295

aby jej shledal zdráva (daß er ihn gesund antreffe). Mit dem býti müssen allerdings zwei Nom. stehen: snažili se vděčni býti (aby vděčni byli sie trachteten dankbar zu sein); praví se býti křeslané (praví o sobě, že jsou křeslané sie nennen sich Christen).

## II. Der Accusativ wird von folgenden Präpositionen regiert:

mezi, mimo, na, nad, o, ob, po, pod, před, přes, pro, skrze, s, u, v, za, z. B.:

**mezi** (wohin, zwischen): mezi lidí jíti; mezi kola se dostati; mezi holuby stříleti (lháti).

**mimo** (vorbei, vorüber): mimo náš dům ho vedli; šli mimo nějakou chaloupku; všecku péči mimo sebe pustil.

**na** (auf, nach, in): běžel na závod (na výstihy, o závod um die Wette); af leknouce se, běží někam na pustiny; čeká na tě trest (wartet auf, dich); dal mu na vůli (frei stellen); nedbám na měsíc, když mi slunce svítí (über etwas hinausgehen); dívám se na vodu (anschauen); díval se na kejkly; dobíhali na palouček (öfter laufen); všecko zlé dojde na vás (wird euch treffen); prudce na něho dojíždí (einem zusezen, drängen); dokládá i to (beisezen); doložil naň ránu (trestal Hand anlegen); na něho s hněvem se domlouvá (vyčítá, laje vorwerfen); Bůh to na mne dopustil (verhängen); dosedl na statek otcův (antreten); prudce na něho s koněm doskočil (eindringen); dostupovali na něho (sind ihm nahe getreten); vojsko dotáhlo k městu (gelangen); dotírali na nepřátele (losstürmen); na někoho hleděti (ansehen); abych na tě nekvílil (sich beklagen); láli na ně (hubovali schimpfen); nemá nač živ býti; na něho naběhl (anlaufen); naléhal naň o dluh (s strany dluhu anhalten); nenáleží to na mne (nesluší es geziemt nicht); žebrák ten napadá na lidi a vynucuje almnžen (anfallen); nařikali na něho (sich beklagen); na jinou cestu nastoupiti musil (antreten); všickni, kteří na tě očekávají (erwarten); očekával na přátely jeho; oddali se na poctivá umění (sich abgeben); na některé věci odpovídati (Rechen-schaft ablegen); odsoudili ho na smrt (verurtheilen); patřte na

296

zvířata, jak s pokojem leží (schauen); na zdraví píti (Jemandes
Gefundheit trinken); plakal jsem na svou bídu (beweinen); je se
tu nač podívati (es gibt hier was zu schauen); pomněte všickni
na mé slovo (denken); ani na něho nepomyslil (ohne an ihm zu
denken); začkoli Boha poprosila (bitten); bedlivě na to pozo-
rovali (etwas beobachten); nemohu na to přijíti (zpomenouti si);
přišel na koráb (na mizinu ins Clend kommen); přišla naň po-
hroma (bída); my pak připadše na podlahu, leželi jsme (fallen);
cepy na snopy připadají; statek na mne připadl (anheimfallen);
připadl na ně strach (befallen); připadá na levou nohu (kulže hin-
fen); kej přísluší na hřbet blázna (gehören); peníze na lichvu,
pod úroky půj čiti (leihen); starý vykladač rozuměl to na hada
(vztahoval beziehen); ani na stůl sáhnouti nesmí (die Hand aus-
strecken); z omylu na osobu saženo bylo (greifen); na samého Boha
sluší budoucí příhody zvěděti (gebührt); statnosť sluší na muže
(geziemen); smál se na něho (hat ihm zugelächelt); na své uši to
slyšíme (hören); střáhli na něj v bráně města (číhali lauern);
tázali se na příčinu (fragen); na svůj rod začal toužiti (na-
řikati (Klage führen); ujel na statek; on se s důtklivou řeči naň
utekl (obořil angreifen); neuchyluj se na žádnou stranu (sich
wenden); na něho usiloval (tlačil Jemandem anliegen); usmívá
se na tebe štěstí (das Glück lächelt dich an); bloudíciho na pra-
vou cestu vésti (führen); viděti na své vlastní oči (sehen);
volati na ně (rufen); povinen jest to na obec vznéstí (vorbrin-
gen); věci byly na krále vznešeny; zapomenuli na to; na svou
bídu žaloval (naříkal Klage erheben).

nad (über): on sáhal nade všecky (byl vyšší); nade vše-
cko, co se viděti může, se vznášeti (sich erheben).

o (um): při tom běží o mé štěstí (steht auf dem Spiele);
bíti nohu o nohu; by sebou o zem bil, s nic býti nemůže; jak
o mne dbáte (auf etwas achten); kvílil o to (Klage führen); ra-
dil se o to se mnou (um Rath fragen); pokusil se o to (ver-
fuchen); nestůj o cizí, nepřijdeš o své (um etwas stehen); ono něho
ukládal (schlimmen Anschlag machen); usilovaltě o to nepřítel
(trachten); volali o pomoc (rufen).

ob (um, an): ob dům, ob stavení (um ein Haus weiter); Če-

297

chové od nepřátel toliko ob jeden neveliký příkop leželi (liegen);
přichází ob den, ob rok (alle zwei Tage, Jahre).

po (bis, bis zu, bis an, bis hin, durch): dál nemohl až po
Dunaj; celá ulice vyhořela až po můj dům; po dvě noci nespal
(durch zwei Nächte); po tři poledne.

pod (unter): ten ostrov náleží pod správu Benátčanů (gehören); které země nechtěly podeň (pod něho) slušeti, ty on podbil pod se (unterwerfen); pokořte se pod mocnou ruku Boží (sich demüthigen); pod město potůček teče (fließen).

před (vor): prudká voda před se běží, tichá břehy pod-
rývá; přistoupiv před pána, počne mluviti (treten).

přes (über): přes hory doly (über alle Berge); vše se hnalo přes bouřící řeku; všeho dobrého i přes potřebu na zbyt bylo (über die Massen).

pro (durch, wegen, um, vor, aus Urfachen, für): chlapec pro
tu hříčku pláče (weinen); dojdi mi pro pivo; mám proč se hně-
vati (mám příčinu); pro dluhy ujel; pro něho plakal; pro hro-
zné skaliny nemohou se plaviti.

s: uvidíme kdo s koho bude (wer den andern bezwingen wird);
s ousto chleba (sousto; was in den Mund geht); měli s mísu
ořechů (eine Schüssel voll); má chleba s potřebu (was er braucht);
jest vody s jeden den (auf einen Tag); s ně dva má dosti síly;
nemůže býti s jednoho sluhu (kann nicht einen Diener halten).

skrz (durch): skrz oheň voditi; díval se na to skrze prsty
(shauen); skrze nevěru boj ztracen byl; běhal skrze pračata (Gaffen
laufen); přísahali skrze Boha (schwören).

u (in, zu): výstrahu tvou u vítr meceme (ve vítr, wir ver-
achten deine Warnung); vzali ho Pražané u velikou nelibosť; obrá-
til vodu u víno; u prostřed.

v (in, hinein, hin, zu, auf, an): řeka v sebe mnohé jiné bere
(aufnehmen); rukama v prsy své bíti; v plášť se zahaliti; z nuzné
potřeby v to nahlédne; oddali se v poctivá umění; přijde to
v nepaměť (v zapomenutí); působí povětří v pevná těla (wir-
fen); co budete říkati v ten den; Turek pohan jim v právo sáhá
(eingreifen); uběhli v bídu (verfallen); uvedli ho v hněv Boží;
ve mnoho se uvolovali (viel einwilligen); vede ho v záhubu

298

(führen); v to věříme (daran glauben wir); počal v svatosť jeho odpolu věřiti.

za (in, innerhalb, im Verlauf, während, nach): brali ho za svědka; držeti jazyk za zuby (halten); mám za to (myslím dafür halten); chci se vám za ten dar odměniti (vergelten); za hodnou chvili to trvalo; za dobré uznati (für gut finden); za rok se navrátím.

### III. Die den Accusativ regierenden Präpositionen Zeitwörter.

Zeitwörter, die den Accusativ regieren, sind sehr zahlreich; es sind dies die sogenannten factitiven, auf einen Gegenstand einwirken-den, den sie ganz umfassen, auf den ganzen Gegenstand ihre Hand-lung ausbreiten; sie berühren daher weder einen Theil eines Ganzen, wie es beim Genitiv geschieht, weder ertheilen sie etwas oder wider-streiten einem Gegenstande, wie wir es beim Dativ gesehen, sondern umgreifen einen Gegenstand in seiner Gänze, z. B. vidím strom, slyším křik. Auch hier wurde dieselbe alphabetische Ordnung beob-achtet; doch sind die Zeitwörter nur mit denjenigen Präpositionen an-geführt, die mit dem Genitiv stehen, und dies darum, weil einige von ihnen zugleich den Accusativ regieren:

**do:** dobrali jahody (vollends nehmen); řeč skutkem do-jistiti (erhärten); drvoštěp klín palicí dohání (den Keil trei-ben); aby přísahou žalobu svou dolíčil (bekräftigen); dosekali louku (zu Ende mähen); doslyšme to kázaní (zu Ende hören); doslyšev ta slova, řekl; dostříhali ovce (zu Ende scheeren); tu krmi já dostrojím (dohotovím völlig zurichten); brzo dosušíte ovoce (zu Ende dörren); pluk dotáhli do tisíce (ergänzen); už ten sud dotočil (auszappen); dovařili pivo (zu Ende brauen); dováželi potravu k vojsku (liefern); vodu v studnici dovážili (zu Ende schöpfen); dovesti tam věc, kam namířil (führen); už věnec do-vijí (zu Ende winden); já ti to dovoluji (bewilligen); teď dovr-šuješ potupu (das Maß vollmachen).

**na:** nabíjeti tyčky, koly, (jistý počet einschlagen); nabí-rati perly (einreihen); nacpati podušku peřím (vollstopfen); na-

299

dal město velikými svobodami (beschenken); nadali jim kacíře, potvorníky (aufheissen); nadojili dvě dížky mléka (melken); nadjnali něco (haben etwas verhandelt); hadr onuci našel (sinden); najímáme si věc, službu; najal cizí koráby (miethen); naháněti ryby, zvěř (zutreiben); nahazovati si míč (aufwerfen); při člověku způsob a postavu nahlédneme (einsehen); nahardili jim škodu (wieder einbringen); nahryzl jablko (annagen); mor nakazil celé město (anstecken; naklonil mysl jeho k sobě (geneigt machen); nakopnul hroudu (die Scholle anhaken); nakrájel chleby, jablka (durch mehre Schnitte anschneiden); nalézali všeliké nádobí rozmetené (auffinden); namáčeti péro v černidle (eintunken); napájeli koně (tränken); napínali luky (aufspannen); napište to na můj vrub (auf meine Rechnung); naplnil nádobu vínem (vollfüllen); kníže časem své poddané napomínal (ermahnen); hodinky napraviti (richten); jedem lítým střely napustili (vergiften); boty naraziti (ausschlagen); buď pilen narostiti dobré maso skrze masti (wachsen machen); všecky rozbroje narovnal (ausgleichen); nasaditi sekeru (ansehen); nasadili rybník (rybami osadili besetzen); nasekali stromy (jistý počet tínáním naznamenali anhauen); nastavil mu ruku (vorhalten); řeč svou dle posluchačův nastrojiti (richten); natrhl provaz (den Strick anreißen); navážil dřevo, že padlo (nahnul neigen); zbloudí-li, navedu jej na cestu (führen).

nad: běž tou cestičkou a nadběhneš jej (einem vorlaufen); abychom na moři vítr nadjeli (vorbeugen); nadsaditi mzdu (den Lohn steigern).

o: obraňujte knížata stádo své (beschützen); očekával je Vlaslav (erwarten); statek očistiti od dluhův (reinigen, befreien); kazatel svátky ohlašuje (verkündigen); ohledávati rány (besichtigen); umění lékařské život a zdraví ochraňuje (beschützen); ochraňuji město; okazuje svou snažnost (sehen lassen); oplkávám svou ztrátu (beweinen); svou škodu a žalosť opykali (verschmerzen); ostřez duši mou (beschützen); ošetřiti pověš (den Ruf in Beratung ziehen); oželeti ztrátu (verschmerzen).

ob: obhájiti pokoj (beschützen); obhajovati město válečným ramenem.

300

**od:** odbírá to vínem (sich bezahlt machen); odbudu robotu (abfröhnen); kdo nám halíře odcizuje, může i tolary odcizovati (entfremden); odčiň sklenici (odejmi wegthun); prvotiny úrod oddal jemu (oddělil, odevzdal abgeben); všecky věci Bohu oddati; nedám si oddechu, až ten dluh oddělám (abarbeiten); chcete lepší svět odchovati (erziehen); odkládal své věci na stranu; odložil svůj hněv (aufschieben); psi odňali ovci vlku a snědli ji sami (wegnehmen); čeledín mi službu odpověděl (vypověděl auffagen); lékař nemocnému odřekl život (absprechen); lidské nepravosti odsedati máme (sich fern halten); odsoudili život můj (verurtheilen); odvážil hrdlo (wagen).

**po:** počal obnovovati to město (anfangen); počili ruku Boží (fühlen); podělil je o statky (betheilen); podej mně ruku (darreichen); podrž ten stromeček (ein wenig halten); smlouvu pojistiti (bestätigen); pochválili pravdu po zákonu (billigen); pokazil hodinky (verderben); škodu polepšiti (verbessern); poměli v boji práci malou (ein wenig haben); pomazal jej olejem svatým (jalben); pomíjeti jej (vorbeigehen); slova ponou kají mysli (aufmuntern); poodložiti něco na stranu (bei Seite legen); on to všechno popírá (läugnen); šaty popustiti (erweitern); poručili jednoho druhému (empfehlen); posiluj mysl (stärken); poskvrnili svatyni Hospodinovu (poškvrnili entweihen); na kolenou poklekl a šíji poskytl (darbieten); on je ve lži postihl (ertappen); posuzují slova má (beurtheilen); život svůj Bohu posvětiti (weißen); potěšujte spolubratry švé (trösten); potvrdil jim jejich svobody (für giltig erklären); rozepři pět dní považovati (erwägen); příhody své povídá (erzählen); povolal mnohé z vládyk (zusammenrufen); povyš nás nad vrahy (nad nepřátely erheben); naději pozdvihuje (heben); pozorují něco na jeho obličeji (bemerken); památku věčnou pozůstavím (hinterlassen); pozval všechny sousedy (laden); požaluji Bohu své křivdy a nátisky (klagen); stojí v oblace a město požehnává (segnen); poželím mu těžkosti své (těžkostí svých klagen).

**pod:** stromy podtínati (fällen); naději podtali; hlavu pod ten práh podklánějí (unterbeugen).

**pře:** on ji přečkal (überleben); zdali přehlédati budeme

301

vaše poklésky (Nachsicht haben); kdyby nad křivdami nemstil a je přehlédal; přechovává u sebe škůdce zemské (beherbergen).

**před**: předejde vás do Galilee (zuvorkommen); zmeškali jste to předejíti; jedni druhé předcházeli; oheň předchází páru a dým z komína; svou novinu přednesli (vortragen); předpověděl mor na dobytku (vorherfagen).

**při**: přičiň vodu, přičiň ruku (zuthun); přičiniti žalost k žalosti; ucho k hlavě přičinil; dva tolary přidati (zulegen); magnet přichytil jehlu (an sich ziehen); země ho připadla (okryla bedecken); připomenu skutky Páně (ermähnen); přistoupil mu plášť i nohu (betreten).

**pro**: probírají víno (ausklauben); slonu probodli krk (durchbohren); rozmnožím a prodlím dny tvé (fristen); prodloužím život; abych všecky lidské věci prohlédl (durchsehen); prominul mu trest (erlassen); propůjčili mu svobodu (angedeihen lassen).

**roz**: rozbiti stany, ležení (Zelte auffchlagen); chudým rozdati statek svůj (seine Habe den Armen geben); klénoty dali rozdělati (verarbeiten).

**s**: udidly ústa koně sevříti (fesseln); seznati pravdu (einsehen); oheň sežže les (verbrennen).

**u**: udali peníze (Geld anbringen); udali své důchody (angeben); ujímá své statky (nimmt in Besitz); když se rozednilo, uhlídali jsme háj (spatřili erblichen); uchová-li mne Bůh v tom čase od smrti (neb před smrtí bewahren); uchopil zbraň (ergreifen); uši od volání uchylovali (abneigen); ukrátili sobě čas hraním (abkürzen); ústa, hubu ukřivovati (den Mund verzerren); to vše bolesť ulehčuje (erleichtern); ulévají oheň (löschen); uliti zvon (gießen); uložiti příměří s někým (Frieden stiften); dluhy upomínati (einnahnen); uskrovniti svou žádost (mäßigen); tu práci si můžeš uspořiti (bez ní býti ersparen); utíkají věci přítomné (díe gegenwärtigen Sachen fliehen); zlosyna dal utratiti (hinrichten); vejprask si utržil (Schläge bekommen); Slované myslívali, že vyobrazení černoboha užasuje lidi (schrecken).

**v**: vdechnouti moudrost (einhauchen); vehnali ryby do sítě (eintreiben); vlijte pivo do konvice (vlejte gießen); vputiti moře v malý soudek (einlassen).

302

vy: dceru ze statku svého vybývá (abfertigen); vybyď
z domu lidi žvavé (entfernen); skryté věci v příslovich vyhle-
dává (suchen); příležitost vyhledávati; pobožné lidi vystříhal
od bezbožných (warnen); on to sobě vyžebral (erbetteln); něco
na něm vyžebral.

vz: vzebrati město (plündern); sám procítě, v zbuď jiné
(wenn du erwachst, wecke die Andern auf); vzdal mu statek svůj
(übergeben).

z: zdobýval všecku zemi (erobern); chválu a slávu zí-
skati (zjiskati erlangen); zpomínám tvou slávu (gedenken); zpo-
zorovali oheň (bemerken); zpravil to jak vítr mouku (zu Recht
machen); zpustiti město (verwüften).

za: čest a kázeň zachovati (halten); aby zachoval od
protivníkův duši mou (bewahren, erhalten); zachutnal libou vůni
(verkosten); zaměňme ty rozprávky (vertauschen); zapouští svou
vinici (pustou činí verwildern lassen); zapřel slavné předky své
(verläugnen); věc schovanou zapřel; popálil Kaldejské, kteréž za-
sáhl okolo peci (erreichen); zasloužili trest (verbienen); když
zaslechli hlas, ukryli se (hören); zastali jsme ty, kteří se
vraceli (zastihli, natrefili antreffen); zastal jsem ho na hruškách;
zastal jsem ho doma; jsou to dělníci, kteří by práci zastati mohli
(die der Arbeit gewachsen wären); záviděli jí bohatstvo (mißgön-
nen); zavolej mi sem to pachole (herrufen); žádá jej za po-
moc (bitten).

VI. Reine Zeitwörter (mit Vorwörtern nicht zusammengesetzt).

(Es ist nur eine geringe Zahl angegeben.)

Vápnem bíliti zeď (weißen); zlá rada vlastního pána bije
(Schlagen); bodati koně ostruhami (die Sporen geben); kázal psa
ostnem bůsti (mit einem Stachel stechen); koho oči bolí, nechod
do mlýna (Schmerzen); tichá voda břehy bere (wegnehmen); kteří
pevnost brániti měli, utekli (vertheidigen); kdo druhého ctí, sám
z toho chválu má (ehren); cvičiti koně (přijížděti zureiten); čeká

111

303

tě úřad (wartet auf dich); abyste věděli, co máte s tím činiti (machen); starý hřích novou hanbu činí; počali veliké nátisky činiti; dal psaní na poštu (geben); jestli drozda dáš, za bažanta tě požádá; odpověď dáti; nejnižší slunce dává nejkratší den; dal mu vůli (frei stellen); dával mu šibaly a lháře (nadával mu šibaly a lháře aufheissen); dával mu klamy (že klame der Lüge zeißen); přípravy k svátkům dělati (machen); kalendáře lidé dělají, Bůh časy; kovář všeliké věci od železa dělá; železo kleštěmi držeti (halten); jali se křivdy činiti (anfangen); jednám služebníky do práce (miethen); jedná se o pokoj (Unterhandlungen pflegen); hněvám se na vás, že mou práci haníte (tadeln); zvykl jiné haněti; skrýš a soukromé místo si hledá (suchen); zuřící chlácholiti vlny (tišiti beschänftigen); chovati v sklepích poklady (aufbewahren); chovati ovoce (dáti mu ležeti liegen lassen); pečeť se vší pilnosti chovej a opatruj (verwahren); léky v nádobách chovají; obilí v šupině zrno chová (obsahuje, má enthalten); tam hosti chovají a vína dávají (bewirthen); chová dva služebníky (halten); chovati byliny (Kräuter ziehen); chovačka dítě chová; v sádce chovají ryby (verpflegen); klamal nás (obelhával, podváděl belügen); konati cestu (reisen); konám pokutu (abbüßen); kupoval klobouk, ale nekoupil ho (kaufen); všecko dobré a chvalitebné o něm mluvil (sprechen); pravdu sobě mluvme, dobří spolu buďme; krajina ta má veliká města, města mnoho obyvatelův (enthalten); kdo má široké plece, ten mnoho unese; dluh má nohy, pole oči, les uši; vojska bitvu v sobě nesou; jídlo na stůl nesou (tragen); víno smíšené vodou píjel (trinken); to mi krev pije (das kürzt mir das Leben ab); rostlina vlášením kořenů vláhu v se pijíc, živí se (einsaugen); písek vodu do sebe pije; kde Orlici Labe pije; platil měřici za šest, po šesti zlatých (zahlen); předčí všecky jiné národy (überlegen sein); chcít říci veliké slovo (sagen); vyslali několik set jízdných, aby je sledovali (nachgehen, folgen); slyší dusot koní a hlahol lidu (hören); slyší trávu růsti (chytrák); spílali jim lotry, zloděje, klamy (aufheissen); když jsem jim pravdu spílal (jagen); ta kniha stojí mne dva zlaté (das Buch kostet mich zwei Gulden); stojí za dva zlaté (ist werth); těšil jeden druhého (trösten); škoda sobě tím hubu trhati (zerreißen); vlasy sobě s

304

hlavy trhati (ausraufen); učí pátou školu (gibt Unterricht); všecky
řeči věděl (uměl kennen); každý věřil to, co se mu líbilo (glau-
ben); co oči vidí, o tom ústa mluviti mohou (sehen); viděl jsem
ho psáti; tak vás rád vidím; vážeme snopy (Garben binden);
vizte, jak ho víží (váží, vázají); píšícímu ruku vésti (führen);
všecky ze jmena volá (ruft er alle bei Namen); volal jsem je;
toho na kůň vsadíce, vedte jej sem; vzav prut, povrhl jej (neh-
men); přítele svého vady znej, však ho v nenávisti neměj (ken-
nen); outlý živiti cit v svém srdci (nähren).

Anmerkung 1. In den Säßen: nabili tam kolův a nabíjeli koly
wird der Sinn einem Jeden klar, daß in dem Saße nabili kolův verstanden wird
mnoho, eine unbestimmte Zahl, und daß der Genitiv stehen muß; im Saße na-
bíjeli koly, wird eine gewisse Zahl, ein Ganzes verstanden, daß also der Acc.
folgt, und so in allen ähulichen Säßen, z. B. napsal těch listův (mnoho), und na-
pište to na můj vrub (schreibt es auf meine Rechnung, etwas Bestimmtes, Gan-
zes), navážiti vody (Wasser aus dem Brunnen schöpfen, einen Theil), und na-
vážiti dřevo (nahnouti neigen), napustiti vody do rybníka (den Teich
anlassen) und napustili jablko jedem (den Apfel mit Gift anlassen) etc.

Anmerkung 2. Von den Zeitwörtern, die den Genitiv und zugleich den Acc.
bei sich haben, doch dem Sinne nach keinen Unterschied enthalten, geben wir an, daß
sie bei den alten Schriftstellern größtenthćeils mit dem Genitiv verbunden wurden, und
Sätze mit dem Acc. nicht oft vorkommen, z. B. něčeho brániti, hájiti, přáti,
prositi, žádati, želeti etc. Anders sieht es freilich aus, wenn im Sinne ein
llnterschied ist: chovati se něčeho, d. h. varovati se, ostříhati se (sich hüten),
und chovati nèco (etwas aufbewahren).

Anmerkung 3. Klein wird wohl die Zahl der Zeitwörter sein, daß ihr Ge-
brauch mit dem Gen. und zugleich mit dem Acc. das Gleichgewicht hätte, z. B. při-
čiň ruky und přičiň ruku; man kann Beides vertheidigen; oder: dbáti něčeho,
dbáti na něco, dbáti o něco, dbáti o něčem etc. In dem Wogeneschlag
des menschlichen Geistes, in dem man die Sprachen bildete und bildet, wurde manch-
mal vielseitig gewirkt, und es entwickelten sich mannigfache Formen, denen wir ješt
fleißig obliegen sollen.

Der präpositionelle Accusativ mit Beiwörtern: aby o své
mladé pečliv byl (sorgjam sein); jakž hoří chtiví bojovníci na
ty nepřátele; jsem vám za to vděčen (dankbar dafür sein); po-
kora a opatrnost na pobožné lidi náležitá (gebührlich); na kaž-
dou otázku náležitou odpověď dáti (gehörige); jsem za to práv
(ich stehe dafür).

305

Vocativ.

Der Gebrauch des Vocativs unterscheidet sich durch Nichts von anderen Sprachen.

Local.

§. 289. Den Local regieren folgende Vorwörter:

na, o, po, při, u, v.

na (auf, an, in); běhá někde na ulici (laufen); bíliti na slunci (weißen);
nebyl jsem na tom, abych to nyní vykonal (nemyslel jsem); činiti otázku
na někom (Frage aufwerfen); nedali na sobě nic uprositi (erbitten); zásluh na
vlasti dobyl (erwerben); ústa, jazyk na uzdě držeti (halten); už jest na po-
skoku; na mně nebude chyběti (scházeti mangeln); měj to na péči, na sta-
rosti (Sorge haben); on se na něm mstil (sich rächen); na životu a statku škodu
nésti (tragen); na svém jmění přestává (sich begnügen); přestaň na své chvále;
na tom přísahám (schwören); přísahám na svatých; přísahati na křivdě;
vznáší se loď na moři vlnami (schweben); to všechno na něm záleži (abhän-
gen); na něm všecko jednání závisí (abhängen).

o (bon): o svém jazyku málo dbali (bedacht sein); děláme nyní o pše-
nici (beschäftigt sein); zlatník dělá o zlatě; domýšlí se o něm, že jest schopen
k zlému (mni o něm vermuthen); dotazujte se o tom na hadačích a věštcích
(fragen), mnoho o sobě myslí (denken); nastupoval o městské právo (an-
halten); \ tom nelze pochybovati (daran zweifeln); rozumí se o tom toto
(davon besteht man daß); ví mnoho co o tom říkati (sagen); ucházeli jsme
se o to u práva (Hilfe suchen); ulehla věc, o kteréž tolik povyku bylo (die
Sache ist) ingeschlafen); byl o tom zpraven (benachrichtigt); o chlebě živ
jest (leben).

po (on, in, auf, zur, über, längs): panská láska po zajících běhá (stíhá
je, běhá za nimi); beř se po svých (pad dich fort); po čem barva (když se
někdo zardí); co je nám po tobě; nic tobě po tom není (nichts geht es dich an);
už jest po všem (es ist Alles vorüber); kord po straně, po boku mítí; patřím
daleko po moři ; té věže (nazírám schauen); nebude po něm plakati (bewei-
nen); nebudete po nich postupovati (folgeu); říkal to po něm; po chvále
toužiti (dychtití streben); člověk po řeči, bylina po vůni se zná (kennen).
žíznil po bohatství (dürsten).

při (bei, neben, an): jsem při tom; přísahá při živém Bohu (schwören):
zachoval ho při životu (erhalten).

u (ve, in): u věně mu přinesla království (zur Mitgift bringen); věc ta
položena jest u vůli činícího (liegen); vlasy u prstencích skadeřeny (gekräuselt);
v tom sklepě u vězení držán byl; ztonuli jsou u Moravě.

Tomiček: Lehrb. d. böhm. Sprache,

20

306

v (in, an, zu, bei, indeffen): pravda tuze v oči bode (kůle, stechen); vojsko v zbrani cvičiti (üben); dosedl v dědictví (autreten); jsem v držení toho statku (im Befiš); v živé paměti něco míti; co má v srdci, to má na jazyku (upřímý aufrichtig); má hojnosť ve všem; v muohých věcech nemá dostatku; mám v tom potěšení; měl nedostatek v penězích; lidé věci ty v paměti měli; mám ho ve vážnosti; dobrá věc, dáti se v bludu i nižšímu sebe pamatovati (erinnern, mahnern); on v tom pílel (byl toho pilen sích besleišen); v tom sobě pochlebujeme, že s vás moci míti nebude (schmeicheln); ve všem sobě povoluje (sich gültlich thun); kteří ve všem dobrém předčiti se snažují (vorguehen streben); v tom ve všem dobrém máte jiné předčiti; předešel ho v koupi (vorantommen); tebe jsem v tom psaní předešel; moře v jistých hodinách schází a přistupuje; on nám ve všem přisvědčuje (gibt uns in Allem Recht); nemáš se radovati v tom (freuen); radují se protivné věci v protivných; on se v tom rozuměti nechtěl (er wollte sich nicht darein verstehen); v sobě se smáti (tajně heimlich lahen); voda byla ustuzena v sněhu nebo v ledu (kalt gemacht); byl v lyčeném brodě utopen (oběšen in der Bастfurt ertränken); v skladných městech slovútná se vedou kupectví (in dem Stapelpflaßen Handel führen); v Africe nevědí nic ani o zimě ani o sněhu (wissen); muži nechtěli jemu v tom věřití (glauben); ptáci a oblakové vznášejí se v povětří (schweben); v řečech a v skutcích se jim zachovati nemůže (recht machen); zachutnal si v dobrých spisech (Geschmacht finden); v těch obyvatelích národ český záleží (worin bestehen); moc, v níž všecko závisí (abhängen); zpáčili nás v úmyslu (zradili, zpátky vrátili (von dem Vorhaben abbringen).

Local mit Beiwörtern: byl bedlivý na své cti (wachsam sein); jest nejbližší po králi (der nächste nach dem Könige); dospělý ve věku (ermachsen); v latinském jazyku dospělého posla poslali; jest v tom úmění dospělejší; bud v řeči opatrný (klug); pečliv jest o chudých (sorgsam); v literním, svobodném umění povědomý (erfahren); jest mi v krvi přibuzný (blutsverwandt); snažný v dobývání statku (emftig); v těch věcech svědomější jste (erfahrener); není o tom vědomo (es ist nicht bekannt); on v té při práv zůstal (hat den Rechtshandel gewonnen); byl mi v tom prospěšen (nüglich); zvyklý jest v obyčjích bojovných (gewohnt).

## Instrumental.

§. 290. Den Instrumental regieren folgende Borwörter:

### I. mezi, nad, pod, před, s, za.

Dieselben Borwörter regieren zugleich den Accusativ.

mezi (unter, na otázku kde?): dobré slovo mezi lidmi míti; mezi mnou a tebou není rozdílu (zwischen); stál mezi dvěma domy; všudy koukol mezi pšenicí; mezi diváky seděti; víra a láska už potuchla mezi přátely (se-

307

slabla ist matt geworden); mezi jiným pravil i to (unter Anderm); mezi tím se rözednilo (unterdeffen).

nad (über, ob, an): bolestiti nad smrtí rodičův (den Tod betrauern, über den Tod trauern); mstil se nad nimi (er hat sich an ihnen gerächt); toho bezpráví mstil nad nimi válkou; Římané panovali nad mnohými krajinami světa (beherrschen, herrschen über Andere); nad svými náklonnostmi panovali; nechtějte nade mnou plakati (mich beweinen); pozastavili se nad tím (worüber stufen); závisl nepředčí nad pýchou (übertreffen, vorgehen); radovati se budu nad ním (sich worüber freuen); oni se nad tím rouhali (etwas lästern); vy jste se nade mnou slitovali (ihr habt euch meiner erbarmt); ustrnul nad zlým (sich worüber entfehen); nad náhlým tonutím užásali se lovci (erstarren); král nad nimi vládne (herrschen); duch Boží vznášel se nad vodami (schweben); jeden nad druhým se vznosí; zapomínali se nad pánem Bohem svým (vergeffen); zvítězil nad ním (siegen); nad smrtí žalostiti (Leid haben).

pod (unter, bei): bojovali pod jeho praporcem (kämpfen); jsem pod opatrováním jeho (in seinem Schutz); chráněn bude pod střechou od horka (vor der Hise decken); pod břemenem klesali (unter der Last sinken); přikázal mu pod velikou pokutou (bei großer Strafe befehlen).

před (ehe, vor, eher, als): před tím jak živi na úřadě nebyli; hájím ho před nepřítelem (schüßen vor dem Feinde); roucho chrání před horkem a zimou (schüßen); ten se bude před lidmi krýti (sich verbergen); koří se před ním; musil se před ním pokořiti (sich demütigen); Řekové musili postoupiti před Trojanskými (zurückweichen); abychom srdce naše před Bohem předložili (darlegen); před neštastnými příhodami střehou (warnen); sotva před těmi loupežníky uběhl (fliehen); ujel před ním; ucházeti před Istivým nepřítelem (entgehen); aby je před smrtí uchoval (vor dem Tode behüten); před nimi ustoupil (weichen); lev neustupuje před nikým; utekli před mečem (fliehen); utíkají do lesův před vojáky; před nebezpečenstvím ho vystřehl (vystřáhl warnen); cizí příhodou vystříhá se před svou škodou (meiden); před velikou škodou jsi mne zachoval (bewahren).

s (mit), pád společenský, Sociativ, kde se něco s někým neb s něčím děje: kdo chce s vlky výti, musí s nimi býti; vím, s kým jednám (ich kenne meinen Mann); jest nám to s velikou škodou a hanbou; na cestě se s nimi chybíł (verfehlen); chybíł se s pravdou; z bitvy s životem sotva ušel; pominul se s rozumem, s pamětí, se smysly (wahnstinnig werden); on se vším oddaluje (oddálá, otálá zögern); dobře s ním nakládali (umgehen); s dobrými lidmi obcovati (verkehren); povězmi, s kým obcuješ, a já ti povím kdo jsi; zlým lidem s pomstou odkládal (ausschieben); poraď se s rozumem; s dobrým (s dobrou) se potázal (guten Einfall haben); s mnohými bouřlivými odpory zápasili (ringen).

za (nach, nach Verlauf, nach der Zeit): jde za mnou; za patami nám

20*

308

běží; vlna za vlnou se žene; za medem létají mouchy; za tou příčinou sněm držán byl (zu Folge dieser Urfache).

## II. Instrumental ohne Vorwörter:

Der Instrumental oder Werkzeugendung ist in den slawischen Sprachen ein Merkmal, wodurch sie sich von anderen Sprachen unterscheiden, z. B. kopal motykou ist die Hacke ein Werkzeug des Hackens; šel smotykou ist die Gesellschaftsendung oder der Sociativ, weil hier die Hacke (motyka) nicht ein Werkzeug des Gehens ist, dieselbe also als eine Gesellschafterin betrachtet werden muß. Auch die Säße: šel zahradou, lesem, chodil světem, hnal se potokem, sešel věkem etc. sind Orts- und Zeitwerkzeuge des Gehens, des Sagens, des Vergehens; dann, wenn etwas aus dem Gegenstande entsteht, eine Veränderung mit ihm geschieht, wenn er also etwas Anderes ist, als er vorher war, wird ebenfalls durch den Instrumental ausgedrückt: bude vojákem (er wird Soldat werden), jest pekařem, stavi se hloupým (er simulirt den Dummen), dělá se páinem, ukazuje se pokrytcem (er zeigt sich als ein Heuchler); die Veränderung ist also ebenfalls als ein Werkzeug, daß Etwas ein anderes Etwas geworden ist; hierher gehören gleichfalls die Säße: letěl orlem (er sleg wie ein Adler), zařval turem (er brüllte wie ein Auerochs), stál panáčkem (in der Kindersprache: stehe wie ein Herrchen) etc. Einige Säße kann man durch den Instrumental und den Sociativ zugleich ausdrücken: vykonali to s pomocí Boží ist die Gesellschaft unseres und des göttlichen Handelns; pomocí Boží jsme z toho nebezpečenství vyvázli, ist die Hilfe Gottes ein Werkzeug, daß wir der Gefahr entgingen. In den Säzen also: jest mi svědkem, kmotrem, jest markrabím moravským, králem českým, uhel ohněm bývá, úrodné pole bude pouští, les bude polem úrodným etc. wird verstanden: stal se, stane se, jest učiněn, byl jmenován (es geschah, wird geschehen, ist ernannt); oft wird jedoch der Nom. zugleich gebraucht: po válkách krajiny ty pusté zůstaly, oder: krajiny ty zůstaly pustými (sind wüsst geblieben); jest plným páinem statku svého oder: jest plný pán statku svého; jest velikým prorokem, oder: jest veliký prorok; Bůh jest stvořitelem — Bůh jest stvořitel všeho. In den Säzen aber, wo man nicht leicht den Gedanken einlegen kann, daß Etwas aus Etwas geworden, gebraucht man meist den Nom.: on jest dobrý člověk; Bůh láska jest; ta skála jest žulový kamen (der Fels ist ein Granitstein). Im Deutschen wird der Instrumental mannigfaltig, meistens aber mit Hilfe des mit, durch ausgedrückt:

kůň ten dobře běží klusem (guten Trab); každý chce svým bůžkem býti (sein Göze sein); co kopřivou má býti, to hned na začátku bude žíhati (páliti); já budu vám Bohem, a vy mně budete lidem; tancováním a křepčením bujní necht se cvičí (zanášejí); nesluší tobě tak málem dařiti (schenken); dobrými a potěšitelnými věcmi mne daruješ (beschenken); robotou dělati (die Robot verrichten); nevím, co dělati radostí (vor Freude); slovy pohrůžčivými ho děsil (schrecken); dovodí a doličují mnohými důvody pravdy jeho slov

309

(bekräftigen); dosadili penězi, čeho se nedostávalo (erseßen); dospěl věkem (dozrál ist alt geworden); dostal darem (ein Geschenk bekommen); dráždí nepřítele ustavičným doskakováním (Eindringen); ta slova dýchala mocným duchem (athmeten einen starken Geist); ty rci svému ukrutníku, že dýmem jest nám velení jeho (sein Befehl ist bloßer Rauch); jest sobě pánem i služebníkem (ist sich Herr und Diener); jmenovali ho králem (ernannten ihn zum König); zbraní a slovem se hájili (sich wehren); nehaněj jazykem svým (tadeln); častým kropením hasí se oheň (wird durch Befrengen gelöscht); házeti na koho šilhavým okem (siehele Blicke werden); házeti na sebe ústipkami, lotry, podvodníky (aufseßen); velikými věcmi se honosili (prahlen); oni se těmi věcmi chlubí (prahlen); chlubil jsem se v čem vámi před ním; on námí klamá (belügt, betrügt uns); umějí dobrými lidmi klamati; topolové větrem se kolébali (sich wiegen); prosbami ho krotiti nepřestává (durch Bitten mäßigen); kývnul na mne rukou, kloboukem (winken); lomí rukama nad hlavou (die Hände ringen); sem i tam očima metá (mit den Augen herumwerfen); kdo nevděčnou pravdu hude, houslemi o hlavu míti bude; mluviti českým jazykem sprechen); Mithridates mluvil dvamecítmerou řečí; dnem nocí na tebe mýslil (denken); město velikými svobodami nadal (beschenken); najde to dýmem (anziehen); napáchl zvěřinou, (od zvěřiny wobon den Geruch anziehen); světem se nachodil (viel in der Welt herum gehen); naplní schrány jeho svými poklady (anfüllen); přikopy vodou naplnili; nasytil se hleděním (des Herumsehens wurde er satt); rybník vodou nateče (mit Wasser anlassen); čím hrnec navře, tím dlouho zapáchá (womit durch Sieden einen Geschmack bekommen); byl králem velikým nazván (nennen); slunce otáčením svým dny obmezuje (limitiren) a jasnými paprsky obráží oči (blenden); zdmi se odělali vysokými (obklíčili sich umgeben); pláštěm se odíváme (v plášť sich bekleiden); svého bohatství hladem odemřel (sich im Reichthum zu Tode hungern); čehož já se vám dohrým přátelstvím odměniti neopominu (erwidern), země obilím a vínem oplývající (hat lebersluß an); byli zlatem ozdobeni (geziert mit); pase se sladkou nadějí (schmeichelt sich mit der Hoffnung); vítr pohybuje stromem (bewegt den Baum); dobrou radou pohrdá (verachtet guten Rath); něčím sobě pochlebovati (sich womit schmeicheln); jazyku pochutnati vínem (die Zunge laben); vši zemi popelem postavil (in Asche verwandeln); rukojmím se postavil (als Bürge erscheinen); tou řečí velice se potěšil (sich womit trösten); on svým životem předčil vás (vorangehen); pokrytstvím ho předcházel (mit Heuchelei vor Femanden treten); on ho věkem předchází (an Alter übertreffen); stádem přišli (wie eine Heerde); po všem světě hvězdami pršelo (es regneten Sterne); mocí a násilím v to sáhl (eingreifen); ušima slyšeti (hören); loktem svítíš (děravý loket míti mit dem Ellenbogen leuchten); pěstmi ho tepali (schlagen); trhnouti rukou (mit der Hand zurückfahren); trhati kleštěmi (reißen); ucinil krásnou řeč latinským jazykem (halten); živou věcí, živou mocí nechce toho udělati (nijakým způsobem); hodinky ucházejí několika minutami (um einige Minuten zuvor gehen); chozením si nohy uchodil (ablaufen); rukoj-

310

mím uručiti (durch Bürgen versichern); ustal jsem prací (sich müde arbeiten); srdce strachem ustávalo (umdlévalo zagen); dali se ustrašiti bohatstvím a moci jeho (sich wodurch abschrecken lassen); strachem ustrnul (außer sich kommen); smíchy se utajiti nemůže (er kann das Lachen nicht bergen); utikal oběma nohama; sochory, holmi vlka utlouci (erschlagen); léčen bude nežit věcmi uzraujícími (zralé činícími zur Reife bringen); vázati někoho slibem (binden); slon svou troubou tak vládne, jako člověk rukou (bewegen); nevládne sebou, kdo se rozzlobí (ift seiner nicht mächtig); kdo dluh dluhem platí, ten klín klínem vyráží (mit dem Keile herausstreiben); vysadil zahradu kvítím (mit Blumen beseßen); vyvšil se zrůstem nad jiné (durch den Wuchs andere übertrefen); sněhem, zimou, hladem zahynuli (zu Grunde gehen); pokutou zakoušeti (abbüßen); zalknu se větrem (ersticken); mysl zaměstnaná neštěstím a bídami (eingenommen); potravou hladového zaopatřiti (versehen); tmy noční pochodněmi zapuditi (mit Fackeln verscheuchen); pevnost potravou zásobiti (verproviantiren); zlým toho zažil (übel genießen); zlým mu toho zpomínal (entgelten).

Instrumental mit Beiwörtern: byl nad žáky velmi bedliv (wachsam sein); přednější časem, bližší právem (näher); před Bohem nikoli právi býti nemůžete (Recht behalten); jsou příbuzní otcem i mateři (blutsverwandt); stoly jedením a pitím syté (voll von Speise und Frank); ty věci před nimi tajné nebyly (verborgen sein).

Zweites Kapitel.

Weil sich schon Vieleis auf das vorher Gesagte bezieht, so können wir uns über die übrigen Redetheile sehr kurz fassen.

**Das Beiwort.** Die unbestimmten Beiwörter haben fast immer das jsem und budu bei sich: pilný žák nebývá trestán, trestaný žák bývá někdy pilen. Dann meist nur bei folgenden Zeitwörtern: vidíte mě zdráva ihr seht mich gesund; nyní máte je spokojeny; shledali jste je zarmouceny. Doch steht auch bei jsem und budu das bestimmte Beiwort, wenn nicht auf die Handlung des Zeitwortes gesehen wird, sondern nur auf die Eigenschaft, die der Gegenstand durch das Beiwort erlangt: ta kniha je koupená, není darovaná.

**Das Zahlwort.** In dem Sache: patnácte cizincův přišlo do Prahy a tam se procházeli a rozličné ústavy navštívili bezieht sich přišlo auf das Zähliche patnácte, die Zeitwörter procházeli a navštívili auf das Verschwiegene: a tam cizinci ti se procházeli. Die Zahlwörter jeden bis devět in Verbindung mit dvacet, třicet etc. werden vor- oder nachgesetzt: před pět a dvaceti lety, oder před dvaceti pěti lety; voran kann man sie auch undeclinirt lassen: od šest a padesáti let, oder od šesti a padesáti let; nachstehend werden sie declinirt: od šedesáti pěti let.

311

Auf die Frage wann wird die Zeit ausgedrückt a) durch den Genitiv der Ordnungszahl: stalo se to pátého dne; událo se to pátého ledna (statt: událo se to pátého dne měsíce ledna); b) durch den Acc.: stalo se to pátý den, sedmou hodinu, třetí neděli; c) durch den Loc.: skonal v pátém roce věku svého; d) der Kürze wegen werden auch Grundzahlen und erst die lechte Zahl als Ordnungszahl gebraucht. Otakar zahynul roku tisíc dvě stě sedmdesátého osmého (statt: tisícího dvoustého).

Vertreten die allgemeinen Zahlwörter die Stelle der Nebenwörter, dann können sie, als zum Zeitworte gehörend, den Gen. nicht regieren: pije méně léky, více je chválí.

**Das Fürwort.** Von den zwei Sähen: vidím ho píšíciho ve svém pokoji, und: vykonal to podlé moci sobě dané, ist der erste Saß gut, der zweite nicht. Derlegt man die Sätze, so findet man die richtigen Fürwörter: vidím ho, an píše ve svém pokoji, und: vykonal to podlé moci, která jemu dána byla. Es muš. also in dem zusammengezogenen Saße heißen: vykonal to podlé moci jemu dané

Kdo und co werden auch in der vielf. Zahl statt kteří, které, která gebraucht: všickni touží po vědomostech, kdo (kteří) chtějí být vzděláni; byli zde, co (kteří) vás hledali. Das co steht auch statt: moudrý co (jako) Salomo; co tu stojíš (k čemu, proč); neví, co (mnoho-li) peněz má. Steht co, něco, lecos, ledacos in Nom. oder Acc., so folgt der Gen. nach: co nového was Ncues? Der Saß: nemají co dělati ist zusammengezogen aus nemají nic co dělati. Der Saß: jaká je to kniha ist schlecht ausgedrückt durch co je to za hnihu was ist das für ein Buch. Das jaký ist das lateinische qualis, was im Deutschen durch was für ein ausgedrückt wird.

Das an als Nom. beider Zahlen (oder an, ana, ano, einf. 3., ani, any, ana vielf. 3.) steht besser statt des a on, a ona, a ono, als statt des který, která, které, und wird meist nach den Zeitwörtern viděti, spatřiti, uzříti, slyšeti, nalezti, zdáti se, poznati geseßt: viděli jsme je, an stáli.

**Das Zeitwort.** Der Gebrauch des Infinitivs ist im Böhmischen nicht so häufig, wie im Deutschen; es wird meist der Indicativ mit že, aby, an geseßt, oder andere Wendungen gebraucht: prosil ho, aby mu pomohl er bat ihn, ihm zu helfen, prosím vás, povězte mi ich bitte euch mir zu sagen, přišel, aby se rozloučil er ist gekommen, um Abschied zu nehmen, přiznal se, an ho nikdo nenutil er gestand es, ohne von Semanden geszwungen worden zu sein, bojovali, aby zvítězili sie kämpsten, um zu siegen, učinili to, aby ho trápili sie haben es gethan, nm ihn zu quälen.

Sätze, z. B. ta kniha není k nalezení sind besser durch den Infinitiv mit nelze, nemožno zu geben: knihy té nelze nalezti, nemůžeme nalezti; besser also: Iva je tam viděti der Löwe ist dort zu sehen, statt lev je tam k vidění, oder gar da s schlechte: lev je tam vidět.

Das mám hat einen doppelten Sinn: a) einen Besitz: mám sto zlatých ich habe; mám pět zlatých k utracení, na útratu ich habe zum Verzehren; b) eine Pflicht: mám pět zlatých uspořiti soll ersparen, im zweiten Falle steht der Infi-

312

initiv. Das deutsche soll hat einen doppelten Sinn: a) eine Pflicht: má pilen dýti
er soll fleißig sein (es ist seine Pflicht); b) den Sinn des lateinischen dicitur, traditur,
fertur man sagt, böhmisch prý: je prý pilen er soll fleißig sein, man sagt von ihm,
daß er fleißig sei. Durch das prý wird auch das deutsche will ausgedrückt: vidèl ho
prý er will ihn geschehen haben.

Der deutsche Infinitiv der vergangenen Zeit wird anders construed, weil im
Slawischen dieser Infinitiv fehlt: können: es konnte um die fünfte Stunde geschehen
sein stalo se to as o páté hodině; müssen: er mußte ihn nicht gekennt haben
snad ho neznal, asi ho neznal; dürfen: er dürfte schon angekommen sein snad
už přišel. Dann mögen: es mag wahr sein snad je to pravda: es mag wahr
sein oder nicht at je to pravda nebo ne; ohne zu: er hat sein Ziel erreicht, ohne
es zu wissen došel svého cíle, aniž to věděl, oder: nevěda došel svého cíle,
oder: došel svého cíle, ač to nevěděl. Auch mit byt, třebas: učil se, byt
(třebas) i nebyl napomínán er lernte ohne ermahnt zu werden. Sonst wird der
Infinitiv wie im Deutschen zugesezt: musím jít, slyším zpívati, učiti se je pěkná
věc etc.

Die Verneinung wird durch ne ausgedrückt; durch ein doppeltes ne wird
der Sach bejahend: není nemoudrý er ist nicht nicht weise. Durch ni wird die Re-
gation nur an den Nebenumständen im Hauptsake ausgedrückt: nic takového nemlu-
vil nikdo, nikde, nikdy, das überhaupt Negirte nemluvil wird auch durch ni an
den Nebenumständen negirt, an der Sache (nic), an der Person (nikdo), am Arte
(nikde), an der Zeit (nikdy). Das to je na nic das taugt zu Nichts wird besser
to není na nic ausgedrückt.

Das ne wird meist mit dem Zeitworte verbunden; doch nie mit jsem in ver-
gangenen Zeiten: nebyl jsem tam; já jsem to nevěděl; wohl mit byl oder mit
dem Hauptzeitworte: kdyby nebylo pršelo, oder: kdyby bylo nepršelo. In
der künftigen immer mit budu: nebudu se hněvati. Im Passiv immer mit jsem:
nejsem volán. Mit dem verneinten Infinitiv: slíbil Řekům nepomáhati. Nach aniž
wird ne meist weggelassen: aniž jísti, aniž píti budou.

Wichtig ist der Gebrauch des Imperativen in der Verneinung: gebietet man,
daß etwas nicht geschehen solle, so will man, daß dem Folge geleistet werde, daß es
Dauer habe; es kommen also die finitiven und einmomentigen Zeitwörter sehr selten,
sondern meist ihre Iterativen im Imperativ in die Verneinung: chyt — nechytej,
vyvolej — nevyvolávej. Hat aber die gebietende Person nur die Handlung der ein-
momentigen und finitiven Zeitwörter im Auge, dann wird es wohl geschehen können:
kup nekup, vše mi jedno; vrat nevrat, nic na tom nezáleží; neochraňte ho
rettet ihn nicht; nezakopejte té věci etc. Die Durativen und Interativen haben also
darauf keinen Bezug: hled — nehled, bujnej — nebujnej etc.

Der Conjunctiv wird durch že (daß), abych, abys etc. (damit, auf
daß, daß), und durch že bych gebildet. Že (daß): pochybuji, že to učiní ich zweifle,
daß er es thun wird. Da auch das bych etc. im Deutschen durch daß ausgedrückt
wird, so bemerken wir, daß dieses daß im Böhmischen nur dann durch bych etc.
ausgedrückt wird, wenn man diesem daß das damit, auf daß substituiren kann:

313

učitel učí, by se žák učil der Lehrer lehrt, daß (damit, auf daß) der Schüler lerne. In allen diesen Fällen wird das bych meistens durch ab ych ausgedrückt: dej pozor, abys neupadl oder: bys neupadl gib Acht, daß du nicht fallest.

Ferner wird bych, bys etc. (nicht aber abych, abys etc.) gesetzt, wenn im Deutschen der Conjunctiv entweder durch das Zeitwort oder durch eine Umschreibung wiedergegeben wird, und zwar durch: wäre: byl bys učenější, bys byl pilen býval. Du wärest gelehrter, wärest du fleißig gewesen; würde: byl by neprohrál, by byl nehrál er würde nicht verspielt haben, hätte er nicht gespielt; wollte, möchte: rád bych to věděl ich wollte es gern wissen; könnte: mohlo by to býti, es könnte sein; sollte: by to cokoliv stálo sollte es was immer kosten. Und so bei allen Zeitwörtern, deren Conjunctiv durch das Ausklassen des würde, möchte, sollte etc. gebildet wird: přišel bych, bych času měl ich käme (würde kommen), hätte ich Zeit. Hier ist zu bemerken, daß im bedingten Saße das bych dem Zeitworte voransteht: bych času měl, přišel bych. Das bych wird auch mit kdy verbunden: kdybych času měl, přišel bych. Dem Optativ wird auch kéž (kýž) vorgesehen: kéž bych to věděl möchte ich es wissen.

Das že bych etc. bildet den Conjunctiv in Verbindung mit einem bedingten Saße nach einer Behauptung: pravil mi (Behauptung), že by odešel (Conjunctiv), kdyby směl (Conditional) er sagte mir, daß er wegginge, wenn er dürfte. Im Optativ: křičeli, že by jedli sie schrien, sie möchten essen.

Vom Transgressiv wurde schon bemerkt, daß který, jenž, dann die Bindegwörter: když, až, že, protože weggelassen werden, und daß durch diese Weglassung das Zeitwort des Saßes in den Transgressiv kommt. Zur Bildung des Transgressivs dienen folgende zwei Sätze:

1. Es müssen beide Sätze, sowohl der transgressive als auch der Hauptsaß, ein und das selbe Subject haben: dohoniv bratra, ptal se ho nachdem er den Bruder ereilt hatte, fragte er ihn; hier ist in beiden Säzen das „er“ eine und dieselbe Person.

2. Es muss die Handlung im Transgressiv vorangehen, die Handlung im Hauptsaße nachfolgen; oder die Handlungen können auch neben einander gehen. Im Saße: dohoniv bratra, ptal se ho geht die Handlung voran; im Saße: pták zpívaje létá, oder: pták létaje zpívá geht die Handlung nebeneinander.

In den Transgressiv der gegenwärtigen Zeit und des Imperfects können nur die durativen, iterativen, mehrmomentigen und die inchoativen Zeitwörter kommen, weil es die Zeiten der unbeendigten Handlung sind; beide bedienen sich des nämlichen Transgressivs: nesouc vodu spěchá Wasser tragend eilt sie; nesouc vodu spěchala Wasser tragend eilte sie; honě motýle padl den Schmetterling jagend fiel er; volávaje naň, pravíval k němu; starna je pořád hovornější etc.

Neberall ist ein und das selbe Subject; die Handlungen gehen nebeneinander. Im Saße honě padl, läßt sich die sinitive Handlung (padl) während des Jagens wohl denken; nicht aber im Saße: honíce jelena odešli, weil sich das Weggegangensein während des Jagens nicht denken läßt.

In das Bereich des künftigen Transgressivs gehören a) die einmomen-

Tomiček: Lehrbuch d. böhm. Sprache.

21

314

tigen Zeitwörter: nakoupíce chlebův, budeme vás podělovati bis wir werden
Brode angekauft haben, werden wir euch betheilen; b) finitive Zeitwörter: vymyslíce
něco užitečného, budeme pochváleni, werden wir etwas Nüßliches ausdenken, so
werden wir belobt werden; c) nicht finitive Zeitwörter erscheinen nur mit buda:
buda miti pochvili, navštívim vás wenn ich werde Muße haben, so werde ich
euch besuchen.

In das Bereich des Transgressivs der vergangenen Zeit gehören Zeitwörter, die
die Handlung beendet haben: a) einmomentige: hodiv sítě do vody, začal ryby
loviti nachdem er die Rehe ins Wasser geworfen hatte, fing er an Fische zu fangen;
b) finitive Zeitwörter: vyprovodiv otec syna svého do města, vrátil se nachdem
der Vater seinen Sohn in die Stadt begleitet hatte, ist er zurückgekehrt. Der perfec-
tive Transgressiv wird also im Deutschen durch nachdem, der imperfective durch
indem, während ausgedrückt: piše list, začal si zpominati während er den Brief
schrieb, fing er an sich zu erinnern. Seltener kommen die nicht vollendeten Zeitwörter
im perfecten Transgressiv vor.

Nach denselben Gesetzen richtet sich die Bildung der passiven Transgressiven,
wo das jsem und budu die Transgressivformen annehmen: jsa volán indem
ich gerufen werde, jsa zavolán indem ich gerufen bin; byv volán indem ich gerufen
wurde, byv zavolán nachdem ich gerufen worden bin; buda volán indem ich werde
gerufen werden, buda zavolán nachdem ich werde berufen werden.

Nach diesen Gesetzen wäre also der Saß schlecht: padna, vstal zase wenn
er fallen wird, so ist er wieder aufgestanden; so auch schlecht der Saß: zavolav nań,
přiletěli ptáci.

Die Transgressive werden nur im Nom. beider Zahlen gebraucht. Der alte
Acc. hat sich erhalten in: čini se nevěda, nevida, neslyše, necítě, er stellt sich
nicht wissend, nicht sehend, nicht hörend, nicht fühlend.

Im Deutschen wird oft die gegenwärtige Zeit statt der künftigen gebraucht: wer
macht es? ich mache es, d. h. wer wird es machen? ich werde es machen; im Böhm.
ist immer die künft. 3.: kdo to udělá? já to udělám.

In malerischen Beschreibungen wird oft angemessen die vergangene Zeit als
gegenwärtig dargestellt: šel jsem k rybníku, sednul jsem, ryba se mihla nad
vodou, vlnka ztichla, v dáli zahučel hrom oder als gegenwärtig: jdu k rybníku,
sednu, ryba se mihne nad vodou, vlnka ztichne, v dáli zahučí hrom.

Die vorvergangene Zeit wird angewendet, wenn eine vergangene nachfolgt: když
byl poslední svou vůli napsal, skonal nachdem er seinen letzten Willen aufgeschrie-
ben hatte, ist er gestorben.

In der gegenwärtigen und künftigen Zeit gebraucht man das vy mit der zwei-
ten Person vielf. 3.: vy mluvíte, vy promluvíte; in der vergangenen Zeit aber steht
byl und andere Zeitwörter in der einf. 3.: (wenn nämlich von einer Person die Rede
ist): vy jste tam byl, vy jste to neslyšel. Aus besonderer Verehrung seßt man
aber auch die vielf 3.: nebyli jste, otče, doma?

Statt an o und ne nein, wiederholt man besser das Zeitwort; chodíš do školy?
chodím; nepůjdes do zahrady? nepůjdu.

315

Drittes Kapitel.

Von der Wortfolge (Slovosled).

§. 291. Wie die lateinische Sprache, rühmt sich auch die böhmische mit einer freien Wortfolge; die Worte in dem Sáhe: „die Volksbildung kann man durch gute Schriften und Schulen erzielen“ kann man auf eine sehr mannigfaltige Weise versehen:

národní vzdělanosti možná dociliti dobrými spisy a školami, oder:

školami a spisy dobrými dociliti možná vzdělanosti národní, oder:

dociliti možná vzdělanosti národní školami a spisy dobrými ac. ac.

Die Schwungkraft der böhmischen Sprache folgt in jeder Hinsicht dem Geiste des Schriftstellers, und nur in diesem Geiste findet die Freiheit der Wortfolge ihre Ge- sehe; klare deutliche Gedanken erscheinen auch im Sáhe klar und deutlich; ein verwor- rener Sáh verräth auch einen verworrenen Gedanken. Worauf der Schriftsteller Gewicht und Nachdruck legt, in welch regelmäßigem Vorgange er seinen Gedanken ordnet, in welchen Verhältnissen er ihn haben will, so fördert er ihn auch mündlich und schrift- lich zu Tage; in der Wortfolge der böhmischen Sprache findet er keine unübersteigliche Schranken. Was demnach von der Wortfolge noch zu sagen wäre, beschränkt sich auf einige Sähe.

Wie die Natur die Dinge stellt, so folgen auch ihre Worte: Otec a matka, lidé a zvířata, východ a západ, den a noc ac.

Die Stellung der Beiwörter vor ihre Hauptwörter ist gewöhnlicher: vystoupili jsme na vysokou věži wir sind auf den hohen Thurm gestiegen, šli do dalekých krajin gingen in weite Länder ac., obwohl sie auch nach ihnen sehr oft stehen: byli jsme na hradě pražském, jest řemesla ševcovského er ist vom Schuster-Ge- werbe, cti otce svého i matku svou ehre deinen Vater und deine Mutter, otče náš Vater unser (nach dem Lateinischen gemodelt, weil sonst im Deutschen die Bei- und Fürwörter wie nach ihrem Hauptworte stehen). Das Hauptwort kann man auch zwischen beide Beiwörter sehen: nejvysší purkrabí pražský der oberste Prager Burggraf.

Fängt der Sáh mit dem Bindeworte a oder i an, so steht das reciproke se, si nach seinem Zeitworte: stáli tu a divali se sie standen hier und schauten; so auch, wenn es bloß mit seinem Zeitworte steht: honosil se er rühmte sich; sonst kaun es auch voranstehen: on se honosil oder on honosil se.

Die Fügung des Hilfszeitwortes jsem und budu mit dem bloßen Zeitworte und in größeren Sähen wird in folgenden Zeilen gezeigt:

Vergangene 3. věděl jsem (nicht: jsem věděl);

künftige 3. budu věděti (seltener: věděti budu);

gegenwärt. 3. jsem volán (seltener: volán jsem);

vergang. 3. byl jsem volán (nicht: jsem byl volán oder: byl volán jsem);

künft. 3. budu volán (seltener: volán budu).

21*