica; Sterz (Speife)
žganci pl.; žganjék.

ſterzen potépati se, skítati se.

ſtet stalën, stanovit, stanovitën, tr-
dën; neprestán, neprestalën, redën.

ſtetig adi. uporën, kujav; (mathem.)
neprestan; adv. zdržema; — e Größe
stalna —, nepretržna količina; — pro-
portioniert stalno sorazmerën; — ver-
längern neprestanoma —, nepretrgoma
podaljševati.

Stetigkeit

— 650 —

Stückluft

Stetigkeit f. upornost, kujavost; stal-
nost, neprestanost, zveznost, nepre-
tržnost.

Stets adv. vedno, neprestano.

Steyer f. dača, davščina, davěk, dan (-í); directe — neposredni davěk; indirecte — posredni davěk; — auflegen davěk naložiti; — ausschreiben davěk razpisati (-pišem); — abschreiben odpisati davěk; (Gabe) milodár, miloščina; Steuer- davčen, davkarski.

Steyer n. f. Steuerruder.

Steyerabschreibung f. odpis davkov.

Steyeramt n. davkarski urad, dav-
karstvo.

Steuerausschreibung f. razpis davkov.

Steyerbar davku podvržen.

Steyerbeamte m. davkarski uradnik.

Steyerbezirk m. davčni okraj.

Steuerbogen m. davčni list.

Steuerbuch n. davčna knjiga.

Steuercensus m. davčni census.

Steuereinnemner m. davkar.

Steyerfrei davka prost, brez davkov.

Steuerverheit f. prostost davka.

Steuergefälle n. dohoděk iz davkov.

Steuergemeinde f. davčna občina.

Steuergulden m. davčni goldinar.

Steuervjahr n. davčno leto.

Steylerliste f. davčni popis.

[milar.

Steuermann m. korman, krmár, kr-
streuern (Einhalt thun) odvrniti, ovreti
(-vrem), v okom priti (pridem); *impf.*
odvráčati, ovirati; (Schiff) krmiti, kor-
maniti, strúmati, strumljati; zakrmiti,
(bei—) priložiti, dati.

Steuernachlafs m., Steuernachficht f. spregled —, odpust na davkih, odpust davka.

Steuernagel m. zakolnik, iglica.

Steuern patent n. postava zastran davkov, davčni patent.

[nost.

Steuerspflicht f. davčna dolžnost, davč-
steuerspflichtig davku podvržen, ob-
dačen.

Steuerspflichtige m. obdačenčec.

Steuерrепartition f. разделitév davkov.

Steuerrückstand m. davčni zastaněk,
— zaostaněk.

Steuerruder n. krmilo, kormilo, krma.

Steuersaß m. davčni postavěk.

Steuerschein m. davčni list.

Steuersystem n. davkarstvo.

Steyerumlegung f. j. Steuerrepartition.

Steyerung f. krmilo; razdeljevalnik
pare, parovód; zaprečba.

Steuerverwesen n. davkarstvo.

Steyerzahlung f. plačilo davka.

Steyerzuschlag m. davčna doklada.

Sthenie f. napon.

Stich m. zbodljej, zbadljej, boděc, bo-
dež; (Insect.) pik, ujed; (Kartenspiel)
zasěk, ubitěk; (beim Gravieren) ure-
zěk, vrezěk; (Maßt) šiv, ubód; im —
fassen zapustiti, na cedilu pustiti, po-
pustiti; *impf.* zapuščati; — halten
držati (držím) se; fig. ne uteči komu,
ne uiti (-idem); das ist ein — ins
Herz to v srce sega, to v srce boli,
srce presune; einen — haben prismo-
jen biti (sem); der Wein hat einen —
vino cika, na kislo vleče.

Stichbalken m. napúšč, trakělj.

Stichblatt n. ščitěk; branilo; f. Ziel-
scheibe.

Stichel m. dletee, dolbilo.

Stichelei f. zbadanje, zbadljive besede
pl., pikanje.

Sticheln pikati, zbádati; ubádati, dré-
zati, pečkati.

Stichetrede f. zabávljica, zbadljive
besede pl.

Stichelwort n. zbadljiva beseda.

Stichhalten držati (-žím) se, ne trgati
se; fig. obveljati.

Stichhältig trděn, obstojěn, stanovi-
těn; veljavěn, temeljit.

Stichler m. zabavljivěc, zbadljivěc.

Stichstelle f. zabodálo.

Stichwort n. napovedna beseda, na-
povednica; f. Stichelwort.

Stichwunde f. ubodlina, rana od uboda.

Sticken intr. zadušiti se, zalopniti se;
tr. dušiti; zadušiti; vezti (vezem).

Sticken n. vezenje.

Sticker m. vezěc.

Stikerei f. vezilo.

Stickerin f. vezilja.

Stickfluss m. dušica, zadušica.

Stikgarn n. vezivo.

Stikgas n. dušěc.

[kašělj.

Stichluften m. zadužni —, zadušljivi

Stückluft f. zadušljivi zrak, dušilna
sapa.

Sticmuster

— 651 —

Stiftungsverwaltung

Sticdmuster n. vezilni vzorče.

Sticknadel f. vezilna igla. [pl.]

Stickrahmen m. vezilni razpon, proje
Sticksstoff m. dušik.

Sticksstoffhältig dušičnat.

Stickwerk n. f. Stickerei.

Stickmurr f. blušče.

Stickzeug n. vezilna priprava.

Stieben tr. prašiti, prhati; razpršiti,
razpoditi, razgnati (-ženem); intr. raz-
prašiti se, razpršiti se, razprhniti se;
eš stiebt praši se, kadi se; (Regen)
prši; Funken — iskre leté.

Stief- nepravi, nepristni, po poli.

Stiefbruder m. polubrat, brat po očetu,
brat po materi.

Stiefel m. škorčnj, škornja, škornjica,
bota, postol: črevlj; (Halbstiefel)
čižma; (Pumpe) troba, škornja; in
—n obut.

Stiefelette f. čižme pl.

Stiefelhaken m. obuváč.

Stiefelholz n. les za škornje; kopito.

Stiefelknepht m. sezuváč, hlapč, zajče.

Stiefelleisten m. kopito. [vati.

Stiefeln tr. obuti (-ujem), *impf*. obu-
Stiefelpuhler m. škornječeděc. [pl.]

Stiefelröhre f. golenica, škornica, sare
Stiefelschaft m. sara, golenica.

Stiefeltern pl. očim in mačeha; ne-
pravi stariši pl., nepristni stariši pl.

Stiefelwischse f. voščilo za črevlje, ma-
zálo za škornje.

Stiefelzieher m. hlapč, sezuváč. [stra.

Stiefgeschwister pl. polubrat, poluse-
Stiefkind n. pastorěk, pastorče (-eta).

Stiefmutter f. mačeha, mačuha, pi-
sana mati (-ere).

Stiefmütterchen n. sirótica; máčešica.

Stiefmütterlich kakor mačeha; mačehěn.

Stiefschmester f. polusestra, po poli se-
stra, sestra po očetu od. po materi.

Stießsohn m. pastorěk, pasterěk.

Stieftochter f. pastorka, pasterka.

Stiefvater m. očim, očůh, očiman.

Stiefväterlich očimski; kakor očim.

Stiege f. stopnice pl.; gredice pl.

Stiegengehäuse n. šije pl.; stopnišče,
gredišče.

Stiegliß m. liščěk; lisče, stričevka.

Stiel m. ročáj, ročník, držáj, držalo;
(am Beil) toporišče; (Rechen—) grab-

ljišče; (der Sense) kosišče; (Messer—)
rog; (am Obſte) pecělj, petělj, recělj,
peteljka; (Stengel) steblo, kocěnj.

Stieleiche f. dob, gnilče.

Stielen nasaditi; nasajati.

Stielig peeljat, péceljnat, recljat;
steblat.

Stiellos brez peelja od. reclja.

Stier m. bik, juněc.

Stier strm, srp, divji; — anſehn
srp o gledati.

Stieren intr. pójati se, goniti se; tr.
uploditi, ubrejiti.

Stiersleisch n. bikovina.

Stierhaut f. bikova koža.

Stierkopf m. bikoglavěc, bikač.

Stift m. kliněc, stogla; dem. klinčěk;
(mit einem Kopfe) igla, iglica; (am
Schnürband) zateznična igla; Blei—
svinčnik, svinčnica.

Stift n. (Institut) zavod; (Kloſter)
samostán; (Stiftung) ustanova, zaloga.

Stiſten ustanoviti, osnovati, utemeljiti,
napráviti, vpeljati (-ljem), založiti;
*impf*. ustanavljati, utemeljevati, na-
právljati, zakladati, zalagati; groſsen
Ružen — veliko dobrega storiti, —
učiniti; ein Bündnis — zvezo skleniti;
Frieden — mir skleniti, *impf*. — skle-
pati; ein Vermächtnis — voliti.

Stifter m. ustanovnik, ustanovitelj,
utemeljitelj, začetnik, osnovalěc; za-
ložnik; —in f. ustanovnica, začetnica,
osnovalka; založnica.

Stiftisch samostanski, ustanovni.

Stiftlich samostanski; ustanovni. [ski.

Stifts- ustanovni, založni; samostan-
Stiftsbrief m. ustanovno pismo; za-
ložno pismo.

Stiftsdame f. kanonisa.

Stiftsfräulein n. gospodična v zavodu,
zavodna gospodična.

Stiftshütte f. snídnica, sveti šator.

Stiftung f. ustanovitěv, založitěv, utel-
meljitěv; (d. geſtiftete Sache) ustanova,
zaloga; milde — milodarna ustanova.

Stiftungsfeier f. obletnica ustanove.

Stiftungsplatz m. mesto zavoda; mesto
ustanove, ustanovno mesto.

Stiftungstag m. dan ustanovitve.

Stiftungsverwaltung f. ustanovna
uprava.

Stil

— 652 —

stinkend

Stil m. slog; (Schreibart) pisava;
(Bauart) stavbinski slog; (in bilden-
den Künften) sklad, slog; (Kalender)
koledár, štetěv; Stil= slogov.

Stilart f. vrsta —, način sloga.

Stilett n. f. Dolch.

Stilisieren zložiti, sestáviti, napísati
(-pišem); *impf.* skladati, sestavljati,
spisovati.

Stilift m. pisalěc, stilist; slogoznaněc.

Stilistik f., Stillehre f. nauk o slogu,
skladoslovje, slogoslovje.

Stiliftsfd) slogoslověn, stilističěn.

Stilübung f. vaja v slogu.

Stilus curiae m. f. Kanzleistil.

Stil adi. tih, tihotěn; (ruhig) mirěn,
pokojěn, pohlevěn; (schweigant) mol-
čěč, malobeseděn; — stěhen postati
(-stojim), obstati, ne ganiti se; —
halten ne ganiti se; —cr Ort zatísje,
zavetje; — schweigen molčati (-čim);
premolkniti; — werden utíhniti, po-
tihniti, umólkniči; still! tiho! tiho
bodi! molči! halte still! obstoj! postoj!
postani! adv. tiho, na tihem, nati-
homa, molčě.

Stille f. tihota, tišina, tihost; — d. Seele
dušni mir, — pokoj; (Schweigen) molk.

Stillen tr. tešiti, toliti, miriti, tážiti;
utešiti, upokojiti, umiriti, pomiriti,
utóliti, utažiti, potažiti; (das Blut)
ustáviti, zaustáviti; *impf.* zaustavljati;
den Dursf — žejo ugasiti, odžejati;
(d. Kind) dojiti; podojiti; (d. Schmer-
zen) pregnati (-ženem); (d. Verlangen)
izpolniti; (Zorn) tr. potolažiti, ukrotiti;
intr. potihniti, utihniti, odjenjati.

Stilleben n. tiho življenje; (Maler)
zatísje, zabit (-i).

Stillschweigen n. molk, molčanje; —
beobachten molčati (-ím); mit — über-
gehen zamolčati, ne omeniti.

Stillschweigend molčěč, molčě.

Stillstand m. prestaněk, prenelhjej.

Stilling f. potolažba, utešitěv, po-
miritěv.

Stillungsmittel n. mirilo, tešilo.

Stillwerden n. premolk, premolkljej,
umolkljej.

Stimmband n. glasotvornica.

Stimmberechtigt kdor ima pravico gla-
sovati; der St—e glasovalěc.

Stimme f. glas; ohne — brez glasú,
brezglasěn, nem, mutast; die — er-
heben, — hören lassen glasiti se; oglas-
siti se, spregovoriti.

Stimmen intr. ujemati se, skládati se,
zlagati se, ubirati se, ubrano se glas-
siti, strinjati se, vézati (vežem) se,
stikati se; für etw. — glasovati, svoj
glas dati komu; svoj glas dajati komu;
tr. ubrati (-berem), *impf.* ubirati; gut
gestimmt ubrán, skladěn; höher — napeti
(-pnem); *impf.* napenjati, natézati,
nategovati; nieder — odjenjati,
popustiti; *impf.* odjenjevati, popúščati;
freudig — veseliti; razveseliti, udobrovóljiti.

Stimmeneinhelligkeit f. jednoglasnost;
mit — jednoglasno.

Stimmeneinheit f. jednoglasnost.

Stimmengleichheit f. jednakoglasje,
jednakost glasov.

Stimmenmehrheit f. večina glasov.

Stimmenminderheit f. manjsina glasov.

Stimmenzählung f. štetje glasov, glas-
soštetje.

Stimmer m. ubiralěc, glasovalěc;
(Werkzeug) ključ.

Stimmfähig sposoběn za glasovanje,
glasovalěn.

Stimmführer m. kolovodja, glasovodja.

Stimmgabel f. glasbene vilice pl.;
ubiralo.

Stimmgebung f. glasovanje, oddajanje
glasov.

Stimmlage f. glas.

Stimmlaut m. f. Selbstlaut.

Stimmorgan n. glasilo.

Stimmrecht n. volitvena pravica, pra-
vica glasovanja.

Stimmriße f. glasilka.

Stimmumfang m. obseg glasa.

Stimmung f. (Gemüthss—) volja, raz-
polóžnost, razpoložaj; öffentliche —
ubor javnega mišljenja, javno mišljen-
je; frohe — vesela duša, veselje;
(das Stimmen) ubiranje; (Zustand)
ubranost.

Stimmzettel m. glasovnica, volilni list.

Stinken smrdeti; zasmrdeti.

Stinkend smrdljiv, smraděč, smrděč;
— machen smraditi; osmraditi, zasmraditi;
— werden usmraditi se.

Stinker

— 653 —

Stollenkluft

Stinker m. smrdljivěc, smrdúh.

Stinkfaul len, da smrdi.

Stinkig smrdljiv.

Stinkkäfer m. govnjáč, govnovál.

Stinkkalk m. smrděc, smrdljivi vap-
neněc.

Stinkthier n. smrdljivěc. [ten.

Stinkwurz f. razhudnik; f. Nachtschatz=
Stipendist m. štipendist.

Stipendium n. štipendij, ustanova.

Stirn f. čelo; dem. čelce; Stirn= čelni.

Stirnauswuchs m. izrastěk na čelu.

Stirnband n. šapělj, parta; načelěk, ovijača.

Stirnbein n. čelo, kost (-í) čelnica.

Stirnblatt n. čelni list, načelnják.

Stirngegend f. očelje.

Stirnhammer m. široko kladivo.

Stirnhieb m. udarěc po čelu.

Stirnig čelát, čelnat.

Stirnseite f. čelo, pročelje; sprednja
stran (-i).

Stirnzapfen m. rožníca.

Stöbern tr. stíkati, prestakniti; intr.
prašiti, prašiti se; (vom Schnee) mesti
(mete). [vica.

Stöberwetter n. metež, metenje; vija-
Stoher m. trebilnik.

Stochern tr. drégati, drézati, becáti,
bezáti, žókati; podrégati, pobecáti,
pobezati, požókati; (in d. Rase) brbati;
(Zähne) trébiti; iztrebiti.

Stock m. palica, batina; dem. palici-
ica; (knorrig) gorjača, grčavka, robata-
tica; (Stockwerk) nadstropje; Baum—
panj, štor; (behauen) bruno, klada;
Baun— kol, prakol; (Capital) glavnica,
istina; Hau— tnalo; Bienen— panj;
Licht— svečnik; Hauben— lesena glava;
Kühl— hladilna kad (-í); Wein— trta,
trs; Wachs— kolaček, voščeni svitěk;
Lade— nabijalnik; Fensterstock: (oben)
preklada, (unten) plana, (an d. Seiten)
podboj; Eiter— stržen; Eier— jajčnik;
(im Bergwerk) greda; über — u. Stein
na vrat na nos; fig. lipov bog.

Stodalt prestar.

Stochblind čisto slep.

Stokdumm glup, gumpast, trapast,
preneuměn.

Stöckel m. (an Schuhen) peta, opética;
kládica.

Stoken tr. kólití, trte kolití, k trtam
kole zabijatí; intr. zastatí (-stanem),
impf. zastajatí; (in der Rede) spotikatí
se, ustavljatí se; jezik se zapleta; (ge-
rinnen) okrenití; otrpnití; (dicht wer-
den) gostití se; sich — obrasti (-rastem)
se, zarasti se; impf. obraščatí se.

Stoksinster preteměn; tema kakor v
pečí; — e Nacht trda noč (-í). [trap.

Stocksisch m. trska; fig. bedák, tepěc,

Stockfremd ves neznán, čisto tuj.

Stockhaus n. vojaška kaznilnica.

Stockhausarrest m. zapór v vojaški
kaznilnici.

Stokig preperél, preležán.

Stockleuchter m. svečnik.

Stockmeister m. ječár.

Stockprügel pl. tepenje s palico, pa-
lice pl., batine pl. [laz.

Stockraum m. trebež, novina, krčevina,

Stockschlag m. udar s pálico, batina.

Stockstill tih kakor miš.

Stocktaub ves gluh, popólnoma gluh.

Stockung f. zastaja, zastaněk, zastoj.

Stockurbar n. izvirni urbar.

Stockwadhe f. ječna straža.

Stockwerk n. nadstropje.

Stockjahn m. kočnik, kotnik.

Stoff m. snov (-í), tvarina, tvar (-í);
(Grundstoff) prvina; gewebter — tká-
nina; Kleider— roba, blago; bitterer
— greněc; Bau— gradivo; (Gelegen-
heit) prilika.

Stofflich snověn, tvarěn.

Stoffname m. snovno ime (-na).

Stoffwechsel m. presnova, pretvor.

Stöhnen ječati (-ím), stokati (-kam, -čem), javkati.

Stöhnen n. stok, stókanje, jávkanje.

Stöhner m. stokalěc, ječalěc. [nica.

Stola f. štola, nadrámnica, nadprs-

Stolagebür f. štolnina; plačilo za du-
hovska opravila.

Stolle f. kolač, štruca.

Stollen m. podpora, noga, stalo; (im
Bergbau) rov. [pirati.

Stollen podpreti (-prem), impf. pod-

Stollenarbeil f. delo v rovu.

Stollenarbeiter m. delavěc v rovu.

Stollenbefahrung f. ogled rova.

Stollengerinne n. rovni žleb.

Stollenkluft f. predor, prepadnja.

Stollenwasser

— 654 —

Stößen

Stollenwasser n. voda iz rovov.

Stolper m. spotikljej.

Stolperig spotikljiv, opotikljiv; (Weg) grudast.

Stolpern spotakniti se, opotakniti se; *impf.* spotikati se, opotikati se.

Stolprian m. klobuštralo, klobuštra.

Stolz ponosën, ponosit; (im üblen Sinn) ošabën, prevzetën, ohol, napihnen, gizdav, bahav; — thun košatiti se, prevzetovati, šopiriti se, bahati se, širokoustiti se; — sein auf etwas ponašati se s čim.

Stolz m. (edel) ponos; (üblen Sinnes) napuh, ošabnost, prevzetnost, oholost; (Ruhm) slava; — seiner Familie slava —, veselje svoji rodbini.

Stolze m. ošabnež, napihneněc, prevzetnež; f. ošabnica, napihnenka, prevzetnica.

Stolzieren košatiti se, šopiriti se, prevzetovati, napihovati se, bahati se, veličati se.

Stopfen tr. mašiti, gatiti, phati, žokati; zamašiti, zagatiti, zadělati, zaphati, začepiti; *impf.* zadelovati; (durch Stophen anfüllen) nabiti (-bijem), *impf.* nabijati; (Pfeife) natlačiti, nagatiti, natrpati; (den Durchfall) ustaviti, zastaviti, zapreti (-prem); *impf.* zapirati, zaustavljati; (Gans) pitati; (Strumpf) krpati, sivati; sid — gatiti se, zapirati se, mašiti se.

Stopsend zaporčen.

Stopfer m. mašilěc, gatilěc; (Sache) čep, zamašek.

Stopfnadel f. igla. [strnišče.

Stoppel f. strn (-í); strnje, strnina,

Stoppelacker m. strnišče.

Stoppelei f. krparija, skrpanica.

Stoppelfeld n. strnišče.

Stoppeln tr. lavkati, pabirkovati; (adern) strnišče orati (orjem); fig. krpati, krpucati, pleteničiti; skrpati, spleteničiti.

Stoppelrübe f. pozna repa, repa po-
strnjaća (serbofr.).

Stoppelweide f. paša po strnišči.

Stoppelwerk n. f. Stoppelei.

Stoppen f. stopfen.

Stoppler m. lavkalěc, lavkež, pabirkovalěc; —in f. lavkežka, pabirkovalka.

Stöpfel m. zamašěk, zatič, zatičěk,
pilika, pilka, zámah, zátik.

Stöpfeln mašiti; zamašiti, zapilkati,
zatakniti.

Stöpfelzieher m. čepovlečěc. [trov.

Štör m. jesetěr, kečiga; Stör= jeset.

Štorax m. stóraksova smola, žlahtna
smola.

Storch m. štorkla, štrk, strok, žabogolt, roda; Storch= štorklin, štrkov.

Storchnest n. štorklino —, štrkovo
gnezdo.

Storchschnabel m. (bot.) krvomočnica.

Stören tr. motiti, kaliti; pačiti, rušiti, kaziti, krhati, razdirati; zmótiti, pokaziti; intr. brbati, stikati, brklati, drezati; prebrlati, prestakniti; (unter Büchern) riti (rijem), stíkati, premetavati; prestákniti.

Störend motilën, rušilën, motěč, kalěč.

Störenfried m. nepokoj, nepokojnež;
rogovilež, rogovilěc.

Störer m. motilěc, kazilěc, rušilěc,
razdiralěc.

Störfleisch n. jesetrovina.

Stornieren f. berichtigen.

Störrig uporën, trmast, trmogláv,
trdovratën.

Störrigkeit f. upornost, trmoglavnost,
trdovratnost.

Störrisch f. störrig.

Störung f. motenje, motitěv, motež,
narušaj.

Stoß m. sun, pah, sunljej, dregljej;
(phys.) udar; Zusammen— trk; (mit
dem Fuß) brea; einen — geben suniti,
dregniti, pahniti, breniti; (Hauße) sklad,
skladalnica, kup; Erd— potres, su-
nëc; einen — ins Horn thun zatrobiti.

Stohart f. púntaka.

Stoßbank f. strug, spahalnik.

Stoßblock m. ověn.

Stoßdegen m. meč z ostrim koncem.
Stoßel m. tolkáč, tolkalnik, tolkalo;
pháj.

Stößen tr. suniti, dregniti, pahniti,
becniti, žokniti, potisniti, poriniti;
*impf.* suvati (sujem), dregati, pháti,
becati, žókati, potiskovati, porivati;
(mit d. Fuß) breniti, cebniti, hèbniti,
štokniti, udariti; *impf.* bregati, cebati,
hebáti, ritati, štokati; (v. Kleinwieß)

Stoßfalke

— 655 —

Sträfling

trkati; (von Kühen) bosti (bodem); über d. Haufen — razvaliti, prevaliti, prevreči (-vržem), podreti (-derem); *impf.* prevráčati, podirati, razdirati; (in der *Stampfe*) phati, tolči (tolčem); *intr.* auf einander — udariti se, sprijeti (-primem) se, póčiti se; *impf.* udárjati se, sprijemati se; zusammen — trčiti; *tr.* von sich — zavreči (-vržem), od sebe pahniti; *impf.* zamtati, zametovati; *intr.* ins Horn — zatrobiti; vom Lande — odveslati, odjadrati, odriniti, odpeljati se; *impf.* odveslávati, odpeljavati se; ans Land — pristati (-stanem), priveslati, prijádrati; sich an etwas — spotakniti se, udariti se ob kaj; *impf.* spotikati se, udárjati se; (grenzen) mejiti, náslanjati se, vezati (vežem) se; (vom Wagen) tresti se, cincati, odskakovati; mit dem Kopfe in die Wand — butati —, butniti z glavo ob steno.

Stoßfalke m. sokol. [vica].

Stoßgebet n. kratka pa srčna molit-
ſchöfig bodljiv, trkav.

Stoßkraft f. udarna sila; odbijalna
moč (-i).

Stoßfeuſzer m. vzdihljej.

ſtoßweise adv. potiskajoč, sujoč; fig.
prenehajoč, od časa do časa.

Stoßwidder m. trkáč.

Sichjaun m. čekán, oklo, kěl (kla).

Stotterer m. jecljavěc.

Fottern jecljati, brboriti, čakljati;
j stammeln.

Stottern n. jecljanje, čakljanje.

ſtracks adv. naravnost, naravnoč; (jo-
gleich) prec, precej, neutégoma.

Straſ- kazenski, kaznovalni.

Straſandrohung f. zažuganje kazni, s pret-
njo kazni.

Strafanſtalt f. kaznilnica.

Strafantrag m. nasvét kazni; pred-
ložena kazén, predlog kazni; einen —
ſteffen kazén nasvetovati, kazén pred-
ložiti. [vanje.

Strafanwendung f. kaznjenje, kazno-
Strafausmaſh n. odmera kazni.

Straſbar kazniv, pokorljiv, kazni vre-
děn, kazni zapaděl. [nost.

Straſbarkeit f. kaznivost, kaznivred-

Straſbehörde f. kazneča oblast.

Straſdauer f. trpež kazni, čas kazni;
während der — dokler kazčen trpi.

Straſe f. kazěn (-i); (Buſe) pokora,
strah; (Geld—) globa, kazěn v de-
narjih; (Körper—) tepež, tepenje; bei
— verboten s kaznijo prepovedano;
mit — belegen, zur — ziehen kazniti;
— nachsehen prizanesti kazěn, *impf.*
prizanašati —; — zuerkennen v kazěn
obsoditi, *impf.* — obsojati; zur —
za pokoro.

ſtraſen kázniti, kaznovati, pokoriti,
strahovati; (ſchlagen) šibati, tepsti
(tepem), pestiti, krotičiti, biti (bijem),
udarjati; (mit Worten) pokarati; (am
Leben) s smrtjo kazniti; (an Geld)
glóbiti; jmd. Lügen — koga na laž
postaviti.

Gtraſer m. kaznovalěc, strahovalěc.

Gtraſerkenntnis n. kazenska razsodba.

Gtraſerlaſſung f. odpust —, oprost
kazni, oproščenje kazni.

Gtraſerleichterung f. polajšava kazni.

ſtraſſ tog, napét, nategnen, struměn.

Gtraſſall m. pregresšěk, prestopěk, ka-
zenski slučaj.

ſtraſäßig kazniv; — werden kazni
zapasti (-padem).

Gtraſſälligkeit f. kaznivost.

ſtraſsen nategniti, napeti (-pnem);
*impf.* napenjati.

Gtraſſhaarig pramenolas.

Straſgeld n. globa.

Straſgericht n. kázensko sodišče, ka-
zenska sodba.

Straſgerichtlidi kazenski; in —er An-
gelegenheit v stvareh kazenske sodbe.

Straſgerichtsbarkeit f. kazensko-sodna
oblast.

Straſgerichtshof m. kázensko sodišče.

Straſgeſek n. kázenska postava, ká-
zenski zakon.

Straſgeſetzbuch n. kázenski zákonik.

Straſgewalt f. moč (-í) —, oblast
kaznovanja.

Straſgröße f. velikost kazni.

Straſhaus n. kaznilnica.

ſtraſlich f. ſtraſbar.

Sträflichkeit f. ſ. Straſbarkeit.

Sträfling m. kaznjeněc; (weißl.) kaz-
njenka.

Straſlos

— 656 —

Straßenbettelei

Straſlos brez kazni, nekaznjen.

Straſlosigkeit f. nekáznjenost, brez-
kaznjenost. [ni.

Straſmaß n. odmera —, odmerěk kaz-
Strafmilderung f. zlajšava —, polaj-
šava kazni. [ni.

Strafmilderungsgrund m. polajšěk kaz-
Strafmittel n. kaznilo, pokorilo.

Strafordre f. kazenski ukaz, povelje
kazniti.

Strafort m. pokorišče, kaznovališče.

Strafpredigt f. svarilni govor.

Straſprocess m. kázenska pravda.

Straſprocesordnung f. red kázenske
pravde, kázensko-pravdni red.

Strafrecht n. kázensko právo, kázen-
ska pravica.

Strafrechtlich kaznopravěn. [sodje.

Strafrechtspflege f. kazensko pravo-

Strafrechtsverhandlung f. kázenska ob-

ravnava. [nica.

Strafregister n. kazenska razpredel-
Strafrichter m. kázenski sodnik.

Straffache f. kázenska reč (-í), kázen-
ska zadeva.

Straffanction f. potrditěv kazni.

Straſſah m. odmerěk kazni.

Straftabelle f. kazensko razkazilo.

Strafurtheil n. kázenska sodba, ob-
sodba v kazěn.

Straſverfahren n. kázenska obravnava,
kázenska pravda.

Straſverjährung f. zastarelost kazni.

Strafvollstreckung f. izvršitěv kazni,
izvršba kazni.

Strafvollziehung f. izvršitěv kazni.

Straſwürdig kazni vreděn, kazniv.

Straſwürdigkeit f. kazni vrednost,
kaznivost.

Strahl m. žar, trak, žarěk; (Wasser—)
curěk; (am Pferdehuse) strela; (Bliž)
strela; Strahlen= žarni, žareči.

Strahlblütige pl. kolobarnice pl.

Strahlen žareti, sijati (sijem); svétiti
se, bliščati (-šćim) se, lesketati (-ám,
-čem), bliskati se, blisketati, migljati;
(bom Pferde) scati (šćim).

Strählen j. kämmen.

Strahlenbrechung f. lom trakov.

Strahlend žarěč, bliščěč, žarěn; —es
Antlitz žarno lice; —e Wärme žareča
toplota, žar.

Strahlenkranz m., Strahlenkrone f.
žarni veněc, žarni obsev; obstrét.

Strahlig stremenat; žarěč, sijěč.

Strahlkies m. stremenověc.

Strahlpunkt m. tračišče, trakovišče.

Strahlstein m. trakavěc.

Strahlthier n. zvezdár.

Strahlung f. žarenje; bliščava, sijanje.

Strahlungsvermögen n. žarljivost.

Strahlwetter n. treskavica.

Strähn m., Strähne f. prědeno, štrena,
pasmo.

Stramm f. straff.

Strampeln drobneti; (im Bette) zvé-
rati se, razvérati se, becljati. [ljati.

Strampfen cepetati (-ám, -čem), tap-

Strand m. morski breg, morsko
obrežje; obala; pomorje, obmorje; pe-
skovina, peščina; Strand= pobrežni,
obrežni, obmorski.

Strandbewohner m. primorěc.

Stranden ob breg trčiti, na skali se
razbiti (-bijem), raztrusniti se.

Strandgerechtigkeit f. j. Strandrecht.

Strandgut n. plavje, plavina, izme-
tanina. [lojnik.

Strandläufer m. prodnik, volar, po-

Strandraum m. obrežje, pobrežje.

Strandrecht n. obrežna pravica, pra-
vica do obrežne izmetanine.

Strandschnepfe f. kozica.

Strandschwalbe f. bregulja.

Strandsee m. pomorsko jézero.

Strandvogel m. obrežni ptič.

Strang m. konopěc, vrv (-í), vôže (-ta),
zadrgnica; (am Wagen) podveznica,
povéznica. [dušiti.

Strangulieren zadáviti, zadrgniti, za-
Strapaze f. težava, trud, muka.

Strapazieren múčiti, pestiti, truditi.

Straße f. cesta, pot; (Gaffe) úlica;
(Steig) steza; auf offener — na pla-
nem, na plani cesti, na solnci; Straßen-
cestni.

Straßenanlegung f. zgradba novih cest.
Straßenarbeiter m. cestni delavěc, ce-
stodelěc. [cest.

Straßenbau m. zgradba cest, delanje

Straßenbeleuchtung f. cestna osvečava.

Straßenbereiter m., Straßeneinräumer
m. cestni ravnalěc, cestar.

Straßenbettelei f. beračenje po ulicah.

Straßencycesſ

— 657 —

strecken

Straßenercesſ m. ulični izgred.

Straßengraben m. cestni rov, cestni jarěk; položič, prěvor.

Straßenmaut f. cestnina, cestovina.

Straßenmauteinnehmer m. cestninar, cestovinar.

Straßenmord m. umor na očitni cesti, javni umòr. [cesti.

Straßenraub m. razboj —, rop na Straßenräuber m. (cestni) razbojnik, tolováj, ropar.

Straßenräuberisch razbojěn, tolovajški, roparski.

Straßenfäuberung f. čiščenje —, snaženje ceste.

Straßenzoll m. i. Straßenmaut. Strateg m. vojnoslověc, strateg.

Strategie f. vojnoslovstvo, bojeznanstvo. strategija.

Strategisch vojnoslověn, vojnoznanstven. strategičěn.

Straube f. kosmatica, kosmatinka, hrapavica.

Strauben jéžiti se, rod biti (sem). Strauben intr. u. tr. šopiriti, ščetiniti, jéžiti; sich — jéžiti se, ščetiniti se, po konci vstájati, sršiti se, sršéti; (sich widerseßen) upreti se, ustáviti se; *impf.* upirati se, ustávljati se, protiviti se, nasprotovati; braniti se.

Straubig zmršen, kuštrav, ščetinast, nasršen, kosmat.

Straubig uporěn. Straubkopf m. zmršeněc, kuštěr, razkuštraněc. Strauch m. grm; dem. grmič, grmičěk; coll. grmje, grmovje, grmičevje.

Strauchdieb m. zavratni tat, tatinski klatež.

Straucheln spotakniti se, zdrzniti se, spolzniti (se), izpodpólzniti (se), naopak stópiti; *impf.* spotikati se, polzeti, naopak stópati; fig. pregrešiti se.

Strauchen m. nahod; kihavka, kihavica.

Strauchförmig grmast. Strauchholz u. dračje, hrast (-i), hrašča. Strauchig grmast, grmat, grmovit.

Strauchler m. spotikalěc. Strauchritter m. zavratnik.

Strauchwerk n. grmovje, grmje, grmičje, dračje.

Strauß m. šop, šopěk, povojěk, kita, kitica; (am Kopfe) čop, šop; (Vogel) noj; (Streit, Kampf) ravš, kavš, prepir, boj; Strauß- čopast; nojev.

Straußfeder f. nojevo pero (peresa). Straße f. straca, priročna knjiga, priročnica, prvi zapiski *pl.*

Strebe f. (e. Handlung) odpor, upor; (Stüße) opora, podpóra, podpěrnica; eine Stüße zur — sezen podpreti, *impf.* podpirati.

Strebebalken m. tram. [(-i). Strebeband n. komolěc, poprečna vez Strebebaum m. opornica, opornja.

Strebekraft f. osrednja moč (-i). Streben prizadevati si, poganjati se, napenjati se; prizadeti (-denem) si, pognati (-ženem) se, napeti (-pnem) se; nach etw. — gnati se po čem, hometi (hočem), hrepeneti, iskati (iščem), koprneti, želeti, težiti na kaj; mit Mühe — ubijati se, truditi se; wider etw. — upirati se; upreti se; nach d. Leben — po življenji streči (-žem); nach verbotenen Dingen — seči (sežem) po čem.

Streben n. prizadeva, prizadetěv, prizadevěk, prizadetje; trud; pohlep; skrb (-i); težnja; hrepenenje, hlepenje; finnliches — čutno teženje; vernünftiges — umno teženje. [pora.

Strebepfahl m. opora, opornja, podopornik.

Streber m. hlepilěc, težilěc. Strebam dovzetěn; marljiv; obrtěn, prizadevěn.

Strebamkeit f. dovzetnost, marljivost, obrtnost, prizadevnost.

Streckbar raztezěn, raztegljiv, razpenljiv; vlačěn.

Streckbarkeit f. razteznost; vlačnost; razpenljivost.

Strecke f. dalja, daljica, daljina; (Eisenbahn—) proga; eine — Wegeš kos poti; — Landes del —, kos zemlje; (Werkzeug) tezalnica, tezalo; natezalnik.

Strecken raztegniti, razpeti (-pnem), stégniti; *impf.* raztegovati, raztézati, razpenjati; (Hand) pomoliti, prožiti; *impf.* stezati; (Eisen) vleči; d. Waffen —

42

Strecker

— 658 —

streiten

orožje položiti, udati se; zu Boden — podreti (-derem), povaliti; (Beine) razkrečiti, *impf.* razkrečevati; sich — (erwachend) stegniti se, zlekniti se; *impf.* stegovati se, zlecati se; (sich erstrechen) stegati se, segati; raztégati se, vleči se; der Weg streft sich pot se vleče.

Strecker m. razpenjač; nateznica.

Streckmuskel m. nateznica.

Streckofen m. steklarska hladilnica.

Streckware f. kovano blago.

Streckwerk n. valjalnica.

Streich m. udarěc, mah, mahljej; einen — geben udariti, lopiti, oplázniti, osmúkniti; —e bekommen tepen biti (sem); (Dummer —) budalost, neumnost, budalaščina; (muthwilliger —) zvito delo; vragolija; prekanjeno dejanje; Iustige —e machen smesne praviti, — uganjati.

Streichbaum m. ploh, perilnik.

Streichbrett n. plužna deska, oplaz.

Streichje f. smuga, gladilka, ščetka.

Streichreisen n. strugač, golilnik.

Streicheln bóžati, gladiti; pobóžati, pogladiti.

Streichen tr. mazati (mažem); pomazati; (streichen) gláditi; pogláditi; (wischen) brisati (brišem); obrisati; (meßen) brúsiti, ostriti; nabrusiti, zostriti; (die Wölfe) česati (češem), grebenati, gredašiti, drzati; (Streichziehen) črtati; podčrtati; (m. d. Ruthe) smúkati, švrkati, šeskati, tepsti (tepem); osmúkati, ošvrkati, ošeskati, otepsti; (aus d. Rechnung) brisati, izbrisovati; izbrísati, prečrtati; (die Segel) jadra spustiti, *impf.* — spuščati; intr. (v. Winde) briti (brijem), hlideti, pihati (pišem), vleči; (herumstreichen) skítati se, klátiti se, potepati se, kolovratiti; (v. Fischen) drstiti se.

Streicher m. gladilč, drzalč.

Streichfisch m. ikrača.

Streichgarn n. lovna mreža, draga.

Streichhamen m. sak.

Streichholz n. smugalnik; (b. Getreidemessen) raz. [godalo.

Streichinstrument n. godbeno orodje,

Streichmacher m. rogovilež, burkež.

Streichmaß n. razalna mera.

Streichmusik f. godba.

Streichriemen m. brusilni jermen, gladilnik, brusilnik.

Streichvogel m. f. Zugvogel.

Streichwolle f. kratka volna. [nina.

Streichwunde f. rana od udarca, mah-

Streichzeit f. drest, drstenje, mrest (-i). drstni čas.

Streif u. Streifen m. proga; plaz, plaza, riža; (Franje) pram; (Stück) kos.

Streifen tr. opláziti, oplázniti; (mit Verlezung) odrgniti, prasniti, raziti, odreti (-derem); *impf.* oplazovati, odrgovati, odirati; (mit der Ruthe) keciniti, kreniti, šleniti; *intr.* dotikati se, zadévati se; (herum—) vlačiti se, skitati, kolovratiti, skitati; (v. der Pazarouille) ogledovati, pohajati (na oglede), obhajati; (v. Truppen) četovati; gestreift progast, pasast, prekast; die Schlange streift sich kača se levi.

Streifer m. stikaleč, preiskovalče.

Streiferei f. stikanje; ogledni obhod.

Streifig progast, pasast, prekast, rižast.

Streifregen m. pójelica, prehodni dež; štrkoč (-i).

Streifsschuss m. ostrel, ostrelč.

Streifung f. preiskovanje, ogledni obhod; četovanje; (der Kryfstalle) proge pl., maroge pl.; —en einleiten pogon dvigniti.

Streifwunde f. praska, rážena koža.

Streifzeit f. j. Streifung.

Streifzug m. preiskovanje, ogledni obhod; četovanje.

Streit m. boj, bor; (Bank) prepir, svaja, razpor, spor, razprtija, kreg; in — gerathen spreti se, skregati se; — haben prepirati se, kregati se; gelehrter — učena pravda.

Streitart f. balta, bojna sekira.

Streitbar bojevalén, vojén, bojén, vojaški, bojevit.

Streitbarkeit f. bojevalnost, junaštvo; bojevitost.

Streitbegier f. bojaželjnost, bojevitost.

Streiten bojevati se, biti (bijem) se, boriti se, vojskovati se; (zanken) prepirati se, pričkati se, prekárjati se; (vor Gericht) právdati; (sich messen) skúšati se, poganjati se za kaj; (widerstreiten) upirati se, nasprotovati, nasproti biti (sem).

streitend

— 659 —

Strickmuster

Streitend bojevalēn, vojskovalēn; na-
sprotovalēn, prepirēn.

Streiter m. bojevalěc, borěe, borilěc,
vojskovalěc; (Zänker) prepirljivěc, prič-
kalěe; —in f. bojevalka, borilka, pre-
pirljivka.

Streitfrage f. prepirno vprašanje; raz-
por, prepirna reč (-i).

Streitführend, streitführende Partei f.
pravdalěe.

Streitgenoſs m. soborěe, tovariš v boji.

Streitgier f. bojaželjnost, bojevitost.

Streitgierig bojaželjēn, bojevit.

Streithandel m. pravda, prepir.

Streitig prepirēn, sporēn, pravdēn;
(zweifelhaft) dvomēn, dvomljív, dvoj-
bēn; — werden spreti se, sprijeti (sprit-
mem) se. razpreti (-prem) se; — machen
izpodbijati; izpodbiti (-bijem); pravdo
začeti s kom za kaj.

Streitigkeit f. prepir, razpor, spor;
(3weijel) dvomljivost, dvojbenost.

Streitkeule f. kij.

Streitkolben m. buzdovan, šestoper-
nica.

Streitkraft f. vojna moč (-í), bojna sila.

Streitluft f. bojaželjnost, bojevitost,
borljivost; prepirljivost.

Streitluftig bojaželjēn, bojevit, borljiv,
bojahlepēn; prepirljiv.

Streitplatz m. bojiše, boriše.

Streitpunkt m. sporna točka.

Streitsache f. sporna reč (-í). [spis.

Streitschrift f. sporni spis, pravdni

Streitsucht f. prepirljivost, pravdljivost. [ljiv.

Streitsüchtig prepirljív, svadljív, pravd-

Streitverfahren n. obravnava v spor-
nih rečeh.

Streitwaffe f. orožje.

Streitwagen m. bojna kola.

Streng adi. strog, ostěr; (unfreund-
lich) osorěn, srep; (genau) natančěn,
ostěr; —er Winter huda zima; —es
Leben trdo življenje; —e Ordnung te-
sěn red; im —en Sinne v pravem po-
menu; adv. strogo, natanko.

Strenge f. strogost, ostrost; osornost,
srepota; (Genauigkeit) natančnost.

Strengflüssig težkoplavěn, težkotópěn.

Streu f. stelja, nastel (-i), nastilo;
Laub— listje.

Streubüchse f. sipnica, štupnica, sipal-
nik, pesečnica; Zucker— sladorna sip-
nica, sladkórnica.

Streuen tr. suti (spem), sipati (-pljem),
trositi; potrositi; impf. potrésati;
(Streu) stlati (steljem), nastiljati; na-
stlati (-steljem); (Staub) prhati; prh-
niti; (Pfeffer) oštopati; (Salz) soliti;
osoliti; (Samen) sejati; usejati; das
Getreibe streuet gut žito daje mnogo
slame.
[vile pl.

Strengabel f. listne vile pl., steljne
Streuhütte f. listják, listnják.

Streupulver n. štupa.

Streusand m. sipa, sipalo, posipalo.

Streusandbüchse f. sipnica, sipalnica.

Streustroh n. slama za nastel (-i).

Strich m. črta, poteza; (m. d. Hand)
poteza, potegljej; (der Vögel) prelet,
preletávanje, selitěv, vlak; (Schar)
kita, jato, vršelo, trop; (Gegend) stran
(-i); dežel (-i), predel, krajina; (von
Fischen) drstitěv, drest, drstenje; (Hohl-
maß) korěc; (Metaß) raza; (Beiftrich)
vejica; (im Gesicht) prask, proga; (v.
Pfluge) brazda; dem Tuch den — geben
gladiti, likati.

Stricheln črtati, črte delati; prečrtati.

Strichmethode f. računanje ob črti.

Strichpunkt m. podpičje.

Strichregen m. pójelica, pojavica.

Strichtaube f. popotni golob, golob

selěc.
[pótnica.

Strichvogel m. ptica selilka, ptica po-
strichweise adv. tam pa tam, sem ter
tje, po nekaterih straneh.

Strichzeit f. ptičja selitěv.

Strich m. konóp, konopěc, vož, vože
(-ta), vožiněc, vrv (-i); (am Heuwagen)
podvéznica, povéznica.

Strickarbeit f. pletilo, pletenje.

Strickbeutel m. pletena mošnjica.

Stricken plesti (pletem), pletévati;
splesti, zaplesti.

Striker m. pletěc.

Strickerei f. pleténje; pletilo.

Strikerin f. pletica, pletilja, pletarica.

Strichsflechte f. stremen.

Strichgarn n. pletivo.

Strickkörbchen n. pletilnica, pletarččk.

Strichmasche f. petlja, zanka.

Strickmuster n. pletilni vzorče.

42*