Stricknadel

— 660 —

strobend

Stricknadel f. pletenka, pletilna iglica,
pleteničica.

Strickwerk n. vrví pl. f., konopje;
pletenina, pletovina.

Strickzeug n. pletilno orodje, pletilo.

Striegel m. čohalo, čohalnik, konjsko
česalo.

Striegeln čohati, česati (češem); očo-
hati, očesati.

Strieme f., Striemen m. proga, plaz,
plaza; (Narbe) brazgotina; (im Brot)
svalěk; (im Garn) krotovica.

Striemig progast, pasast, plazast;
brazgotinast; svalkast; krotovičast.

Striegel m. krž, kržić, štručček; (Hoch-
zeit&Brot) pogača.

Strippe f. uho (ušesa), stremen, petlja.

Strippen uho našiti (-sijem).

Krittig prepirën, preporën. [šarěk.

Strobel m. pletenina, krotovica; če-
Stroh n. slama; dem. slamica, slamka;
Roggen— rženica; Hafer— ovsenica;
Erbjen— grahovica; Bohnen— bobo-
vica, bobóvka u. f. w.; Bund Stroh otep
slame; Dach— škopa, škopnik; leeres
— dreschen prazno slamo mlatiti, bob
v steno metati (mečem); Stroh=slamni,
slannati.
[iz slame.

Stroharbeit f. slamnato delo, izdelěk
Strohband n. poreslo, povreslo, po-
veslo; kita.

Strohbett n. slámnica.

Strohboden m. svisli pl., oděr.

Strohbund m. otěp, škopnik.

Strohdach n. slamnata streha. [nica.

Strohdachwinde f. vitra, vitrica, krov-
Strohdecke f. ponjava, slamnata ple-
tenina, slamnata odeja.

Strohern, ströhern slamnat, slaměn;
fig. pust, pelhěk, neslastěn.

Strohgelb slamast, žolt kakor slama.

Strohgewebe n. slamni pletež. [bil (-i).

Strohhalm m. slamna bilka, slamnata
Strohhut m. slamnik.

Strohhutmacher m. slamnikar.

Strohhütte f. s slamo krita koča.

Strohkopf m. tepěc, beběc, tumpěc.

Strohkorb m. beděnj, pehar. [košarica.

Strohkorbchen n. slamnica, slamnata
Strohkranz m. svitěk.

Strohmann m. ptičji strah, strašilo;
fig. reva, trap.

Strohmatte f. rogoznica, štorija.

Strohmesser n. slamoréznica, slamo-
rezna kosa.

Strohsack m. slamnjak, slamujača,
slamnica; (m. Maisſtroh gefüllt) lábnica.

Strohschaube f. škopa, škopnik.

Strohschneider m. slamorežčě.

Strohteller m. slammati podstavěk.

Strohwisch m. slammata metlica.

Strohwitwe f. vdova po živem moži;
—r m. vdověc po živi ženi.

Strolch m. vlačugar, potepáč, klatež,
skitalěc.

Strom m. velereka, reka, velika voda;
(elektrischer) tok; (des Blutes) obtok;
Luft— prepih, vlak.

Stromab, Stromabwärts adv. po vodi,
niz vodo.

Stromanwohner m. obvodnik, potoč-
nik, porečnik, povodnik: Anwohner d.
Save, Drau u. dgl. posavěc, podravěc.

Stromauf, Stromaufwärtš, stroman adv.
proti vodi.

Strombett n. struga, korito.

Strömen teći, valiti se, pretakati se,
dreti (derem); (v. Regen) liti (lijem),
curkoma teći.

Stromenge f. rečna ožina.

Stromentwicklung f. razvoj reke.

Stromgebiet n. porečje.

Stromgesülle n. pad reke, strměc.

Stromgeschwindigkeit f. brzina reke.

Stromkarte f. vodokaz, rekokaz.

Stromquadrant m. tokomér.

Stromscheide f. raztók.

Stromschnelle f. brzica.

Stromstärke f. jakost toka.

Stromsystem n. sorečje.

Stromthal n. porečna dolina. [java.

Stömung f. tok, val; (reißende) der-
Stromunterbrecher m. prekidalo.

Stromwasser n. rečna voda, potočnica.

Stromweise adv. cúrkoma, v curkih.

Stromweite f. rečna širina.

Strophe f. kitica; odstavěk.

Strohen obilovati, bohoteti, nabrek-
niti; popoln biti (sem); es strotßt von
Fehlern polno je pogreškov; er strotßt
von Gelehrsamkeit sama učenost ga je.

Strohend obilěn, bohotěn, prepoln,
natlačen; von —er Gesundheit zdrav
kakor riba.

Struck

— 661 —

Stuhl

Struck m. štruk. |(-i).

Structur f. sestava, slog; stas, zrast

Strudel m. kruica, požiralnik, emrk, tomún: (Wirbel) vrtinče, vrtún, sveděr; (Speise) gibanica, potica (povitica), štrukelj.

Strudeln vreti (vrem), kipeti, v vrtinče se gnati (ženem); vrvrati.

Strumpf m. nogavica; (Socke) kopitče; (Stamm) paroběk, štor, trš.

Strumpfsband n. podveza, podvezěk.

Strumpfsrose f. hlače z nogavicami.

Strumpfsstricker m. nogavicar.

Strumpfwirker m. nogavicar; —in f. nogavicarica.

Strunk m. kocén, storž.

Strupse f. (podčeveljski) hlačni trak, hlačna podpona.

Struppig zmršen, razmršen, razkuštran, kuštrav; —e Haare zmršeni —, razkuštrani lasjé.

Stübchen n. sobica, izbica; kamrica.

Stube f. čumnata, soba, izba; (Be- hältnis) shramba; Stuben- hišni.

Stubenhocker m. zapečnik, zapečkar, zaprtnik; —in f. zapečnica.

Stubenmädchen n. hišna.

Stubenjins m. sobarina, plačilo za izbo.

Stüber m. poltrák, štiběr; §. Rasen- stüber.

Sturccatur f. štukatura.

Stuck m. štuk.

Stück n. del, kos; dem. kosěc, košěčk; (Brot) kos, drobljaněc, drobež; (Bruch- stück) odloměk, droběc; (Holz) krepěl, krepelěc, krpělj; (Wieh) glava, rep; (Sache) reč (-í); (Leinwand, Tuch) troba; (Schauspiel) igra, igrokáz; von freien —en radovoljno, sam od sebe; in —e gehen razdrobiti se, razkrhniti se, razbiti (-bijem) se.

Stücken n. košěčk, drobělj, drob- janěc, mrvica.

Stücken sestáviti, *impf.* sestávljati; (zer—) drobiti, mrvičiti, mrviti; razdrobiti, razmrviti.

Stücken pristaviti, prišiti (-šijem); *impf.* pristavljati, pridelovati.

Stückgier m. topolivěc.

Stückgiererei f. topolivnica.

Stückgut n. topovína, bronovina; (Glockengut) zvonovina.

Stückhölzer pl. statve pl.

Stückweise adv. po kosu, po koseih, na drobno, kos za kosom.

Stückwerk n. krparija, kosovina.

Studel f. stop, podstavěk.

Student m. dijak, učeněc; visokošolěc; študent; Studenten- dijaški.

Studentenstiftung f. dijaška ustanova.

Studien pl. uki pl., nauki pl., učenje; misli pl. f.; (Zeichnungsbl.) vzori pl., predloge pl.; Studien- naučni, učni, šolski.

Studienabteilung f. razdelěk ukov; šolski odsěk, — oddelěk.

Studienfach n. učni predel. [loga.

Studienfond m. učni zalog, šolska za-

Studienhofcommission f. dvorna komisija za šolstvo.

Studienjahr n. šolsko leto.

Studienordnung f. učni red.

Studienplan m. učni načrt. [pl.

Studienwesen n. šolstvo; učne zadeve studieren učiti se, šolati se; z duševnim naporom premišljati; (die Rechte —) učiti se prava; jmdn. — lassen v šolo dati, v šolo poslati (pošljem); (nachdenken) misliti, premišljevati; studiert učen, izšolan.

Studierstube f. učna soba.

Studierjimmer n. učna soba, učilnica.

Studiosus m. dijak; visokošolěc.

Studium n. uk, nauk, učenje; duševni napor.

Stufe f. stopnja, stopinja; (Treppen- stufe) stopnica; (v. Erz) cok, gruča, kos.

Stufenerz n. čista ruda, ruda v celih kosih.

Stufenfolge f. zaporednost.

Stufengang m. postopnost; (Grada- tion) stopnjevanje.

Stufenland n. stopnjevina; gredje.

Stufenleiter f. lestvica.

Stufenweise adv. od stopnje do stop- nje, postopno; stopnjema.

Stuhl m. stol, stolica; dem. stolček; (Sitz) sedež, sedišče, sedalo, sedališče; (Thron) prestol, stólica; (Befstuhl) klečalo, klečalnica, pruka; (Kirchen—) klop (-í); (Dach—) krov, strešni klobuk; (Glocken—) jarěm; Beicht— spovednica; Predigt— leca, propovednica; Weber— statve pl.; Dengel— kobilica;

Stuhlbehörde

— 662 —

Sturm

(Excremente) blato; (Comitat) županija;
Gerichts— sodišče; (Sitz eines hohen
Würdenträgers) stólica; auf — gehen
k potrebi iti (idem u. grem); er hat
einen schweren — zapira —, zapeka se
po njem; keinen — haben zapečen biti
(sem), zaprt biti; Stuhl- stolov.

Stuhlbehörde f. županijska oblast.

Stuhlfeier f. praznovanje sedeža sv.
Petra. [odpreti, omečiti.

Stuhlgang m. potreba; d. — befördern
Stuhlgericht n. županijski sod, župa-
nijsko sodišče.

Stuhlgestell n. kozólci pl. [slanjalo.

Stuhllehne f. naslonilo, slonilo, na-
Stuhlmacher m. stolár.

Stuhlrichter m. županijski sodnik.

Stuhlsäule f. srčnik, véternik, ključ,
menih.

Stuhlywang m. pripérica, zaprtje.

Stulpe u. Stülpe f. zafrkljej. zavih-
ljej, zaviháj; (Hut) okrajče, krájevč,
streha, obód.

Stulphut m. zavihani klobuk.

Stulpnase f. zavihani nos. [pl.

Stulpstiefel m. podvihani škorěnj, sleci
stülpen pokriti (-krijem), zavezniti;
(umkehren) povezniti; (aufschlagen) za-
vihati (-višem), zavihniti, zafrkniti.

Stülpig zavihan, zafrknen.

Stumm nem, mutast, mutav, mut;
fig. brezglasën; — werden obnemeti,
obmúteti; — sein ne govoriti, malih
besedij biti (sem).

Stumme m. mutëc, nemëc; f. muta,
nema ženska.

Stummel m. kratka lula; f. Stumpf.

Stummheit f. nemost, mutavost, ne-
mota.

Stümper m. šušmar, mojstér skaza,
pacuhar, krpár. [čuharija.

Stümperei f. šušmarija, krparija, pa-
stumpf top, tumpast, skrhan; —
machen zatopiti, skrhati, okrhati; —e
Bähne skomina; —e Bähne haben sko-
mina mi je; skominast; (gestußt, ab-
gekürzt) okleščen, prirezan; kebast,
omuljen, štulast; (eine Kuh mit —en
Hörnern) štula, štulavica; — machen
okrniti, omúliti, zatopiti; —er Mensch
tumpëc, topoglaveč; —er Winkel top
kot; —e Sinne slabi —, gluhi počutki;

(Geift) opokël, top; —e Nase ploščnati
nos, tumpasti nos.

Stumpf m. okršek, konče, štula;
(Baum—) panj, stor, parobek, štrkelj,
štrelj, ril; (Fuß—) štula; mit — u.
Stiel s korenino, popolnoma.

Stumpfen krhati, topiti; okrhati, skr-
hati, zatopiti; (der SPIGE berauben)
omuliti, okrniti; (abkürzen) oštuliti;
(Bäume) prisekati.

Stumpfsheit f. topost, topota; (der
Bähne) skomina, oskomina; fig. topo-
glavost, opoklost.

Stumpfkantig toporób.

Stumpfkopf m. topoglaveč. [nos.

Stumpfnase f. ploščnati —, tumpasti

Stumpfnasig s ploščnatim nosom.

Stumpfsschwanz m. kébasti —, kôsi rèp.

Stumpfsschwänzig kosorèp, kosorepka.

Stumpfssinn m. topoglavost, trpoglavost.

Stumpfsinnig topoglavën, trpoglavën.

Stumpfwinkel m. top kot.

Stumpfwinkelig topokotën.

Stunde f. ura; fig. čas; dem. urica;
um welche —? obkoréj, obkoré; bis zu
welcher —? dokoréj, dokoré; bis zu
dieser — dosoréj, dosoré; zur — sedaj,
pri tej priči; zu guter — o pravem
casu; um diese — obsorej; zu jeder —
vsak čas; — geben podučevati; Stun-
den- urni.

Stundengebet n. ure pl. [ure.

Stundenlang adi. celourën; adv. cele
Stundenlauf m. tek časa.

Stundenrad n. urno kolesce. [ure.

Stundenschlag m. bitje —, odbijanje

Stundenuhr f. ura, ki ne kaže minut.

Stundenzeiger m. urni kazalče. [uro.

Stündlich adi. vsakourën; adr. vsako
Stupf m. bodče; dregljej, beeljej.

Stumpfen drégati, drézati, becáti, be-
záti, gnjócati; dregniti, gnjócniti.

Stupfer m. dregalče, drezalče. [zabit.

Stupid neumën, topoglav, trpoglav,

Stupidität f. neumnost, topoglavost.

Sturm m. burja, huda ura, nevihta,
vihra; (im Kriege) zaskók, naskók,
napád, navál, juris; — laufen nasko-
čiti, napasti (-padem); impf. naskako-
vati, napádati; im — einnehmen z
naskokom vzeti (vzamem); (Tumult)

sturmbewegt

— 663 —

stücken

hrup, hrum; — läuten plat zvona biti (bijem); (der Seele) nemir, nepokoj.

Sturmbewegt nepokojën, nemirën, vzburkan.

Sturmbock m. ovën, stenolom.

Stürmen intr. vršeti, vršévati, hru-
meti, bebneti; (lärmen) hruméti, hru-
peti, divjati, vihrati, razsájati, rohnéti;
(rennen) vihrati, valiti se; zvihrati;
(mohin —) pridreti (-derem), prilo-
mastiti, pridivjati, zvihrati; (v. Winde)
besneti; (v. Meere) bučáti (-im); tr.
rušiti, lomastiti; porušiti, podreti;
podirati: (cinen Drt) naskočiti, nava-
liti; naskakovati.

Stürmend viharën.

Stürmer m. naskakovalëc.

Sturmflut f. visoka plima; razbur-
kano valovje.

Sturmglocke f. plat zvona; d. — läu-
ten plat zvona biti (bijem).

Sturmhaken m. mačěk.

Sturmhaube f. železna kapa, čelada.

Sturmhut m. železni klobuk; (Pflanze) omej.

Stürmisch viharën, burën; razburkan;
nagel, silën; —es Wetter huda ura,
nevihta, hudo vreme; —e Sitzung
hrupna —, viharna seja. [vica.

Sturmleiter f. naskočna —, bojna lest-
Sturmlos mirën.

Sturmmöve f. galeb, pijál (-i).

Sturmpetition f. silna prošnja; silo-
vita prošnja, — zahteva. [korak.

Sturmschritt m. nagli korak, naskočni

Sturmschwalbe f. hudournik, hudo-
urnica.

Sturmvogel m. hudournik. [burja.

Sturmwetter n. nevihta, huda ura,

Sturmwind m. vihár, piš, polomáj,
lomast, strehodér.

Sturmzeug n. naskočna priprava.

Sturz m. pad, paděc; (Umsturz) pre-
val, prekuc; (— des Felsens) strměc,
strmina; (— des Wassers) slap; (Ein-
sturz) udor, razdrtija, razsip; (Deckel)
pokrov, pokrověc, rena.

Sturzacker m. praha.

Sturzbach m. skakalěc, slap.

Stürze f. zvračilo; (Deckel) pokrov,
rena; (am Pflug) ročica.

Stürzebecher m. kupa s pokrovom.

Stürzel m. strnišče, ritovje; (am Wein-
stock) rezje, rožje; (beim Holze) rítina.

Stürzen tr. zvrniti, prevrniti, preva-
liti, prekueniti, prekopieniti, prevratiti;
impf. zvračati, prevračati, prekucevati;
(Topf) povezniti, povezovati; (Glas)
izprazniti, zvrniti; impf. izpraznovati,
zvračati; (Getreide) obrniti, pregrebsti
(-grebem) z lopato; impf. obračati,
pregrebati; Acker — podorati (-orjem),
impf. podarjati; ledino —, praho orati;
zu Boden — na tla butiti, — telebiti,
— tresčiti; einen Ertrunkenen — na
glavo postaviti; vom Throne — s pre-
stola vreči (vržem), — pahniti; jmdn.
— izpodriniti koga; ins Unglück —
v nesrečo pripraviti; intr. (fallen) pasti
(padem), zvrniti se, prekueniti se,
zvaliti se; impf. padati, prekucevati
se; wohin schnell — puhniti, planiti;
heftig zu Boden — telébiti, telébniti,
bútniti; in einen Abgrund — strmo-
gláviti se, zgrezniti se, prevaliti se;
vom Pferde — s konja pasti; zu-
sammen — zgruditi se, zgruzniti se;
sich — zagnati (-ženem) se, zakaditi
se, zapoditi se.

Sturzglas n. poveznik.

Stute f. kobila; Stuten- kobilji.

Stuterei f. kobilarna, žrebarnica.

Stutfüllen n. žrebica, kobilica.

Stutzm. okršěk, štula; (Ocwehr) kratka
risanica, kratka risana puška, štuc.

Stuthärmel m. rokavěc.

Stuttbüchse f. kratka risanica.

Stühe f. podpora, podpérnica; opora,
opirališe; fig. podpora, zaslomba, var-
stvo, zavetje.

Stücken tr. prisekati, kosorépiti, pri-
krajšati; impf. prisekovati, prikrajše-
vati; gestußt kosorép; (Bäume) pri-
sekati, priklestiti; impf. prisekovati;
das Haar — pristriči (-strižem), pri-
rezati (-režem), okrožiti; impf. pri-
rezovati, krožiti; intr. ostrmeti, osup-
niti, zavzeti (-vzamem) se; impf.
ostrmévati, zavzemati se; (vom Vieh)
plašiti se, ustaviti se.

Stücken podpreti, impf. podpirati; an
etwas — opreti, nasloniti; impf. opirati,
naslanjati; sich — opreti se, impf. opi-
rati se; zanesti se, impf. zanašati se.

Stužer

— 664 —

Successor

Stužer m. gizdalin, gizdavěc, lišpavěc; (weißl.) gizdalinka.

Stužglas n. nížek kozarěc.

Stúžig osupěl, osupnen, začudivší se;

— jěin (v. Přerden) ščétiti se.

Stúžig kujav, trmoglav.

Stúžigkeit f. kujavost, trmoglavost.

Stúžkopf m. kújavěc, kujež, trmoglavec.

Stúžleiter f. lestvica z oporo.

Stužahr n. koso uho (ušesa); prisekano uho.

Stúžpunkt m. podporišče, oporišče, oporališče.

Stužschwanz m. kosorepka, kosorepěc.

Stužada f. zgovornost, sladki jezik.

Subaltern nižji, manjši, področni, podčinjeni. [nost.

Subalternatio f. področnost, poddruž

Subaltern beamte m. podčinjeni uradnik.

Subalternierend poddružen, področen.

Subalternofficer m. področni častnik.

Subarrendator m. podzakupnik, podnajemnik.

Subdiakon m. subdijakon.

Subhastation f. očitna dražba.

Subject n. (Person) oseba; (kaufm.) kupčijski služabnik, lekarski pomočnik; (gramm.) osebek, podmet. [těn.

Subjectiv subjektivěn; oseběn, podmet.

Subjectivität f. subjektivnost, podmetnost. [stavěk.

Subjectsaß m. podmetni —, osebkov

Subjournal n. sodnevnik. [taknen.

Subjunktiv domnél, domnevěn, prísublim j. erhaben.

Sublimat n. prehlapina, razhlap (-i), sublimát.

Sublimation f. prehlapovanje. [povati.

Sublimieren prehlapiti, *impf.* prehlasub littera pod črko.

Sublunarisch podmesečen.

Submíss pokorěn, ponižěn.

Submission f. ponižnost; j. Demuth.

Subordination f. pokórščina, poslušnost, podložnost; podrejenost.

Subordinationswidrig zoper pokorščino (vojaško), uporěn. [nen.

Subordinieren podrediti; j. unterord-subordiniert podrejen, poddružen.

Subordyn n. sokis.

sub rosa adv. skrivaj, med nama ostani.

Subscribent m. podpisnik, podpisěc.

Subscribieren podpisati (-pišem) se —, naročiti se na kaj; *impf.* naročevati se.

Subscription f. podpis, naročba.

Subsidiarisch pomočen, pomožen, podporěn.

Subsidiarrecht n. pomočno pravo.

Subsidien pl. pomoč (-i). [moč (-i).

Subsidiengeld n. podpora, denarna posubsiftenz f. obstaněk; (Lebensunter

halt) kruh, hrana; (Auskommen) dohoděk; er hat keine — nima živeti.

Subsiftenzmittel n. življensko sredstvo, živež, dohoděk.

Substantialität f. bistvo, bistvenost.

Substantiell bistven, bitěn; (nahrhaft) redilěn. [ime (-na).

Substantiv n. samostalnik, samostalno
Substantivisch samostalěn.

Substanz f. bistvo; (Grundweßen) podstat (-i); (Weßen) bitje, bistvo, bitnost; (Kern) jedro.

Substituieren namestiti koga s kom, namestnika komu postaviti; *impf.* naměščati, postavljati; (arithm.) zameniti, *impf.* zamenjati.

Substitut m. nadomestnik.

Substitution f. nadomestitěv, nadomesčenje; (arithm.) zamena, zamenjatěv.

Substitutionsmethode f. zamenjalni način.

Substitutserbe m. nadomestni dedič.

Substrat n. podlog.

Subsumieren (folgern) izvajati; j. vorauszießen. [genta.

Subtangente f. podtečnica, subtansubtil taněk, teněk, droběn.

Subtraction f. odštevanje, odbijanje.

Subtrahend m. odštevaněc. [lěc.

Subtrahent m. zmanjševalěc, odštevatsubtrahieren odšteti (-štejem), *impf.*

odštevati.

Subvention f. denarna pomoč (-i), — podpora.

Success m. uspeh; j. Erfolg.

Succession f. nasledstvo, nasledba.

Successiv adi. zaporeděn, nasleděn; adv. zapored, zaporedoma, po malu, po malem, polagoma.

Successor m. naslednik

successorisch

— 665 —

summen

Successorisch prestopajoč (v. Erdbeben).

Sucrurs m. f. Beistand.

Suche f. iskanje; d. Hund hat eine gute
— pěs dobro sledi, pěs ima dober nos.

Suchen iskati (iščem), tražiti; po-
iskati; (nach)forschen) popraševati, po-
zvedovati; e. Amt — za službo se vleči,
— se poganjati; Händel — rad se pre-
pirati; Rath — za svět vprašati, *impf.*
— vpraševati: Hilfe — pomoći prositi,
— poprositi; d. Weite — pete odnesti;
gezucht prošen. zaželen; prisiljen.

Sucher m. iskalēc; pozvedovalēc.

Sucht f. pohlep. strast (-i); fallende —
božjast (-i). padavica; (b. d. Murslove-
nen: veliki beteg); (Krankheit) bolezën
(-i); (Neigung) naklonjenost, nagnenost.

Sud m. var. vretje; im — sein vreti
(vrem).

Süd m. jug. poludne (-va), poludan-
ska stran (-i); Süd- južni, poludanski.

Süddeutsch južnonemski.

Sudel m. kal, luža, kaluža, kališče,
mlaka. [rija.

Sudelei f. nesnaga, svinjarija, mazazadeleite f. nesnaga, svinjarija, mazazadeleite m. madež, packa.

Sudelslech m. madež, packa.

Sudelhaft zamazan, nečeděn, nesnažen.

Sudelig umázan. [packar.

Sudelkoch m. nečedni kuhar; svinjar,

Sudelmagd f. nečedna —, umázana
dekla. [nečedno delati.

Suedeln packati. svinjati, madeževati;

Sudelwäsche f. nesnažno perilo.

Süden m. f. Süd.

Südfrucht f. južni pridelěk, južni sadež;
Südfrüchte pl. južno ovočje.

Südgegend f. južna stran (-i), jug;
južni kraj.

Sudhütte f. solovarnica.

Südkreuz n. južni —, poludanski križ.

Südländisch južēn, poludnevēn, polu-
danski.

Sudler m. packalěc, mazáč, svinjalěc,
nesnažnik, nečednik; —in f. nesnaž-
nica, nečednica.

Südlich južěn, poludnevěn, poludanski.

Südmeer n. južno morje.

Südost m. jugovzhód.

Südöstlich jugovzhodēn, južnovzhodēn.

Südostwind m. jugovzhodnik.

Südpol m. južni tečáj, južnik.

Südpolarland n. južnotečajna dežela.

Südpunkt m. južišče.

Sudsalz n. varjena sol (-í), kuhana sol.

Südsee f. f. Südmeer.

Südflave m. Jugoslovén, Jugoslovan.

Südflavisch judoslovenski, jugoslo-
vanski.

Südfüdost m. jugojugovzhod. [dnevu.

Südwärts adv. proti jugu, proti polu-

Sudwerk n. solovarnica, solina.

Südwest m. jugozáhod, jugozapad.

Südwestlich jugozahoděn, južnoza-
paděn.

Südwestwind m. jugozahodnik.

Südwind m. jug, poludnevnik, mornik.

Suffix n. pripona, končnica.

Süffling m. pijaněc, pijančevalěc

Suffraganbischof m. namestni škof.

Suffragium n. volilni glas. [nik.

Sühnaltar m. spravni oltar, — žrtve-
fühnbar spravljiv, pomirljiv; sprá-
věn, pomířen.

Sühne f. sprava, pomiritěv; spravilo;
poravnava.

Sühnen poravnati; pomiriti, spraviti;
f. rächen.

Sühnopfer n. spravna daritěv.

Sühnung f. sprava, pomiritěv.

Sujet n. predmet; f. Gegenstand.

Sulfid n. žveplec.

Sultan m. turški car, sultan; —in f.
sultanja, sultanka.

Sulz(e) u. Sülze f. (f. d. Wild) lizalica;
(Salzlake) solina, razsol (-i); f. Sauße
u. Gallerte.

Sulzen (sülzen) soliti; nasoliti, osoliti;
divjačino s soljo vabiti.

Sulzig (sülzig) strjen, osoljen, žolčěn.

Summa f. f. Summe.

Summand m. prištevnik.

Summarisch adi. kratěk, okrajšan, po-
čezěn; adv. počez, ob kratkem; —es
Verfahren kratka pravda, okrajšana
sodba.

Summarium n., —en pl. posnetki pl.,
spiski pl., skupni zneski pl.

Summarverfahren n. okrajšana pravda,
sumarno postopanje.

Sümmchen n. skupičček.

Summe f. vsota; znesěk.

Summen (Bienen) brneti, brenčati
(-im), šumeti; (Wespe) vršeti; (im Ohr)
zveneti, šumeti.

Summen

— 666 —

Supplet

Summen n. brnenje; šumenje; (in d. Stadt) šum, hrup.

Summierbar seštevěn.

Summieren sešteti (-štejem), *impf.* seštevati.

Sumpf m. močvir, močvirje, močal (-i), močava, močevina, grezi pl., barje, muža (Steierm.); blato, luža; Sumpf=močvirěn, muževěn.

Sumpfbinse f. loč (-i), loček.

Sumpfboden m. močvirna tla pl.

Sumpferz n. barjevěc.

Sumpfsieber n. glenovica. [močarina.

Sumpfgegend f. močvirje, mečava.

Sumpfgras n. mlačina, kisla —, močvirna trava.

Sumpfgrund m. močvirje, grezina.

Sumpfsg močvirěn, močvirnat, podmokěl, mužnat, greznat.

Sumpflache f. kaluža, mlakuža.

Sumpflandschaft f. močvirje, barje.

Sumpfplanje f. močvirška rastlina, bared.

Sumpftorf m. šota.

Sumpfvogel m. močvirnik.

Sumpfwasser n. blátnica (voda), blatušnica, kalnica.

Sumpfsweihe f. plešěc.

Sumpfwiese f. podmokla senožet (-i), močve pl. [(-im).

Sumsen šumeti, šumljati, brenčati

Sund m. struga, preliv.

Sünde f. greh; (Schlittritt) pregreščk; (Lafter, Übertretung) pregreha; (Unrecht) krivica; eine — begehen grešiti, pregrešiti se, dušo ogrešiti; *impf.* pregreševati se; Sünden= grešni.

Sündenbekenntnis f. izpoved (-i), spoved (-i).

Sündenerlass m. odveza grehov. [šek.

Sündenfall m. prestopěk, greh, ogresündenfrei brez greha, brezgrešěn.

Sündengeld n. krivični denar, pregrešni denar.

Sündenlast f. breme (-ena) grehov, teža grehov, grešno breme.

Sündenleben n. pregrešno življenje.

Sündentos brezgrešěn, brez greha.

Sündenopfer n. daritěv za grehe.

Sündenschuld f. grešni dolg, grešna krivda. [za grehe.

Sündenstraße f. pokora —, kazěn (-i)

Sündenthaf t. grešni čin, grešno delo.

Sündenvergebung f. odpuščenje grehov, odpustěk grehov.

Sünder m. grešnik; der arme — obsojeněc, k smrti obsojeni hudodelěc; —in f. grešnica.

Sündflut f. potóp, vesoljni potóp.

Sündhaft grešěn, pregrešěn.

Sündhaftigkeit f. grešnost.

Sündigen grešiti, greh delati; pregrešiti se, ogrešiti se, greh storiti.

Sündiger m. grešnik.

Sündlich f. sündhaft.

Sündopfer n. f. Sündenopfer.

Superarbitrieren na novo presoditi, — pregledati; *impf.* na novo presojati, — pregledovati; (Militär) zdravstveno presoditi, — pregledati.

Superarbitrierung f. nova presoja, nov pregled; (Militär) zdravstvena presoja, zdravstveni pregled.

Superb izvrstěn, krasěn.

Superfein vrlo teněk; vrlo ličěn, prefin, izvrstěn, prežlahtěn.

Superintendent m. superintendent, višji cerkveni nadzornik.

Superior m. starejšina, višji glavár, superior.

Superklug premoděr.

Superlativ m. tretja stopnja, presežna stopnja.

Supermängel pl. poočitki pl., nadočitki pl. [nik.

Supernumerär nadštevilěn; nadbroj.

Supererud n. prekis, superoksid.

Superpfündung f. nadrubež.

Superpränotation f. nadpredznamba.

Superrevision f. višji pregled.

Superfah m. nadvknjižba.

Superstition f. j. Aberglaube.

Supinum n. namenilnik, supin.

Suppe f. juha, čorba.

Suppenkraut n. zelišče za v juho, jušno zelišče.

Suppenlöffel m. žlica za juho.

Suppenschüssel f. skleda za juho.

Suppentopf m. loněc za juho.

Supplement n. dopolněk, dodatěk, dopostavěk; Supplement= dopolnilni.

Supplementär dopolnilni, dopolnitni.

Supplement m. nadomestnik, namestni učitelj.

["Supplicant", "— 667 —", "Systemisierung", "Supplicant m. prositelj, prosilče.", "Supplicieren prošiti česa (pismeno).", "Suppliern nadomestiti koga, *impf.*\nnadomeščati; dopolniti kaj, *impf.* do-\npolnjevati.", "Supplik f. prošnja. [ſežen.", "Supponieren domnevati; ſ. voraus-", "Supposition f. j. Voraussetzung. [-(i).", "Supremat n. vrhnja vlada, nadoblast", "Suprematie f. prvenstvo, nadoblast (-i).", "Supra adv. gori, zgorej.", "Surrogat n. nadomestěk.", "Surrogatkaſſee m. nadomestěk za kavo.", "Suspendieren odložiti, *impf.* odlagati,\nokladati: (aufheben) ustáviti, zaustá-\nviti; *impf.* ustávljati; (vom Amte) od\nslužbe začasno odstaviti, ob službo de-\njati (denem), *impf.* — devati.", "Suspendierte m. odstavljeněc.", "Suspendierung f. začasno odstavljenje\nod službe.", "Suspension f. odstava, zaustava.", "Suspensum n. neodločena stvar (-í);\nin suspenso adv. neodločeno.", "Süß sladěk; (Speife) slastěn; (ange-\nnehm) prijetěn, ljubezniv, mil; —ěs\nBrot opresěn kruh; —er Schlaf tiho\n—, sladko spanje; —er Herr sladkač;\n— sein sladkati se —, lizati (ližem) se\nkomu; — machen sladiti; posladiti,\nosladiti; — werden mediti se.", "Süßkapfel m. medičnik.", [397, 899, 489, 925], "category": "Text", "text": "[pečenče.", "Süßbrot n. sladčica; opresnik, pre-", "Süße f. sladkost, sladkota; slad (-í),\nslaja, slast (-i), sladkoba.", "Süßen sladeti; fig. sladko govoriti.", "Süßen sladiti, slájšati; osladiti, osláj-\nšati.", "Süßholz n. sladič, sladka koreninica.", "Süßigkeit f. sladkost, sladkota, pri-\njetnost; (Ding) slaščica, sladčica, slad-\nkarija, sladkal (-i).", "Süßklee m. medena dételja.", "Süßlich sladkoběn, nasladěn, sladkav,\nosladěn.", "Süßling m. sládkavěc, sladkač; pri-\nlizovalěc.", "Süßmaul n. obliznél, sladkosnedež,\nsladkoustnež; (weißl.) obliznéla, slad-\nkosneda.", "Süßkstoff m. sladkoba, sladica.", "Süßteig m. opresno testo.", "Süßwassergebilde n. sladkovodni utvor.\nSüßwasserkalk m. sladkovodni vap-\nneněc.", "Süßwasserpolyp m. sladkovodni polip.", "Süßwasserschnecke f. sladkovodni polž.", "Süßwurz f. sladič, osladič, sladka ko-\nrenina, sladki koren.", "Sustentation f. preživěk, preživljava, iz-\ndržavanje; Sustentationss- preživljalni.", "Syllogisieren umstvovati; izvajati.", "Syllogismus m. razsôd.", "Symbol n. podoba, znamenje, simbol.", "Symmachie f. bojna zaveza. [nost.", "Symmetrie f. sômernost, sômer, sklad-\nsymmetrisch sômerěn, skladěn, sklado-\nmerěn.", "Sympathetisch sočutěn.", "Sympathie f. sočutstvo, sočut.", "Symphonie f. soglasje, simfonija.", "Symptom n. znák, známenje, znaměk;\nprikazěk, primerěk.", "Synnagoge f. zbornica (židovska), mól-\nnica, židovska šola. [istočasje.", "Synchronismus m. sočasje, istočasnost,", "synchronistisch istočasěn, sočasěn.", "Syndicat n. sodništvo.", "Syndicus m. sodnik, soděc. [memba.", "Synekdoche f. sinékdoha, besedna pre-", "Synkope f. opušćaj, okrajšěk.", "Synode f. cerkveni zbor; Synodal-\ncerkvenozborni, sinodalni, cerkvenega\nzbora.", "Synonymm f. sinnverwandt.", "Sypnophis f. pregled, posnetěk.", "Syntaktisch skladoslověn, sintaktičěn.", "Syntar f. skladnja, skladoslovje, sin-\ntaksa.", "Synthesis f. sestava, zveza.", "Synthetisch sestavěn.", "Sypphilis f. sramna kuga.", "Syphilitisch sramnokužěn.", "Syrup m. sirop, sirup.", "System n. sestáv, sklad, sistém; Ge-\nbirgs- gorstvo; Boll- carinstvo;\nNerven- živčevje. [tika.", "Systematik f. sestavoslovje, sistema-\nsystematisch sestavěn, skladěn, siste-\nmatičěn.", "Systemisieren ustanoviti, v red spra-\nviti, urediti.", "Systemisiert ustanovljen.", "Systemisierung f. ustanovitěv."]

Tabagie

— 668 —

Tafelwerk

Z.

Tabagie f. tobakarna; beznica.

Tabak m. tobak, duhan; Schnupf—
drobni tobak, tobak za nos, — za nju-
hanje; Tabak= tobačni, tobakov.

Tabakbeutel m. mošnja —, mehúr —,
mehir za tobak.

Tabakbüchse f. tobačnica.

Tabakdose f. j. Tabakbüchse. [tobak.

Tabakfabrik f. tovarna —, fabrika za
Tabakfeld n. tobačišće, duhanišće.

Tabakhandel m. kupčija s tobakom.

Tabakmonopol n. samotrštvo s toba-
kom, samoprodaja tobaka.

Tabakpfisee f. pipa, lula.

Tabakpflanze f. tobak, duhan, toba-
kova zel (-í).

Tabakraucher m. tobakar.

Tabaktrafik f. tobakarna, prodajal-
nica tobaka.

Tabaktrafikant m. prodajalěc tobaka.

Tabakverlag m. skladišće za tobak,
zaloga tobaka.

Tabatière f. j. Tabakbüchse.

tabellarisch razpredělěn, tabelaren.

Tabelle f. razpredělnica, tabéla.

Tabernakel n. sveto hranišće, taber-
nakelj (-na).

Tableau n. slika, skupina; pregled.

Table d'ôtehte f. skupna miza, skupni
obed.

Tabular= zemljeknjižni, zemljiško-
knjižni, v zemljiški knjigi vpisan,
vknjižen.

Tabulargesuch n. (Intabulationsgefuch)
prošnja za vpis v zemljiško knjigo,
prošnja za vknjiženje, — za vknjižbo;
(Extabulationsgefuch) prošnja za izbris
iz zemljiške knjige, prošnja za izknji-
ženje, — za izknjižbo.

Tabulargläubige m. vknjiženi —, vpi-
sani upnik.

tabularmäßig vknjižljiv, vpisljiv; zem-
ljeknjižën.

Tabularverhältnis n. zemljeknjižna
razméra.

Tabulett n. krošnjarski koš, krošnja.

Tabulettkrämer m. krošnjar.

Tachygraph m. hitropisće.

Tachygraphie f. hitropis, hitropisje.

Tadel m. graja, grajanje, svarilo;
(Fehler) napaka, pregrešek, hiba, ne-
dostatnost; j. Makel.

tadelfrei j. tadelloš. [vreděn.

tadelhaft grajalěn, graje od. očitanja
tadillos brez pogreška, brezhiběn;
brezmadežěn.

Tadelluft f. j. Tadelsucht.

tadeln grajati, karati, napake opo-
našati od. očitati; pograjati, pokarati.

tadelnswert graje vreděn.

Tadelsucht f. grajavost, oponašavost.
tadelsüchtig grajav, oponašalěn.

Tadler m. grajalěc, očitalěc, oponaša-
lěc; svarilěc; —in f. grajalka, svarilka.

Tafel f. deska, tabla; dem. desčica,
tablica; (Tisch) miza; (Glas—) šipa;
(Tabelle) razpredelnica; — decken mizo
pogrniti, impf. — pogrinjati; (Essen)
obed, kosilo; grože — pojédina, gosti pl.

Tafelaussatz m. namizje, mizni okras.

Tafelberg m. golič.

Tafelbier n. namízno pivo.

Tafeldecker m. pogrinjalěc; (a. Würde)
miznik, stolnik.

Tafelebene f. goličava (geogr.).

Täfelei f. j. Tafelwerk.

Tafelgeld n. obednína, gostarina.

Tafelgemach n. obédnica.

Tafelgerüth n. pomizje, namizje, na-
mizna oprava.

Tafelglas n. steklena plošča, šipa.

Tafelland n. j. Stufenland.

Tafelmeister m. nadmiznik, nadstolnik.

Tafelmusik f. godba pri obédu.

tadeln obedovati, gostovati se, go-
stiti se, pirovati.

täfeln (tlak) ukladati, z deskami
obijati, pažiti; z deskami obiti (-bi-
jem), opažiti. [mizo.

Tafelobst n. namizno sadje, sadje za na

Tafelöl n. zabélno olje, olje za jedí.

Tafelrunde f. omizje.

Tafelsaal m. obédnica.

Tafelservice n. namizje, pomizje, na-
mizna oprava.

Tafeltuch n. prt, prtić, krušnica.

Tafelwein m. namizno vino. [paž.

Tafelwerk n. obòj z deskami, uklad,

Tafelzeug

— 669 —

Takt

Tafelzeug n. f. Tafelgeräth.

Taffet m. tofet, tofeta; Taffet- tofet-
tov, tofetën.

Tag m. dan od. den (dneva); — wer-
den j tagen; der — bricht an dan se
dela, daní se, svita (se); der — ist an-
gebrochen dan je napočil, dan se je
storil; bei — e po dne, po dnevi; am
hellen — e pri belem dnevi; den ganzen
— ves dan; den ganzen lieben — ves
božji dan; in den — hinein tje v en
dan, navdán, brez glave; der — neigt
sich dan se nagiba od. nagiblje; der —
hat sich geneigt dan se je nagnil od.
priklonil; an den — kommen zvédeti
(zvem) se. na dan od. na svetlo priti
(pridem); es liegt am — e očitno od.
očividno je. jasno je; — für — dan
za dnevom, vsak dan; — s vorher
prejšnji dan; d. jüngste — sodni dan;
in seinen besten — en v najlepši dobi,
v najboljsih letih; heutzutage adv. dan-
danes, dandanašnji; in metnen alten
— en na stare dni; — und Nacht noč
in dan; — läuten jutrnjo u. jutrnje
zvoniti, dnevi zvoniti, k dnevu zvoniti;
(Verjammlung) zbor; Tag= dnevni.

Tagarbeit f. vsakdanje delo, vsak-
danje opravilo.

Tagarbeiter m. težák, dninar.

Tagblatt n. dnevnik, dnevni list.

Tagbogen m. dnevni lok (phys.).

Tagebuch n. (Journal) dnevnik, dnevni
zapisnik.

Tagedieb m. postopáč, lenúh.

Tagedienst m. vsakdanje opravilo; (im
Gegenjaz z. Nachtdienst) dnevna služba.

Tagefahrt f. pravdni od. tožni dan
(dneva), rok.

tagelang adv. cele dni.

Tageleuchte f. dnevno svetilo.

Tagelohn m. mezdá, dnína, obdán
(-i), obdanja.

tagen daníti se, svitati (se), dan se
dela; zdaníti se, razdaníti se, dan se
stori; (v. e. Verjammlung) zborovati.

Tages= dnevni.

Tagesanbruch m. svit, zor, razsvit;
mit — s svitom, z dnevom vred, za
ranega jutra.

[povelje.

Tagesbefehl m. dnevno povelje; vojno

Tagesblatt n. f. Tagblatt.

Tagescours m. dnevna denarna vred-
nost.

Tagescurs m. dnevni tečáj.

Tagesgeschichte f. dnevne od. vsakdanje
dogodbe (dogodeb) pl.

Tagesgrauen n. svit, zor.

Tageslänge f. dnevna dolgost, dol-
gost dneva.

Tageslicht n. dnevna svetloba, dan
(dneva); ans — bringen na svetlo —,
na dan spraviti.

Tagesordnung f. dnevni red; zur —
übergehen preiti (-idem) na dnevni red;
das ist heute an der — to je dandanes
v navadi.

Tagespresse f. (dnevno) časnikarstvo,
dnevnik i pl.

Tageszeit f. dan (dneva), dnevni čas.

Tagewerk n. dnevno delo od. opravilo;
fig. delo, dnina.

Tagfahrt f. s. Tagefahrt.

Tagfalter m. dnevnik.

Taggeld n. dnina, dnevnica.

Taggestirn n. solnce.

taghell svetěl ko dan.

Taghelle f. dnevna svetloba.

tägig dnevěn.

taglebens adv. vse žive dni.

täglich adi. vsakdanji, vsakdanski;
(gewöhnlich) navaděn, vseděnj; adv.
vsak dan, dan za dnevom.

Taglie f. naglavnica, talija; (Rettungs-
taglie) otetnina, izbavnina.

Taglohn m. f. Taglohn.

Taglöhner m. težák, dninar, najem-
nik, delavěc; —in f. težakinja, najém-
nica, delavka.

Tagpfauenauge n. podnevni pavlinčěk.

Tagsfahung f. dan (dneva), rok. [nift.

Tagschreiber m. dnevničar; f. a. Diur-

Tag- und Nachtleiche f. jednakonočje.

Tagwache f. podnevna straža.

Tagzeit f. (Brevier) dnevne ure pl.;
f. a. Tageszeit.

Taille f. rast (-í), stas, postava.

Takel n. škripčec, vrvi pl. f. pri ladiji.
takeln (z vrvmi) ladijo oprémiti od.
oskrbétí; impf. ladijo oprémljati od.
oskrbovati.

Takelwerk n. vrvi pl. f. pri ladiji.

Takt m. takt, udar, mera; fig. pre-
mišljenost, razboritost, takt.

taktfest

— 670 —

tanzjüchtig

taktfest trděn v taktu.

Taktik f. taktika.

Taktiker m. taktik.

taktlos nepreudarěn, nepremišljen,
breztaktěn.

Taktlosigkeit f. nepreudarnost, nepre-
mišljenost, breztaktnost.

taktmässig adv. po taktu, po udarcih.

Taktmeister m. taktomér, časomér.

taktvoll preudarěn, premišljen, taktěn.

Talar m. talár, halja, (suknja) do-
petača.

Talent n. glava, dobra od. bistra glava,
duševni dar (-a u. -ú), talent.

talentlos slabe glave, kesnoglav, sla-
bega spomina, trde glave.

talentvoll bistroglav, bistrouměn, na-
darjen, prebrisan.

Talg m. loj; coll. lojevina; (Fett)
tolšča, salo, mast (-í); Talg- lojev,
lojen.

Talgdrüße f. lojnica.

talgen lojiti, loj dajati, loj imeti
(imam).

talgicht lojast.

talgig lojén, lojnat; sich — machen
polojiti se; (v. Brot) emokast, žveklast.

Talglicht n. lojéna od. lojeva sveča,
lojenica.

Talgsäure f. lojeva kislina.

Talgstoff m. lojče; lojevina.

Talisman m. skrivni lek, talisman.

Talk m. lojevěc; fig. bedák, tepěc,
glupěc.

Talken m. prga.

Talkerde f. lojevica, magnezija.

Talkstein m. J. Talk.

Talmud m. talmud.

Talon m. talón.

Tamarinde f. tamarínda.

Tamariske f. tamariska, grebenšček.

Tambour m. bobnar, tambur.

Tambourin u. bobnič, tamburín; J.
Sticfrahmen.

Tambourine f. J. Tambourin.

Tand m. igrača, norčija, šala; fig. ni-
čemurnost, ničevost. [auch pl.).

Tändelei f. norčija, otročarija (beides

Tändeler m. J. Tändler.

tändelhaft otročji, šaljiv.

tändeln otročevati, igrati se, norče-
vati se, otročarije od. norčije uganjati.

Tändelwerk n. igrača, otročarija.

Tändler m. otročji človek; J. Trödler.

Tang m. halúga.

Tangente f. dotičnica, tangenta.

Tangentenbouffole f. tangentna bu-
sola (phys.).

Tangentenvieleck n. tangentni mno-
gokotnik.

Tangentialkraft f. odsrednost, tangen-
cijalna sila.

Tanne f. jel (-i), jela, jelka; (Nadel-
baum) hoja, hojka, hvojka.

tannen jelov.

Tannenfink m. J. Bergfink.

Tannenhain m. jelov gozd, jelovje.

Tannenharz n. jelova smola, pilpoh.

Tannenholz n. jelovina, jelov les.

Tannentreisig n. jeličevje, jelove veje pl.

Tannenwedel m. (Hippúris vulgaris)
smrécica (bot.).

Tannenzapfen m. jelov češarěk, jelov
storž, — čvrž.

Tännling m. (Agaricus deliciosus)
sírovka (bot.).

Tante f. teta; dem. tetka, tetica; (On-
kelsfrau) strinja; (Dheimsfrau) ujna.

Tantième f. delež dohodkov od. od-
stotkov.

Tanz m. ples, raj.

Tanzbär m. medved plesálěc.

Tanzbewilligung f. dovoljenje za ples.

Tanzboden m. plesišče, rajišče.

tanzen plesati (plešem), rajati, sukati
(-am u. -čem) se, vrtiti se; zaplesati,
zarajati u. J. w.

Tänzer m. plesálěc, plesáč, plesěc, ra-
jalěc; —in f. plesálka, rajalka; plesa-
čica (serbofr.).

Tanzfest n. ples.

Tanzhaus n. plesálnica. [nost.

Tanzkunft f. plesárstvo, plesna umet-

Tanzlied n. poskóčnica, plésna pe-
sěn (-i).

Tanzlocal n. J. Tanzhaus.

Tanzluft f. veselje do plesa, plesavost.
tanzluftig plesav, rad plešóč.

Tanzmeister m. plesár, učitelj plesu.

Tanzplatz m. plesišče, rajíšče. [ples.

Tanzsaal m. plesálnica, dvorana za
Tanzschuh m. črevělj za ples.

Tanzsucht f. plesavost.

tanzsüchtig plesav, rad plešóč.

Tanzunterhaltung

— 671 —

Taubheit

Tanzunterhaltung f. veselica s plesom,
plesna veselica.

Täpet n. preproga; etw. aufs — brin-
gen sprožiti kaj, omeniti kaj.

Tapefe f. preproga, opna, tapeta.

tapezieren z opnami od. s preprogami
prevleči (-vlečem), tapetovati. [tar.

Tapezirer m. preprogar, opnar, tape-
Tapezierergewerbe n. preprogarski —,
opnarski obrt.

tapfer hrabër, srčen, junaški.

Täpferkeit f. hrabrost, srěnost, ju-
naštvo.

Täpir m. morsko prase (-éta), tapir.

tappen távati, hvatati.

täppisch okoren, neróděn, štorklast.

Tara f. odbítěk na posódo pri téh-
tanji, tara.

Tarantel f. tarántula.

Tarif m. cena, ceník, tarífa.

tarifieren ceno postaviti od. odmériti.
tarifmäßig po odmerjeni ceni, po
tarifi.

Tarifspost f. tarifna številka.

Tariffach m. tarifni postavěk.

Tarok m. (auch n.) tarók.

tarokieren tarók igrati, tarokírati.

Tartarus m. (Hölle) pekël; (Unter-
weit) podzémlje.

Tartsche f. mali ščit, tarča.

Tätsche f. žep, aržet; (Beutel) mošnja;
(Reije—) torba, malha, tobolče; (Maul-
tätsche) zaúšnica, brluzga, klofúta, klapo-
úšnica.

Täschelkraut n. kobúlica, plešč.

Täschen= žepni.

Täschenbuch n. žepna knjiga; (Allma-
nach) zabavnik.

Täschendieb m. zmikávt.

Täschenformat n. žepna oblika.

Täschengeld n. denar za male potrebe.

Täschenkalender m. koledárčěk, žepni
koledár.

Täschenkrebs m. (Platycarcinus pa-
gurus) rakulja, rákovica, grmáj.

Täschenmesser n. nož zaklepálnik, mi-
hěc, britvica, kostura, pipěc, nožičevka.

Täschenspiel n. glumárstvo, oslépna
igra.

Täschenspieler m. glumáč.

Täschenspielerkunst f. glumarstvo.

Täschentuch n. žepni roběc.

Täschenuhr f. žepna ura, (ura) žepnica.
Täschenvörterbuch n. žepni slovnik,
slovarčěk.

Tässe f. sklédica, čašica, skodélica.

Tassenförmig sklédičast, čašast.

Tastatur f. tipalo, prebiralо, tasta-
tura, klavijatura.

tastbar tipljiv, otipljiv.

Taste f. tipka.

tasten tipati (tipljem), hvatati, šla-
tati, pipati; otipati, potipati u. f. w.

Tastenbrett n. f. Tastatur.

Taster m. tipalec, šlatalěc, tipač;
(Fühlhorn) tipalnica; (Schlüssel) ključ
(phys.).

Tasterin f. tipalka.

Tastkörperchen n. tipalno telésce.

Tastorgan n. tipalo.

Tastkinn m. tip, otip.

Tate m. (in der Kinderspr.) ata, atej.
tätowieren opikati, z barvami opisati
(-pišem), tetovirati; *impf.* opikávati,
z barvami opisávati.

Tatzbär m. (medved) tacar. [hět.

Tähe f. šapa, taca; páznohět, párno-

Tau n. vrv (-í), laněc.

taub gluh; etwas — nagluh; (leer)
prazěn; — werden glušéti; oglušeti,
ogluhniti; — machen glušiti; oglušiti;
—e Nessel mrtva kopriva.

Täubchen n. goloběc, goloběčk, golob-
čic; fig. (männl. Individ.) ljubčěk, mil-
čěk; (weibl. Individ.) ljubica.

Taube m. glušěc, gluhěc; — f. gluha.

Taube f. golob; (Weibchen) golobica;
dem. goloběc, goloběčk; (Weibch.) golo-
bičica; Tauben= golobji; (speciell vom
Weibchen) golobičji.

Taubenei n. golobje jajcee.

Taubenfalke m. golobičar.

Taubenhändler m. golobar.

Taubenhaus n. golobnjak, golobínjak.

Taubenkropf m. golžún.

Taubenmisch m. golobjek.

Taubenschlag m. golobnjak.

Taubenschwanz m. (Vanessa Io) je-
zíčar, bolník.

Taubenzucht f. golobarstvo.

Täuber m. golob (saměc).

Täuberich m. f. Täuber.

Taubhafer m. divji ověs, glušěč.

Taubheit f. gluhota, gluhost.

Täubin

— 672 —

tautologisch

Täubin f. golobica.

Taubnessel f. mrtva od. mrtza kopriva.

taubstumm gluhoném, gluh in mútast.

Taubstumme m. gluhonéměc, gluho-
mútěc. [néme.

Taubstummenanstalt f. závod za gluho-
Taubstummenlehrer m. učitelj gluho-
némih.

tauchen topiti, noriti; potopiti, po-
noriti, v vodo pogrezniti; *impf.* po-
tápljati, v vodo pogrezovati.

Taufente f. potapljálka.

Taufner m. potapljálěc, vodotop; (Bo-
gel) pandířek, potapjalěc.

Tauferglocke f. potapljálski zvon.

Taufnerhuhn n. liska.

Tauferschiff n. (ladija) podvódnica.

tauen strojiti; ustrojiti.

Tauf- krstni.

Taufact m. krst, krstitěv, krščenje,
krščevanje.

Taufbuch n. krstna knjiga, krstne
bukve (bukev) pl.

Taufe f. krst; (Handlung) krstitěv,
krščenje, krščevanje; d. — empfangen
krščen biti (sem).

taufen krstiti, *impf.* krščevati.

Täufer m. krstitelj, krstnik.

Taufhandlung f. s. Taufact.

Taufkessel m. krstilnica.

Täufling m. krščeněc, krščenik.

Taufmaßl n. krstítke pl., krstínje pl.,
botrínja.

Taufname m. krstno imé (-na).

Taufspathe m. krstni botěr, kum.

Taufspathin f. krstna botra, kuma,
kúmica.

Taufschein m. krstni list, rôjen list.

Taufschaftsmaus m. f. Taufmaßl.

Taufstein m. krstni kamen, krstilnik.

Tauftag m. krstni dan (dneva).

Taufwasser n. krstna voda. [krstu.

Taufzeuge m. krstna priča, priča pri
taugen biti (sem) za kaj, doběr —,
prikladěn —, pripravěn —, goděn biti,
prileči (-ležem) se, prilégati se, služiti,
rabiti, veljati; daš taugt nicht to ne
veljá; wožu taugt das? čemú je to?

Taugenichts m. maloprídnež, zanikar-
než, zanikarnik, nemarnež.

tauglich sposoběn, pripravěn, doběr,
goděn, prikladěn, dobělj, priléžen.

Tauglichkeit f. sposobnost, priprav-
nost u. s. w.

Taufmel m. vrtoglavica, vrtoglavost,
omáma, omóta.

taumelig vrtoglav, vrtoglavěn, omá-
měn, omótěn, omotičen, omamljen,
opotékljiv; fig. pijan.

Taufmelkäfer m. (Gyrinus) máliněc,
grebíšica.

Taufmellach m. f. Lolch.

taumeln opotékati se, omahovati,
klamótati, klamotériti.

Taufmler m. vrtoglavěc, opotékljivěc;
fig. pijaněc.

Taufsch m. mena, menja, menjáva,
zaména, zamenjáva, menjatěv.

tauschen méniti, ménjati; zaméniti,
zaménjati; *impf.* zamenjávati.

täuschen motiti, várati, mámiti, sle-
piti; premotiti, prevarati, omamiti,
preslepiti, ukániti, zapeljáti (-ám u.
-péljem); sich — motiti se, varati se;
zmotiti se, ukaniti se, ogoljufati se.

Täuscher m. slepilěc, mamilěc, motilěc.

Taufschhandel m. kupčija na méno,
menjálna kupčija.

Taufschmittel n. menjálo. [zmota.

Täufschung f. prevára, omáma, slepilo,

Taufschvertrag m. menjálna pogodba.

tauschweise adv. po menji, po zaméni.

tausend tisoć, jezéro; ei der — tè-tè,
de-tè.

Tausender m. (Zahl) tisočka; (Bank-
note) tisočák; (milit.) tisočnik.

tausenderlei tisočéri.

tausendfach tisočérěn, tisočérnat.

tausendfältig f. tausendfach.

Tausendfuß m. stonóga.

Tausendguldenkraut n. zlati grmíček,
tavžentroža.

tausendjährig tisočlétěn. [dež.

Tausendkünstler m. vseználěc, vsevé-
tausendmal adv. tisočkrat.

tausendmalig tisočkratěn.

Tausendschön n. mílica, goréča lju-
béžen (-i).

tausendste tisoči.

Tausendstel n. tisočína, tisočínka.

Tautogramm n. istopis, tavtogram.

Tautologie f. istoréčje, tavtologíja.

tautologisch istoréčen, tavtologičen,
tavtološki.

Tauwerk

— 673 —

temporifieren

Tauwerk n. vrvje, vrvi pl. f. (na ládiji).

Tarabschreibung f. odpis pristojbine od. takse.

Taramt n. pristojbinski urad.

Taration f. cenitěv, precenitěv.

Tarator m. cenilče, cenitelj, taksator.

tarbar pristojbini od. taksi podvržen.

Tare f. pristojbina, odrédbina, taksa.

Tareinhebung f. pobiranje pristojbine od. odredbine.

tarfrei pristojbine od. odredbine prost.

tarieren ceniti; preceniti, ceno pozaviti od. določiti.

Tarnachsicht f. odpust pristojbine.

Tarnote f. list o pristojbini, pristojbinski od. taksni list.

Tarus m. tisa; coll. tisje.

Technik f. téhnika.

Techniker m. téhnik.

technisch téhničen, téhniški.

Technologie f. obrtni nauk, tehnologija.

technologisch tehnologičen, tehnološki.

Tedeum n. zahváljena —, zahvalna pesen (-i).

Teich m. ribnik, ribnjak.

Teichbinse f. močvirski sít.

Teichfisch m. riba iz ribnika.

Teichfischerei f. ribarstvo v ribniku od. v ribnikih; ribja lov (-i) v ribniku.

Teichhuhn n. tukalica.

[zobka.

Teichmuschel f. jezerska školjka, brez-

Teichrose f. pljučnik, platnik, lokvanj.

Teichwasser n. voda iz ribnika.

Teichwirtschaft f. ribarstvo v ribniku.

Teig m. testo; den — anmachen zámětit.

teigen mečiti se, mediti se; umečiti se, zmečiti se, zmediti se; (v. Brot) emokast —, svalkast biti (sem).

teigig testnat, testén.

Teigstück n. svalěk.

Teigwerk n. testenina.

Teint m. polt (-i).

Telegramm n. brzojavka, telegram.

Telegraph m. brzojav, daljnopis, telegraf; Telegraphen= brzojavni, telegrafski.

Telegraphenamt n. brzojavni —, telegrafski urad.

Telegraphenbeschädigung f. poškodovanje brzojava, — telegrafa.

Telegraphenlinie f. brzojavna —, telegrafska črta.

Telegraphenstation f. brzojavna —, telegrafska postája.

Telegraphie f. brzojávstvo, daljnopísje, telegrafija.

telegraphisch brzojavěn, daljnopísěn, telegrafski.

Telephon n. telefón.

[teleskop.

Čelefkop n. daljnogled, dalekogled,

teleskopisch dáljnogleděn, teleskopěn,

teleskopski.

Teller m. krožnik, plošček, pladěnj.

Tellevereisen n. lisica, lindra, železna past (-i).

tellerförmig ploščat.

Tellerlecker m. zapléčnik, zaplečeválěc, slinež, slinolizěc; (namentlich bei Hochzeiten) prežar, kobílicar, voglár; —in f. zapléčnica, zaplečevalka, préžarica.

Tellerschnecke f. rožénasti svítěk.

Tellerschrank m. omára za krožnike od. za ploščke.

Tellertuch n. prtič.

Tellur n. zemljik, telúr (min.).

tellurisch pozéměn, pozémski.

Tellurium n. telúrij.

Tempel m. svetišče, tempelj (-na), molilnica; f. a. Kirche; Tempel= tempeljski.

Tempeldiener m. cerkvenik, cerkovnik; (Priester) svečeník, duhovnik.

Tempelherr m. templjar.

Tempelhof m. dvorišče pri svetišči, svetiščno dvorišče.

Tempelorden m. templjarski red.

Tempelraub m. svetokrája.

Tempelschänder m. oskrunjeválěc svetišča od. tempeljna.

Temperament n. nrav (-i), čud (-i), kri od. krv (krvi), temperament.

Temperatur f. toplina, toplota, temperatura.

temperieren j. mäßigen.

Templer m. f. Tempelherr.

Tempo n. časomérje, mera; a — o pravem času.

temporär časěn, časověn, minljiv.

temporifieren pravega časa od. prave prilike čakati, plašč po vetru obračati; (ausschieben) odlágati, odlášati.

43

Temposprung

— 674 —

Teufelszeug

Temposprung *m.* odmérni skok.

Tempus *n.* čas.

Tenakel *n.* držáj, precèp.

Tendenz *f.* naméra, težnja, smotěr; (Richtung) mer (-i).

Tendenzprocess *m.* namérna politična pravda.

Tendenzstück *n.* gledališka igra z dołočeno naméro.

Tender *m.* tender.

[skeděnj.

Tenne *f.* gymno, gymnišče; (Scheune)

Tenor *m.* tenór.

Tenorist *m.* tenoríst.

[(phys.).

Tension *f.* razpenjavost, napétost

Teppich *m.* preproga, prostiráč, šarenica.

Teppichmacher *m.* preprogar, opnar.

Termin *m.* rok, čas, postavljeni dan (dnéva); (Frist) odlog.

Termination *f.* končnica.

Terminologie *f.* imenstvo, izrazoslovje, terminologija.

terminologisch imenoslověn, izrazoslověn, terminologičěn, terminološki.

Terminrechnung *f.* rokovni račún.

Terminus *m.* izraz.

terminweise *adv.* rokovno, na obroke, v obrokih.

Termit *m.*, Termite *f.* bela mravlja, termít.

Terne *f.* trojica, trojina; (in d. Lotterie) terna. [silcev.

Ternovorschlag *m.* nasvět treh pro-

Terpentin *m.* terpentín.

Terpentingeist *m.* terpentínověc.

Terpentinöl *n.* terpentínovo olje.

Terrain *n.* svét, zemlja, tla (tal) *pl.*, terén.

Terrainlehre *f.* nauk o površji zemlje.

Terrainverhältnis *n.* razmérje svetá od. zemlje.

Terssfe *f.* plast (-í); (Erdstufe) stopnja, odstavěk.

Teraßenland *n.* stopnjevina.

Territorium *n.* zemlja, zemljišče, ozemlje, okraj, teritorij.

terrorisieren strahovati, v strah děvati, z grožnjo strašiti; v strah déti (denem), z grožnjo ostrašiti. [zěm.

Terrorismus *m.* strahovánje, teroritériär tretjetvorěn. [reda.

Tertiarier *pl.* bratje in sestre tretjega

Terz *f.* tretjica, terca.

Terzerol *n.* žepni samokres.

Terjett *n.* trispev, tercét.

Testament *n.* oporoka, posledna volja, poslednje sporočilo od. volilo, testament; (in d. Bibel) zakon, zaveza, zavet, testament.

testamentarisch oporočen. [roke.

Testamentsfülscher *m.* ponarejevalčše opo-

Testamentserbe *m.* oporočni dedič.

Testamentseröffnung *f.* odprtje od. odpečačenje oporoke. [roke.

Testamentsexecutor *m.* izvrševalčec opo-

Testamentspublication *f.* razglasilo oporoke.

Testamentschreiber *m.* pisalčec oporoke.

Testamentsvollzieher *m.* f. Testaments-executor.

Testamentszeuge *m.* priča od. svedok pri oporoki.

Testator *m.* oporočnik, testator.

testieren poslednjo voljo sporočiti, oporoko napraviti, voliti; (bestätigen) potrditi.

Tête *f.* glava, vrh; an der — na čelu.

Tetraeder *n.* četverčec, tetraédér.

Tetragon *n.* četverokot, tetragon.

Tetrameter *m.* tetrametěr. [dija.

Tetrapodie *f.* četverostopje, tetrapo-

Teusef. f. j. Tiefe.

Teufel *m.* hudič, vrag, zlódej, zloměk, hudír, hudnik, peklenšček, hudoběc, bes, malič; ein armer — ubožěc, revež, borě (adv.) trpín, uboga para; ſcher dich zum — poberi se, spravi se mi, vrag te vzemi.

Teufelei *f.* vražje delo, zlódejeva reč (-í), zlódejstvo.

teufelisch j. teuflisch.

teufeln hudíčevati, šentovati, vragovati, zlódejevati.

Teufels- hudíčev, vražji, vragov, zlódejev, zlomkov.

Teufelsbanner *m.* izganjalčec —, rotičec —, zaklinjalčec hudiča.

Teufelsbeschwörer *m.* j. Teufelsbanner.

Teufelskerl *m.* zloměk, hudír, vražji človek.

Teufelsreich *n.* hudíčevo kraljestvo.

Teufelswerk *n.* hudíčevo —, vražje delo.

Teufelszeug *n.* f. Teufelei.

teuflisch

— 675 —

Theil

teuflisch hudičev, vražji, zlódejev, húdoběn.

Tert *m.* besedilo, besede *pl.*; (aus einem Buche) rek, tekst.

tertieren sestaviti, zložiti; *impf.* se-
stárljati, zlágati.

Tertur *f.* skladnost. stik.

Thal *n.* dol, dolina; dem. dolínica,
dolée; (enges —) draga, debër (-i);
(kleines —) odolina; über Berg und —
čez bribe in doline.

Thalabhang *m.* rebër (-i), laz.

Thalbecken *n.* dolínski kotěl.

Thalbewohner *m.* dolínar, dolíněc,
doljaněc, dolar.

thalein *adv.* v dol, v dolino.

Thalenge *f.* ožína, sotéska.

Thaler *m.* tolar, cekín, zlat.

Thalgebiet *n.* podolje.

Thalgegend *f.* dolina.

Thalgehänge *n.* brežína, rebër (-i), laz.

Thalgrund *m.* globina, dolinska rav-
níca.

Thalsohle *f.* podolje.

Thalwand *f.* stena.

Thalweg *m.* pot po dolini.

That *f.* dejanje, delo, čin; (Begeben-
heit) dogodba, dogoděk; in der — res,
resnično, v resnici, po pravici; auf
frischer — pri samem dejanji, pri gor-
kem delu; mit Rath und — z besedo
in dejanjem. [janja.

Thatbeschreibung *f.* popis od. opis de-

Thatbestand *m.* učin; den — erheben
učin poizvédeti (-vém), *impf.* — po-
izvedávati.

thatenlos brez slavnih del, brezslavěn.

thatenreich poln slavnih del.

Thäter *m.* storilče; (der Schuldige)
krivče; ich bin der — jaz sem storil,
jaz sem kriv.

Thäterin *f.* storilka; (die Schuldige)
kriva, krivka.

Thatform *f.* tvorna oblika.

thätig tvorěn, tvorilěn, dejalěn; (em-
fig) delavěn, priděn, prizadévěn, marljiv.

Thätigkeit *f.* tvornost, dejalnost; de-
lavnost, prídnost *u. f.* *w.*

Thatkraft *f.* dejalnost, prizadevnost;
(Energie) krepkost, trdna volja, čilost.

thatkräftig *f.* energisch.

thätlich (gewaltsam) silěn, posílěn, na-

Thätlichkeit *f.* síla, sílnost; es kam zu
—en prišlo je do tepéža.

Thatort *m.* kraj od. prostor dejanja,
učinišče (jerbokr.).

Thatfsache *f.* dogoděk, resníčni pri-
goděk, pravo dejanje; resníčna reč (-í);
es ist — resníca je.

thatsüchtlich dejanski, resníčěn, istinit.

Thatumskand *m.* okólnost od. okóli-
ščina dejanja, — dogodka.

Thau *m.* rosa; fig. solze *pl.*; — be-
neßt rosěn, rosnat, porošen.

thauen, es thaut rosi, rosa pada, rosa
je; (von gefrorenen Flüssigkeiten) tájati
se, taliti se, topiti se, južiti se; otajati
se, raztopiti se; (v. Schnee) kopneti;
skopneti, prekopneti; *impf.* skopnévati.

thauig rosěn, rosnat, porošen.

Thaumatrop *m.* čarodéjni krožnik,
tavmatrop (phys.).

Thaupunkt *m.* rosiše.

[dež.

Thauregen *m.* prsénje, prhávica, drobni
Thauwetter *n.* odjúga, odjužno od.
južno vrême (-éna), odmeklo vreme.

Thauwind *m.* jug, južna sapa.

Theater *n.* gledišče, gledališče, teatěr;
Theater= glediški, gledališki. [kasa.

Theatercasse *f.* gledališka blagájna od.

Theaterdichter *m.* dramátični od. gle-
dališki pisatelj, pisatelj gledaliških iger.

Theaterrepertoir *n.* pregled gledaliških
iger, razvrstitěv igrokazov.

Theaterwesen *n.* gledalištvo.

theatralisch gledališki, teatrálěn.

Thee *m.* čaj.

Theebaum *m.* čájevěc.

Theemaschine *f.* samovár (za čaj).

Theer *m.* u. *n.* kôtran, žgana smola,
klej, pegla; (Rad—) kolomáz, smol-
njak.

Theerbrenner *m.* kotranar, smolár,
kolomazar.

Theerbrennerei *f.* smolárnica.

Theerbüchse *f.* kolomáznica.

theeren kotrániti, smoliti, (s smolo)
mazati (mažem); pokotraniti, osmoliti,
posmoliti, namazati.

theerig smolnat.

Theestrauch *m.* čájevěc.

Theil *m.* del; (Sück) kos; (Abthei-
lung) oddélek; (Antheil) delež; (Partei)
stranka; zum — nekaj, nekoliko; der

43*

theilbar

— 676 —

thierähnlich

klagende — tožnik, tožitelj, tožéča
stranka; (von weibl. Pers.) tožníca, to-
žiteljica; d. übriggebtiebene — ostáněk,
preostaněk, prebítěk; Theil- delni.

theilbar deljiv, razdeljiv, razdélěn.

Theilbarkeit f. deljivost.

Theilchen n. delěk, delčěk, koščěk.

Theildividend m. delski dividend.

theilen deliti, ločiti, krojiti; razdeliti,
razločiti, razkrojiti; *impf*. razdeljevati,
razločevati, razkrájati; (auf Halbscheid)
poloviti; razpoloviti, razpolovičiti; (di-
vidieren) deliti, razstévati; ich theile
deine Ansicht nicht nisem tvoje mísli;
sich — deliti se, cépiti se; razdeliti se,
razcepiti se; (b. Bergen) razhájati se.

Theilen n. deljenje, delitěv.

Theiler m. delilěc, delitelj, razdelje-
válec; — in f. delilka, deliteljica, raz-
deljevalka.

Theilgenoffe m. sodeležnik, udeležitelj.

Theilgenoffenschaft f. sodeléžnost; spo-
lovina.

Theilhaber m. f. Theilnehmer.

theilhaft f. theilhaftig.

theilhaftig deležen; — werden udeležiti se, *impf*. udeleževati se; — sein deležen biti (sem), delež iméti (imám).

Theilhaftigkeit f. deležnost.

Theilhaftmachung f. udeléžba.

Theilliste f. delni imenik.

Theilnahme f. deležnost, udeležba;
j. Mitgefühl.

theilnahmslos brez usmiljenja, brez
sočutja. [čutěn.

theilnehmend deležen; usmiljen, so-

Theilnehmer m. sodeležnik, udeleži-
telj; (einer Gemeinschaft) továriš, za-
družnik; — in f. sodeléžnica, udeleži-
teljica.

Theilregel f. razdélbeno pravilo.

theils adv. nekaj, nekoliko, déloma.

Theilung f. delitěv, razdelitěv, raz-
délba.

Theilungskraft f. delilnost.

Theilungspunkt m. delišće.

Theilungsverfahren n. razdélbeno po-
stópanje.

Theilungsvertrag m. razdélbena po-
godba.

Theilungszeichen n. delilo; (Interpunc-
tionszeichen) ločnica, prepona, ločilo.

theilweise adv. nekaj, nekoliko, dé-
loma, v posamičnih delih.

Theke f. pisanka, pisni zvezěk, pisna
knižica.

Thema n. predmet, stvar (-í); (Auf-
gabe) naloga; (Stoff) snov (-í), tvarina;
(Inhalt) vsebina, sodržaj; (gramm.)
osnova.

Theogonie f. bogorodje, teogonija.

Theokratie f. božja vlada, bogovlada,
teokracija.

theokratisch bogovláděn, teokratičěn,
teokratski.

Theolog m. bogoslóvěc, teológ.

Theologie f. bogoslovje, teologija.

theologisch bogoslověn, bogoslovski,
teológičěn; — es Seminar duhovno se-
menišće, bogoslóvnica.

theoretisch teorétičěn.

Theorie f. teoríja.

Therapeut m. zdravník, terapévt.

Therapie f. zdravilstvo, terapija.

Theresienorden m. red Marije Terezije.

Theriak m. teriják.

Theriakgeist m. terijákověc.

Therme f. topli vir; gew. Thermen pl.
toplice pl. [(phys.).]

Thermoelement n. termoelektrični člen

Thermometer n. toplomér, gorkoměr,
termometěr.

thermometrisch toplomérěn, toplo-
měrski, termométerski.

These f. stavěk, rek; (in der Metrikt)
poniz, šibki od. nenaglašeni del stope.

Thesis f. J. These.

theuer drag, dragocén; (wert, lieb)
drag, ljub, mil; wie — ? po čem? ko-
liko veljá? — machen dražiti; podra-
žiti; zu — kaufen okupiti se.

Theuerste m. predragi, preljubi; — f.
predraga, preljuba.

Theuerung f. dragínja.

Thier n. živál (-i); coll. živád (-i),
živádina; (Vieh) živina; (Raub—) zver
(-í); coll. zverina, zverjád (-i), zver-
jádina; zahmes — pitoma od. domača
žival (-i); wildes — divja žival; coll.
divjáčina, divjina; (Stück Hausvieh)
živinče (-ta), rep; zum — werden po-
živíniti se, zagovědniti; Thier- žival-
ski; živínski; zverski, zverínski. [děn.

thierähnlich živali podoběn; zagove-

Thierarzneikunde

— 677 —

Thronfolger

Thierarzneikunde f. živinozdravilstvo.
Thierarzneischule f. živinozdravniška
učilnica, učilnica od. šola za živino-
zdravníke.

Thierarzt m. živinozdravník, zdravník
za živino.

Thierchen n. živalea.

Thiersleisch n. živálsko mesó.

Thiergarten m. zverinják, obora.

Thiergeschlecht n. živalsko pléme (-éna),
živalski razpol.

Thierhaar n. dlaka.

Thierheilkunde f. j. Thierarzneikunde.
thierisch živalski, živinski, zagoveden;
ein — es Leben führen živeti po živín-
sko od. kakor živina.

Thierkampf m. zverinski boj, boj z
zvermi.

Thierkreis m. zverínski krog.

Thierlehre f. nauk o živalstvu.

Thiermensch m. živinski človek, za-
govednež.

Thierquüler m. mučitelj živalij.

Thierquälerei f. trpínčenje živalij.

Thierreisch n. živalstvo.

Thierschinder m. konjedérëc, konjáč,
mrháč.

Thierseele f. živalska duša.

Thierstimme f. živalski glas.

Thierstück n. narisana žival (-i).

Thierwelt f. živalstvo.

Thon m. glina; il, ílovica; Thon=
glinén, prstén.

Thonboden m. glinovina, ílověc, ílov-
nata tla (tal) pl.

Thoneisenstein m. glinovnati železověc.

Thonerde f. glínica, glina, ílovica.

thönern glinén, ilovnat, ilovčén, pr-
stén, lončén.

Thongeschirr n. lončéna posóda. [něk.

Thongrube f. ilovnica, glinénica, gli-
thoniq ilnat, ilovnat, glinat.

Thonschleiser m. škriljavěc.

Thonstein m. glínověc.

Thonware f. glinasti izdelěk.

Thonzelle f. prsténi piskrěc.

Thor m. bedák, ábotnik, nespamet-
nik, neúmnež, glumpěc, gumpěc.

Thor n. vrata pl.; dem. vratca pl.;
Garten— vrlína, vrnila; Thor= vratni.

Thorbeschließer m. vratár.

Thorslügel m. vrátnica.

Thorgeld n. vratarína.

[zvoněc.

Thorglocke f. zvoněc nad vrati, hišni
Thorheit f. ábota, bedarija, nespámet
(-i), nespámetnost, budálost.

thöricht ábotěn, nespámetěn, bedast,
neúměn, budálast.

Thörin f. ábotnica, nespámetnica, ne-
úmnica.

Thorschließer m. j. Thorbeschließer.

Thorschlußs m. zapor vrát.

Thorstleher m. vratár.

[ríca.

Thorstwärter m. vratár; —in f. vrata-

Thorwache f. straža pri vratih.

thorweit na stežáj odprt.

Thran m. ribja mast (-í).

Thräne f. solza, sraga; dem. solzica;
(Tropfen) kaplja; mit —n in den Augen
s sólznimi očmí; in —n ausbrechen
zjókati se, zajokati, solze zalijó komu
oči, solze ga polijó; Thränen= solzni.

thränen solzéti, solziti se, solze pre-
livati od. točiti.

Thränenbach m. potok solz od. solzá.

Thränenbein n. solznica.

thränenbeneht solzén, s solzámi polit.

Thränendrüse f. solzna žleza.

Thränensistel f. solzílka.

Thränenflußs m. pretákanje solz od.
solzá, jok, solzotók.

Thränengang m. solzovod.

Thränengesäß n. solznica.

thränenlos brezsólzén, neobjókan,
brez solz od. solzá.

Thränenstrom m. potok solz od. solzá.

Thränenthal n. solzna dolina, dolina
solz. [stolni.

Thron m. prestol, tron; Thron= pre-

Thronbesteigung f. nastop vlade od.
vladanja; seit seiner — kar je začel
vladati, kar je zasedel prestol.

Thronbewerber m. kdor se poganja
za prestol, prisojevalěc prestola.

thronen vládati, gospodovati; kralje-
vati, carovati. [stolu.

Thronentsagung f. odpóved (-i) pre-
Thronerbe m. cesarjev naslednik, ce-
sárjevič; kraljev naslednik, králjevič.

Thronfolge f. naslédstvo, prestolona-
slédstvo.

Thronfolger m. naslédnik, prestolo-
naslédnik; —in f. naslédnica, prestolo-
naslédnica.

Thronhimmel

— 678 —

Tiefthal

Thronhimmel m. nebo.

Thronrede f. prestolni govor.

Thronsaal m. prestolna dvorana.

Thun délati, činiti; storiti, učiniti, narediti; *impf.* učinjati, naréjati; (beginnen) početi (-čnem), *impf.* počenjati; (jeßen, stellen) dejáti od. deti (denem), postáviti; *impf.* dévati, postávljati; es thut mir leid žal mi je; was ist nun zu — kaj mi je zdaj početi od. storiti? einen Schuss — streliti; eine Bitte — poprositi; gefagt, gethan kakor je rekel, tako je storil; (sich verhalten) délati se, obnášati se, ravnati se; groß — bahati se, napihovati se.

Thun *n.* dejanje, ravnanje, početje, delo; das — und Lassen delo in nedelo, dejanje in nehanje.

Thunfisch *m.* tun.

Thunichtgut *m.* nepridiprav, malopridnež.

thunlich mogoč, možen; —st größte kar največ more.

Thunlichkeit *f.* mogočnost, možnost; nach — kolikor je mogoče.

Thür *f.* duri od. dveri *pl. f.*; (Thor) vrata *pl.*; dem. vratea *pl.*; bei offener — pri odprtih durih.

Thürangel *f.* tečáj, stožér, stežáj.

Thürband *n.* nasajalo, spôna.

Thürfenster *n.* okno v dverih. [nica.

Thürflügel *m.* dvérnica, dúrnica, vrát-

Thürfutter *n.* oboj, obkláděk, paž.

Thürgerüst *n.* podboj.

Thürgesims *n.* naddúrna polica.

Thürhaken *m.* *f.* Thürangel.

Thürhüter *m.* vratár; —in *f.* vrataríca.

Thürklammer *f.* vénge *pl.*

Thürklinke *f.* kljuka.

Thürklopfer *m.* klepálo, klepáj, trkalce (na vratih).

Thurm *m.* stolp, turën; (Gločen—) zvonik; dem. stolpič, turnčěk.

Thürmchen *n.* stolpič, turnčěk.

thürmen kopíčiti, na kupe skládati od. nasípati (-am *n.* -sipljem), gramáditi; nakopičiti, nasuti (-sujem u. -spem); sich — kipéti, kopíčiti se, kvisku moléti.

Thürmer *m.* čuváj na zvoniku.

Thurmsfalke *m.* postólka, mokosévka.

Thurmkenster *n.* lina (v zvoniku).

tkurmförmig stolpast.

thurmhoch visok kakor stolp.

thurmig stolpën, mnogostolpën.

Thurmknopf *m.* jábelko na zvoníku.

Thurmratsche *f.* drdrač.

Thurmschwalbe *f.* *f.* Mauerschwalbe.

Thurmuhr *f.* ura na zvoníku, túrnska ura, cerkvéna ura.

Thurmwächter *m.* čuvaj na zvoníku.

Thüröffnung *f.* vrata *pl.*; (im Baune) vrzel (-i).

Thürpfoste *f.* podbój, pokónčnik, rožáněc, stružáj, stožánje, vangěr, bangar; (beim Hofthor) vereja.

Thürriegel *m.* zapáh, zatík, zásova.

Thürschloß *n.* ključávnica. [vrat.

Thürschlüssel *m.* ključ od dverij od. od

Thürschwelle *f.* prag.

Thürsteher *m.* vratár.

Thürstock *m.* *f.* Thürpfoste. [stežáj.

thürweit na stežáj odprt; *adv.* na

Thürwinkel *m.* zadvérje, zadvérnik.

Thymian *m.* máterna dušica.

Thyrsusstab *m.* trsník.

Tiara *f.* pápeževa krona, tiára.

tief globok; (niedrig) nizěk; (v. Far-

ben) zamólkel, teměn; (vom Schnee)

debel, visok; —e Nacht trda noč; (v.

Augen) vdrt, vpaděl; (v. Schlaf) trděn;

— gekränkt močno od. hudo užaljen.

tiefäugig vpadlih od. vdrtih očij.

tiefbeschämt hudo osramočen.

Tiefblik *m.* bistri pogled.

Tiefe *f.* globočina, globína; (Eigen-schaft) globokost; (grundlose —) brezdno, prepad, globél (-i); (im Wasser) krnica, tolmún; otón, globódnica.

Tiefebene *f.* nižína, nizka raván (-i).

Tiefgang *m.* globoka hoja od. gaz (-í).

tiefgebeugt ves potrt od. pobit.

tiefgehend globokogázěn.

tiefgelehrt zelo učen.

tiefinnig živ, preživ.

Tiefland *n.* nižavje.

tiefliegend nizěk, nizko ležeč.

Tieffinn *m.* zamíšljenost; globokoumje, globokomíselnost; globoka mišěl (-i).

tiefinnig zamíšljen; globokoúměn, globokomíseln.

Tiefthal *n.* globoka dolína; draga, deběr (-i).

Tiegel

— 679 —

Todesbotschaft

Tiegel m. lonèe, topílnik; (Rain) koza; dem. kozica.

Tiger m. tigèr; Tiger= tigrov. tigerfarbig tigrast.

Tigerkahe f. tigrasta mačka.

Tigerweibdjen n. tigrica, tigrovka.

tilgen pokončati, uničiti, ugonobiti, zatreti (-trem u. -tarem); *impf.* pokončevati, uničevati, zatirati; (Schuld) poravnati, poplačati, razdolžiti.

Tilgung f. pokončanje, pokončevanje, uničenje; poravnava, razdolžitèv.

Tilgungsfonds m. razdolžni zalog.

Timotheusgras n. mačji rep.

Tinctur f. mokrina, razmok, tinktúra.

Tinte f. tinta; (Schwarze) črnilo; (rothe) rdečilo; Tinten- tintni.

Tintenfaßs n. tóntnik, črnílnik.

Tintenfisch m. sípa, riba črnica.

Tintenklecks m. ceják, štrkljej, madež.

Tintenstein m. črnilec.

Tirade f. krotovičnica, tiráda.

Tisch m. miza; (Essen) obéd; (Gäste) omizje; Tisch= mizni, namizni, pomizni.

Tischblatt n. mizna plošča.

Tischdecke f. (namizni)prt, krúšnica.

Tischdecker m. pogrinjálčc.

Tischen j. auftischen.

Tischgänger m. jedèc.

Tischgast m. gost.

Tischgebet n. molitèv pred jedjo, molitèv po jedi.

Tischgedeck n. namizje, pomízje. [jedi.

Tischgenoffe m. továriš od. drug pri

Tischgeräth n. namízna opráva od. posoda.

Tischgesellschaft f. omízje, omizna —, obedna družba.

Tischkorb m. žličnik, žličnjak.

Tischlade f. míznica.

Tischler m. mizár, stolár; Tischler-mizárski, stolárski. [stvo.

Tischlerhandwerk n. mizárstvo, stolár-

Tischlerin f. mizarica.

Tischlerwerkstätte f. mizárnica.

Tischschrank m. míznica.

Tischtuch n. (namizni)prt, krúšnica.

Tischwäsche f. namizna prtenina, — oprava. namízno perílo.

Tischwein m. namízno vino.

Tischzeit f. čas za obed. [oprava.

Tischzeug n. namízje, pomizje, namizna

Titel m. naslov, imé (-na); (Ausschrift) napis, nadpis; Rechts— pravno ime; unter welchem — s katerim imenom, pod katerim imenom, po katerem pravnem imenu; Titel- nazovni; načelni, naslovni.

Titelblatt n. naslovni od. načelni list.

Titellos breznaslovën, brez naslova.

Titular= nazovni, častni.

Titulatur f. častno imenovanje, — nazivanje, titulatura.

titulieren imé od. naslov dati (dam), nazvati (-zovem); *impf.* imé od. naslov dajati, nazívati.

Toast m. napítnica, zdravica; einen — ausbringen napiti (-pijem), nazdraviti; — e ausbringen napívati, nazdrávljati.

toben razgrájati, razsájati, divjati, besnéti, rojiti, rohnéti; (tosen) bučati (-im), bobnéti, šuméti, vršéti; (vom Meere) vréti (vrem), kipéti, búrkati.

Toben n. hrup, šunděr, polom, razsajanje, divjanje; šum, šuménje; vrenje, kipénje. [gota.

Tobsucht f. razgrajavost, besnost, to-

tobsuchtig razgrajav, besěn, togotěn.

Tochter f. hči (hčere); dem. hčerka, hčěrica; Tochter= hčerin, hčerni.

Tochterkind n. hčerin otrok.

Tochterkirche f. podrúžna cerkěv.

Tochtermann m. zet.

Tochterpfarre f. podrúžnica.

Tochtersprache f. jezik, ki izvira iz druzega, z. B. das Italienische ist eine — des Lateinischen italijanščina izvira iz latinščine.

Tod m. smrt (-i); (d. Sterben) umretje, umíranje; zum —e verurtheilen na smrti obsoditi; mit dem —e abgehen umreti (-mrem u. -mrjem), v večnost se preseliti; er ist des —es izgubljen je, po njem je; den — anhun umoriti, usmrtiti. [běn.

todähnlich kakor smrt, smrti podotodbringend smrtěn, smrtonósěn.

Todes= smrtni.

Todesangst f. strah pred smrtjo.

Todesanzeige f. smrtno naznanilo, naznanilo smrti od. o smrti.

Todesart f. smrt (-i), način smrti.

Todesbotschaft f. sporočilo o smrti.

Todesengel

— 680 —

Todtenvogel

Todesengel m. smrtni angelj, angelj smrti, smrt (-i).

Todeserklärung f. proglasitěv od. proglasenje za mrtvega.

Todesfall m. f. Todfall.

Todesfurcht f. j. Todesangst.

Todesgang m. hoja v smrt.

Todesgefahr f. smrtna nevárnost.

Todesjahr n. leto smrti.

Todeskampf m. boj s smrtjo, smrtna težáva.

todesmuthig proti smrti poguměn.

Todesschweiß m. smrtni pot od. znoj, smrtne srage pl.

Todesstraße f. smrtna kazěn (-i); mit der — belegen na smrt od. v smrt obsoditi.

[ura.]

Todeskunde f. smrtna od. poslédnja

Todestag m. dan (dneva) smrti.

Todesursache f. vzrok smrti.

Todesurtheil n. smrtna obsódba, obsoda na smrt.

Todeswunde f. smrtna rana. [slučaj.

Todfall m. smrt (-i), umrétje, smrtni

Todfallsaufnahme f. zapis za mrlíčem.

Todfeind m. zakléti sovražnik.

Todfeindschaft f. smrtno od. zakléto sovraštvo.

todkrank na smrt od. za smrt bolěn.

Todfünde f. smrtni greh.

todt mrtěv, umrl; — werden umréti (-mrem u. -mrjem); für — halten za mrtvega iméti (imám); — verwunden na smrt od. smrtno raniti.

Todte m. mrlíč, mrtvec; (der Vertorbene) pokojnik, rajnik.

Todte n. mrlína, mrhovína.

tödten smrtíti, ubíjati, moriti; usmrtiti, ubíti (-bijem), umoriti; f. abtödten.

Todten- mrtvaški, mrlški.

Todtenacker m. pokopališče, grobíšče, grobje, mrtvíšeč.

Todtenamt n. črna od. zadúšna maša, zadúšnica; (nach acht Tagen) osmína, osmi dan (dnéva); (nach einem Jahre) oblétnica.

Todtenanzeige f. j. Todesanzeige.

Todtenbahre f. mrtvaški oděr; (Tragbahre) nosila pl.

Todtenbegängnis n. mrtvaški sprevod, pogreb.

Totenbeschau f. mrtvaški od. mrlški ogled, mrtvaško od. mrlško ogledovanje.

Todtenbeschauer m. mrlški od. mrtvaški oglednik.

Todtenbett n. smrtna postelja, — postel (-i).

tödtenblass bled kakor smrt. [lih.

Todtenbuch n. knjiga od. mática umr-

Todtengeläute n. zvonjenje mrlču.

Todtengelichte n. pogrebni sprevod.

Todtengerippe n. f. Skelet.

Todtengeruch m. mrtvaški duh, duh po mrtveci.

Todtengerüst n. mrtvaški oděr.

Todtengewölbe n. grobnica.

Todtenglocke f. mrtvaški zvon, navčěk.

Todtengräber m. grobár, mrtvár, grobnik; Todtengräber= grobárski, mrtvárski.

Todtengruft f. rakěv; gróbnica.

Todtenhügel m. gomíla, mogíla.

Todtenkäfer m. grobár. [nica.

Todtenkammer f. mrtvášnica, krst-

Todtenklage f. žalovanje za umrlim.

Todtenkleid n. mrtvaška obleka.

Todtenkopf m. mrtvaška glava.

Todtenkopfschwärmer m. smrtoglávěc.

Todtenlied n. pogrebna pesěn (-i).

Todtenlisle f. imenik od. spisěk umrlih.

Todtenmahl n. sedmína, karmina.

Todtenmarsch m. pogrebni sprevod; (Trauermarsch) pogrěbna koráčnica.

Todtenmesse f. j. Todtenamt.

Todtenofficium n. bile pl.

Todtenopfer n. zadúšbina, zadúšnica.

Todtenreich n. kraljestvo od. dežela mrtvih.

Todtensarg m. krsta, rakěv.

Todtenschein m. smrtni od. mrtvaški list, mrtvál (-i).

Todtenschlaf m. smrtno spanje; (Schlafsucht, Lethargie) mrtvíca.

Todtenschrein m. f. Todtensarg.

Todtensonntag m. tiha nedelja.

Todtenstille f. grobna tihota od. tišína.

Todtenträger m. pogréběc, mrtvonósěc.

Todtentuch n. rakno, mrlák, mrtvaški prt.

Todtenuhr f. kukěc.

Todtenvogel m. skovík, pojata, mrtváška ptica.

Todtenzettel

681

topographisch

Todtenzettel m. mrtvaški list.

Tödter m. moriléc, ubijalëc; —in f. morilka, ubijálka.

todtgeboren mrtév rojen.

tödtlich smrtën, smrtonosën.

Todtschlag m. ubój, pobój, ubójstvo.

todtschlagen ubíti (-bijem), pobíti; impf. ubijati, pobijati.

Todtschläger m. ubijálec, pobijálëc, ubojnik; —in f. ubijálka.

todtschießen ustrełiti.

Tödtung f. usmrtítév, usmrčenje; (e. Urkunde) uníčenje, amortizacija.

Toga f. toga.

Toilette f. opráva, naprava, toaléta; —machen oprávljati se. naprávljati se.

Toise f. francoski seženj.

tolerant strpljiv, potrpljiv (v verskih zadevah). tolerántën.

Toleranz f. (verska) strpljivost, toleránca.

Toleranzedict n. razglas verske strpljivosti.

tolerieren trpéti, prenášati.

toll besën, divji, zlobën; (v. Thieren) stekël; (närrisch) nor, noroglav, blazën;

—werden steči (stečem).

tolldreift do besnosti predrzën.

Tollhaus n. bláznica, noríšnica.

Tollhäuser m. norëc, blazën (-ega).

Tollheit f. besnost, besnoča, zlobnost.

Tollkirsche f. (Atropa belladona) volčja črešnja od. jágoda, paskvica.

Tollkopf m. noroglavëc.

tollköpsig norogláv.

tollkühn predrzën, nespámetno drzën.

Tollkühnheit f. predrznost.

Tollsucht f. togotljivost.

Tollmuth f. razkáčenost, jarost, besnost; (von Thieren) steklost. [kël.

tollmühig razkačen, jar, besën; ste-

Tölpel m. tepëc, tumpëc, butëc, butelj (-na), dure (-éta), bezjak, šutëc, bedák, bebëc, štorklež; (Cretin) topoglavëc.

Tölpelei f. budálost, bedaríja.

tölpelhaft budálast, bedast, butast, bébast, štorklast.

Tombak u. Tombak m. rdeča med (-í), tombak.

Ton m. glas, zvok, ton; (d. Gloče) žvenk; (Accent) naglas, poudárěk, ak-

cent; der gute — lepo vedénje, dobri ton; den — angeben prvovati, voditi, prvák biti (sem).

Tonaugerber m. prvák, vodítelj. [ton.

Tonart f. glasbena vrsta, način tona,

Tondichter m. skladátelj, skladálëc.

tönen donéti, zvenéti, bobnéti, glasiti se; (von d. Gloče) peti (pojem), bučati (-ím), donéti.

tönend doněč, zveněč, bučeč.

Tonhöhe f. višina tonov. [glasba.

Tonkunft f. glasbena umételnost,

Tonlehre f. nauk o glasbi, glasbeništvo.

Tonleiter f. léstvica tonov.

Tonmaß n. glasomérje.

Tonmesser m. glasomér.

Tonne f. kad (-í), sod, bačév; dem. soděc, sodčěk.

Tonnenbirne f. tépka.

tonreich zvočën, glasën, blagoglasën.

Tonsatz m. skladba.

Tonscher m. skladátelj, skladálëc.

Tonspieler m. godëc.

Tonsstück n. skladba.

Tonsur f. tonzúra.

Tonziehen n. sekírica, nota.

Topas m. topaz.

Topf m. lonče, piskër, grnče; dem. lončěk, piskrěc.

Topfen m. skúta, žmítěk.

Töpfer m. lončár, piskrár; Töpferlončárski.

Töpferarbeit f. lončársko delo. [il.

Töpfererde f. glína, ilovica, lončárski

Töpferhandwerk n. lončarstvo, lončarija.

töpfern lončén.

Töpferofen m. ožága.

Töpfer scheibe f. lončárski krog.

Töpferthon m. f. Töpfererde. [nína.

Töpferware f. lončársko blago, lonče-

Topskuchen m. pečenják. [dež.

Topsflecker m. piskrolížec, sladkosné-

Topsfschrank m. polica (za lonce).

Topik f. tópika.

topisch krájevën.

Topograph m. krajepisec, topograf.

Topographie f. krajepís, topografija.

topographisch krajepisën, topografičën, topografski; —e Beschreibung krajepisni očrt.

topp

— 682 —

tragen

topp interi. dobro, veljá, mož beseda.

Torf m. rupa, šota; Torf= šotni.

Torsboden m. mahovje, ozíbi pl.

Torsbruch m. šotíše. [lja.

Torferde f. šota, šótnica, sušna zem-
Torfgräber m. šotar.

Torfgrund m. šotiše.

torsig šotnat.

Torsmoor n. grez (-i), ozíbi pl.

Tornister m. telečák, tobóléc, vojaška
torba, tornistěr.

Torsionsfestigkeit f. sukoporna trd-
nost (phys.).

Torte f. torta.

Tortenbäcker m. tortar; (Zuckerbäcker)
sladčičar.

Tortur f. muka; (Instrument) mu-
čilo; f. a. Folter.

tosen vršéti, šuméti, bobnéti, hruti
(hrujem), vreti (vrem).

Tosen n. vršénje, hrušč, šuménje, šum.

tosend vršěč, šuměč.

total adi. popoln, věs, skupěn; ce-
lótěn; adr. popólnoma, čisto vse, do
čista, iz korenine. [potrata.

Totalaufwand m. vsi potroški pl., vsa
Totalausweis m. skupi izkaz.

Totaleffect m. celotni učiněk. [lóta.

Totalität f. popolnost, skupnost; ce-

Totalfsumme f. skupni znesěk, skupna
vsota.

Totalvermögen n. vse premožénje.

Couche f. škropilo.

Couchebad n. škropilna kopel (-i).

Tour f. kolobár; obhod; (Reihe) red,
vrsta; fig. kos. [rist.

Tourist m. potopisěc; hribolázěc, tu-

Tournüre f. obrat.

Trab m. dír, dířek, topot, drněc.

Trabant m. spremljeváléc, sprevód-
nik; (Stern) sprémnica, premíčnica,
sopremíčnica.

traben dirjati, v dirěk jezditi od
jahati, topotáti (-ám u. topóčem).

Traber m. dirjaléc.

Trabritt m. dířek, dírka, dirja.

Trace f. f. Entwurf, Richtung.

Tracht f. noša, nošnja; (Façon) kraj;
(Laft) bréme (-éna), bútara, tovor, na-
ráměk.

trachten iskati (iščem) česa, potego-
vati se za kaj, upírati se, hrepenéti,

hlepéti, prizadévati si za kaj; nach d.
Leben — po življénji streči (strežem).

Trachten n. prizadéva, prizadévanje,
hrepenénje, hlepénje, trud; sein Dichten
und — njegove misli in želje, vse
njegovo prizadévanje.

trächtig nosěn; (von Thieren) brej;
—e Kuh telna krava; —e Stute žrebna
od. žrebetna kobíla; —es Schwein
sprasna svinja; — machen obréjiti,
ubréjiti; — werden obréjiti se, ubré-
jiti se.

Trächtigkeit f. nosnost, brejost.

Trachyt m. trahít.

tracieren (eine Straße) mériti; od-
mériti, izmériti; f. a. abstecken, ent-
werfen. [oddélk.

Tract m. kos od. del poslopja, hišni
Čractament n. (Schmaus) pojédina,
gostarija, gosti pl.

Tractat m. pogódba, dogovor; (Unter-
handlung) pogájanje, pogovor; (Ab-
handlung) razprava, spis.

Tracteur m. f. Traiteur.

tractieren gostiti, gostovati; pogo-
stiti; intr. pogoditi se, dogovoriti se;
impf. pogájati se, dogovarjati se. [lo.

Tradition f. ustno izročilo od. sporočí.

Trasik f. prodája, trafika.

Trasikant m. prodajáléc, trafikánt.

Trag= nosni, prenosni.

Tragaltar m. nosni od. prenosni oltár.

Tragant m. kozlíneč, tragant.

Tragarm m. naročaj, naročje.

Tragbahre f. nosíla pl., nosílnica.

Tragbalken m. bruno, brvno, tram;
podslómba, podpóra.

Tragband n. obrámnica, prerámnica,
narámnica, oprt, oprta; (in d. Zimmer-
mannskunft) prekláda.

tragbar nosěn, prenósěn; (frucht-
bringend) rodovít, rodovitěn, plodovit,
ploděn, roděn.

Tragbaum m. oplen; polza.

Tragbett n. prenosna postelja.

Trage f. nosílo, nosílnica. [gingav.

träge len, zaníkarěn, tožljiv, umánj;

Träge m. lenúh, zaníkarnež, tožljivěc,
leně (-éta); — f. lenúhinja, tožljivka.

tragen nesti, nositi; (zu — pflegen)
nosévati; ich werde — ponesem; (hal-
ten) držati (-ím); (Früchte) rodit, sad

Träger

— 683 —

Transparent

nositi; (v. Thieren) breja biti (sem);
— helfen odnášati; (Rücken) nesti, da-
jati (dajem), donašati, koristiti, prí-
dovati; (auf den Händen) péstovati;
Bedenken — pomišljati se, pomišlje-
vati, oprézovati; (ins Buch) zapísati
(-písem), *impf.* zapisovati; Verlangen
— želeti; Rechnung — einer Sache v
mar od. v poštev jemati (jemljem) kaj.

Träger m. nosée, nosílèc, nosáč; (Ho-
jen—) obrámnica, oprta, oprtávnica;
—in f. nosilka.

Tragering m. j. Tragring.

Trägerlohn m. nosnina.

Tragesel m. tovorilče, továr, samár.

Tragfähigkeit f. nosilnost.

Trägheit f. lenoba, tožljivost, zaníkar-
nost; (Beharrungsvermög.) vztrajnost.

Traghimmel m. nebó.

Tragiker m. tragik.

tragikomisch žalostnosmešen, tragikomičen.

tragisch žalostěn, tragičěn.

Tragkorb m. oprtávni koš, obramni
od. naramni koš, krošnja: (Handkorb)
košárnica. canja, jerbaščěk.

Tragkraft f. nosilnost.

Tragkranz m. svítěk.

Tragöde m. igralëc v žaloígrah od.
v tragédijah.

Tragödie f. žaloígra, tragedija.

Tragpfeiler m. podpora, steběr, pod-
slomba.

Tragriemen m. narámnica, obrámnica,
oprta, oprtávnica, oprtnica.

Tragring m. svítěk.

Tragsprihe f. prenosna brizgálnica.

Tragstange f. povérék.

Tragvermögen n. nosilnost.

Tragweite f. sežáj, nošaj; (Schus-
weite) streljáj; die Sache hat eine große
— reč daleč sega.

Tragwulst f. svitek.

Train m. vlak, trên.

trainieren j. hinhalten.

Trainvorschrift f. vozni predpis.

Traiteur m. gostilničar, traktér.

Trambaum m. bruno, brvno, tram;
(viereckig) porézanéc.

Tramp m. copot, topot.

Trampel m. štorkla, avša.

trampelig okorěn, štorklast, štorast.

trampeln copotáti (-ám u. copóčem),
topotáti, ceptáti, ob tla biti (bijem).

Trampelthier n. dvogrbi velblód, bak-
trijánska kaméla.

Tranchée f. prekóp, rov.

tranchieren rezati (režem); razrézati,
razkrójiti.

Tranchiermesser n. véliki nož, rezálnik.

Trank m. pijača, pilo, pit (-i); (Trin-
ken) pítje.

Tränke f. napoj; (Ort) pojílo, napa-
jališče, korito.

tränken napojiti, piti dati (dam);
*impf.* napájati, piti dajati (dajem);
(v. Regen) pojíti, močiti; napojiti, na-
močiti; *impf.* napájati, namakati; (Pa-
pier) napustiti, razmočiti; *impf.* na-
púščati, razmákati.

Tranksteuer f. davěk od pijače.

Tränktrog m. korito.

Transaction f. poravnava, pogodba,
dogovor. [ski.

transalpinisch zaplaninski, transalpin-
transatlantisch prekomorski, zamorski,
transatlantski.

transcendent preséžen.

transferieren prenesti (-nesem), pre-
déti u. predejáti (-denem), premakniti;
*impf.* prenášati, predévati, premíkati;
(Person) prestáviti, premostiti; *impf.*
prestávljati, preméščati; (Versammłg.)
preložiti, *impf.* prelágati.

Transferierung f. prenos; prestava,
premostitěv.

transformieren f. umgeстаaten.

Transgressiv m. prestopni način.

transitiv prehajálén; —es Zeitwort
prehajalni glagol, prehajálnik.

Transito m. prevoz, prevožnja.

Transitohandel m. prevózna kupčija.

transitorisch prehódén, začasén.

Transitojoll m. prevoznina.

Translation f. prevod, prestava.

Translator m. prelagátelj, prestavljá-
lěc, prevajálěc.

translocieren premostiti; *impf.* pre-
méščati, premostovati.

transmontan zagorski, prekogorski.

Transmutation f. prestava.

transparent prosévén, prosójén.

Transparent m. prosévni od. prosojni
napis, transparent.

Traumdeuter

— 685 —

tremulieren

Traumdeuter m. razkladalëc od. raz-
lagalëc sanj.

Traumbuch n. sanjske bukve pl.
träumen sanjati se komu, snivati;
fig. blesti (bledem).

Träumer m. sanjávëe, sanjáč, sanjár;
—in f. sanjavka, sanjarica. [ski.
träumerisch sanjav, sanjavski, sanjar-
Traumgesicht n. prikazën (-i) v sanjah.
Traumwelt f. sanjárski svet.

traun interi. res, zarés.

traurig žalostën, otóžën, pobít, kla-
vern: dreselën; er wird — milo se mu
stori. žalost ga obide; — machen ža-
liti, v žalost pripravljati; užaliti, uža-
lostiti, v žalost pripraviti. [vernost.

Traurigkeit f. žalost, otóžnost, kla-
Trauring m. poročni prstan.

Trauschein m. poročni list. [srčën.
traut premíl, preljub, predrag, pre-
Trauung f. poróka; Trauungs= po-
ročni, poroski.

Trauungsbuch n. poročna knjiga od.
matica, poročne bukve pl., knjiga po-
roćnih.

Trauungschein m. j. Trauschein.

Travestie f. smešno predélana pesën
(-i), travestija.

travestieren pesën na smeh predé-
lati, travestovati.

Treber f. tropine pl.; (v. Malz) mlato;
(v. Schmalz) troskva; (v. Getreide)
otróbi pl.; (v. d. Hirse) mekine pl.;
(v. d. Heide) luski pl.

Trebermost m. patoka.

Treff m. lop, udarëc; f. Trèfle.

treffen zadéti (-denem), pogoditi;
impf. zadévati; eine Wahl — izvoliti,
izbrati (-berem); impf. izbírati; An-
stalten — priprave delati, priprávljati
se; priprave storiti, pripráviti se; (be-
treffen) tikati (tíčem) se, zadévati, do-
stajati (-stajem) se; (enträthseln) po-
goditi, uganiti; wen trifft die Schuld
kdo je kriv; er hat auf ein Haar ge-
troffen se za las ni zgrešil; einen Ver-
gleich — pogoditi se, poravnati se;
fich — prigoditi se, primériti se, pri-
petiti se.

Treffen n. bitka, boj; ein — liefern
udáriti se, spopásti (-padem) se, spri-
jeti (sprinem) se.

treffend ugódën, primérën; (betref-
fend) zadevën.

Treff er m. (Gewinft) dobitëk.

trefflich adi. izvrstën, izbórën, jako
dobër, vrl; adv. izvrstno, jako od. prav
dobro.

Trefflichkeit f. izvrstnost, izbornost.

Trèfle franz. Treff m. (beim Kartensp.)
želod, tref.

Treibbeet n. (greda) grélnica.

Treibeis n. srež, ledene škrlí pl.

Treibejagd f. gonja.

treiben gnati (ženem), goniti, gonjé-
vati, tírati, poditi; (betreiben) delati,
pečáti se s čim; (außsießen) pogánjati,
kliti (klijem), brstéti; (ein Rad) goniti,
sukati (-am u. sučem); (nöthigen) sí-
liti, nagánjati; Spott — zasmehovati;
Scherz — šáliti se; zu Paaren — užú-
gati, ugnati (-ženem), ukrotiti, v kozji
rog vgnati; in die Enge — súkati (su-
čem), privijati, pestiti; was treibst du
kaj počneš, kaj ongaviš; in die Flucht
— v beg zapoditi, razkropiti; (müssig
herumgehen) potíkati (-am u. -tíčem)
se, potépati se, skítati se, kolovrátiti;
Alste — veje odgánjati.

Treiben n. dejanje; počétje.

treibend gonílën.

Treiber m. gonjáč, poganjáč, pogón,
pogoníc.

Treiberei f. tiščanje, síljenje.

Treibhaus n. rastlinják, grélnica.

Treibhauspflanze f. rastlina iz rast-
linjaka.

Treibherd m. pretapljálnica, plavnik.

Treibholz n. plavljeni od. plavni les.

Treibjagd f. gonja.

Treibling m. préslica; (Bienenstock)
prekajenč.

Treibrad n. gonílo, gonílno kolo (ko-
lésa), poganjaléc.

Treibsand m. svížec.

Treibstange f. poganjálka.

Treibvieh n. gnana živína.

Treibweg m. stegna.

Treibwelle f. prenosno vratilo (phys.).

Treibwerk n. gonilo, vrtílo.

Trema n. trepétéc, drgétéc.

Tremulant m. trepetáléc, drgetáléc.

tremulieren z glasom tresti, — tres-
ljati, glas se komu trese.

tremulierend

— 686 —

Triefauge

tremulierend tresóč, tresav.

trennbar ločljív, krojēn, deljív.

trennen deliti, sebiti, krojiti, ločiti; oddeliti, odsebiti, razkrojiti, odločiti, razločiti; *impf.* odločevati, oddeljevati u. j. m.; (die Naßt) párati (páram u. pórjem); razpárati; die Ehe — zakon razvészati (-věžem), razporočiti; *impf.* razvezovati; sich — ločiti se, odločiti se; *impf.* odločevati se; raziti (-idem) se, *impf.* razhájati se; (von d. Naßt) párati (param u. pórjem) se; razpárati se.

Trennmesser n. razporjálček.

Trennung f. ločitěv, razločitěv; (Aus-
einandergehen) razíd, razhod; — d. Ehe
razveza zakona od. zakónskih, razpo-
róka, razporóčenje; f. Spaltung.

Trennungspunkt m. ločník.

Trennungstag m. dan (dneva) ločitve.

Trennungszeichen u. ločilo, prepóna.

Trense f. j. Schnur. [vrtati.

trepanieren ćrepinjo vrtati; — pre-
treppab *adv.* po stópnicah dol.

treppauf adv. po stópnicah gor.

Treppe f. stopnice pl., gredice pl.,
gredí pl. f., stolba.

Treppelweg m. vlačílna stezà.

Treppenstufe f. stopnica.

Trespe f. kostréba, glístnik; (Raden)
kókolj; stoklas; (Lolium) ljúlika.

trespenartig kostrébast, stoklasast.

Tresse f. prema, (zlat od. srebern) trak.

Trester pl. tropíne pl.

Tresterwein m. patoka, kalèc; (ein
saurer Wein überhaupt) evíček.

Trete f. stopálnica.

treten stópiti, *impf.* stópati; (von
Kindern) stópkati; über etwas — pre-
stópiti, prekoráčiti; in d. Weg — pot
zastópiti; beißeite — odstópiti, odmák-
niti se; ins Leben — veljavo od. moč
zadobiti, obveljati; die Thränen traten
ihm ins Auge solze so mu zalíle oči;
Pflaster — pohájkovati, postópati;
Trauben — grozdje mestiti, — tlačiti;
um jemanden — stópati okoli koga; ob-
stópiti; mit Füßen — z nogami teptáti.

Treter m. mestiléc, tlačiléc.

Trettrad n. samotéžno koló (-ésa).

Tretschemel m. (beim Webestuhl) pod-
nóžnik, nogálnica.

treu zvest, vérěn.

Treubrecher m. verolómnik, nezvést-
nik, iznevérnik.

Treubruß m. verolómstvo, nezve-
stóba, iznevéra. [vérěn.

treubrüdzig verolóměn, nezvest, izne-

Treue f. zvestóba, zvestost, zvest (-i),

vera, vérnost; bei meiner — pri moji
véri, mož beseda; auf — u. Glauben
na vero, na zveste roke.

treuergeben zvesto udán.

treugehorsamst prezvést, prevérěn.

treugetinnt zvest, vernih mislij.

treuherzig odkritosrčen, prostosrčen,
iskren, zvestega srea. [krenost.

Treuherzigkeit f. odkritosrčnost, is-

treulich adv. zvesto, verno, pošténo.

treulos nezvest, nevérěn; — werden

iznevěriti se.

Treulose m. nezvéstnik, nezvéstnež;
— f. nezvéstnica.

Treulosigkeit f. nezvestóba.

Triangel m. f. Dreieck.

triangulieren na trivógelnike mériti.

Trias f. trojíca, trojstvo.

Triasformation f. tretja tvorba.

tribulieren nadlegovati, nadléžno pro-
siti, glušiti.

Tribun m. ljudski zastópnik, tribún.

Tribunal n. sodíšče.

Tribüne f. oděr, tribúna.

Tribus f. vrsta, soséska, tríbua.

Tribut m. u. n. davěk. [lóžěn.

tributpslichtig davku podvržen, pod-

Trichter m. lij, lijěc, livěk, liják, lá-
komčěk; (großer) lákomnica, lakov-
nica, lakovnik, loj; (in d. Mühle) grot.

trichterförmig lijast, livkast.

Tricot n. tkanke pl.

Trieb m. nagon, nagib, nagiběk;
(Esprössling) mladika, brst (-i), od-
rástěk, kal (-í), klíca; (des Viehes)
gonja; — Dchjen čreda volov.

Triebel m. kljuka; (bei d. Böttchern)
pogóněc, nabijálnik.

Triebfeder f. nagib, nagibljej.

Triebkraft f. gonilna moč (-í).

Triebrad n. f. Treibrad.

Triebweg m. gonja; stegna.

Triebwerk n. gonílo.

Triefauge n. krmežljívo od. krmež-
ljávo oko (očésa).

triefängig

— 687 —

trocken

triefängig krmežljív, krmežjáv, krmeljív.

Triefängige m. krmežěl, krmežljávěc, krmelj.

trieken kápati (-am u. kapljem), kapljati, curéti, solzeti, muzéti; (v. Augen) iz očij teči (tečem).

Triel m. podvratnik, nader, ožrélje.

Triennium n. triletje, trijénij.

Trifolium n. j. Kleeblatt.

Trift f. čreda; (Weideplatz) pašnik, spašnik, paša; j. Triebweg; (Brachfeld) ledina.

Triftgeld n. pašnína.

Triftgerechtigkeit f. pašna pravica.

triftig dovóljen, tehtěn, važěn, veljaren.

Triftigkeit f. važnost, tehtovítost.

Triftrecht n. j. Triftgerechtigkeit.

Triftzeit f. čas za pašo.

Trigonometrie f. trivoglomérstvo, trigonometrija.

trigonometrisch trivoglomérski, trigonometričen.

Trilemma n. triléma.

Triller m. tresljej z glasom.

trillern tresljáti z glasom, glas drobiti; (vom Gesange der Vögel) žvrgoléti, gostoléti.

Trillion f. trilijón.

Trilogie f. tri igre (iger) pl., trilogija.

Trimeter m. trimér, trimetér.

Trinitarier m. trinitár.

Trinität f. trojíca.

Trink= pitni.

trinkbar pitěn, pivěn.

trinken piti (pijem); popiti, izpiti; sich voll — napiti se, opiti se, upijániti se; (sicherzweife) lúskati, lúkati, žúliti; (unmäßig) žléviti, popívati, žlempati; (v. Kindern) púpati; (mit hohler Hand) lókati; (faugen) sesáti; posesáti; (schlürfen) srkati; posrkatí.

Trinken n. pitje, pit (-i).

Trinker m. pívec; (Säufer) pijáněc; —in f. pívka; pijánka.

Trinkgaft m. pivěc.

Trinkgelage n. pitje, pirovanje, popivanje; ein — halten piti (pijem), pirovati, popívati.

Trinkgeld n. pivnina.

Trinkgenoffe m. pivski brat.

Trinkgeschirr n. pivna od. pitna posoda, čaša, lagěv.

Trinkglas n. kozárěc, kúpica, žmulj, mužólj.

Trinkhaus n. pivnica.

Trinklied n. zdravíca, vinska pesěn (-i).

Trinkspruch m. napítnica, zdravíca.

Trinkstube f. pívnica.

Trinksucht f. pijánstvo.

Trinkwasser n. pítna voda.

Trinkzimmer n. j. Trinkstube.

Trinom n. tričlen, trinóm.

Trio n. trio.

Triole f. trijola.

Triolett n. trijolét.

Tripelallianz f. zveza treh vladárjev, tripelalijanca.

Triplik f. triplika.

trippeln drobnéti, stopicati.

Tripper m. kapavica.

Tritonshorn n. písana troblja.

Tritt m. stopnja, stopínja, korak; (Spur) sled; einen — thun stopiti.

Trittbrett n. podnóžnik, nogálnica.

Trittschemel m. podnóžnik, podnóžnica.

Triumph m. slavje, triúmf; (Aufzug) slovesni sprevod, — vhod; (Sieg) slavna zmaga, zmagodobitje.

Triumphator m. zmagalěc, triumfator.

Triumphbogen m. slavolók.

Triumphgesang m. slavospev, zmagodobitna pesěn (-i).

triumphieren veselja poskakovati od. vrískati; (siegen) slavno zmagati od. premagati; *impf.* slavno zmagovati.

Triumphpforte f. j. Triumphbogen.

Triumphwagen m. zmagalski voz.

Triumphzug m. slovesni sprevod.

trivial vsakdanji, vseděnj, navaděn, pouličen, suróv, trivijalěn.

Trivialität f. suróvost, neotesánost, trivijálnost.

Trivialschule f. ljudska od. trivijalna šola, — učílnica. [šoli.

Trivialschullehrer m. učitelj na ljudski Trohäus m. trohéj.

trocken suh, suhótěn; (ein wenig od. halb) osuhěl, osušěn; (v. Mund) zasuhěl; —es Jahr suho od. sušno leto; —es Land suha od. kopna zemlja; —er Mensch dolgočasnež, dolgočasnik, pustež; —es Reißig suhljád (-i); —e

Trockene

— 688 —

trostlos

Stelle sušina, suhotina; — werden j. trocknen; — legen osušiti, *impf.* osuševati. [(-éna)].

Trockene f. suša, suhóta, suho vreme
Trockene n. sušina, suhotina; (Land)
suha od. kopna zemlja.

Trockenheit f. suša, suhóta.

Trockenlegung f. osuševánje, osušenje.

Trockenplatz m. sušilo, sušišče.

trocknen tr. sušiti; posušiti, osušiti; (abwischen) otreti (-trem), *impf.* otírati; intr. sušiti se, sehniti, sehnéti; posušiti se, osušiti se, osehniti, usehnéti; *impf.* osíhati se. [(-éna)].

Trocknis f. suša, suhóta, suho vreme

Troddel m. (bei d. Webern) konci pl.,
niti pl. f., abranki pl.; (Quaſte) čop.

Trödel m. starinski trg; (Sachen) starina, stara šara, stara kložnja.

Trödelhandel m. starínarstvo, kupčija
s starino.

Trödelmarkt m. starínski trg.

trödeln starináriti, s starino od. s
staro šaro kupčevati. [potíja].

Trödelwerk n. starína, stara šara, ro-

Trödler m. starínar, prodajállec starine; —in f. starínarica, prodajálka starine.

Trog m. koríto, kopánja; dem. kopítce; (Backtrog) niške od. ničke pl., kadúnje pl.; (im Stalle) žleb.

Trogbaum m. deblo za korito.

Trogdeckel m. korítnica.

Trokar m. ostěn, trokar.

Trolle f. dónda.

trollen, sich — valiti se, štorklati;
trolle dich fort pobéri se, spravi se.

Trombe f. j. Wasserhose.

Trommel f. boběn; die — rühren
bóbnati; zabobnati.

trommelartig bóbnast.

Trommelfell n. bobnilo; (im Dhr)
bóbnič, ušesna mrénica. [jem].

trommeln bóbnati, na bóběn biti (bi-
Trommeln n. bóbnanje.

Trommelschlägel m. bóbenski betěc.

Trommelschläger m. bóbnar.

Trommler m. j. Trommelschläger.

Trompete f. trobenta, troba, troblja;
(Kinder—) prda; dem. trobéntica; die
— blafen tróbiti, trobéntati; zatróbiti,
zatrobéntati.

trompeten tróbiti, trobéntati; zatróbiti, zatrobéntati.

Trompetenblume f. trobéntica.

Trompetenschall m. trob, trobljenje,
trobéntanje.

Trompeter m. troběc, trobentáč.

Tropf m. révišče, siromák, siromáček; j. Tölpeł.

tropſbar kapljiv, kapěn; —e Flüssigkeit kapljíva tekočína.

tropſbarflüssig kapljívo tekóč.

Tropfbarkeit f. kapljívost.

Tropfbier n. patoka, podčépina.

Tröpfchen n. kápljica, kaněc.

tröpfeln kapljati, kápati (-am u. kap-
ljem); (vom Regen) rositi, škropiti,
pršěti, štrkati.

Tropsen m. kaplja, kaněc, sraga;
(Sprißer) štrkotina. [niti].

tropſen kápati (-am u. kapljem); ka-

Tropfenfall m. kap. [ljah.

tropſenmeise adv. po kaplji, po kap-

Tropſregen m. prhávica, drobni dež.

Tropsstein m. kapnik, kapěc, seejeni

kamen.

Tropssteinbildung f. kapnína.

Tropswasser n. kapnica.

Tropsftein m. podčépina, podčépnica.

Tropswurz f. rdéči kreč.

Trophäe f. zmagoslavno od. zmagodobitno známenje, troféja.

tropisch prenesen, tropičen; (in der
Geographie) vroč, topěl, tropičen; —e
Zone topli od. vroči pas. [trop.

Tropus m. prenos, prenosba, podóba,
Tross m. druhál (-i), truma; (Ge-
päč) pratež, prtljága.

Troſſpferd n. tovorni konj, továr.

Trost m. tolažba, tolažilo, utéha,
utešiło.

Trostbrief m. tolažni od. tolažilni list.
trostbringend tolažen, tolažilën.

Trostbringer m. tolažnik, tešitelj.

tröſsen tolažiti, tešiti; potolažiti, uto-
lažiti, utešiti.

Tröster m. tolažnik, tolažitelj, tešitelj,
utešitelj; —in f. tolažnica, tolažite-
jica u. f. w.

Trostgrund m. tolažěk, tolažilo.

tröstlich tolažilën, tolažën, utešën.

trostlos nepotolažën, obupën, neuto-
lažen, brez tolažbe, brez utéhe.

Troſtloſigkeit

— 689 —

truppentweise

Troſtloſigkeit f. nepotolažnost, ob-
upnost.

troſtreich j. tröſtlich. [rek.

Troſtspruch m. tolažni od. tolažilni iz-

Tröſtung f. tolažitěv, tešitěv, utešitěv.

troſtvoll j. tröſtlich.

Troſtwort n. tolažilna beseda.

Trott m. j. Trab.

Trottel m. j. Tölpel.

trottern mencati, drobno hoditi.

trotten ceptáti, topotáti, štorkljati.

Trottoir n. pristranski tlak, trotoar.

Troß m. kljubost, kljubovanje, upor-
upórnost, trma, trmoglávost, nagaja-
nje, nagajivost; zum — kljubu, vkljub;
— bieten kljubovati, kljubu delati,
upirati se, ustavljati se.

troß adv. kljubu, vkljub; — seines
Reichthums pri vseh svojih denarjih.

troßen kljubovati, kljubu delati, na-
gájati; (auf etwas pochen) šopíriti se,
somuriti.

Troker m. kljuboválce, kljúbostnik;
—in f. kljuboválka, kljúbostnica.

trožig kljúbostěn, kljuboválěn, kljú-
bíčen, nagajív, upórěn, trmast, kujav.

Troßkopf m. Kljubovalčc, nagajivčc,
trmoglavečc, kujavčcc (Käfer) kukčcc,
trdognáv.

Troßfinn m. kljubljivost, upornost 2c.

Troubadour m. trubadúr (francoski
pevčč srednjega veka).

trüb motěn, kalěn; (v. Wetter) mi-
žáv, meglén, meglévěn, temáčěn; —
werden j. trüben.

trübe j. trüb.

Trübe f. mot. motnost, kalnost; mi-
žávost, meglévnost.

trüben motiti, kaliti; zmotiti, skaliti;
sich — kaliti se; skaliti se; (v.
Wetter) oblačiti se, temáčiti se, tem-
niti se, temnéti; pooblačiti se, otem-
néti; *impf.* otemnévati.

Trübnis f. j. Betrübnis.

Trübsal f. u. n. bridkost, žalost, nad-
loga, težava, reva. [pobít.

trübselig nadłóžěn, revěn, žálostěn,
Trübseligkeit f. nadłóžnost.

Trübsinn m. otožnost, klavernost, toga.

trübsinnig otožěn, pobít, klavern.

Truchseßs m. stolnik.

Truchseſsamt n. stolniſtvo.

Trud m. môra, truta.

Trüſſel f. gomoljika.

Trüſſelhund m. gomoljíčar. [himba.

Trug m. omáma, prevára, zmotnjáva,
Trugbild n. mamílo.

Trugdolde f. nepravi kobul.

trügen mámiti, motiti, bégati, slépiti,
várati, hiniti; omámiti, premótiti, zbé-
gati, preslépiti, prekániti, prevarati,
prehiniti.

Trüger m. f. Betrüger.

Trügerei f. f. Betrügerei.

trügerisch mamljiv, goljufiv, goljúfěn,
zapeljiv, prevarljiv.

Trugschlufs m. krívi od. nápačni sklep,
— izvóděk.

Trugwerk n. slepárstvo, goljufija.

Truhe f. zaboj, skrinja; dem zaboj-
ček, skrinjica; (Mehltruhe) mévtrga,
mútrga.

Trumeau m. u. n. ogledalo med okni.

Trumm n. kos, drobljáněc, drobělj; (im
Bergbau) prirastěk; Weber— niti pl.

Trümmen n. mrvica, troha.

Trümmer pl. razvaline pl., podrtine
pl., podrtija, mirje, mirišče.

Trümmergestein n. gromáča.

Trumpf m. (im Kartensp.) atú (à tout),
trumf; fig. ostra beseda.

Trunk m. požírěk, napítěk, srkljej;
(d. Trinken) pitje; (Getränk) pijača,
pilo, pit (-i).

trunken vinjen, vinski, piján, opít;
fig. piján, prevzét.

Trunkenbold m. pijaněc.

Trunkenheit f. pijanost; der — ergeben
sein pijánčevati.

Trunksfucht f. pijánstvo, pijančevanje,
pijančljivost.

Trupp m. krdélo, truma, tropa; (v.
Bögen) jato.

Truppe f. družba; (mílit.) krdélo, četa,
oddelěk vojske.

Truppen pl. vojska, armáda, vojaki pl.

Truppenabtheilung f. oddelěk vojakov
od. vojske.

Truppenkörper m. vojaško krdélo.

Truppenrechnungsführer m. krdélski
računovódja.

Truppentrain m. krdélski trên.

truppenweise adv. krdéloma, trumoma,
v krdélih, v trumah.

44

Truthahn

— 690 —

Turnen

Truthahn m. purán, purman.

Truthenne f. pura, kavra.

Truthühner= purji.

Truž m. f. Trož; Schuž= u. —bünd-
nis zveza v ohrano in obrano.

Tschaika f. čajka.

Tschertak m. čardak.

Tuberkel f. (gewöhn l. pl.) trídne pl.,
tuberkule pl.

[lami.

tuberkulös tuberkulozên, s tuberku-
Tubus m. f. Fernrohr.

Tuch n. sukno; j. Schnupftuch, Hals=
tuchc; (Gewebe) tkanína; liederliches —
zanikarnež, zanikarnik; Tuch= suknén.

Tuchabschnitt m. odstrížek.

Tüchel n. rútica, roběc.

tuchen suknén.

[krajei pl.

Tuchende n. krajěc; coll. krájevina,

Tuchet f. pérnica, blazína, dunja.

Tuchfabrik f. suknárnica, fabrika za

sukno.

Tuchhandel m. suknárska kupčija,
kupčija s suknom; den — betreiben
suknáriti.

[suknom.

Tuchhändler m. suknár, kupčeválěc s
Tuchhandlung f. suknárnica, prodajál-
nica suknénega blagá.

Tuchhose f. suknéne hlače pl.

Tuchladen m. f. Tuchhandlung.

Tuchlappen m. suknič, kos sukna.

Tuchmacher m. suknár.

Tuchmacherhandwerk n. suknarstvo,
suknarija.

Tuchscherer m. suknostrížěc.

tüchtig prav, vrl, moški; (tauglich)
doběr, sposoběn, priprávěn, zmožěn;
(dauerhaft) trděn, krepěk, čvrst.

Tüchtigkeit f. vrlost, vrlina; sposob-
nost, zmožnost; trdnost, čvrstost.

Tuchware f. suknenína, suknéno blago.

Tudweber m. suknár, suknotkalěc.

Tücke f. hlimba, zvijáča, lokavščina,
potühnenost, potúha.

tümkisch lokav, potúhnen, prihúljen,
zvijáčen, zvit, zamolčáv; —er Anfall
zalázēn napád.

Tuckmäufer m. f. Duckmäufer.

Tuff m. gröh.

Tuffstein m. lehuják.

[jati.

tüfsteln muhe loviti, komarje precé-

Tugend f. čednost, krepost. [božěn.

Tugendhaft čednostěn, krepóstěn, po-

Tugendmittel n. pripomoček k čed-
nosti od. h kreposti. [stij.

tugendreich poln čednostij od. krepo-
Tugendweg m. pot čednosti od. kre-
posti.

Tulpe f. túlipan; Tulpen= tulipanov.

Tulpenbaum m. túlipan.

Tummel m. omótica, vrtoglávica; f.
Kausch.

tummelig omótičen.

tummeln dreviti, tírati, poditi, sú-
kati (-am u. sučem); sich — súkati se,
preganjati se, poditi se, dreviti se;
(eilen) hitéti, speti (spejem), paščiti se.

Tummelplatz m. terišče, torišče, bojišče.

Tümpel m. tolmún, otón, globódnica,
betác, berij.

Tumult m. vstaja, vstaněk, upor,
praska, krámola; (Lärm) hrup, šun-
děr, lomást (-i).

[nik.

Tumultuant m. vstajnik, vstaš, upor-
tumultuarisch uporěn; (lärmen'd)
hrupěn.

tumultuieren hrupéti, razgrájati, lo-
mástiti, vzdigovati se.

Tünche f. omét, belež, belilo.

tünchen béliti; pobeliti, ométati (-mé-
čem); *impf.* ometávati.

Tüncher m. belilěc.

Tunika f. túnika.

Tunke f. omáka, polívka.

tunken pomóčiti, omočiti; *impf.* po-
mákati, omákati.

Tunnel m. predór, prekòp, prerov.

Tupf m. f. Tüpfel.

Tüpfel m. u. n. píka, píknja.

Tüpfelsarn m. sladka korenínica.

tüpfelig píkast, grahast.

tüpfeln pikati, pikljati; opíkati, na-
pikati, opikljati, napikljati.

Turban m. turban, čalma.

Turbine f. turbina (phys.).

Türke m. Turěk, Turčin; — werden
potúčiti se; Türken= turški.

Türkenbund m. (Lilium Martagon)
zlati klobúk, zagúlěk.

Türkis m. turkis.

Türkisch turški.

Turmalin m. turmalin.

Turnanslalt f. telovádnica.

turnen telo vaditi od. úriti.

Turnen n. telovadba, gimnástika.

überakern

— 692 —

übereinander

heute acht Tage danes osem dnij; —s
Jahr čez leto dnij; — die Maßen čez
mero, čez nemóč; in Zusammensetzung
mit Beiwörtern čez-, nad-, pre-; mit
Zeitwörtern pre-, nad-; adv. — und
— čez in čez, skoz in skoz.

überakern preorati (-orjem), *impf*.
preoravati, preárjati.

überall adv. povsod (povserod, vse-
ród), povsodi, povsodik; —wo kjer-
koli; —woher odkoderkoli; —wohin
kamorkoli.

überallher adv. od vseh stranij, od
vsekod.

überallhin adv. na vse straní, vsekam.

überantworten izročiti, predati (-dám);
*impf* izróčati, izročevati, predájati
(-dájem).

Überantwortung f. izročitěv, predája.

überarbeiten predelati, prenarediti;
*impf.* predelávati, prenaréjati; síd —
presiliti se, pretégniti se, pregnati
(-ženem) se.

überaus adv. silno, jako, neizmerno,
močno, strašno, pre-

überbacken prepeči (-pečem), *impf*.
prepékati; (noch einmal backen) po-
peči, *impf*. popékati.

Überband n. preveza, prevoza, preóza.

Überbau m. nadzidje, gornje zidanje,
gornjica, gornja hiša.

überbauen prezidati; na kaj zidati od
staviti; postaviti, *impf*. postavljati.

Überbein n. morska od. mrtva kost (-í).

überbetten prestlati (-steljem), *impf*.
prestíljati.

überbeugen prepogniti, pregeniti.

überbieten (d. Preis) precéniti; (mehr
bieten) več ponúditi, *impf*. — ponu-
jati; (übertreffen) prekositi, preteči;
*impf*. prekašati, pretékati.

überbinden prevezati (-vežem), *impf*.
prevezovati.

überbleiben ostáti (ostánem), pre-
ostáti; *impf*. ostájati, preostájati.

Überbleibsel n. ostaněk, preostaněk;
(v. Futter) zjedi pl. f., zbrodi pl. f.; (Ab-
fall) odpaděk, otreběk.

Überblick m. pregled.

überblicken preglédati, poglédati po
—, prezréti (-zrem); *impf*. pregledo-
vati, glédati po —.

Überbot n. prevelika ponudba, pre-
cenjenje; večja ponudba.

überbringen prinesti, donesti, vročiti;
*impf*. prinašati, donašati, vročevati;
(hinüberbringen) prenesti, prenositi;
*impf*. prenašati.

Überbringer m. prinosnik, prinašalěc,
donašalěc; —in f. prinosnica, donos-
nica, prinašalka, donašalka.

überbrücken premostiti, *impf*. pre-
mostovati.

überbürden preobložiti, preveliko na-
ložiti; *impf*. preoblágati, preveliko
nalágati.

Überbürdung f. preoblóžba, preveliko
breme (-na).

Überdach n. nadstrešek, nadstrešje.

überdachen pokriti (-krijem), streho
narediti nad čim; *impf*. pokrivati,
streho naréjati nad čim.

überdämmen prejeziti.

überdauern prebiti (-bóm), pretrpéti;
*impf*. pretrpévati.

überdeken ogniti, pregrniti, odéti
(odenem); *impf*. ogrinjati, pregrinjati,
odévati.

überdenken premisliti, preudáriti,
pretéhtati; *impf*. premíšljati, preudar-
jati, pretehtovati.

überdies adv. vrh tega, na to.

überdrücken prenatisniti; ponatisniti;
*impf*. prenatiskovati; ponatiskovati.

Überdruss m. pristuda, naveličba, na-
volitěv.

überdrüssig naveličan, sit; — werden
naveličati se, navoliti se; idč bin —
naveličal od. navolil sem se, pristudilo
se mi je, zamrzelo mi je.

Übereifer m. prevelika vnetost, —
gorečnost, — iskrenost, preveliko pri-
zadevanje.

Übereile f. prenáglica, prenáglost.

übereilen prehitéti, pretéči, prestreči
(-strežem); *impf*. prehitevati, preté-
kati; (eine Sache) prenágliti, prenáglo
storiti, preveč hitéti pri čem.

Übereilung f. prehiténje; prenáglica,
prenaglost.

übereinander adv. drug nad drugim,
jeden nad drugim, drug na drugem;
fig. vprek, križem; — kommen spreti
(sprem) se.

Übergehung

— 694 —

überläften

Übergehung f. preskòk; mit — preskočivši, ne omenivši.

übergelehrt preučén.

übergeordnet nadreděn; višji, višje postavljen.

Übergewicht n. pretega, preteža, pretežnost; (d. Wage) omah, premàh; fig. — haben močnejši biti (sem), več premoči (-morem); das — bekommen omáhniti, premáhniti; *impf.* omahovati, premahovati.

übergewichtig pretežěn.

übergießen preliti (-lijem), pretočiti; *impf.* prelivati, pretákati; (begießen) politi, obliti; *impf.* polívati, oblívati.

überglassen postekleniti.

[srečěn.

überglücklich presrečěn, nezmérno

übergolden pozlatiti, prezlatiti.

übergreifen preseči (-sežem), zaseči (kam, čez kaj); *impf.* preségati, zasegati; (eingreifen) poseči v —, zaletéti se v —, zagnati (-ženem) se v —; *impf.* segati v —, zaletovati se v —, zaganjati se v —.

Übergriff m. presèg; posèg, zalèt.

übergroß prevelik, velikanski.

überhalten predrago ceniti; predrago zaceniti, preceniti.

überhandnehmen množiti se, širiti se, ploditi se; pomnožiti se, razširiti se, zaploditi se, zarediti se.

Überhang m. prevésa; (beim Hause) napůšč.

überhangen viséti čez kaj od. nad čim, previséti.

überhängen obesiti čez kaj od. nad kaj, prekriti (-krijem), zagrniti, prevleči, opéti (-pnem); *impf.* obešati, prekrivati, zagrinjati, openjati.

überhäufen obsuti (-sujem u. -spèm), preobložiti; *impf.* obsipati (-pljem), obsipavati, preoblagati.

überhaupt adv. sploh, v obče; — alles prosta vse, vse vprek.

überheben prevzdigniti, *impf.* prevzdigovati; jemanden einer Sache — rešiti od. oprostiti koga česa, odvzeti (-vzamem) komu kaj; sich — prevzeti se; *impf.* prevzémati se, preveč domišljati si.

Überhebung f. rešenje, oproščenje; prevzetje. napuh.

überheizen prekuriti, preveč zakuriti.

überhobeln prestružiti, preoblati.

überholen f. übertreffen.

überhören preslíšati (-slišim), ne slišati; (den Schüler) zaslišati, *impf.* zasliševati.

überhüdeln prenágliti, prehiteti.

überhüpfen preskočiti, *impf.* preskakovati.

überirdisch nadzémeljski, nadzemski, nadzemni.

überkämmen prečesati (-češem), *impf.*

prečesovati.

überkarg preskóp.

überkauen prežvekati (-žvečem), prežvečiti; *impf.* prežvekovati.

überkaufen sich okúpiti se, preokúpiti se, predrago kupiti; *impf.* okupovati se, preokupovati se, predrago kupovati.

Überkäufer m. okúpěc, preokúpěc.

überkleben oblépiti, prelépiti. [ka.

Überkleid n. vrhnja od. zgornja obleüberkleiden preobleči, *impf.* preobláčiti; (mit etwas) prevleči.

überklug premódér, prepámetěn.

überkochen prekúhati; (ein wenig) pokúhati.

überkommen (bekommen) dobiti, zadobiti, prejeti (prejmem); (überfallen) spreletéti, obiti (-idem); *impf.* spreletovati, obhajati.

überkruften tr. oskórjiti, oskórjati; intr. oskórjiti se, oskórjati se.

Überkunft f. prehod, pregáz.

überladen preobložiti, preotovóriti; *impf.* preoblágati; (wohín anders laden) preložiti, pretovóriti; *impf.* prelagati, prekládati.

Überladung f. preobložitěv, preotovoritěv, preobložba, preotovorba; prelaganje, prekladanje.

Überlage f. prekláda.

Überland- onostranski, prekmorski, zamorski.

Überlandpost f. prekmorska od. zamorska pošta.

überlassen prepustiti, odstópiti, izročiti; *impf.* prepuščati, izročevati.

Überlasser m. prepustnik, izročnik; prepuščevalěc, izročevalěc.

Überlast f. preobteža, prevelika teža.

überlasten preobtežiti, preobložiti.

überlaftig

— 695 —

übernehmen

überlaftig preobtežen, preobložen.

überläftig presitěn, prenadležen.

Überlauf *m.* navál, napád, pritísk;
(d. oberste Schiffszdeč) goruja paluba.

überlaufen intr. (v. Flüssigf.) čez (kaj)
teči, plunkati; die Galle läuft ihm über
žolč mu je zavrel, žolč se mu je izlil;
die Augen laufen mir über solzé mi v
oči stopajo, — silijo; (zum Feinde)
pobegniti, uskočiti, prestopiti; (beim
Sieden) kipéti; skipéti, čez uiti (-idem);
tr. (beläftigen) nadlegovati, moledovati;
(im Laufen übetreffen) preteči, prehi-
teti: (v. Schauer) spreletéti, obiti; *impf.*
spreletovati, obhajati.

Überläufer *m.* uhajalěc, ubéžnik, beguněc, uskòk; —in *f.* uhajalka, ubéžnica, begunka.

überlaut *adi.* preglasěn; *adv.* na ves
glas. na vše grlo.

überleben preživéti.

Überleder *n.* ogláv.

überlegen preložiti, predejati (-dem);
*impf.* prelágati, predévati; (er-
wägen) preudáriti, premísliti, pretéh-
tati, presóditi; *impf.* preudárjati, pre-
misljivati, pretehtovati, presójati.

überlegen *adi.* močnejši od. jačji
(od koga).

Überlegenheit *f.* večja moč (-í), pre-
moč (-í). pretežnost.

überlegsam preudarljiv, premišljiv,
razborit.

Überlegsamkeit *f.* preudarljivost, pre-
misljivost.

überlegt preudarjen, premišljen, pre-
miseln, razborit.

Überlegung *f.* preudarěk, premislěk,
přesoděk, presoja.

Überlegungsfrist *f.* doba za premislek.

Überlegungskraft *f.* preudarnost, raz-
sodnost, razmiselnost, razbornost.

überlesen prebrati (-berem), prečitati;
*impf.* prebirati.

überliefern izročiti, predáti; *impf.*
izročevati, predájati.

Überlieferung *f.* izročitěv, izročenje,
predája; d. mündliche — ustno izročilo.

überlisten zvoditi, prekániti, prevá-
riti, zmesti (zmetem), premésti.

übermachen predélati, prenaréditi;
*impf.* predelovati, prenaréjati.

Übermaßt *f.* premóč (-í), večja moč
(-í), presilje, premnóžica.

übermächtig premočen, premogočen,
presilën. [vati.

übermalten preslikati, *impf.* presliko-

übermannen premoči (-morem), pre-
mágati, užúgati; *impf.* premagovati,
užugovati.

Übermaß *n.* preobilica, preobilje; im
e čez mero, čez nemóč; vor — der
Traurigkeit sterben (od) prevelike ža-
losti umreti.

übermäßig preobilën, čezmerën, ne-
zmerën; — essen preobjésti (-jém) se,
čez mero jesti; — trinfen preopiti
(-pijem) se, *impf.* preopivati se.

übermauern prezidati, premíriti.

übermenschlich nadčloveški, čez člo-
veško moč. [jati.

übermessen premériti, *impf.* premér-

übermitteln vročiti, poslati (pošljem);
*impf.* vročevati, pošiljati.

übermorgen *adv.* po jutrišnjem, po
jutrašnjem, po jutrnjem.

übermorgig pojutrišnji, pojutrašnji,
pojutrnji, pojutršnji.

Übermuth *m.* prevzetnost; (Muth-
willen) razposajenost, srboritost, ob-
jestnost.

übermüthig prevzetěn, razposajen,
srborit, objestěn; — werden prevzeti
(-vzamem) se, *impf.* prevzémati se.

Übermüthige *m.* prevzetnež, prevzet-
nik; razposajeněc, srboritnež; — *f.*
prevzetnica; srboritnica, razposajenka.

übernachten intr. prenočiti, čez noč
ostáti (ostánem); *impf.* prenočevati,
čez noč ostájati; *tr.* prenočiti, pod
streho vzeti (vzamem); *impf.* preno-
čevati, pod streho jemati (jemljem).

Übernahme *f.* prevzetěv, prevzetje,
prevzema.

Übernahmsprotokoll *n.* zapisnik o pre-
vzetji, prevzemni zapisnik. [mo.

Übernahmsurkunde *f.* prevzemno pis-
übernatürlich čeznaravěn, nadnaravěn.

übernehmen prevzéti (-vzamem),
vzprejeti (-prejmem); *impf.* prevzé-
mati, vzprejemati; síd — prevzéti
se, *impf.* prevzémati se, prevzetovati;
(überwältigen) prevzeti, zviti (zvijem),
zmoči (zmorem).

Übernehmer

— 696 —

überschütten

Übernehmer m. prevzémnik, vzpre-
jémnik; —in f. prevzémnica, vzpre-
jémnica.

überordnen postáviti nad koga od.
kaj, nadrediti.

Überordnung f. nadredba.

überpacken preložiti, predejati (-denem); *impf.* prelágati, predévati.

überpußen prečědití, políkati.

übertragen nadkrilovati kaj, vzdigo-
vati se iznad česa, moléti čez kaj.

überfischen iznenaditi, presenetiti;
*impf.* presenečati. [da.

überforschend adv. nenadoma, iznena-

Überforschung f. iznenadjenje, prese-
nečenje.

überrechnen preračúunití, *impf.* pre-
računjati.

überreden pregovoriti, *impf.* pre-
govárjati.

Überredung f. pregovarjanje.

Überredungskunft f. pregovorljivost.

überreich prebogat, silno bogat.

überreichen podáti, predáti, izročiti,
vložiti; *impf.* podájati, predájati, iz-
ročevati, vlagati.

Überreicher m. izročilěc, vložilěc, po-
dajalěc, predajalěc.

Überreichung f. izročitěv, vložba, po-
dája, predája.

überreif prezról; presmagan.

Überreise f. prezrélost, presmáganost.

überreiten prejezditi, prejahati; (ein
Kind) pojezditi, pojahati; (d. Wald) ob-
jezditi, objahati.

Überreiter m. objezdnik, objahalěc.

Überreiž m. razdraženje, čezmérno
draženje, preveliki mik. [žiti.

überreizen prerazdražiti, preveč dra-

Überreist m. (pre)ostaněk, (pre)ostatěk,
prebitěk. [nja.

Überrock m. povrhnja od. zgornja suk-
überrücken premakniti, *impf.* pre-
mikati.

überrücks adv. znak, vznak.

überrumpeln zalopiti, zaskočiti, ne-
nadoma napasti (-padem).

übersäen obsejati (-sejem), posejati,
nasejati; (zu dicht jäen) preobsejati,
pregosto sejati.

überschatten obsénčiti, zasenčiti; *impf.*
obsenčevati, zasenčevati.

überschäken precéniti; *impf.* precenj-
vati, previsoko céniti. [nitěv.

Überschätzung f. precenitěv; druga ce-

Überschau f. pregled, razgled.

überschauen preglédati, razglédati;
*impf.* pregledávati, rasgledávati.

überschienen obsijati (-sijem), obsvé-
titi; *impf.* obsévati, obsvitati.

überschicken poslati (pošljem), *impf.*
pošiljati.

überschiffen (Waren) na ladiji pre-
peljati, *impf.* — prepeljevati; (einen
Fluss) prebroditi, preploviti.

Überschlag m. (d. Kosten) preudarěk,
proračún; (an Kleid.) osív, oslee; (d.
Bunge einer Wage) omàh, premàh.

überschlagen tr. (bei Kleidern) obšiti
(-sijem), zavihati, obložiti; *impf.* ob-
kladati; (eine Stelle im Buche) pre-
skočiti; (d. Beine) prekrižati, križem
dejati (denem); *impf.* križem dévati
(devam u. devljem); (berechnen) pre-
udáriti, preračúunití; *impf.* preudárjati,
preračunjati; intr. omáhniti, premáh-
niti; (sich verändern) prevreči (-vržem)
se, *impf.* prevračiti se; (überkippen)
prekucniti se, zvrniti se; *impf.* pre-
kucevati se, zvračati se.

überschmieden prekováti (-kujem).

überschmieren pomázati (-mážem),
premázati.

überschnappen prehlopniti, prehlopiti
se, zahlopiti se.

überschneien osnežiti, zasnežiti, s sne-
gom zamesti (-metem).

überschreiben prepisati (-pišem), *impf.*
prepisovati; (oberhalb) nadpisati, *impf.*
nadpisovati.

überschreien prevpiti (-pijem), pre-
kričati (-kričim); sich — izvpiti se.

überschreitbar prestopěn, prekoračěn.

überschreiten prestópiti, prekoráčiti;
*impf.* prestópati, stopati (čez kaj); (ein
Geseß) prelomiti; (das Maß) preseči
(-sežem), *impf.* presezati.

Überschreitung f. prestòp, prelòm.

Überschrift f. nadpís, napís.

Überschuh m. vrhnji črevělj.

Überschuss m. prebitěk, preostaněk,
presežěk.

überschütten (flüssige Gegenstände) pre-
liti (-lijem), *impf.* prelivati; (tročene

überchwemmen

— 697 —

überstürzen

Dinge) presuti (-spèm u. -sujem), *impf.*
presipati (-sipam u. -sipljem), presi-
pavati: (verschütten) zasuti, *impf.* za-
sipati.

überchwemmen popláviti, razliti (-li-
jem) se po —, nastopiti po —; *impf.*
poplavljati, razlivati se po —, nasto-
piti po —.

Überschwemmung f. povoděn (-i), po-
plava, nastěp vode.

überchwenglich adi. preobilēn, čez-
merēn, prekomerēn; adv. nezmerno,
silno.

überchwimmen preplávati, prepluti
(-plujem).

Überschwung m. omàh, premàh; (Über-
maß) preobilica, preobilje; (mil.) pre-
pasnik, prepasni jermen.

überseelsch prekmorski, zamorski.

übersehbar pregleděn.

übersehen preglédati, razglédati;
*impf.* pregledovati, razgledovati; (nicht
beachten) prezreti, *impf.* prezirati; (un-
geahndet lassen) izpregledati, prizanesti;
*impf.* izpregledovati, prizanášati.

übersenden poslati (pošljem), *impf.*
pošiljati.

Übersender m. pošiljalěc, pošiljatelj.

übersehen (ein Buch) prestáviti, pre-
vésti (-vedem), preložiti; *impf.* pre-
stávljati, prevájati, prelágati; (Bäum-
chen) presaditi, *impf.* presájati; (von
einem Erte auf einen anderen sezen)
prestáviti, predejati (-denem), preložiti;
*impf.* prestávljati, predévati, prelágati;
(ipringend) preskočiti, skočiti čez kaj;
*impf.* preskakovati, skakati (skačem u.
skakam) čez kaj; (einen Fluß) pre-
plávati, prepluti (-plujem); prebresti
(-bredem), pregaziti; prebroditi, pre-
drožiti, prejádrati; (einen Beamten)
preméstiti, prestáviti; *impf.* premé-
šati, prestávljati.

Überseher m. prestavljalěc, prelagatelj,
prevoditelj.

Übersehergebür f. prestavnina, pre-
vodnina. [teljica.

Überseherin f. prestavljalka, prelaga-

Übersehung f. (eines Buches) prestava,
prevod; (eines Baumes) presája, pre-
saditěv; (eines Beamten) premestitěv,
prestava.

Übersicht f. preglèd, razglèd.

überrichtlich pregleděn.

übersiedeln sèliti se; preséliti se, *impf.*
preseljevati se.

Übersiedelung f. selitěv, preselitěv,
preseljevanje.

Übersiedelungsbeitrag m. donesěk od.
prinesěk za selitěv.

Übersiedelungskosten pl. stroški selitve
od. preseljevanja. [vreti.

überseiden prekúhati, preváriti, pre-

überseigeln prepečatiti, zapečatiti
na kaj.

überseßnlich nadčutěn, nadtelesěn.

Übersinnlichkeit f. nadčutnost, nad-
telesnost.

überspannen prepeti (-pnem), pre-
preči (-prežem), prevleči; *impf.* pre-
pénjati, prepregati; (zu sehr spannen)
prenapéti, prenatégniti; *impf.* prena-
pénjati, prenatézati.

überspannt prenapét, pretiran.

Überspanntheit f. prenapetost, pre-
tiranost.

überspringen skákati (skačem) čez
kaj; skočiti čez kaj, preskočiti; *impf.*
preskakovati.

überständig zastál, dostál, prestál;
(überreif) prezrél; (v. Baume) prestár.

übersehen prebiti (-bodem), prestati
(-stojim), pretrpéti.

übersteigen prelézti, prekoráčiti, pre-
stópiti; *impf.* prelezovati, prestópati;
(Hindernisse) premágati, v okom priti
(pridem); (d. Kräfte) preséči (-sežem),
*impf.* preségati, biti (sem) čez —,
nad —; (übertreffen) preséči, pretéči,
prekositi; *impf.* preségati, pretékati,
prekášati. [kolkávati.

überstempeln prekolkovati, *impf.* pre-

überstimmen preglásiti, z večino gla-
sov premoči (-morem); *impf.* preglá-
sovati, z večino glasov premagovati.

überstreichen premázati (-mažem);
prepleskati; prebarvati; (m. Kalk) pre-
béliti, pobéliti.

überströmen razliti (-lijem) se, *impf.*
razlivati se; (v. Herzen) kipéti; vzkipéti.

überstürzen sich prekúcniti se, pre-
kopícniti se, zvrniti se; *impf.* preku-
cevati se, prekopicevati se, zvráčati se;
(sich übereiten) prenágliti se.

übertäuben

— 698 —

Übung

übertäuben oglušiti, preglušiti.

übertölpeln preslepiti, prevariti.

übertosen prešumeti, prevršeti, pre-
bobnéti.

Übertrag m. prenos, prenesěk.

übertragbar prenesēn, prenosēn.

übertragen prenesti, prenositi; *impf.*
prenášati; fig. izročiti, *impf.* izróčati,
izročevati; —er Wirkungskreis izročeno
področje; (übersehen) prestáviti, pre-
vesti (-vedem), preložiti; *impf.* pre-
stávljati, prevájati, prelágati.

Übertragung f. prenos, prenositěv,
prenašanje; izročanje, izročevanje; pre-
stáva, prevod.

übertreffen preséči (-sežem), pretéči,
nadkriliti, prekositi; *impf.* preségati,
pretékati, nadkriljevati, prekašati.

übertreiben pretirati, prenapčiti (-na-
pnem), presiliti; *impf.* pretiravati,
prenapénjati, presiljevati.

Übertreibung f. pretiranost, prena-
petost.

übertreten prestópiti, prekoráčiti, stó-
piti čez kaj; *impf.* prestópati, stópati
čez kaj; (b. Gejeß) prelómiti, prestó-
piti, prekršiti; *impf.* prelámati, pre-
stópati.

Übertreter m. prestópnik, prelómnik;
—in f. prostópnica, prelómnica.

Übertretung f. prestopěk, preloměk,
prekršěk; im —šfalle ko bi postavo
prestopil od. prelomil. [siljen.

übertrieben pretiran, prenapét, pre-

Übertritt m. prestöp.

übertölvkert preljudnat, prenaseljen.

Übertövölkerung f. preljudnatost, pre-
naseljenost; pregosto ljudstvo.

übertövoll prepoln.

übertortheilen prekániti, preváriti,
opeháriti, oplehtáriti.

überwachen stražiti od. čúvati (nad
kom), glédati (na koga), nadzorovati
(koga).

überwachsen prerasti (-rastem), *impf.*
preráščati.

überwältigen premoči (-morem), pre-
mágati, zmágati, prevládati; (bezäh-
men) užúgati, ukrotiti.

überweisen prepričati, dokazati (-ka-
zem); *impf.* prepričevati, dokazovati.

überweisen poběliti, oběliti.

überwiegen prevagovati, prevladovati,
pretegovati.

überwiegend pretežěn, prevladěn; —e
Mehrzahl znamenita večina.

überwinden oviti (-vijem), poviti;
*impf.* ovijati, povijati; (beziegen) pre-
moči (-morem), premágati, prevládati;
*impf.* premagovati, prevladovati.

Überwinder m. zmagalěc, premagalěc,
premagovalěc.

überwintern prezímiti, *impf.* prezim-
movati; čez zimo rediti, — prerediti.

Überwinterung f. prezimljenje, pre-
zimovanje.

überwuchern razpasti (-pasem) se, raz-
ploditi se; tr. zamoriti, zajésti (-jém),
izpodriniti.

Überwurf m. vrhnja suknja od. halja.

Überzahl f. presežno število. [vati.

überzählen preplačati, *impf.* preplače-

überjählen prešteti (-štejem), pre-

brojiti; *impf.* preštévati. [odveč.

überzählig nadštevilěn, čezštevilěn,

Überzahlung f. preplačilo, preplatěk.

überzeugen prepričati, prevěriti, uvě-
riti, osvedočiti; *impf.* prepričevati, pre-
vérjati, uvérjati.

überzeugend prepričalěn, prepričevalěn.

überzeugt prepričan, preverjen, uverjen.

Überzeugung f. prepričanje, preverjenje,
osvedočenje.

Überzeugungskraft f. prepričevalnost.

überziehen prevléči, *impf.* prevláčiti;
mit Krieg — z vojsko napasti (-pa-
dem), *impf.* — napádati; sídঃ — pre-
obléći se, *impf.* preobláčiti se; (vom
Himmel) obláčiti se; poobláčiti se.

überzuckern posladoriti; presladoriti.

Überzug m. prevleka, póvlak, povlaka.

überzwerch adv. prek, poprek, po-
vprek, poprečno.

üblidঃ navaděn, óbičěn, običajěn.

Üblichkeit f. navada, običáj.

Üblichkeit f. s. Üblichkeit.

übrig ostál, preostál; — bleiben
ostáti (ostánem), preostáti; *impf.* ostá-
jati, preostájati.

übrigens adv. vrh tega, mimo tega,
razven tega, sicer, inače.

Übung f. vadba, vaja, vežbanje; aus
der — kommen odvaditi se; Übungsa-
vadbni, vadni.

umbrechen

— 700 —

umgehen

umbrechen prelomiti, pregeniti; (v. d. Seßern) prevrstiti, *impf.* prevršćati. umbringen usmrtiti, umoriti, ubiti (-bijem), ob življenje pripraviti; *impf.* moriti, ubijati. [Ljej.

Umbug m. pregib, pregibljej, zagib-umdrehen zasúkati (-sučem), obrniti, zakreniti, zasukniti; *impf.* sukati, obračati, vrtéti; einer Taube den Hals — golobu vrat zaviti (-vijem), *impf.* — zavijati. [ćanje.

Umdrehung f. vrtenje, súkanje, obra- Umdruck m. prenatisk, prenatiskanje. umdrucken prenatisniti, drugače natisniti; *impf.* prenatiskovati, drugače tiskati.

umeggen prevlačiti, prebranati. umfahren (zu Boden fahren) povoziti; (um etwas herumfahren) okoli ... peljati (peljam u. peljem) se, *impf.* — voziti se.

Umfall m. paděc, padanje; (d. Biehes) cepanje, crkanje.

Umfallen pasti (padem), zvrniti se, prevrniti se, zgruditi se; *impf.* padati, zvračati se; (v. Bieh) poginiti, cepniti, crkniti; *impf.* cepati, crkati.

Umsang m. obség, obséžek; (e. Stadt) okolica, okoliš, obližje, obmestje; im vollen — e v polni meri, do dobrega, popolnoma.

umfangen obseči (-sežem), *impf.* obségati; (umarmen) objéti (-jamem), *impf.* objémati; mit einer Mauer — obzidati; m. einem Baune — ograditi.

umfangreich obsežen, obširén.

umfassen obseči (-sežem), objeti (-jamem), okleniti; *impf.* obségati, objémati, oklépati, v sebi iméti (imám), držáti (-ím); mit dem Geifte — razuméti; *impf.* razumevati.

umfassend obsežen, obširén.

Umfassungsmauer f. ozidje, obzidje. umfliegen obletéti, *impf.* obletávati, obletovati.

umfliehen obteči, *impf.* obtékati, okoli teči.

umformen preobráziti, prepodobiti, prenaréditi; *impf.* preobrazovati, prepodabljati, prenaréjati.

Umformung f. preobrazba, prenaredba.

Umfrage f. popraševanje, pozvedovanje; — halten popraševati, pozvedovati, pozvedávati.

umfrieden ográditi, *impf.* ográjati.

Umgang m. (d. Umhergehen) pohájajnje; (feierl.) sprevod, procésija; (d. einmalige Umdrehen) zavrtenje, obrát, zasúk; (d. Vermeiden v. etwas) ogibanje, opušćanje; von einer Sache — nehmen ogniti se čemu, opustiti kaj; *impf.* ogibati se česa, opuščati kaj; (d. Verkehren m. Persf.) občevanje, druženje, pajdaštvo, tovaršija, tovarštvo; — mit einem haben občevati, družiti se, pajdašiti se, pečati se, znanje iméti (s kom); sein — ist nicht der beste ni mu družba najboljša, nima najboljših tovarišev od. znancev. [žěn.

umgänglich uljuden, priljuden, dru-Umgänglichkeit f. uljudnost, priljudnost, družnost.

Umgangsprache f. občevalni jezik.

umgarnen omréžiti, v mrežo ujeti (-jamem).

umgeben obdati, obstópiti, obsúti (-spèm u. -sujem), okléniti; *impf.* obdájati, obstópati, obsipati, oklépati; (vom Feinde) obsesti (-sedem), obleći (-ležem), obkóliti; *impf.* obsédati, oblégati; (m. d. Baune) ograditi, zagraditi; *impf.* ográjati, zagrájati; (m. e. Mauer) obzidati, *impf.* obzidovati.

Umgebung f. okólica, obližje, okrožje; (d. Stadt) obmestje.

Umgegend f. s. Umgebung.

umgehen intr. (sich drehen) súkati (sučem) se, vrtéti se, obračati se; (zu Ende gehen) dotekati, dospevati, koncu bližati se; mit —der Post s povratno od. s prvo pošto; (umhergehen) okoli iti (idem), — hoditi; mit jemandem — občevati, družiti od. pajdašiti se s kom; mit jemandem gut — dobro s kom ravnati od. postópati; (sich mit etwas beschäftigen) pečáti se od. ravnati s čim; mit einem Plane — namériti, nakániti; *impf.* namérjati, naklépati; tr. (um einen, um etwas herumgehen) obiti, obhoditi; *impf.* obhájati; die Grenzen — méje ogledati od. preglédati; *impf.* meje ogledovati od. pregledovati; (Umgang neh-

Umgehung

— 701 —

umkommen

men) ógniti se, umákniti se, uklóniti se; *impf.* ogibati se, umíkati se, uklánjati sa.

Umgehung *f.* obhòd; vnemarpuščanje, preziranje; mit — des Geseţes brez ozira na postavo, ne gledé na postavo, ne drže se postave.

Umgekehrt *adi.* nasprotën; *adv.* narobe, naopak.

umgestalten prestrójiti, preosnovati, preobráziti, prestváriti, prenaréditi; *impf.* prestvarjati, prenaréjati.

Umgestaltung *f.* prestrojitěv, preosnova, preobraženje.

umgießen preliti (-lijem), *impf.* prelivati; (rundum begießen) obliti, *impf.* oblivati.

umgraben prekopati (-kopljem), razkopati; *impf.* prekopavati, razkopavati; (rundum graben) okopati, *impf.* okopavati.

Umgrabung *f.* prekòp, razkòp, prekopavanje, razkopavanje; okòp, okopavanje.

umgrenzen omejiti, omejíčiti, ograničiti; *impf.* omejevati, ograničevati.

umgürten opásati (-pašem), opéti (-pnem); *impf.* opasovati, opénjati; (anders gürten) prepásati, *impf.* prepasovati.

umhaben nositi, na sebi iméti (imám).

umhaken posékati, podréti (-derem); *impf.* podírati, posekavati; (d. Erde) prekopati (-kópljem), *impf.* prekopavati.

umhalsen j. umarmen.

umhängen ogrniti, *impf.* ogrinjati; den Mantel — zagrniti se od. zaviti (-vijem) se v plašč; (anderswohín hängen) preobesiti, *impf.* preobešati.

Umhängetuch n. ogrinjača, zagrinjača.

umhauen j. umhaken.

umhäufeln ogrébsti (-grébem), *impf.* ogrébati.

umher *adv.* okoli, okrog, krog; (in Zusammenfeg.) ob-, o-, po-, raz-

umherblichen ogledovati se od. ozirati se krog sebe.

umherflattern okoli letati po —.

umherführen izprevoditi, *impf.* izprevájati.

umhergehen pohájati, izprehájati se, okoli hoditi po —.

umherirren bloditi, klátiti se, vláčiti se, skítati se.

umherliegen ležati (-im) raztreseno, — tam pa tam, raztresen biti (sem).

umherpilgern rómati po svetu, — križem svetá.

umherschauen okoli glédati, ogledovati se od. ozirati se krog sebe.

umherstellen razpostáviti, *impf.* razpostavljati.

umhertreiben sich potépati se, klátiti se, pohajkovati.

umherwandern hoditi po svetu, pohajkovati.

umherziehen klátiti se po svetu, vláčugati se.

umhin *adv.*; ich kann nicht — dieses zu thun ne morem si kaj, ne morem utrpeti od. ne morem se vzdržati, da ne bi tega storil, auch ne morem drugače, nego da to storím.

umhüllen ogrniti, oviti (-vijem), odéti (-denem); *impf.* ogrínjati, ovíjati, odévati. [válo.

Umhüllung *f.* ogrinjálo, ovijálo, odesumhäpfen skakljati okoli —; obskakljati, *impf.* obskakljávati.

Umkehr *f.* vrnitěv, povratěk; fig. izpreobrnitěv.

umkehren *intr.* vrniti se, povrniti se, nazaj obrniti se; fig. izpreobrniti se; *impf.* vračati se, nazaj obračati se; izpreobračati se; *tr.* obrniti, prevrniti; fig. izpreobrniti; *impf.* obračati, prevráčati, prevračevati; izpreobračati; (einen Topf) povézniti; (umwerfen) prevráčati, premetávati.

umkippen *intr.* omahniti, zvrniti se, prevrniti se; *tr.* (einfassen) obrobiti, podrobiti, zarobiti.

umkleiden preobléči, *impf.* preoblačiti; (bekleiden) obleči, *impf.* oblačiti; sich — preobleči se, *impf.* preoblačiti se.

Umkleidung *f.* preoblačenje; oblačenje, obleka.

umkommen poginiti, končec vzeti (vzamem), smrt storiti, ob življenje priti (pridem); *impf.* pogínjati, končec jemáti (jémljem); wer mit dem Schwerte umgeht, wird mit d. Schwerte — kdor meč izdira, pod mečem umira.

umschleichen

— 703 —

umstoßen

umschleichen oblézti, obláziti; *impf.*
oblezovati.

umschleiern zagrniti, *impf.* zagrinjati.

umschließen obdáti, okléniti; *impf.*
obdájati, oklépati.

umschreiben prepisati (-pišem), *impf.*
prepisovati; (beischreiben) opisati, očr-
tati; *impf.* opisovati.

Umschreibung f. prepis. prepisovanje;
opis, opisovanje.

Umschrift f. opis. okolni napís.

umschütten (v. trockenen Dingen) pre-
suti (-sujem u. -spem), *impf.* presípati
(-sipam u. -sipljem), presipavati; (von
flüssigen Dingen) preliti (-lijem), *impf.*
prelivati; (verschütten) razsuti, *impf.*
razsipati. razsipavati; razliti, *impf.*
razlivati.

umschwärmen rójiti okoli —, ob-
rójiti (koga).

Umschweiſt m. ovíněk; ohne —e na-
ravnost, brez ovinkov.

Umschwung m. prevrát, prekúc, pre-
krét, nagla preména.

umſegeln jádrati od. veslati okoli —.

umſehen sich ogledati se, ozréti se,
nazáj poglédati; *impf.* ogledovati se,
ozírati se, nazaj pogledovati; sich nach
etwas — glédati za čim, skrbéti za
kaj; (etwas beischaffen) poiskati (-iščem)
od. preskrbeti si kaj.

umſein pretéči, preiti (-idem), miniti.

Umſeite f. nasprotna stran (-í), na-
robe stran.

umſehen prestáviti, predejati (-de-
nem); *impf.* prestávljati, predévati;
(umpſlanzen) presaditi, *impf.* presájati;
(Waren) prodáti, razpečáti; *impf.* pro-
dájati, razpečávati.

Umsicht f. previdnost, preudarnost,
opreznost. [zěn.

umsichtig previděn, preudarěn, opre-
umſinken zgrúditi se, zvaliti se, na

kup pasti (padem).

umſonft adv. zastónj, zamán, brez
plačila.

umspannen (d. Pſerde) prepreči (-pre-
žem), *impf.* preprégati; (umſaffen) ob-
séči (-sežem), preseči (-sežem); *impf.*
obségati, preségati.

umspinnen oprésti (-predem), za-
presti; *impf.* oprédati, zaprédati.

umspringen mit etwas délati od. rav-
nati s čim; (springend jmd. umgeben)
obskočiti, *impf.* obskakovati (koga);
(fspringend umwerfen) skakáje (skaka-
joč) podreti (-derem), — prevreči
(-vržem); *impf.* skakaje podirati, —
prevračati (-koga).

Umstand m. okolščina, okólnost;
(Sache) stvar (-í), zadéva, stran (-í);
(Ereignis) prigoděk, primerěk, pripe-
těk; (Eigenschaft) lastnost, svojstvo;
(Zustand) stan, stanje; (Bedingung)
pogój; (Umschweiſ) oviněk; (Schwierig-
keit) ovira, zadržěk, težava, sitnost;
Umstände machen ustávljati se, upirati
se, krčiti se, obotavljati se; unter sol-
chen Umständen pri tem takem, v takih
okolšěinah; nach Umständen po potrebi,
kakor potreba nanese; ohne viel Um-
stände zu machen brez ovinkov, na
ravnost; unter allen Umständen na
vsak način, vsakakor; in anderen Um-
ständen sein noseča biti (sem), v dru-
gem stanu biti.

umständlich *adi.* natančen, nadroběn,
obsirěn; *adv.* natančno, nadrobno, ob-
sirno.

Umständlichkeit f. natančnost, nadrob-
nost, obširnost. [stavěk.

Umstandssatz m. prislovni od. prirečni

Umstandswort n. prislov, prirečje.

umſtehen prekopáti (-kópljem), pre-
vreči (-vržem); *impf.* prekopávati, pre-
metovati.

umſteken obtakniti, *impf.* obtikati;
(anders stecken) pretakniti, *impf.* pre-
tikati.

umſtehen státi (stojím) okoli —; (v.
Bieh) crkniti, poginiti; *impf.* erkati.

umſteigen prestópiti, *impf.* prestópati.

umstellen obstáviti, obstópiti; *impf.*
obstávljati, obstópati; (anders steffen)
prestáviti, premostiti; *impf.* prestáv-
ljati, premeščati.

umſtempen prekolkovati, *impf.* pre-
kolkávati.

umſtimmen (ein musikal. Instrument)
preubrati (-berem), *impf.* preubírati;
(jemanden) pregovoriti, prevěriti; *impf.*
pregovárjati, prevérjati.

umſtoßen zvrniti, podreti (-derem),
preváliti, prekúcniti; *impf.* zvráčati,

umstrahlen

— 704 —

unabſehbar

podírati, preváljati, prekucevati; (ein Testament) ovreči (-vržem), razdreti (-derem), *impf.* razdirati; (einen Be-weiſs) ovreči, zavreči, izpodbiti (-bijem); *impf.* izpodbijati.

umſtrahlen obsijati (-sijem), *impf.* obsévati.

umſtricken omréžiti, zaplésti (-plétem); *impf.* omreževati, zaplétati.

umſtrömen obtékati, teči okoli —.

umſülpen zafrkniti, zavihniti.

Umſturz m. prevrát, prekúc, preku-
cija; (einer Mauer) razpád, porušenje.

umſtürzen tr. prekúcniti, zvrniti;
*impf.* prekucevati, zvráčati; (e. Mauer)
podreti (-derem), porušiti; *impf.* po-
dirati, rušiti; (d. Topf) povézniti, *impf.*
povezovati; *intr.* zvrniti se, prekúcniti
se; *impf.* zvráčati se, prekucevati se;
(von einer Mauer 2c.) podreti se, raz-
pasti (-padem); *impf.* podirati se, raz-
pádati.

Umſturzgedanke m. prevratna misčl (-i).

Umſturzpartei f. prevratna stranka.

Umtausch m. zaména, zamenjáva.

umtauschen zaménjati, zménjati;
*impf.* zamenjevati, zmenjevati.

umthun z. B. einen Mantel ogniti se
—, *impf.* ogrinjati se s plaščem; sič
nach etwas — prizadéti (-denem) si,
*impf.* prizadévati si za kaj.

Umtrieb m. (des Blutes) tók, pretók,
pretakanje; geheime —e skrivne spletke
od. zvijače pl., skrivno početje, skrivno
gibanje.

ummwachsen prerásti, obrásti, zarásti;
*impf.* preráščati, obráščati, zaráščati,
(prerastati).

ummwachsen adi. obrastěl, zarastěl;
preraščen, obraščen, zaraščen.

ummwälzen preváliti, prevreči (-vržem), obaliti, prevrniti; *impf.* preváljati, prevráčati; fig. prekúcniti, prevrniti.

Umwälzung f. prevalitěv. prevrnitěv,
preváljanje, prevráčanje; (Revolution)
prekucija, prevrát; Umwälzung= pre-
vratni.

Umwälzungsplan m. prevratna osnova.

umwandeln tr. premeniti, izpreme-
niti; *impf.* izpreminjati; *intr.* (um-
gehen) hoditi okoli. [va.

Umwandlung f. preména, izpreminja-

umwechſeln preméniti, zaméniti;
*impf.* premenjevati, zamenjevati.

Umweg m. oviněk, daljnica.

umwenden obrniti, *impf.* obráčati.

umwerfen zvrniti, prevrniti; *impf.*
zvráčati, prevráčati; (zu Boden werfen)
podreti (-derem), na tla vreči (vržem);
*impf.* podirati, na tla metati (mečem);
(um sich werfen) ognriti, na se vzeti
(vzamem), *impf.* ogrinjati, na se jemati
(jemljem); (v. Kaufleuten) na boběn
priti (pridem), *impf.* — prihajati.

umwicken, umwinden oviti (-vijem),
omotati; *impf.* ovijati, omotávati; (an-
ders wicken) previti, premotati; *impf.*
previjati, premotávati.

umwölken sich oblačiti se; poobla-
čiti se.

umwölkt oblačen, pooblačen.

umräunen ográditi, zagráditi; *impf.*
ográjati, zagrájati; umräunter Weide-
plaß ográdnica, ograja.

Umjäunung f. plot, graja, ograja.

umziehen tr. opásati (-pašem), obdáti;
*impf.* obdájati; (Kleider) preobleči,
*impf.* preoblačiti; (Schuhe) preobuti
(-bujem), *impf.* preobúvati; *intr.* pre-
sélití se, *impf.* preseljevati se.

umzingeln obdáti, obkoliti, obsúti
(-sujem u. -spem), zajeti (-jamem),
obstópiti; *impf.* obdájati, zajemati, ob-
stópati.

Umjingelung f. obkoljenje, zajetje.

Umjug m. obhòd; (feierl.) sprevod.

un- nur in Zusammenset. ne-, brez-.

unabhänglich nespremenljív; (gram-
matik.) nesklonljiv, nepregiběn.

Unabhänglichkeit f. nespremenljivost;
nesklonljivost, nepregibnost.

unabhängig neodvisěn, nezavisěn.

Unabhängigkeit f. neodvisnost, neza-
visnost.

unabläſſig adi. neprestán, nepreneh-
jív, neprečalěn; adv. neprestano,
neprenéhoma.

Unabläſſigkeit f. neprestanost, nepre-
nehljivost, neprenehalnost.

unabläſſlich neogibno potreběn, ne-
izpúštěn, nepogrešěn.

unablöſlich neodkupěn.

unabſehbar, unabſehlich nepregleděn,
nedogleděn.

unabſekbar

— 705 —

Unbefangenheit

unabſekbar neodstávěn; die Richter
sind — sodniki se ne morejo odstaviti;
(v. Waren) kar se ne more prodáti.

unabsichtlich adv. nehoté, nehótoma,
ne nalašč.

unabweisbar, unabweislich neodrečen,
neodbiten, neovržen. [ljív.

unabwendbar neodvrátěn, neodvrač-
Unabwendbarkeit f. neodvratnost, ne-
odvračljivost.

unachtsam nepazljív, neskrbljív, ne-
skrben, nemarěn.

Unachtsamkeit f. nepazljivost, neskrb-
nost, nemárnost; auš — po nemarnem.

unadelig neplemenít, nežlahtěn.

unähnlich nepodoběn, nesličen. [nost.

Unähnlichkeit f. nepodobnost, neslič-
unangebaut neobdelan; —es Land
ledina, celina.

unangefochten neizpodbíjan, nena-
padan, nevznemirjan; — kaffen pri
miru pustiti. ne izpodbijati, ne na-
padati, ne vznemirjati.

unangemeldet neoglašen, nenapovedan.

unangemessen neprimerěn, nepristojěn.

unangenehm, unannehmlich neprijetěn,
nevšečen, nepriličen, neugoděn.

Unannehmlichkeit f. neprijetnost, ne-
všečnost, nepriličnost, neugodnost.

unanfehnlich neznatěn, neznamenít.

Unanfehnlichkeit f. neznatnost, ne-
znamenitost.

unanftändig nespodoběn, nepristojěn.

Unanftändigkeit f. nespodobnost, ne-
pristojnost.

unanftößig nespotikljív, nad čimur
se nihče ne more spotikati.

unanwendbar neraběn, nepripravěn.

unappetitlich neslastěn.

Unart f. nespodobnost, nepristojnost,
grda navada, zarobljenost. [róbljen.

unartig nespodoběn, nepristojěn, za-
Unartige m. nespodobnež, zaróbljeněc;
— f. nespodóbnica, zaróbljenka.

unartikuliert nerazločen.

unaufgesordert nepozván, sam od sebe.

unaufgeklärt nerazjasnjen.

unaufgelegt nerazpoložen, slabe volje.

unaufhaltbar, unaufhaltſam neustá-
věn, neudržen.

Unaufhaltſamkeit f. neustavnost, ne-
udržnost.

unaufhörlig adi. neprenehljív, nepre-
stán; adv. neprenéhoma, neprestáno.

unauflösbar, unauflöschlich nerazvézěn,
nerazvezljív, nerazločljív; (nicht schmelz-
bar) netopljív, neraztópěn.

Unauflöschlichkeit f. nerazvezljivost, ne-
razvéznost, nerazločljivost; neraztop-
nost.

unaufmerksam nepazljív, nepozorěn.

Unaufmerksamkeit f. nepazljivost, ne-
pozornost.

unaufrichtig neodkritosrčěn.

unaufschiebbar neodložen, neprelóžen,
neodkladěn.

unausbleiblich neizostalěn, gotóv.

unausdehnbar neraztezěn.

unausführbar, unausführlich neiz-
peljív, nedosežen, nemogóč.

unausgebacken nedopečen.

unausgemacht nerešen, neodločen.

unausgesetzt neprestán, neprenehljív,
nepretrag.

unaufsößlich neizbrisljív, neizbrisěn;
neugasljív, neugasěn. [nedopověděn.

unaussprechlich neizréčen, neizrečěn,

unausfehlich neznosěn, nestrpěn.

unausweichlich neizogiběn.

unbändig neukrótěn, neukročěn, ne-
ugnán; neustrahován; (zügellos) raz-
uzdan, samopašěn. [čěn.

unbarmherzig neusmiljen, nemilosr-
Unbarmherzigkeit f. neusmiljenost, ne-
milosrčnost.

unbärtig golobrad, golobraděn.

Unbau m. pušća, golina, ledina. [ščen.

unbeachtet zanemarjen, v nemar pu-
unbebaut neobdelan.

unbedacht, unbedachtsam nepremišljen.

Unbedacht m., Unbedachtsamkeit f. ne-
premišljenost.

unbededkt nepokrít; (v. Haupte) raz-
ogláv, gologláv, odkrít.

unbedenklich nesuměn.

unbedeutend neznatěn, malovažěn,
nepomenljív; (unerheblich) majhěn,
malovreděn.

unbedingt adi. nepogojěn, brezpogo-
jěn; adv. brez ugovora, brez izimka.

unbeidigt nezaprisežen.

unbefangen nepristrán, nezavzét.

Unbefangenheit f. nepristranost, ne-
zavzetost.

45

unbeflekt

— 706 —

unbewohnt

unbeflekt neomadeževán, neoskrunjen, brezmadežën.

unbefriedigend nezadostën.

unbefriedigt nezadovoljën.

unbefugt brezoblastën, nepooblaščen, neopravičen.

Unbefugtheit f. brezoblastnost, neopravičenost.

unbegreiflich nerazumën, nedoúmën.

unbegrenst neomejen, neizmerën.

unbehaart nekosmat, gol, gladëk.

Unbehagen n. neslást (-i), nezadovoljstvo.

Unbehaglich nevšečën, neugodën, neprijetën.

Unbehaglichkeit f. nevšečnost, neugodnost, neprijetnost.

unbehelligt lassen einen pri mir putiti koga.

unbeherzt malosrëen, strašljív.

unbehilslich, unbehoſsen nespretën, okorën.

unbehutsam neprevidën, nemarën.

Unbehutsamkeit f. neprevidnost, nemarnost.

unbekannt neznán. [znanka.

Unbekannte m. neznanëc; — f. ne-

Unbekanntenschaft f. neznanje, neznanost.

unbekümmert brezskrbën, brez skrbí; — sein ne skrbéti, ne v skrbéh biti (sem), nič ne marati za kaj.

unbeinaubt brez listja, gol

unbelebt nežív, neživéč, neživóč.

unbelesen ktor je malo knjig prebral, neizveden —, neiznajden v slovstvu.

unbemerkt neopažen, nezapažen; das ist mir — geblieben tega nisem zapazil od. opazil.

unbemittelt nepremožen.

unbenannt neimenován, brezimën.

unbenommen nezabranjen, dopuščen; es bleibt dir — nihče ti ne brani, na voljo ti je dano.

unbequem nepriročën, odročën, nepriličën.

Unbequemlichkeit f. nepriročnost, odročnost, nepričičnost.

unberaten brez sveta.

unberedenbar nepreračunljív, neizmerën.

unberedtigt neopravičën, brez pravice.

unberedt nezgovorën, nezgovorljív.

unberichtigt nepopravljen; (unbezahlt) neplačan, nepoplačan.

unberitten nezjahan (v. Pferde); brez konja (v. Menschen).

Unberittene m. pešěc, brez konja.

unberufen nepoklican, nepozván.

unberühmt neslavën, neslovéč.

unbeschadet praep. brez škode za —, brez prikrájsanja —, ne kratéč —.

unbeschiden neskromën, držën.

Unbeschidenheit f. neskromnost, drznost. [jen.

unbescholten neomadeževán, neoskrun- [Unbescholtenheit f. neomadeževanost, neoskrunjenost.

unbeschränkt neomejen, neprikračen.

Unbeschränktheit f. neomejenost, neprikračenost.

unbeschreiblich nepopisen.

unbeschrieben nepopisan, čist.

unbeschuhet bos.

unbesiegbar nepremagljív.

unbesonnen nepremišljen, nespameten, nepseudaren.

Unbesonnenheit f. nepremišljenost, nespamet (-i), nepseudarnost.

unbesorgt neskrbën, brez skrbí.

unbeständig nestanovitën, nestalën, premenljív, omahljív.

Unbeständigkeit f. nestanovitnost, nestalnost, premenljivost, omahljivost.

unbestečlich nepodkupën, nepodmitën.

unbestimmt nedoločen, nedoločen, nedoločen, negotov. nestanovit; —c Redeweise nedoločni naklon, nedoločnik.

Unbestimmtheit f. nedoločnost, nedoločnost, negotovost, nestanovitnost.

unbestreitbar neovržen, neizpodbitën.

unbetont breznáglasën, nenaglášen.

unbeträchtlich neznatën, majhën.

unbewaffnet neoborožen, brez orožja.

unbewandert neizkušen, neizveden, nevešč.

unbeweglich nepremakljív, nepremičën; (v. Feiertagen) stanovitën, neprestavën; —es Gut nepremično blago, nepremičnina. [nepremičnost.

Unbeweglichkeit f. nepremakljivost, unbewohnbar nepripraven za stanovanje, nenaseljív.

unbewohnt nenaseljen, neobljuden, brez prebivalcev.

unbewusst

— 707 —

unentschloffen

unbewusst nezavedën, brezzavestën;
(unbekannt) neznán.

unbezahlbar neizplačljiv, nepoplačljiv,
neizplačën.

unbezähmbar neukrotljiv, neukročën.

unbezeugt neizpričan.

unbezweifelt nedvomën, nedvomljiv.

unbezwinglich nepremagljiv, nezmag-
ljiv.

unbiegsam negibën, negibčën; (gram.)
nepregibën, nepregibljiv, nesklonljiv.

Unbill f. krivica, krivuja, krivda.

unbillig nepravičën, krivičën; (vom
Preiic) neprimerën.

Unbilligkeit f. nepravićnost, krivica;
neprimernost.

unbrauchbar nerabën, nerabljív; (un-
nüß) nekoristën, za nič, za nobeno
rabo; (untauglich) nesposobën.

Unbrauchbarkeit f. nerabnost, nerab-
ljivost; nekoristnost; nesposobnost.

unbußfertig nespokorjen, neskesán.

Unbußfertigkeit f. nespokorjenost, ne-
skesanost.

Unchrift m. nekristijan, nekrščenik.

Unchriftlid) nekrščanski, nekristijanski.

Unchriftlichkeit f. nekrščanstvo, ne-
kristijanstvo.

Uncialbuchstabe m. vélika črka (eig.
palec vélika črka).

unconsequent nedosledën.

Unconsequenz f. nedoslednost.

und coni. in, ter. pa. [nost.

Undank m. nehvaležnost, nezahval-

undankbar nehvaležën, nezahvalën.

Undankbare m. nehvaléžnik, nehva-
ležnež; — f. nehvaléžnica.

Undankbarkeit f. nehvaležnost, ne-
zahvalnost.

undenklich nepomnjív, davën.

undeutlich nerazločën, nejasën, ne-
razumljív.

undichterisch nepesniški, nepoetičën.

undienstfertig nepostrežljiv, nepo-
služljiv. [ničica].

Unding n. nestvar (-i). nestvor, nič,

unduldsam nepotrpežljiv, nestrpljiv.

Unduldsamkeit f. nepotrpežljivost, ne-
strpljivost. [bitën].

undurchdringlich neprodirën, nepre-

undurchdringlichkeit f. neprodirnost,
neprebitnost.

undurchsichtig neprozórën.

Undurchsichtigkeit f. neprozórnost.

uneben neravën, végast; (rauß) hrapav.

Unebenheit f. neravnota; hrapavost.

Unebenmaß n. nesomernost, neravno-
mernost. [merën].

unebenmäßig nesomerën, neravno-
unecht nepristën, neprav.

Unechtheit f. nepristnost, nepravost.

unedel neplemenit, nežlahtën.

unehelich nezákonski. [stěn].

unehrbar, unehrlich nepošten, neča-

Unehrbarkeit f. nepoštenost, nečast-
nost.

Unehre f. nečast (-i), nepoštenje.

Uneigennuß m. nesebićnost, nesamo-
pridnost. [děn].

uneigennühig nesebičën, nesamopri-

uneinbringlich neizterljiv, nedobitën.

Uneinbringlichkeit f. neizterljivost, ne-
dobitnost.

uneingedenk nepomljív; — sein ne
pomniti česa, pozabiti kaj. [čen].

uneingeschränkt neomején, neprikra-

uneinig nesložën, nejedín, navzkri-
žën; — werden razpreti se, spreti se.

Uneinigkeit f. nesloga, nejedinost,
razprtija, razpor, zdražba.

uneins f. uneinig.

unempfänglich neprejemljív, nena-
vzemljiv, neobčutljiv; er ist für ein
gutes Wort — ne prime se ga lepa
beseda, ne mara za lepo besedo; (v.
weiß. Geschlecht) nespočetljív.

unempfindlich neobčutljiv; fig. trd,
trdosrčen.

unendlich adi. neskončën, brezkončën,
neizmérën, brezmejën, brez konca in
kraja; adr. silno, neskončno, neiz-
mérno.

unentbehrlich neogibno potrebën, ne-
utrpën, nepogrešën.

Unentbehrlichkeit f. neogibna potreba,
nepogrešnost.

unentgeltlich brezplačën, brez plačila,
zastónj.

unenthaltsam nevzdržën, nezmérën.

Unenthaltsamkeit f. nevzdržnost, ne-
zmérnost.

unentschieden nedoločen, nedognán,
negotov.

unentschlossen neodločen, dvomljiv.

45 *

Unentschlossenheit

— 708 —

ungeachtet

Unentschlossenheit f. neodločenost, dvomljivost.

unerfahren neizkúšen, neizvéden.

Unerschrenheit f. neizkušenost, neizvedenost.

unerforschlich nezasléděn, nedouměn, nedosežěn, neiznajděn.

unerfreulich nevesel, neprijetěn, nebezveselilěn.

unergründlich f. unerforschlich.

unerheblich malovreděn, neznatěn, majhěn.

unerhört neslišan, nikdar ne slišan; neuslišan.

unerklärlich nerazložljív, nerazložěn, kar se ne dá od. ne more razložiti, — razjasnitě.

unerlässlich neodpustěn, neizpregleděn, neogibno od. neobhodno potreběn.

unerlaubt nedopuščen, nedovoljen, prepovedan.

unerledigt nerešen, nedognán.

unermeßlich neizmérěn, brezmérěn, neskončěn.

unermüdet adi. neutrujen, neupehan; adv. neutrúdoma.

unermüdlich neutruděn, neumorěn.

unerquicklich neprijetěn, pust.

unerreichbar nedosežěn, nedostižěn; (dem Auge) nedogleděn.

unersättlich nenasitěn, nikdar ne sit.

unerschöpflich neizčrpěn, neizzajeměn.

unerschrocken neprestrašen, neustrašen, brez strahú.

Unerschrockenheit f. neprestrášenost, neustrášenost.

unerschütterlich neomajljív, neomajljív, nepremajljív.

unerschwinglich nedosežěn, česar kdo ne zmore, — ne premore.

unerseßbar, unerseßlich nenadomestěn; nepopravěn.

unersprießlich brezkoristěn.

unerskeiglich nedostopěn, nedohoděn; ein —er Berg gora, na ktero ni mogče priti od. splezati. [prebitěn.

unerträglich neznosěn, nestrpěn, ne.

unerwartet adi. nepričakován; adv. nenádoma, iznenada.

unesbar neužitěn, kar ni za jéd.

unfähig nezmožěn, nesposoběn; (ungeeignet) nepripravěn, neprikladěn.

Unfähigkeit f. nezmožnost, nesposobnost; nepripravnost, neprikladnost.

unfahrbar nevózěn; ein —er Weg pot, po kateri se ne more voziti.

Unfall m. nezgoda, neprilika, nesreča.

unfehlbar nezmotljív, nepremotljív.

Unfehlbarkeit f. nezmotljivost, nepremotljivost.

unfern adv. ne daleč, ne daleko.

Unflat m. nesnaga, gnusoba, skvrnoba; (Kotß) blato, lajno.

unfältig nesnažěn, gnusoběn, skvrnoběn; —e Reden umazane —, grde —, klafarske besede, klafanje.

Unsleiß m. nemárnost, nemárščina, nemarljivost.

unfleißig nemarěn, nemarljív.

unfolgsam neubogljív, nepokorěn, neposlušěn. [než.

Unfolgsame m. neubogljivěc, nepokór.

Unfolgsamkeit f. neubogljivost, nepokórščina, nepokornost, neposlušnost.

Unform f. spačena oblika, spaka, nestvor.

unförmlich neličěn, spačen, nikomur ne podoběn.

unfrankiert neplačan, nefrankován.

unfreundlich neprijazěn, nepriljuděn; (v. Wetter) neprijetěn, neugoděn.

Unfreundlichkeit f. neprijaznost, nepriljudnost; neprijetnost, neugodnost.

unfreundschaftlich neprijateljski.

Unfriede m. nemir, nepokoj, zdražba, razprtija.

unfriedlich nemirěn, nepokojěn.

unfruchtbar nerodovitěn, nerodovít, neploděn; (v. Korn) gluh; (v. Vieß) jalov; eine —e Kuh jalovica, jálovka.

Unfruchtbarkeit f. nerodovitnost, neplodnost; jálovost.

Unfug m. nered, nerednost, nepristojnost; — treiben nespodobno rogoviliť, razuzdano ravnati.

ungangbar nehoděn, neuhojen; (v. Geltde) neveljavěn; (vom Wort) nenavaděn.

ungastlich negostoljuběn, nepogostljív, nepostrežljív.

ungeachtet adi. nečislan, necenjen; praep. brez ozira, ne gledé na —; coni. če tudi, da si tudi, če ravno, da si ravno, če prav.

ungeahndet

— 709 —

Ungerechtigkeit

ungeahndet nekaznjen, nekaznovan;
etwas — hingehen lassen brez kazni
pustiti kaj, ne kazniti česa.

ungeaicht nepreizkušen.

ungebaut neobdelan; — es Land celina; eine — wieße ledina.

ungeberdig pačljiv; sich — stellen pačiti se, repenčiti se.

ungebildet neolikan, neomikan, neizobražen, neotesan.

ungebräuchlich nenavadën. [nost.

Ungebür f. nespodobnost, nepristojungenbürlich nespodobën, nepristojën; — sich benehmen razvedati se, razvirati se, zlecati se.

ungebunden nezvezan, nevezan; fig. razudzan.

Ungebundenheit f. razuzdanost.

ungeedrlich netečen, neprebavën.

ungebrukt nenatisnen, netiskan.

Ungeduld f. nepotrpežljivost, nevztrpljivost, nestrpnost, neučakljivost.

ungeuldig nepotrpežljiv, nevztrpljiv, nestrpen. neučakljiv.

ungefähr adi. nenadën, naključën, slučajën; adv. nenadoma, po nameri (beiläufig) blizo, okoli, pri.

Ungefähr n. naključje, naključba, namera, namerëk.

ungefüllig (v. Personen) nepostrežljiv, neustrežljiv; (v. Sachen) nevšečen, nedopadljiv, neugodljiv.

ungefiedert brez perja, gol.

ungegründet neosnovan, neutemeljen, neutrjen.

ungehalten nedržán, neizpolnjen; (unwillig) srdít, nevoljën; — sein zameriti (kaj), čemeriti se, gnevati se, nevoljën biti (sem), nasajen biti.

ungeheuchelt neblinjen, nehinavski.

ungeheuer ogromën, velikanski; (fürchterlich) grozën, strašën, strašanski.

Ungeheuer n. pośást (-i), groza; (Drache) zmaj, zmija; (Mißgeburt) spaka.

ungehindert adi. neoviran, nezadržán, neoprečen; adv. brez ovire, brez zadržka, brez zapreke.

ungehobelt neoskobljan, neostrúgan; fig. neotesán, neolikan, zarobljen.

ungehofft adi. nenadeján, nepričakován; adv. nenádoma, iznenada.

ungehörig nepristojën, nedostojën.

ungehorsam nepokorën, neubogljív, neposlušën.

Ungehorsam m. nepokórščina, nepokornost, neubogljivost, neposlušnost.

ungeistlich neduhovën, neduhovski.

ungekocht nekuhan, surov. [ravski.

ungekünstelt priprost, nepričinjen, naungeladen nepovabljen, nepozvan; (v. Gerwehr) nenabít, prazën; (v. Wagen) neobložen, prazën.

ungeläufig nenavadën, neobičajën.

Ungeld n. dávščina, dávěk, dác.

ungelegen nepriličën, nepriležen, neugodën; — sein od. fallen napotje delati, nadležen biti, nadlegovati; es ist mir jetzt — zdaj mi ne kaže, mi ni na roko.

Ungelegenheit f. neprilika, nezgoda, nadléga, nadléžnost.

ungelehrig nenaúčen, nepodúčen.

ungelehrt neučën, neúk.

ungelenk, ungelenkig okorën, neokreten, negibën, nespretën.

Ungelenkigkeit f. okornost, neokrhnost, negibčnost, nespretnost.

Ungemach n. nezgoda, nadloga, neprilika. [priličën.

ungemächlich neugodën, nadložën, neungemein adi. nenavadën, neobičën; (vorzüglich) izvrstën, posebën; adv. silno, jako, zeló.

ungenannt brezimën, neimenován.

ungenau nenatančën, površën.

Ungenauigkeit f. nenatančnost, površnost.

ungenießbar neužitën, nejedčën, neješčën; fig. neslán, pust.

ungenügend nezadostën, nedovoljën.

ungenügsam nezadovoljën.

Ungenügsame m. nezadovoljnik, nezadovoljnež.

Ungenügsamkeit f. nezadovoljnost, nezadovoljstvo, nezadovoljščina.

ungeordnet neurejen.

ungeprüft neizprašan, neizkušen.

ungerade neravën; — Zał liho število.

ungeradstellig (math.) lihomestën.

ungerecht nepravičën, krivičën.

Ungerechtigkeit f. nepravičnost, krivičnost; (ungerechte Handlung) nepravica, krivica.

ungereimt

— 710 —

Unglimpf

ungereimt neriman, brez rime; fig. brezmiseln, neuměn, nepriličěn, napačěn.

Ungereimtheit f. brezmiselnost, neum-
nost, napačnost.

ungern nerád.

ungesalzen neslán, brez soli.

ungesattelt neosedlán.

[kvašěn.

ungesäuert opresěn, brezkvasěn, ne-
ungesäumt *adi*. neobrobljen, nezarob-
ljen; (ohne Säumen) *adv*. nemudoma,
nemudno, brez pomude od. pomudka.

ungeschickt neokretěn, nespretěn. ne-
roděn, okorěn, nepripravěn.

ungeschlacht neotesán, neroděn, surov.

ungeschliffen nenabrušen, neizbrušen;
fig. neolikan, neomikan, neotesán.

ungeschmuckt(t) neslastěn, plehěk.

ungeschmälert neprikračen, brez pri-
kratbe.

ungeschmeidig negibčěn, krhěk, trd.

ungeschminkt neolepotičen, nenama-
zan; fig. čist, istinit, prav.

ungeschoren neostrižen; einen — lassen
ne nadlegovati koga, pri miru pustiti
koga.

ungesehen neviděn.

[družěn.

ungesellig nepriljuděn, odljuděn, ne-
ungeschlich, ungesetzmäßig nepostavěn,
nezakonit.

ungesittet nenraven, nenravit.

ungestaltet spačen, pokvečen, grd.

ungestempelt nekolkován.

ungestört nevznemirjen, nemočen,
mirěn.

ungestraft nekaznjen, nekaznován.

ungestüm silěn, silovít, viharěn, buro-
vít, razburkan.

Ungestüm n. sila, lomást (-i), navál.

ungesund nezdráv.

ungestheilt nerazdeljen; zur —en Hand
nerazdelno, zajednički, jeden za vse,
vsi za jednega; fig. občěn, splošěn, od
vseh stranij.

Ungethüm n. strašilo, pošast (-i).

ungetreu nezvést, neverěn.

ungeübt nevajen, neizurjen, neizveden.

ungewiß negotov, nesigurěn, dvom-
ljiv, dvoměn.

ungewissenhaft brezvestěn, nevestěn.

Ungewissenhaftigkeit f. brezvestnost,
nevestnost.

Ungewißheit f. negotovost, nesigur-
nost, dvomljivost, dvomnost.

Ungewitter n. nevihta, vihra, huda
ura, hudo vreme (-na).

ungewöhnlich nenavaděn, neobičajěn.

ungewohnt nevajen, nenavajen.

Ungезієєр н. мрěєс, гомазěн (-і);
coll. mrčesovina, gomazina, črvovje.

ungeziemend nespodoběn, nepristojěn.

ungezogen slabo odgojen, neotesan,
zarobljen, nespodoběn.

Ungezogenheit f. slabo vedenje, ne-
otesanost, zarobljenost, nespodobnost.

ungезігelt razuzdan, razbrzdan.

ungezwungen neposiljen, neprimoran,
neprisiljen.

ungiltig neveljavěn, brez veljave; —
machen razveljáviti, ob veljavo deti
(denem), veljavo (čemu) vzeti (vza-
mem), preklicati (-kličem), ovreči (-vr-
žem); *impf*. razveljávati, ob veljavo
dévati, veljavo jemati (jemljem), pre-
klicevati.

Ungiltigkeit f. neveljavnost.

Ungiltigkeitserklärung f. izreka ne-
veljavnosti, preklic, ovržba.

Unglaube m. nevéra, nevérstvo, ne-
vérnost.

ungläubig nevérěn.

[nica.

Ungläubige m. nevérnik; —f. nevér-

unglaublich neverjetěn; — groß silno
velik, čudo velik.

ungleich *adi*. nejednák; (uneben) ne-
ravěn; *adv*. nejednako; (vief) mnogo,
jako, veliko.

ungleichartig raznovrstěn, raznoroděn.

Ungleichartigkeit f. raznovrstnost,
raznorodnost. [jěn.

ungleichfarbig raznobarvěn, raznobo-
ungleichsformig raznoličěn, raznopo-
doběn.

ungleichglüderig raznočlén.

[čěn.

ungleichhaarig raznolasěn, raznodla-

Ungleichheit f. nejednakost, neravnost.

ungleichmäßig nerazmerěn, nejedna-
komerěn.

ungleichnamig raznoimenski.

[čěn.

ungleichseitig raznostrán, raznostrani-

ungleichwinkelig raznokotěn.

ungleichseitig raznočasěn, raznodoběn.

Unglimpf m. neuljudnost, osornost,
surovost.

unglimpflich

— 711 —

Unkenntlichkeit

unglimpflich neuljuděn, osorěn, suróv.
Unglück *n.* nesreča, nezgoda; reva,
nadloga.

unglücklich, unglückselig nesrečen; revèn, nadłožen.

Unglückliche *m.* nesrečnik, nesrečnež; — *f.* nesrečuica.

Unglücksbote *m.* nesrečni sěl, — po-
ročnik, — vestnik.

Unglücksfall *m.* nesreča, nezgoda, ne-
srečni prigoděk.

Unglücksgefährte *m.* tovariš v nesreči.
Unglücksfunde *f.* nesrečna ura.

Unglücksvogel *m.* nesrečna ptica; fig.
nesrečnik, nesrečnež.

Ungnade *f.* nemilost, zaméra; in —
sallen zamériti se komu, v zaméro
priti (pridem).

ungnädig nemilostljiv, nemilostěn.

ungültig *j.* ungiltig.

Ungunst *f.* neprijaznost, nemilost, ne-
ugodnost. [zěn.

ungünstig neugoděn, nemil, neprija-
ungut nedoběr, slab, zěl; etwaš für
— nehmen zamériti, za zlo vzeti (vza-
mem); nichtš für — brez zamére, ne
zameri(te), nič za zlo.

ungütig nedobrotljiv, nemil.

unhaltbar (v. b. Festung) neubranljiv,
neobdržen, ki se ne dá ubraniti; (v.
Versprechen) nedopolniv, ki se ne dá
izpolniti; die Stellung des Ministers
ist — geworden minister več ne more
ostati na svojem mestu; (dauerhaft)
netrpežen, netrden; (v. Erz) prazěn,
gluh, jalov.

unharmonisch neskladěn, nesoglasěn.

Unheil *n.* skoda, kvar, reva, nadloga;
(Unglück) nesreča, nezgoda.

unheilbar neozdravěn, neizvračěn, ne-
izlečen; (v. Wunden) nezaceljiv.

Unheilbarkeit *f.* neozdravnost, neiz-
vračnost, neizlečnost; nezaceljivost.

unheilbringend nesrečonosěn, nezgo-
donosěn, pogubonosěn.

unheilsam nezdráv, škodljiv.

unheilvoll nesrečen, poguběn.

unheimisch nedomáč, stranski, tuj.

unheimlich nepovoljěn, neugoděn; es
ist ihm — zu Muthe nekako čudno
od. težko mu je pri sri ci.

ungläflich neuljuděn, nepriljuděn.

Unhöflichkeit *f.* neuljudnost, nepri-
ljudnost.

unhold neprijazěn, nevošěljív, ne-
naklonjen.

Unhold *m.* grdobín, grdín, neuljudník.

Unicum *n.* jediněc svoje vrste, unikum.

Unierte *m.* zjedinjeněc, unijat.

Uniform *f.* uniforma, jednolična ob-
leka, jednolična oprava.

uniformieren uniformovati, jednako
od. jednolično obleči.

uniformiert uniformován, v uniformi,
jednolično oblečen.

Uniformität *f.* j. Gleichförmigkeit.

uninteressant nemičěn, nemikalěn.

Union *f.* zveza, družba, društvo.

unifono *adv.* jednoglasno.

Unitarier *m.* unitarěc.

universal, universell splošěn, občěn,
vesoljěn.

Universalerbe *m.* dedič vse zapuščine.

Universalerbin *f.* dedična vse zapu-
ščine, blagovnica.

Universallerikon *n.* vseobčni slovár.

Universalmedicin *f.* vseobčno zdravilo,
zdravilo za vse bolezni.

Universität *f.* vseučilišče, visoke šole
pl., univerza; Universitäts= vseučiliščni,
visokošolski.

Universitätsbildung *f.* vseučiliščna
omika, — izobraženost.

Universitätsgebäude *n.* vseučiliščno po-
slopje, vseučilišče. [sárnica.

Universitätskanzlei *f.* vseučiliščna pi-

Universitätsmatrikel *f.* vseučiliščna
mática.

Universitätsprofessor *m.* vseučiliščni
profésor. [tor.

Universitätsrektor *m.* vseučiliščni rek-

Universitätsreform *f.* vseučiliščna pre-
ustrojba.

Universitätsstudium *n.* vseučiliščno
učenje; Universitätsstudien *pl.* vseuči-
liščni nauki *pl.*

Universitätszeugnis *n.* vseučiliščno
spričevalo.

Universum *n.* vesoljni svet, vesoljnost.

Unke *f.* pubič, urh; kut, műkavěc,
smúkalica.

unkennbar, unkenntlich nepoznatěn.

Unkenntlichkeit *f.* nepoznatnost; bis
zur — tako da ni bilo poznati.

unorganisch

— 713 —

unschuldig

unorganisch neorganski, neživóč.
unorganisiert neurejen, neuravnán.
unorthographisch nepravopisën, krivo-
pisën.

unpaarig lih, neparën.

unparteilisch, unparteilich nepristrán,
nepristranski.

Unparteilichkeit f. nepristranost.
unpassend neprimerën, nepriličën,
nepristojën.

unpässlich ne prav zdrav, malo bolan,
slab; er ist — ni mu (prav) dobro,
ne počuti se dobro.

Unpässlichkeit f. slabost.

unpatriotisch nedomoljubën, nerodo-
ljubën, nedomorodën.

unpersönlich brezosebën, neosebën.

unpoliert nepolikan, neuglajen.

unpolitisch nepolitičën; (unklug) ne-
modër, malo modër.

unproportioniert nerazmerën, brez-
razmerën.

Unrath m. nesnaga; (Kehricht) smeti
(-ij) pl.; — machen smetiti; nasmetiti,
zasmetiti.

[nevarën.
unrathsam kar se ne more svetovati,
unrecht adi. nepráv, nápačën; (un-
gerecht) nepravičën, krivičën; adv. ne
prav, napak; po krivem, po krivici.

Unrecht n. krivica, krivda, krivično
dejanje.

unrechtmäßig nepostavën, nepravičën,
krivičën.

Unrechtmäßigkeit f. nepostavnost, ne-
pravičnost, krivičnost.

unredlich nepošten. [nje.

Unredlichkeit f. nepoštenost, nepošte-
unregelmäßig nepravilën, neredën.

Unregelmäßigkeit f. nepravilnost, ne-
rednost.

unreif nezrél, negodën, golén; (v. d.
Leibesfrucht) nedonošen; — e Frucht
nezrél sad, golenč.

Unreife f. nezrelost, negodnost.

unrein, unreinlich nečeděn, nečist,
nesnažen, umazan; (v. Getreide) smet-
ljiv, neprečišćen.

Unreinlichkeit f. nečednost, nečistost,
nesnažnost, nesnaga; smetljivost.

unrettbar nerešljiv, nerěšěn.

unrichtig adi. nepráv, nápačën; adv.
neprav, napak, naopak.

Unrichtigkeit f. napaka, pomota.

unritterlich neviteški.

Unruhe f. nepokoj, nemír; (Lärm)
hrup, šunděr; (Ausruhr) vstaněk,
vstaja, puntar.

Unruhestifter m. nepokojnež, nemir-
než; vstajnik, puntar.

unruhig nepokojën, nemirën.

unrühmlich neslavën.

uns pron. dat. nam, dual. nama;
acc. nas, dual. naju.

unsäglich nedopovédën, neizréčën.

unsanst nerahěl, nevoljěn, nemehěk;
er sagte ihm kein —es Wort ni mu je
rekel ostre —, trde —, žal besede.

Unsauber nesnažën, nečedën, umazan.

Unsauberkeit f. nesnažnost, nesnaga,
nečednost, umazanost.

unschädlich neškodljiv, nekvarljiv;
—es Ding nedolžna reč; — machen
s poti spraviti.

Unschäkbar neprecenljiv, necenjen;
(vorzüglich) izbran, izvrstěn.

Unschäkbarkeit f. neprecenljivost.

Unscheinbar neznatën, neznamenít;
(keinen Schein habend) nesvetěl, te-
mën, bled.

Unscheinbarkeit f. neznatnost, nezna-
menitost; temnost, bledost.

unschicklich, unschicksam nepristojën,
nespodobën; neprimerën, nepriličën,
nepripravën.

Unschicklichkeit f. nepristojnost, ne-
spodobnost; neprimernost, neprilič-
nost, nepripravnost.

Unschiffbar neplovën, nebrodën.

Unschlachtig j. ungeschlacht.

Unschlitt n. loj; Unschlitt= lojén, lojev.

Unschlittkerze f. lojéna sveča, lojenica.

Unschlüssig neodločën, omahljiv, brez
trdnega sklepa; — sein omahovati, ne
znati kaj bi, ne znati bi li.

Unschlüssigkeit f. neodločnost, omah-
ljivost. [plehěk.

Unschmackhaft neslastën, neokusën,

Unschmackhaftigkeit f. neslast (-i), ne-
slastnost, neokusnost.

Unschuld f. nedolžnost; (Keuschheit)
čistost, čistota.

Unschuldig nedolžën, čist; (eines Ver-
brechens) nekrív; —er Kinder Tag te-
pežni dan, pametva, otépnica, šapavica,

Unschuldigerklärung

— 714 —

unter

šapelica; — er Weise po nedolžnem, po krivem; an etwas — sein nad čim nedolžen biti (sem), pri čem ne biti kriv, ne iméti (imám) krivnje od. krivde; (nicht schädend) neškodljiv.

Unschuldigerklärung f. spoznanje za nedolžnega od. nekrivega; razsodba, da je kdo nekriv, — nedolžen, izjava nedolžnosti. [pogled.

Unschuldsmienr f. nedolžni obraz, — unschuldsvoll ves nedolžen.

Unschwer netežek, lahěk.

Unselbständig nesamostalēn.

Unselbständigkeit f. nesamostalnost.

Unselig nesrečen, neblažen.

Unseligkeit f. nesrečnost, neblaženost.
unser pron. pers. nas, dual. naju;
pron. posses. naš, dual. najin; (in Be-
ziehung auf d. Subject d. Saßes) svoj;
— einer, —eins mi, nas jeden, jeden
izmed nas; es sind — vier štirje smo;
—sgleichen naš vrstnik, naša vrstnica.
unserig, unſtrig naš.

Unserige, Unſtrige m. našinče.

unserthalben, unsertwegen, unsertwillen zavoljo nas, radi nas, zarad nas, zastran nas.

Unsicher ne varěn, nevarěn; (ungewiß) negotóv, nezanesljív, nezanésén.

Unsicherheit f. nevarnost; negotovost, nezanesljivost, nezanesnost.

Unsichtbar nevidēn.

Unsichtbarkeit f. nevidnost. [ábota.

Unsinn m. nesmisěl (-i), neumnost, unsinnig nesmiseln, brezmiseln, neměn, brezuměn, budalast, nor.

Unsitte f. grda —, napačna navada.

Unsittlich nenravěn, nenravít, zlonravěn, slabega zadržanja.

Unsittlichkeit f. nenravnost, nenravitoſt, zlonravje.

Unstatthaft nedovoljen, nedopuščen.

Unstatthaftigkeit f. nedovoljenost, nedopuščenost.

Unsterblich neumrjóč, neumrljív, brezsmrten; (ewig) večen, neminljív, neugasljív.

Unsterblichkeit f. neumrjočnost, neumrljivost, brezsmrtnost; večnost, neminljivost, neugasljivost.

Unstern m. nesrečna zvezda, nesrečno naključje, nesreča.

Unstet nestalēn, nestanovít, opotřeče;
ein —er Mensch nestanovitnež, vete-
ternják.

Unstetigkeit f. nestalnost, nestanovitoſt, nestanovitnost.

Unstrafbar, unsträftlich nekaznív, truekriv, nedolžen. [noust.

Unsträftlichkeit f. nekaznivost, nedolžunstreitig nedvoměn, nedvojběn, kyar se ne dá izpodbijati, — tajiti.

Unstudiert neučen, neuk, neizšolan.

Untadelhaft, untadelig brez graje, brez madeža, negrajēn, brezmadežēn.

Untadelhaftigkeit f. brezgrajnost, brez madežnost.

Untauglich nesposobēn, nepripravēn, neprikladēn.

Untauglichkeit f. nesposobnost, nepri-
pravnost, neprikladnost.

unten adv. doli, dolej, zdolej, spodi, spodej; nach — dol, navdol, spod, vniz; von — odzdoli, odzdolej, odspodej; — am doli pod, vznožji; von — weg izpod, spod, z. B. von — weg hauen izpodsekati, von — weg beißer izpodgrizniti. [tje.

Untenhin adv. odspodej tje, odzdoli

unter praep. pod; (unter etwas hervor) izpod od. spod česa, z. B. — der Bank hervorziehen spod klopí potegniti; (zwischen) med; (aus der Mitte) izmed, z. B. einer — ihnen jeden izmed njih; (mit) s, z, z. B. — der Bedingung s tem pógojem; — dem Manen po imeni; — dem 2. dieses Monates drugega dné tega meseca; eine Person — 20 Jahren oseba ki še nima 20 let od. ki še ni 20 let stara; — einem ob jednem, h krati; — Kaiser Franz Josef za cesarja Franca Jožefa; — der Hand zuſtecken skrivaj dati (dám); etwas — den Händen haben delati od. v delu iméti (imám) kaj; — vier Augen med nama, brez prič; — den Waffen sein pod orožjem od. v orožji biti (sem); — Schloßs u. Riegel pod ključem; — die Soldaten gehen k vojakom iti (grem); jemandem — die Augen treten (kommen) komu pred oči stopiti (priti); jemandem etwas — die Nase reißen pod nos podrobiti od. očitati komu kaj; (inßsgg.) pod-, nižji.

Unterabtheilung

— 715 —

Untergang

Unterabtheilung f. nižji —, spodnji
oddelék. [podoravati.

unterakern podorati (-orjem), *impf*.

Unteradmiral m. podadmiral.

Unteramt n. nižji —, podrejeni urád.

Unterarm m. podlaket, podlehti.

Unterärme! m. spodnji —, dolnji rokáv.

Unterart f. nižji razpol, nižja vrsta.

Unterarzt m. podzdravnik.

Unteraufseher m. podnadzornik.

Unteraugengegend f. podočje.

Unteraugenlid n. doluja trepalnica.

Unterbalken m. spodnji tram.

Unterband n. podveza.

Unterbau m. podzidje, podstava, pod-
ziděk, podstavěk; (im Bergb.) podkóp.

Unterbauch m. podtrebuh, dolnji del
trebuha.

Unterbauchgegend f. podtrebušje.

unterbauen podzidati, *impf*. podzida-
vati; (unterhöhlen) podkopáti (-kop-
jem), *impf*. podkopovati.

Unterbeamte m. nižji uradnik.

Unterbefehlshaber m. podpoveljnik.

Unterbegriff m. prvi pojém, podrejeni
pojěm.

Unterbehörde f. nižje oblastvo, —
oblastništvo, nižja gosposka.

Unterbeinkleid n. spodnje hlače pl.,
spodnjice pl., gate pl.

Unterbett n. blazina.

Unterbejirk m. podokraj.

unterbinden podvezati (-vežem), *impf*.
podvezovati; (die Rabelschnur) zavezati,
*impf*. zavezovati.

Unterbindung f. podvez, podvezovanje.

unterbleiben zaostati (-ostanem), ne
zgoditi se, opustiti se; *impf*. zaosta-
jati, opusčati se.

unterbrechen pretrgati, prenehati, pre-
kiniti, ustaviti, zaustaviti; *impf*. ustav-
ljati, zaustavljati; jemanden im Reden
— besedo prestriči (-strižem), v be-
sedo seči (sežem) komu; *impf*. v be-
sedo segati komu.

Unterbrechung f. prenehljej, pretrg,
prestaněk; ustava, zaustava, zaustav-
ljenje; ohne — neprenehoma, v jedno
měr, neprestano, nepretrgoma.

unterbreiten podgrniti, *impf*. pod-
grinjati; (ein Gesuch) predložiti, *impf*.
predlágati.

unterbringen nastániti, pod streho
spraviti; *impf*. pod streho spravljati;
seine Kinder gut — otroke dobro pre-
skrbéti, dobrim ljudém izróčiti; einen
Bedienten bei jemandem — słužbo pre-
skrbeti strežaju pri kom; (Capital)
naložiti, *impf*. nalágati.

Unterbrustgegend f. podprsje.

Unterburg f. podgradje.

Unterdach n. podstrešek, podstrešje,
spodnja streha.

unterdes, unterdeffen adv. med tem,
tačas.

Unterdiacon m. poddijakon.

Unterdialect m. podnarečje.

unterdrücken (jemanden) stiskati, tlá-
čiti, zatirávati; (etwaš) zatréti (-ta-
rem), zadušiti, udušiti, potlačiti; *impf*.
zatiravati; (den Born) požreti (-žerem),
*impf*. požirati, ne kazati (kažem); (cine
Schrift) utajiti, skriti (skrijem); *impf*.
utajevati, skrivati; (vernichten) ugono-
biti, zamoriti; *impf*. ugonabljati.

Unterdrücker m. zatiralěc, stiskalěc,
tlačitelj.

Unterdrückung f. zatiratév, tlačitěv,
zatiranje, tlačenje, stiskanje.

untere (der, die, das) dolnji, zdolnji,
dolenji, spodnji; (niedere) nižji, spodnji.

untereinander adv. med seboj, skup;
(durcheinander) vse vprek.

untersangen sich drzniti se, predrzniti
se, upati si u. se.

unterfertigen podpisati (-pišem), *impf*.
podpisovati.

Unterfertigung f. podpis; podpisovanje.

unterfeuern podkúriti, podnětiti, pod-
páliti; *impf*. podkúrjati, podpáljati.

Unterfläche f. spodnja plat (-i), spod-
nja ploska.

Unterfressen podjesti (-jém), izpod-
jesti; *impf*. podjedati, izpodjedati.

Untersuch m. spodnji del noge, spodnja
noga, stopalo.

Untersutter n. pód(v)laka, podšěv, pod-
stava, podloga; (bei Bünnerl.) podboj.

Unterfuttern podšiti (-sijem), pod-
staviti, podložiti, podvleči; *impf*. pod-
šivati, podstavljati, podlagati.

Untergang m. (der Sonne) zahod, za-
ton, zapad; (Berfall) razpad, pogín,
koněc; — der Welt koněc svetá.

unterjochen

— 717 —

Unterordnung

unterjochen podjármiti, pod se od.
pod jarem správiti, podvreči (-vržem)
si; *impf.* podvračati, pod se od. pod
jarem správljati.

Unterjocher m. podjarmitelj.

Unterjochung f. podjarmljenje.

Unterkämmerer m. podkomornik, pod-
ključár.

Unterkanzler m. podkancelár.

Unterkauf m. mešetarjenje; (Vorkauf)
prekúpovanje.

Unterkäufer m. mešetar; prekupěc,
prekupovalěc.

Unterkehle f. J. Unterkinn.

Unterkieser m. spodnja čeljúst (-i).

Unterkinn n. podbraděk.

Unterkleid n. spodnja obleka, spodnje
oblačilo; (der Frauen) gožěc.

Unterkohlradi m., Unterkohlrübe f.
podzémeljska koleraba, podzémljica.

Unterkommen (Dienst finden) službo
najti (najdem) od. dobiti, mesto do-
biti, v službo priti (pridem); (Obdach
finden) pod streho priti (-dem), streho
dobiti; (impers.) pod roke priti (pride).

Unterkommen n., Unterkunft f. služba,
mesto; stan, stanovanje, streha; jeman-
dem — geben koga pod streho vzeti
(vzamem), *impf.* — jemati (jemljem).

Unterlage f. podloga, podklada, pod-
stava.

Unterland n. dolenjsko (-ega), dolenja
stran (-i).

Unterländer m. dolenjěc, dolanjěc.

Unterlänge f. spodnja od. dolnja
dolžina.

Unterlass m. prenehljej, prestaněk;
ohne — neprenehoma, nepretrgoma,
neprestano.

Unterlassen opustiti, pustiti; *impf.*
opuščati, puščati; auch ne storiti, ne
izpolniti.

Unterlasser m. opustnik, zamudnik.

Unterlassung f. opuščenje, opuščanje,
zamuda, zamuděk.

Unterlassungsfünde f. opustni greh,
zamuda dobrih del.

Unterlauf m. dolnji tek; (d. Schiffes)
dolnja paluba.

unterlaufen letéti od. teči pod kaj;
(vorkommen) primériti se, pripetiti se,
naključiti se, zgoditi se; Sie haut ift

mit Blut — kri je pod kožo zasedla
od. podplúla.

unterlaufen adi. (mit Blut) podplút,
zaséden, s krvjó zalít.

unterlegen podložiti, *impf.* podlágati,
podkládati; (einen anderen Sinn) pod-
takniti, dati (dam); *impf.* podtíkati,
dajati; Pferde — konje prepreči (-pre-
žem) od. menjati; *impf.* konje pre-
prezati od. menjavati.

Unterlehrer m. podučitelj.

Unterleib m. trebuh.

[zěn (-i).

Unterleibskrankheit f. trebušna bole-
unterliegen podleči (-ležem), podležati
(-im), obnemoči (-morem); *impf.* pod-
legati, obnemagati; (einem Gerichte)
podvržen od. podložen biti (sem); im
Proceffe — pravdo izgubiti; der Strafe
— kazni zapasti (-padem); es unter-
liegt keinem Zweiſel ni dvomljivo od.
sumno, o tem ni dvoma od. suma.

Unterlieutenant m. podporočnik.

Unterlippe f. spodnja ústnica.

untermauern podzidati, *impf.* pod-
zidovati.

untermengen změsati, priměsati od.
podměsati (jedno drugemu).

unterminieren podkopati (-kopljem),
izpodkopati; *impf.* izpodkopavati.

unternähen podšiti (-šijem), *impf.*
podšivati.

unternehmen podvzeti (-vzamem), po-
četi (-čem), započeti, lotiti se (česa),
poprijeti (-primem) se (česa); *impf.*
podvzémati, počénjati, započenjati, po-
prijémati se (česa); eine Reise — na
pot odpraviti se.

Unternehmen n. podvzetje, podjetje,
početje, započetje, započetba.

unternehmend podvzetěn, podjetěn,
podvzemljiv.

Unternehmer m. podvzetnik, podjet-
nik; —in f. podvzetnica, podjetnica.

Unternehmung f. J. Unternehmen.

Unternehmungsgeist m. podvzetnost,
podjetnost, podvzemljivost. [jetěn.

unternehmungslustig podvzetěn, pod-

Unterofficier m. podčastnik.

unterordnen podrediti, poddrúžiti,
(pod koga) postáviti; *impf.* podréjati,
poddruževati.

[těv.

Unterordnung f. podredba, poddruži-

Unterpfand

— 718 —

unterstehen

Unterpfand n. zastava; etwas als — geben zastáviti, *impf.* zastávljati kaj.

unterreden sich pogovárjati se, po-
menkovati se, meniti se, kramljati.

Unterredung f. pogovor, pomeněk, po-
menkovanje, kramljanje.

Unterricht m. uk, nauk, podúk, pod-
učevanje; jemandem — erteilen učiti
od. podučevati koga (v čem)

unterrichten učiti; podučiti, *impf.*
podučevati; (in Kenntnis sezen) spo-
ročiti (komú kaj), vedeti dati, na znanje
dati; *impf.* sporočevati, na znanje da-
jati; ich bin von allem unterrichtet vse
vem, vse mi je znano.

Unterrichts- učni, naučni.

Unterrichtsanstalt f. učilišče, učilnica.

Unterrichtsgeld n. učnina.

Unterrichtsminister m. naučni ministér.

Unterrichtsministerium n. naučno mi-
nisterstvo, ministerstvo za uk.

Unterrichtsordnung f. učni red, učni
zakon.

Unterrichtssprache f. učni jezik.

Unterrichtswesen n. šolstvo, šolske
zadeve pl.

Unterrod m. spodnja suknja; (d. Wei-
ber) spodnja janka, podrášnik; indra.

untersagen prepovedati (-věm), zabraniti; *impf.* prepovedati, zabranjevati.

Untersagung f. prepoved (-i).

Untersalpetersfure f. duščeva okislina.

Untersaß m. podstava, podstavěk; (in
der Logik) podrěk.

Untersaum m. podmet, podrob.

Unterschlagen premalo ceniti, prezirati

unterscheiden lóčiti; razlóčiti, *impf.*
razločevati; sich — lóčiti se, razloče-
vati se, razlikovati se.

Unterscheidend razločilēn, razločevalēn.

Unterscheidung f. razločitev, razločba,
razločevanje.

Unterscheidungskraft f. razločevalnost,
razločilna moć (-í).

Unterscheidungszeichen n. ločilno zná-
menje, ločilo, ločilnica, ločnica.

Unterscheidungszeichenlehre f. naúk o
ločilih od. ločilnicah.

Unterschenkel m. krača.

Unterschieben podlóžiti, podstáviti;
*impf.* podlágati, podkládati, podstáv-
jati; (etwas Unechtes an die Stelle des

Echten sezen) podtakniti, podvreči (-vr-
žem); *impf.* podtikati, podmetávati;
ein untergeschobenes Kind) podvrženč,
podtaknenč; podvrženka, podtaknenka.

Unterschied m. razloček, razlika; ohne
— des Standes ne gledé na stan, brez
ozira na stan.

unterschiedlich različen, razěn, raz-
notér, mnogotér.

unterschlächtig (v. Rade) lopatěn, pod-
livěn, na lopate; —es Wasser podko-
lesna voda; —e Mühle mlin s kolesi
na lopate.

unterschlagen izpodmekniti (-maknem),
zatajiti, za se pridržati (-im); *impf.*
izpodmikati, zatajevati, za se pridrže-
vati; jemandem ein Bein — nogo komu
izpobbiti (-bijem) od. podstaviti; *impf.*
izpobijati, podstávljati.

Unterschleif m. potuha; kok; — ge-
ben potuho dajati; kotáčiti, potakati
(-tačem).

Unterschreiben podpisati (-pišem),
*impf.* podpisovati.

Unterschreiber m. podpisēc, podpisnik,
podpisovalēc.

Unterschrift f. podpis.

Unterschule f. nižja šola.

Unterseeisch podmorski.

Unterschenken potopiti, pogrezniti;

*impf.* potapljati, pogrezovati.

Unterseßt tršćat, čokát.

Unterseßtheit f. tršćatost, čokatost.

Unterschlagen utoniti, utopiti se, po-
grézniti (se); *impf.* utápljati se, po-
grezovati se.

Unterspicken podslaniniti, s slanino
nabuckati. [rati.

Unterspreizen podpreti, *impf.* podpi-

Unterstaatssecretär m. državni pod-
tajnik.

Unterstädtt f. dolnje od. spodnje mesto.

Unterstand m. stan, stanišče; jeman-
dem — geben koga na stanišče vzeti
(vzamem), *impf.* — jemati (jemljem).

Unterstandgeber m. stanodajalěc.

Unterständig podrastel. [vališča.

Unterstandslos brez stana od. stano-

unterste (der, die, das) najnižji, naj-
bolj spodnji.

Unterstehen z. B. einem Gerichte spa-
dati od. biti (sem) pod kako sodišče;

unterstehend

— 719 —

Unterwürfigkeit

(unter ein Obdach treten) stópiti pod
streho, vedriti; sích — drzniti se, pre-
drzniti se.

unterstehend podložen, podvržen, pod-
družen, spadajóč.

Unterstelle f. nižje mesto, nižja služba.

unterstellen podstáviti, *impf.* pod-
stávljati; podvreči (-vržem), podtek-
niti; *impf.* podtíkati.

unterstreichen podčertati, *impf.* pod-
čertovati.

unterstreuen nastlati (-steljem) živini,
podstlati pod živino; *impf.* nastiljati,
podstiljati.

Unterstufe f. spodnja stopnja.

unterstücken podpreti, pomoči (-mo-
rem), potegniti od. pognati (-ženem)
se za koga; *impf.* podpirati, pomágati,
potegovati —, potezati —, poganjati
se za koga, na pomoč biti (sem) komú,
na roko iti (grem) komú; (bekräftigen)
trditi; potrditi, *impf.* potrjevati; mit
Geld — z denarji zalágati od. zaklá-
dati (koga).

Unterstüher m. podpornik, pomočnik;
—in f. podpornica, pomočnica.

Unterstützung f. podpora, pomoč (-i),
pripomóč (-i), zaslomba; Unterstützungsg-
podporni, pomočni.

Unterstütungscasse f. podporna blagajna, — denarnica.

Unterstützungsfond m. podporna záloga
od. základa.

Unterstützungspunkt m. podporišče.

Untersuchen preiskati (-iščem), pre-
glédati; *impf* preiskávati, preiskovati,
pregledovati; (erheben) pozvédeti
(-zvém), *impf.* pozvédati, pozvedovati;
(prüfen) izprášati, preskúsiti; *impf.* iz-
praševati, preskúšati.

Untersucher m. preiskovalěc, pregle-
dovalěc; pozvedovalěc; izpraševalěc.

Untersuchung f. preiskava, preisko-
vanje, pregledovanje; pozvedovanje;
izpraševanje; Untersuchungsg= preisko-
valni, pregledovalni; pozvedovalni; iz-
praševalni.
[sodišče.

Untersuchungsgericht n. preiskovalno

Untersuchungskosten pl. preiskovalni
stroški pl., stroški preiskave.

Untersuchungsrichter m. preiskovalni
sodník.

Untersuchungsverfahren n. preiskovalno
postopanje, ravnanje pri preiskavi.

untertags adv. po dnevu.

untertauchen tr. potopiti, pogróziti,
pondreti; *impf.* potápljati, pogrezo-
vati, pondirati; *intr.* vtopiti se, po-
grezniti (se), ponikniti, pondreti se;
*impf.* vtápljati se, pogrezovati se, pon-
dirati se.
[valěc.

Untertraucher m. potapljálěc, pogrezo-
unterthan podložen, podvržen.

Unterthan m. podložnik, podanik,
podvrženěc.

unterthänig podložen; (als Ausdruck
der Höfligkeit) ponižen; (gehorft am) po-
koreu.

Unterthänigkeit f. podložnost; poniž-
nost; pokornost.

Unterthansverhältnis n. podložništvo,
razmérje podložniško.

Untertheil m. spodnji del, — koněc.

Unterwachsen podrasti, prerásti; *impf.*
podráščati, preráščati (prerastati).

unterwärts adv. dol, navzdol, na-
vzpod, v niz.

unterwischen izpodprati (-perem), iz-
podriti (-rijem), izpodmleti (-meljem),
izpodkopati (-kopljem); *impf.* izpod-
pirati, izpodkopavati.

Unterwasser n. dolnja voda.

unterwegs adv. med potjo, med po-
tom, medpótoma, po poti; — sein
potovati, popotovati.

unterweisen učiti; podučiti, napeljati;
*impf.* podučevati, napeljevati.

Unterweisung f. učenje, podúk, pod-
učevanje, napeljevanje.

Untermelt f. podzemelje, podzemeljski
svet, zdolnji svet.

unterwerfen podvreči (-vržem), pod
svojo oblást od. pod sé správiti; *impf.*
pod svojo oblást od. pod sé správljati.

unterwölben oblok napraviti (pod
čim).

unterworsen podvržen, podložen.

unterwühlen izpodriti (-rijem), izpod-
mleti (-meljem), izpodrvati (-rujem);
*impf.* izpodríjati.

unterwürfig podložen, pokorěn, v či-
gar oblásti, suženj.

Unterwürfigkeit f. podložnost, pokor-
nost, sužnost.

unveräußerlich

— 721 —

unverweilt

unveräußerlich neoddatën, nepro-
datën.

Unveräußerlichkeit f. neoddatnost, ne-
prodatnost.

unverbesserlich nepoboljšljiv, nepo-
pravën.

Unverbesserlichkeit f. nepoboljšljivost,
nepopravnost.

unverblümt adv., fig. naravnost, brez
vseh ovinkov.

unverbrennbar nezgorljiv, kar zgo-
réti ne more. [trjen.

unverbrieft nepisan, pismeno nepo-
unverbrüdlich neprelomljiv, nepre-
lömen, neomajljiv, svet, trdën.

unverbürgt nezajamčen, nespričan,
neosigurjen, negotóv.

unverdächtig nesumën, nesumljiv.

unverdaulich neprebavën.

Unverdaulichkeit f. neprebavnost.

Unverdient nezaslužen; —erweise adv.
po nedolžnem.

unverdorben nepopačen, nepokažen,
nepokvarjen.

Unverdorbenheit f. nepopačenost 2c.

unverdröffen neutrudljiv, neumorën.

Unverdröffenheit f. neutrudljivost, ne-
umornost.

unverehelicht (v. Mannspersonen) neo-
oženjen; (v. Weibspersonen) neoma-
žena, neudána.

unvereinbar, unvereinbarlich nezdrú-
žen, nezjedinljiv.

Unvereinbarkeit f. nezdružnost, ne-
zjedinljivost. [pristěn.

unverfälscht nepopačen, keskažen,

Unverfälschheit f. nepopačenost, ne-
skaženost, pristnost.

[čěn. unvergänglich neminljiv, vekovít, ve-

Unvergänglichkeit f. neminljivost, ve-
kovitost, većnost.

unvergeblich neodpústěn.

unvergefslich nepozáběn, nepozabljiv.

Unvergefslichkeit f. nepozábnost, ne-
pozabljivost.

unvergleichlich neprimerěn, neprispo-
dóběn; ein —er Mann mož komur ni
para od. komur ni jednakega.

unverhältnismäßig nerazmerěn, nepri-
merěn, brez razmérja, brez primére.

unverhofft adv. nenaděn, nepričako-
ván; adv. nenádoma, iznenada.

unverhohlen netajěn, neskrít, očít.

unverjährt nezastaran.

unverkäuflid) neprodatën.

unverkennbar očitěn, očividěn.

unverläfslid) nezanesěn, nezanesljiv.

unverlekhbar, unverlektlich neoskrun-
ljiv, nežaljiv, neranljiv, nepovréděn.

unverlekt neoskrunjen, nežaljen, ne-
ranjen, neoškodován, nepovredjen.

unverlierbar neizguběn.

unvermeidlich neogiběn, neizogiben.

unvermerkt neopažen, nezapažen.

Unvermögen n. nemóć (-i), nezmož-
nost; nepremožnost.

unvermögend nezmožěn; nepremožěn.

unvermuthet nepričakován, nenaděn.

unvernehmlich nerazłóčěn, nerazúměn.

Unvernehmlichkeit f. nerazločnost, ne-
razumnost.

Unvernunft f. neúm, brezumje, ne-
umnost, nespamet (-i), nespametnost.

unvermünftig neúměn, brezúměn, ne-
spámetěn.

unverrichtet neopravljen; —er Dinge
zurückkehren s praznimi rokami od. nič
ne opravivši vrniti se.

unverschämt nesraměn, brezsraměn.

Unverschämtheit f. nesramnost, brez-
sramnost.

unverschuldet nezaslužen; (ohne Schul-
den) nezadolžen; —erweise po nedolž-
nem.

unversehens adv. neprevidoma, iz ne-
nada, nagloma.

unverschert nepoškodován, neranjen,
neoskrunjen.

unversichert nezavarován.

unversiegbar neusahljiv, neizčrpěn.

Unversiegbarkeit f. neusahljivost, ne-
izčrpnost.

unversöhnlich nespravěn, neutolažěn.

Unversöhnlichkeit f. nespravnost, ne-
utolažnost.

unversorgt neoskrbljen, nepreskrbljen.

Unverstand m. nespamet (-i), brezumje.

Unverständlich nerazumljiv, neumevěn,
nedoúměn.

unverträglich nesložěn, nestrpěn, ne-
spravěn.

Unverträglichkeit f. nesložnost, ne-
strpnost, nespravnost. [ma.

unverweilt adv. nemudno, nemudo-

46

unverwelktlich

722

unzergänglich

unverwelktlich nevenljiv, nezvenljiv,
neovenljiv; fig. večen, stanovitěn, ne-
minljiv.

unverwendbar neporaběn.

unverwerflich nezavržěn.

unverweslich nestrohljiv.

unverwundbar neranljiv.

unverwüstlich nerazrūšen.

unverzagt neustrašen, neprestrašen,
neplašen, srčen.

Unverzagtheit f. neustrašenost, ne-
plašnost, srčnost. [sěn.

unverzeißlich neodpustěn, neprizane-
unverzehrt nepoužít, nesneden.

unverzüglich adv. neutégoma, nemú-
doma, brez odloga, brez odlaska (od-
lastka), brž, pri tej priči.

unvollendet nedokončán, nedovršen;
— lassen ne dokončati, ne dovršiti, ne
dodelati, ne dognati (-ženem).

unvollkommen adi. nepopóln; adv.
nepopolnoma.

Unvollkommenheit f. nepopolnost.

unvollständig nepopóln, nedovršen,
nedokončán, nedodelan.

Unvollständigkeit f. nepopólnost, ne-
dovršenost

unvorbereitet nepripravljen.

unvorgesehen, unvorhergeschen adi.
nenaděn, neumisljen; adv. nenádoma.

unvorsätzlich adv. nenamisljen, nena-
kanjen; adv. nehoté, ne nalašč, ne s
premiselkom.

unvorsichtig nepreviděn, nepazěn, ne-
prezěn; —erweiße po neprevidnem.

Unvorsichtige m. neprevidnež. [nost.

Unvorsichtigkeit f. neprevidnost, nepaz-

unvortheilhaft nekoristěn, neugoděn;
er hat eine — e Meinung von dir ne
misli dobro od. ugodno o tebi.

unwahr neresničěn, neistinit.

Unwahrheit f. neresnica, neistinitost.

unwahrscheinlich neverjetěn.

Unwahrscheinlichkeit f. neverjetnost.

unwegsam brezpotěn, nehoděn, ne-
dohoděn, neprehoděn.

unweiblich neženski, ženski nepri-
merěn od. nepristojěn.

unweit praep. ne daleč od, blizo.

Unwesen n. razsájanje, razgrájanje,
rogoviljenje; sein — treiben razsájati,
razgrájati, rogoviliti.

unwesentlich nebistvén.

Unwetter n. grdo vrême (-na), ne-
vrême, nevihta.

unwichtig nevažěn, malovažěn, ne-
imenitěn.

unwiderlegbar, unwiderleglich neovr-
žěn, nespodbitěn, kar se ovreči ne dá.

unwiderruflich nepreklicen, neopo-
rečen.

unwiderstechlich nepremagljiv, komur
se ne more ustáviti od. upréti.

Unwille m. nevolja, nejevolja, hudo-
voljnost. [voljěn.

unwillig nevoljěn, nejevoljěn, hudo-

unwillkürlich adi nehotěč, nehotěn,
nerad; adv. nehoté, proti volji svoji.

unwirksam neizdatěn, kar ne izdá,
kar ne pomaga.

unwirtbar, unwirtlich negostěn, brez-
ljúděn, brezljudnat.

unwirtschaftlich nevarčen, zapravljiv.

Unwissend adi neveděn, nevešč; adv.
nevedoma, po nevednosti.

Unwissende m. nevednež.

Unwissenheit f. nevednost, neznanje.

unwissenschaftlich neznanstven.

unwissentlich adv. nevědoma, ponevé-
doma, nevedoč, iz nevednosti.

Unwohlsein n. slabost, bolehnost.

unwürdig nevreděn; (unanständig)
nedostojěn, nepristojěn.

Unzahlt f. brezštevilna množica od.
množina, neznano veliko število; eine
— Leute silna množica od. silno šte-
vilo ljudij, brez števila ljudij.

unzählbar, unzählig brezštevilěn, ne-
brojěn, nepreštět. [nost.

Unzählbarkeit f. brezštevilnost, nebroj-

unzähmbar neukrótěn, neukrótěn.

unzärtlich neljubeznív, nemil.

Unze f. unca, uncija; (felis onca)
onsa, jaguar.

Unzeit f. neugodni čas, nepravi čas,
nečas; zur — ne o pravem času.

unzeitig negoděn, nezrél; —e Geburt
negodni porod, spláv; ein — Geborner
negodnik, negodnják, negodè; —e
Frucht golénéc.

Unzeitigkeit f. negodnost, nezrelost.
unzerbrechlich nezloměn, nerazbitěn.

unzergänglich (im Wasser nicht auf-
löslich) neraztopen, neraztajen.

unzerlegbar

— 723 —

Urlauber

unzerlegbar nerazložen, nerazdelēn.

unzerstörbar neporūšen, nerazrūšen.

unzertrennlich nerazločen, nerazdružen.

Unzucht f. nečistost, sramodejstvo, spohót (-i), spohotnost; — treiben nečistovati, nečisto živěti.

unzüchtig nečist, nesramēn, spohotēn.

Unzüchtigkeit f. nečistost, nesramnost, spohotnost, poltenost.

unzufrieden nezadovoljēn.

Unzufriedenheit f. nezadovoljnost, nezadovoljstvo.

unzugänglich nepristopën; den Lastern —es Herz pregreham zaprto od. nedovrženo sree; dem Winde —er Ort zatišje, zavetje.

Unzugänglichkeit f. nepristopnost.

unzukömmlich nápačen; nespodoben, nepriličen.

Unzukömmlichkeit f. napaka, neprilika, nespodobnost.

unzulänglich nedostatën, nezadostën, nedovoljën; premajhën, premál; prekratëk; preozëk.

Unzulänglichkeit f. nedostatnost, nezadostnost, nedovoljnost.

unzulässig nepripustën, nedopustën, nedovoljen.

Unzulässigkeit f. nepripustnost, nedopustnost, nedovoljenost.

unzureichend f. unzulänglich.

unzuständig nepristojën.

Unzuständigkeit f. nepristojnost.

unzuverlässig nezanesën, nezanesljiv.

Unzuverlässigkeit f. nezanesnost, nezanesljivost.

unzweckmäßig neprimerën, nepriličën.

Unzweckmäßigkeit f. neprimernost, nepriličnost.

unzweideutig nedvoumēn, nedvoznácën, jasën, očitën.

unzweifelhaft nedvomēn, nedvomljiv.

üppig brstën, bujën, bohotën.

Üppigkeit f. brstnost, bujnost, bohotnost.

Ur m. tur; Urz (in Zusammenfassg.) pra-, pre-, prvotni, prvobitni.

Urahn m. praded, praotëc.

uralt prastár, starodavën, davën.

Uran m. (Metall) urán.

Uranfang m. prvi začetek.

Uranus m. Urán.

urbar orën, obdelan; —er Boden
oranica; ein ungebautes Stück Landes
— machen celino krčiti od. obdelovati.

Urbar n. urbár; Urbarial= urbárski.

Urbedeutung f. prvotni pomén.

Urbeginn m. prvi začetek.

Urbestandtheil m. prvotni od. prvinski
del, prvina.

Urbewohner m. prvi naselnik od. prebivalée, prvoselée.

Urbild n. prva od. izvirna podoba, izvirnik.

Urbildung f. pratvorba.

Ureltern pl. predstariši pl., pradedje pl., prédniki pl. [kinja.

Urenkel m. pravnúk; —in f. pravnú-

Urgebilde n. prvotna tvorba. [rovje.

Urgebirge n. prigorovje, prvotno go-

Urgeschichte f. pradobna od. prvotna
zgodovina, najstarejša zgodovina.

Urgestein n. prvotno kamenje.

urgieren (auf etwas dringen) prigánjati (k čemu), nagánjati od. siliti (na kaj); (den Schuldner) terjati, povijati.

Urgroßeltern pl. praroditelji pl.

Urgroßmutter f. prabábica, stare matere mati.

Urgroßvater m. pradéd.

Urgrund m. prvi od. prvotni vzrok.

Urheber m. začetnik, početnik, vzročnik; (Schöpfer) stvarnik; —in f. začetnica, početnica.

Urheberschaft f. začetništvo, početnictvo. [voda.

Urin m. scálnica, scalina, sčč (-i),

Uringang m. scálnik, scalni žleb.

urinieren scati (sčim); oseati se.

Urinstein m. kamen v mehurji.

Urkraft f. prvotna od. izvirna moč (-í).

Urkunde f. listina, pismo; Urkunden-pisemski, lístovni.

Urkundenbuch n. pismenik, listovnik.

Urkundenlehre f. nauk o (starih) pismih od. listinah.

Urkundensammlung f. zbirka od. nabira (starih) pisem od. listin.

Urkundenstempel m. kolek za pisma od. listine. [nah.

urkundlich adr. po pismih, po listi-
Urlaub m. dopúst.

Urlauber m. dopústnik.

46*

Urne

— 724 —

variieren

Urne f. ročka, žara, urna; (Auschenkrug) pepelnik, pepelnják.

urnenförmig ročkast, žarast; pepelniku podoběn.

urplößlich adv. ko bi trenil, v hipu, kot blisk, bliskoma. [delěk.

Urproduct n. surovi od. zemski pri-
Urproduction f. dobivanje surovih od.
zemskih pridelkov.

Urquell m. prvi vir od. izvír, prvi
početěk.

Ursache f. vzrok; — jein vzrok od.
kriv biti (sem).

ursächlich vzročën.

Urschrift f. prvi od. izvirni spis, prvo-
pis, izvirno pismo.

Ursitz m. prvi sedež, prasedež.

Ursprache f. prajezik, prvotni od. iz-
virni jezik.

Ursprung m. izvir, izvirěk; (Anfang)
začetěk, početěk, postaněk, korenina.

ursprünglich izvirěn; začetěn, poče-
těn, prvotěn.

Ursprungsort m. izvirališče, izhajali.

Urstoff m. prvina, prvotna snov (-i).

Ursulinerin f. ursulinka.

Urtheil n. razsodba, razsoděk, sodba;
(verurtheilendes) obsodba, obsoděk; ein
— fällen razsoditi, sodbo storiti; —
skleniti, — izreči; *impf.* razsojevati,
sodbo delati, — sklepati; das — voll-
ziehen sodbo izvršiti, *impf.* izvrševati;
(in d. *Philof.*.) razsód, razsoděk; (Mei-
nung) misěl (-i), mnenje.

urtheilen sóditi; razsóditi, sodbo skle-
niti od. storiti; *impf.* razsojevati, sodbo
sklepati od. delati.

Urtheilsabschrift f. prepis razsodbe.

urtheilsfähig razsoděn; zmožěn svojo
misěl izreči o čem.

Urtheilskraft f. razsodnost.

Urtheilspruch m. razsoděk, razsodba.

Urtheilsvollstreckung f. izvršba razsodbe.

Urhier n. praživál (-i).

Ururgroßmutter f. praprabába, druga
prabába. [pradéd.

Ururgroßvater m. prapradéd, drugi

Hvolk n. prvotni národ.

Urmahl f. prva od. prvotna volitěv.

Urwald m. pragózd, nikdar ne se-
kani gozd.

Urwelt f. prvi svet, predpotopni svet.

urweltlich prvosvetni, predpotopni.

Urweisen n. prvo bitje.

urwüchsig samorastel.

Uzeit f. starodavnost, starodavni čas,
pravěk, prvi časi *pl*.

Usance f. običáj, naváda.

Uso n. naváda; Wechsel à uso menica
po navádi.

Usurpator m. nepostavni polastitelj od.
prisvojitelj (zlasti prestola), usurpator.

usurpieren nepostavno polastiti se
(česa), nepostavno prisvojiti si (kaj).

Utenstilen *pl*. potrebsčine *pl*., pohistvo,
hišno orodje. [žela.

Utopien n. deveta od. izmišljena de-
Utraquifl m. utrakvíst.

Vacant prazěn, izpraznjen.

Vacanz f. praznóta, prazno mesto;
(Ferien) pl. počitnice pl., počitne pl.

Vaccination f. s. Impfung.

vaccinieren j. impfen.

vacieren brez službe biti (sem).

vacierend brezslúžben, brez službe,
brezpóseln. [ščina].

Yodium n. vložnína, váršćina, jám-
vag dvojliv, negotov, neodločen.

Vagabund m. potepúh, potepín, po-
tepinčc, klátež, vlačúgar, skitalčc.

vagabundieren potépati se, klátiti se,
vlačiti se, skítati se.

Valentinskrankheit f. (Fallsucht) pá-
davica; er wird von der — befallen
bóžje ga meče.

Valek n. razhódnja.

Valuta f. vrednóta, veljáva.

Vampyr m. vampír, krvosés.

variabel izpremenljiv, premenljiv.

Variable f. premenljivka, premenljiva
količina.

Variante f. razlika, izpremeněk, raz-
notina (v rokopisih).

Variation f. preména.

Varietät f. j. Verschiedenheit.

variieren j. abwechseln.

Basall

— 725 —

verändern

Yasall m. fevdni podlóžnik, vazál.

Yase f. (umetna) posóda, váza.

Yater m. óče (očéta), oča, otče; fig. roditelj: (in der Kinderspr.) átej, tátej, tatek; (Vorsahre) očák, prednik; Vater= očétov, óčin; očétovski.

Yaterbruder m. stric.

Yäterschen n. očka.

Yaterhaus n. rojstna od. očinska hiša.

Yaterland n. domovína, očetnjáva, očevina; (Heimat) domačija.

Yaterländisch domorodën, domovín- ski, domáč.

Yaterlandsfreund m. domoljúb, domo- rodče.

Yaterlandskunde f. domoznánstvo.

Yaterlandsliebe f. domoljubje, domo- ródno čutje.

väterlich očétovski; očétov, óčin; d. —e Erbe očínstvo.

Yaterlos brez očeta.

Yatermord m. očetomór.

Yatermörder m. očetomorěc, ubijalěc lastnega očeta; —in f. očetomorilka.

Yaterschaft f. očétovstvo.

Yaterschwefer f. teta.

[slóv.]

Yatersegen m. očetov od. óčin blago-

Yaterstadt f. rojstno od. rodno mesto.

Yaterstelle f. očetovo mesto; — ver- treten za očeta (komu) biti (sem), očeta namestovati.

[litěv.]

Yaterunser n. očenáš, Gospodova mo-

Yaudeville n. (sprva) národna pesën (-i); kratka veseloigra s petjem.

Vegetabilien pl. rastlinje, rastlinstvo.

vegetabilisch rastlinski.

[stvo.]

Vegetation f. rast (-i), rašća; rastlín-

Vegetationsgrenzen pl. meje (pl.) rast- linstva.

vegetieren rasti (rastem), živéti kot rastlina; fig. životáriti.

Yeilchen n. vijólica, vijóla, ljúbica.

veilchenblau vijoličën, vijólične barve.

Veitstanz m. bolezën (-i) sv. Vida, vidovica.

Yene f. (žila) dovodnica.

Yenenblut n. otemněla kri (krví).

Yenerie f. (Luſtjeuche) francozi pl., kršlji pl., nesrámna bolezën (-i).

venerisch na sramu bolën, nesramno bolën.

venös črnokrvën.

Ventil n. zaklópnica, zaklópka.

Ventilation f. prevetrovanje.

Ventilator m. vetrilo.

ventilieren prevetriti, *impf.* prevetrovati; fig. pretrésati.

Ventilluftpumpe f. sesálka z zaklópnicami.

Venus f. Vénera; Živa, Lada; (Morgenstern) danica, jútranjica; (Abendfern) večérnica.

ver= (in Zusammenfegg.) za-, po-; pre-; s-, z-; iz-, od-, o-.

verabfolgen izročiti, vróčiti, predati; *impf.* izróčati, vročevati, predájati.

verabreden sich dogovoriti se, zgovoriti se, zmeniti se, domeniti se; *impf.* do-, zgovárjati se.

verabredetermaßen adv. po dogovóru.

Verabredung f. dogovor, zmeněk.

verabreichen podati (-dam), izročiti, razdati med —; *impf.* podajati, izročevati, razdajati med —.

verabsäumen zamuditi, zanemáriti, opustiti; *impf.* zamujevati, zanemárjati, opúščati; das Verabsäumte zamujéno.

verabscheunen odúriti; *impf.* odurjávati (kaj); (efeln) mrzeti —, gnúsiti se —, studiti se komu kaj.

verabscheuenswert odurën, gnusën, mrzěk.

verabschieden posloviti, odsloviti, slovó komu dati (dam); *impf.* poslávljati; (e. Soldaten) odpustiti; (Truppen) razpustiti, *impf.* razpúščati.

verachten zaničevati, zamétati (-métam, -méčem), zametovati; zasmehovati.

Verächter m. zaničevalěc, zasmehov Verächttlich zaničljiv; zaničevalěn.

Verachtung f. zaničevanje, zasmehovanje.

verachtungswürdig zaničljiv.

veralten zastaréti, ostareti.

veraltet zastarél, ostarél.

veränderlich premenljiv, izpremenljiv (spremenljiv); nestanovitën.

verändern premeniti, preménjati, izpremeniti (spremeniti), predrugáčiti, preináčiti, izpreobrniti, preongáviti; *impf.* preminjati, izpreminjevati, izpreobráčati, preongávljati.

Veränderung

— 726 —

verbindlich

Veränderung f. preména, izpreména, izprememba, izpreminjáva.

Veranlagung f. der Steuer priredba davka.

veranlassen povzročiti, napeljati (-peljem), povod dati (komu), napotiti (koga); *impf.* povzročevati, napeljevati; daš Nöthige — potrebno učiniti, — ukreniti.

Veranlassung f. povzročitěv, povod, vzrok.

veranschaulichen predočiti, ponazoriti; *impf.* predočevati.

veranschlagen ceniti; precćniti.

veranstalten na-, pripráviti, na-, prirediti, učiniti; *impf.* na-, pripravljati, na-, prirejevati.

Veranstaltung f. príredba, prireditev, na-, pripráva.

verantworten odgovor dati (dam), *impf.* odgovoren biti (sem), odgovárjati —, odgovor dajati (dájem) za kaj; — *sich* zagovarjati se, pravíčiti se, opravičevati se.

verantwortlich odgovorěn.

Verantwortlichkeit f. odgovornost.

Verantwortung f. odgóvor, zagóvor; zur — ziehen na odgovor poklicati (-kličem).

verarbeiten podelati, *impf.* podelovati; unnüß — potratiti; fig. einen — obdelati koga, *impf.* obdelovati koga.

Verarbeitung f. podeláva, podelovanje; potráta; obdelávanje.

verargen za zlo vzeti (vzamem), záměriti; *impf.* za zlo jemati (jemljem), v zlo šteti (štejem), zamérjati.

verarmen u-, obóžati, obubóžati.

Verarmung f. ubóžanje, obubóžanje.

verausgaben izdati (-dam), potrositi, potrósiti, razdati; *impf.* izdajati, trošiti, razdajati.

Verausgabung f. izdaja, razdaja, potrosěk.

veräußerlich prodajën, oddajën.

veräußern prodati (-dam), razpečati; oddati, iznebiti se (česa); *impf.* prodajati, razpečavati, oddajati.

Veräußerung f. prodája, razpečanje; oddaja.

verbacken zapeči (-pečem); adi. zapečen, zapekěl.

verbal glágolën.

Verbale n. glágolnik, glagolno ime (iména).

Verband m. obvéza, prevéznica.

verbannen izgnáti (-ženem), prognati, iztirati; *impf.* izgánjati, progánjati, iztirávati.

Verbannte m. iz-, prognanče.

Verbannung f. prognanstvo, izgòn.

verbauen zazídati, zadélati.

verbeissen požreti (-žrem), pogóltniti; *impf.* požirati; sich — zagrizti (-grizem) se, zagrizniti se.

verbergen skriti (skrijem), prikriti, utajiti; *impf.* skrivati, prikrivati; sich — skriti se, *impf.* skrivati se; verborgen halten skrivati.

verbesserlich popravěn, popravljiv, poboljšljiv, zboljšljiv.

verbessern popráviti, zboljšati, poboljšati; *impf.* poprávljati, z-, poboljševati.

Verbesserung f. poprava, popravěk, zboljšěk, zboljšava.

verbeugen sich pri-, pokloniti se; *impf.* pri-, poklánjati se.

Verbeugung f. priklòn, poklòn.

verbiegen preganiti, zvežiti, skriviti; *impf.* pregibati, vežiti, kriviti.

verbieten prepovědati (-vém), zabraniti; *impf.* prepovědati (-vedam), prepovedovati, zabranjevati.

verbinden vezati (vežem), družiti, jediniti, stikati, sklepati, zlagati; zvežati, združiti, zjediniti, skleniti, zložiti; (d. Augen) zavezati (-vežem), *impf.* zavezovati; (d. Kopf) povezati, *impf.* povezovati; (e. Wunde) obézati (obezem), obvezati; *impf.* obezovati; (eine Wunde frisj —) previti (-vijem), *impf.* previjati; sich — zavezati se, v zvezo stopiti, združiti se, skleniti se; *impf.* zavezovati se, v zvezo stópati, združevati se, sklépati se; (chem.) spojíti se, *impf.* spájati se; (chelid) oženiti se, omožiti se, v zákon stopiti, vzeti (vzamem) se, udati (-dam) se.

verbindend vezoč.

verbindlich vezalén, vezěn, zavezěn, obvezěn; daš ist für mich nicht — to me ne veže; (pass.) zavézan, dolžán; (höfl.) uslužěn.

Verbindlichkeit

— 727 —

Verbrennungsproduct

Verbindlichkeit f. obvéznost, zavéza, zaveznost, dolžnost; (höfl.) uslužnost.

Verbindung f. vezánje, povezovanje; zveza, združba, zjedinjenje, sestava; (chem.) spojina, spajanje; Verbindungs- zvezni, spojni, zavezni.

Verbindungsbahn f. spojna od. zvezna železnica.

Verbindungslinie f. (črta) véznica.

Verbindungsmittel n. vezilo, spojilo.

Verbindungspunkt m. (math.) vezišče.

Verbindungszeichen n. vezáj.

verbittern greniti, pelíniti; ogreniti, ugreniti, opeliniti.

verbleiben ostati (-stanem), *impf.* ostájati.

Verbleiben n. ostája.

verblenden slepiti, mámiti; o-, za-, preslepiti, omámiti, premámiti.

Verblendung f. zaslepljenost, slepost; slepilo, omáma, mamilo.

verblichen mrtěv, pokojni.

Verblidhene m. pokojnik.

verblüft osupěl, osúpnen, zbegan, preplašen.

verblühen ocvesti (-cvětem), ocveteti; *impf.* ocvétati.

verblümt adv. po cvetki, v priliki, v podobi.

verbluten izkravéti, vsa kri mu po-
teče, vso kri preliti (-lijem); fig. ugo-
nóbiti se, obnemoči (-morem); eine
Wunde — lassen pustiti rano dokrva-
véti; die Sache hat sich verblutet reč
je zaspála, — se je pozabila, — je
utihnila.

verborgen skrit, skrivěn; im —en skriváj, skrivši, skrivoma, na skrivnem, skrivé; (d. Ort) skrivalisce; — halten skrivati kaj; sich — halten skrivati se.

Verbot n. prepóved (-i); zabrana; e. — auf etwas legen zabraniti; Verbots- prepovedni.

Verbotsgesuch n. prošnja za prepoved.

verbotswidrig zoper prepoved.

verbrämen obrobiti, obšiti (-šijem).

Verbrauch m. porába, poraběk, použitěk, potrošek. [trošěn.

verbrauchbar poraběn, porabljiv, po-
verbrauchten porabiti, upotrebiti, po-
trositi, obrniti za kaj; *impf.* poráb-

ljati, upotrebovati, obráčati za kaj;
(Esswaren) použiti (-žijem), pojesti
(-jém); (v. Maurer) pozídati; (v. Pa-
pier) popísati (-pišem).

Verbrauchs- porabni, potrošni.

Verbrauchsabgabe f. porabnina, po-
trošnina, užitnina.

Verbrechen n. hudodelstvo, zločin-
stvo, zločín.

verbrechen etwas pregresiti se, ogre-
šiti se s čim, okrivićiti se, kako po-
stavo prelomiti; was habe ich verbro-
chen s čim sem se pregresil od. za-
dólžil, kaj sem zakrivil.

Verbrecher m. hudodelč, hudodelnik, zločinče; —in f. hudodelka, hudodelnica, zločinka.

verbrecherisch hudodelski, hudodelen,
zločinski; —e That hudodélstvo.

verbreiten širiti; razširiti, razprostrá-
niti, razprostréti (-strem); *impf.* raz-
širjati, razprostrirati; (eine Nachricht)
razglasiti, raznesti (-nesem); *impf.*
razglašati, raznašati; sich — (durch
Fortpflanzung) razmnožiti se, razplo-
diti se, zarediti se; *impf.* razmnože-
vati se, razplojevati se; (v. d. Stimme)
razlégniti se, *impf.* razlégati se; (v.
Schmerzen) razboléti se; (von der
Krankheit) razpasti (-pase) se, razlezti
(-leze) se; prijémati (-jémlje) se; das
ist wenig verbreitet to je malo znano,
to se redko nahaja, to je malo prišlo
med ljudi.

Verbreiter m. širitelj, razširjalče; raz-
glasitelj, razglaševalče, raznašalče.

Verbreitung f. razširjatev, razširjanje.

verbrennen intr. zgoréti, pogoréti,
dogoréti; *impf.* zgorévati; tr. sežgati
(-žgem), požgati, spáliti; *impf.* seži-
gati, požigati, paliti; (v. Wind) osmo-
diti; (v. d. Sonne) opáliti; (v. Brot)
prepéči (-pećem); sich — spéči (spé-
čem) se, ožgati se, osmoditi se; fig.
naletéti, opáriti se; v. d. Sonne ver-
braunt ogorel, zagorel, opáljen.

verbrennlich (z)gorljiv.

Verbrennlichkeit f. (z)gorljivost.

Verbrennung f. (z)gorenje, sežig, sežiganje.

Verbrennungsproduct n. zgorelína, iz-
gorína.

Verbrennungspunkt

— 728 —

verdeutlichen

Verbrennungspunkt m. zapališče.

Verbrennungstemperatur f. toplina
gorénja. [odéskati.

verbreitern obiti (-bíjem), opážiti,
Verbreitterung f. obój, opaž.

verbriefen s pismom potrditi, *impf.*
— potrjevati; sich — s pismom se
zavezati (-véžem).

verbringen (verschwenden) zapráviti,
potrátiti; *impf.* zapravljati; die Zeit
— preživétí. [se.

verbrüdern sich bratiti se; pobrátiti
Verbrüderung f. pobratimstvo; (Brü-
derjchaft) bratovščina.

verbrühen zapáriti, opáriti, popáriti
(s kropom).

Verbrühung f. zapára.
verbrühen skaliti.
verbuchen vknjižiti, *impf.* vknjiževati.
Verbum n. glágol.
verbunden zjedinjen; zavézan, ob-
vezan; s. verbinden.

verbünden sich jedíniti se, drúžiti se;
zjediniti se, združiti se, zavezati (-vé-
žem) se. [nica.

Yerbündete m. zavéznik; — f. zavéz-
verbürgen pórok biti (sem) za kaj,
porokovati, jámčiti; zajámčiti.

Verbürger m. pórok.
Verdacht m. sum, sumnja; im — e
haben jemd. na sumu od. slutu imeti
(imám) koga, sum letí na koga, na
koga sumiti, sumníčiti koga.

verdächtig suměn, sumljiv, sumnjiv.
verdächtigen f. Verdacht haben.
verdächtigend gern sumežljiv.
Verdächtigung f. sumničenje.

Verdachtsgrund m. razlog sumnje,
sumljej.

verdammen obsoditi; pogubiti; *impf.*
obsójati, pogúbljati; (theol.) prekleti
(-kolnem), preklícati (-kličem); *impf.*
preklinjati, preklicávati; (verwerfen)
zavreči (-vržem), izvreči.

Verdammnisf. obsodba, obsoja; (theol.)
prekletstvo, poguba, pogubljenje.

verdammt obsojen, preklét; (Ver-
wünschung) ich will — sein strela naj
me ubije.

Verdammte m. pogúbljenče; preklet-
nik; — f. pogubljenka; prekletnica.

Verdammung f. j. Verdammnis.

Verdammungsurtheil n. obsodba.

verdampfen izpuhtéti, izhlapéti, iz-
pariti se; *impf.* izpuhtévati, izhla-
pévati.

verdämpfen izpáriti.

Verdämpfung f. hlapenje, izpárjanje.
Verdampfungsfähigkeit f. hlapljivost.
verdanken zahvaliti, *impf.* hvalo vé-
deti (vem), zahváljati; das habe ich
ihm zu — za to se imam njemu za-
hvaliti; fig. temu je on kriv.

verdauen prebaviti, použiti (-žijem);
*impf.* prebávljati.

verdaulich prebavěn.

Verdauung f. prebáva, prebavljenje,
prebavljanje; Verdauungss- prebavni.

Verdauungsorgan n., —werkzeug n.
prebavilo, prebavljálo.

Verdauungssystem n. prebávje.

Verdeck n. krov, palúba.

verdedenbar pokrívěn.

verdекken pokriti (-krijem), prikriti,
zagrniti; *impf.* po-, prikrivati, zagrin-
jati; die Wahrheit — resnico prekriti.

Verdeckung f. (astr.) Occultation za-
kritje, okultacija.

verderben tr. kvariti, kaziti; pokva-
riti, izkaziti, izpriditi, pohabiti; (sitt-
lich) izpriditi, popačiti; *impf.* izprijati,
izprijevati, pačiti; (zerstören) ugonobiti,
pokončati, zatreti (-trem, -tarem), po-
rušiti, razdejati (-dém, -dénem); *impf.*
ugonábljati, pokončevati, zatirati, raz-
dévati; (ins Verderben stürzen) pogu-
biti, upropastiti (koga); *impf.* pogub-
ljati, pogubljevati; (d. Maen) poha-
biti, pokváriti; (die Freude) izkaliti,
ogreniti, skrhati; intr. kaziti se, kva-
riti se; izkaziti se, pokvariti se, po-
páčiti se; (sittlich) popačiti se, propasti
(-padem); (v. Wein) izpriditi se, zběr-
sati se; (v. Bier) skisati se; (zugrunde
gehen) poginiti, konče vzeti (vzamem).

Verderben n. (Handlung) pačenje, ka-
ženje, kvar, kvara, izkaza, poguba,
nesreća.

verderblich poguběn, pogíbelěn, po-
gubonosěn, kvarěn, škodljiv.

Verderbnis n., Verderbtheit f. izprije-
nost, popačenost.

verdeutlichen po-, ob-, razjasniti; *impf.*
po-, razjasnjevati.

verdeutschen

— 729 —

verehren

verdeutschen ponémčiti, v nemški jezik prevesti (-vedem); *impf.* ponemčevati, v nemški jezik prevájati.

verdichten tr. zgostíti; *impf.* zgóščati, zgoščevati; *intr.* zgestiti se, zagostiti se; *impf.* zgoščevati se; (von Wölken) sprijeti (sprimem) se, zgestiti se; *impf.* sprijemati (sprijemam, sprijemljem) se, zgoščevati se.

Verdichtungsmittel n. gostilo. [nikov].

Verdict n. razsod, razsoděk (porotverdienen služiti; prislužiti; (durch Arbeit) pridelati, pridobiti; *impf.* pridelovati, pridobivati; (als Landmann) prikmetovati; (als Drescher) primlatiti; (als Hausherr) prigospodariti 2c.

Verdienst m. zaslužek, prislužek, dobiček, zasluženo plačilo.

Verdienst n. zaslúga; ein Mann von —en zaslužni mož; Verdienst= zaslužni.

Vergleichspreuz n. zaslužni križée, križée za zasluge.

verdienstlich zaslužen. [služkov.]

verdienstlos brez zaslužka, brez zas

Verdienstmedaille f. zaslužna svetinja, kołanja.

Vergleichsordnen m. zaslužni red.

verdingen sich v službo stopiti, zadati (zadám) se. [čiti].

verdolmetschen tolmáčiti; pretolmav verdoppeln podvojíti, *impf.* podvájati; (die Schritte) podvizati se, pospěšiti (korake).

Verdoppelung f. po-, udvojba, podvojitěv.

Verdoppelungszeichen n. udvojáj, znak podvojitve.

verdorben spáčen, popačen, izprijen, pokvarjen, skažen, pohabljen.

Verdorbenheit f. s-, popačenost, izprijenost, pokvarjenost, pohabljenost.

verdorren sehniti, veniti, sušiti se; usehniti, posušiti se, zveniti.

verdrängen izpodriniti, odriniti, odtisniti; *impf.* izpodrivati, odrivati; (b. Essen) zajédati.

verdrehen zasukati (-sukam, -sučem), zviti (zvijem); prevrniti; *impf.* zasukávati, zvíjati; prevráčati; (den Arm) izviniti, izpahniti; (d. Wahrheit 2c.) izkrhati, napak obrniti; *impf.* krhati, izpre-, izvračati; (d. Kopf) zméšati.

verdreifachen potrojiti, utrojiti; *impf.* trojiti, potrojevati.

verdrießen mrzi mi, pod nos se mi kadi; zamrzi mi, zagrení mi, pokadi se mi; laß dich nicht — ne bodi ti žal.

verdrießlich zlovoljën, čëmerën, zamerčën; e. — machen ozlovoljiti koga.

Verdrießlichkeit f. zlovoljnost, čëmernost, vnožljivost.

Verdruss m. neprijetnost, zamera, zdražba, sitnost.

verduften izpuhtéti, izdišati se, iz-, razvonjati se.

verdummen tr. bébiti; izbebiti; potneuniti; *intr.* poneuniti se, bebée od. neumnež postati (-stanem).

verdunkeln temniti; o-, po-, zatemniti, omračiti, zamegliti; sich — potemnevati, temnéti, temniti se, mračiti se; oblačiti se; o-, potemnéti, omračiti se; pooblačiti se.

verdunkelt potemnél, temén.

Verdunkelung f. mrak, pómrak; (phil.) potemnélost, temnóst.

verdünnen tr. tánjšati, tenčiti; raztanjšati; rédčiti; razréditi, izrédčiti; *intr.* stánjšati se, izrédčiti se; verdünnte Luft reděk zrak.

Verdünnung f. tánjšanje, stanjšava; izredčenje.

verdunften f. verdampfen.

verdursten zažéjati se, žeje umreti (-mrem, -mrjem); *impf.* žeje umirati.

verdüsteru tr. omračiti, otemniti; *impf.* temniti; *intr.* omračiti se, otemneti; *impf.* temneti.

verdukt osupěl, osúpnen, zbegan.

verdeln plemenititi, blažiti, žlahtniti; oplemenititi, oblažiti, požlahtniti; *impf.* oblaževáti, požlahtnovati, pitomiti; veredelt (durch Cultur) pitovën, pitan, pitom.

verehelichen ženiti; oženiti; (v. Mädchen) možiti; omožiti, udáti (-dám); *impf.* udájati; sich — ženiti se; oženiti se; možiti se; omožiti se, udati se.

Verehelichung f. ženitěv, možitěv, udája. [póved (-i).]

Verehelichungsverbot n. ženitvena verehren častiti, spoštovati, čislati; počastiti; (schenken) darovati, podariti, pokloniti.

verfassungsmäßig

— 731 —

verführen

verfassungsmäßig ustaven, upravěn.

Verfassungsurkunde f. ustavno oder
upravno pismo.

verfassungsvidrig protiustaven, proti-
upravěn.

verfaußen gniti (gnijem), trohneti, pe-
réti; zgniti, segniti, strohneti, speréti.

versechten braniti, potegovati se od.
pogánjati se za kaj, zagovárjati; ‚j. ver-
theidigen.

Verfechter m. zagovornik; ‚j. Ver-
theidiger.

verfehlen zgrešiti; das Ziel — zgre-
šiti, ne pogoditi; den Weg — zaiti
(-idem s pota); ich werde nicht — zu
berichten ne bom opustil poročati od.
jáviti, gotóvo od. zanésno poročam od.
javim.

verseinden razpreti (-prem), onepri-
jatéljiti, oneprijázniti; sich — spreti
(sprem) se (s kom), zamériti se.

verfeinern tanjšati; stanjšati; fig.
gláditi, likati; ogladiti, olikati, omikati.

Verfeinerung f. stánjšanje; uglájenost,
omikanost.

verfertigen narediti, izdélati, naprá-
viti, izgotoviti, storiti; *impf.* naréjati,
izdelovati, naprávljati, izgotávljati.

Verfertiger m. izdelovalěc; ‚j. Erzeuger.

Verfertigung f. izdelovánje, izdeláva;
‚j. Erzeugung.

versinften temniti, mračiti; zatem-
niti, pomračiti; sich — temnéti, mra-
čiti se; otemnéti, pomračiti se; (von
Gestirnen) mrkniti; (v. Himmel) obla-
čiti se; pooblačiti se. [nenje.

Versinsterung f. mrak, pomrak, mrk-
verflachen sploščiti.

Verflachung f. des Wissens, verflachtes
Wissen površnost, površno znanje.

verschlehen zaplesti (-pletem), pre-
plesti; *impf.* za-, preplétati.

Verflechtung f. spletež.

versliegen razkaditi se, izpuhteti, iz-
hlapeti, izpáriti se, izkaditi se, raz-
gubiti se; *impf.* raz-, izkajati se, iz-
puhtevati, izhlapevati, gubiti se; (v.
Gerüchen) raz-, izdišati (-dišim) se;
(v. d. Zeit) miniti, preiti (-idem), uteči
(-tečem), preteči, zbežati (-bežim);
*impf.* miniti, teči, hiteti; fig. razkaditi
se, o-, uhladiti se, umiriti se, upasti

(-padem), potolažiti se; sich — (irre
—, zu weit fliegen) za-, razletéti se;
*impf.* zaletovati se.

versliehen u-, preteći; *impf.* utékati
se, pretekati; (v. d. Zeit) ‚j. versliegen.

versflossen pretekël, minıl, pretećen.

verschließen prekléti (-kólnem), *impf.*
preklinjati.

Verfluchte m. prekletnik; — f. pre-
kletrnica.

verslüchtigen sich j. verdampfen.

Verflusf m. pretek; nach — eines
Jahres čez leto; vor — dreier Wochen
pred tremi tedni.

Verfolg m. nastop, nastopěk.

verfolgen preganjati, podíti, tirati,
pójati, gnati (ženem) se za kom (intr.),
dreti (derem) za kom (intr.); d. Feind
— sovražnika podíti, drviti, pritiskati
za sovražnikom (intr.), na pete mu
biti (bijem) (intr.), zasledovati ga;
ein Wild — goniti —, zasledovati zver;
den Weg — svoj pot iti (idem, grem);
die Spur — slediti, po sledu iti, sledú
se držáti (držim); den Redhtsweg —
pravnim potom; einen Gedanken —
slediti misel.

Verfolger m. preganjalēc, zasledova-
lēc, zatiralēc.

Verfolgung f. pregánjanje, zasledo-
vanje, preganjatěv, zatira.

verfrachten na vozu dalje poslati (po-
šljem), *impf.* — pošiljati.

verfrieren zamrzniti, zmrzniti; *impf.*
zamrzovati, zmrzovati.

verfroren zmrzěl.

verbrüht prezgodnji, prenagljen.

verfügbar razpolóžen, priprávljen,
premestljiv.

Verfügbarkeit f. razpoložnost, pre-
mestljivost.

versügen narediti (kaj s čim od. za-
stran česa), odrediti; *impf.* razpolágati;
napráviti, naročiti, zaukazati (-kažem);
*impf.* naprávljati, naročati, zaukazo-
vati; sich — napótiti se, napráviti se,
podáti (-dam) se.

Verfügung f. narédba, odrédba; za-
ukáz, povélje, naročilo; es steht zu
deiner — na razpoláganje ti je, stoji
ti na voljo, zapoveduj.

verführerbar razvožen, razpeljiv.

verführen

— 732 —

Vergissmeinnicht

verführen razvoziti, *impf.* razvážati;
 irrerführen) zapeljáti (-péljem), zvodíti,
zavésti (-védem); *impf.* zapeljevati,
zvájati, zavájati.

Verführer *m.* zapeljivěc, zvodnik, zavodnik; —in *f.* zapeljivka.

verführerisch zapeljiv, zavoděn, zavodljiv, zvodljiv, znamnljiv.

Verführung *f.* zapeljanje, zapeljáva,
zapeljevánje, zavedba.

verfüttern klasti (kladem), pokladati;
poklasti, pokrmiti; (durchs Futter ver-
derben) preopasti (-pasem), prepasti,
pre-, zakrmiti.

vergassen sich zatelebati se, zazijati
se, zaglédati se. [opeliniti.

vergällen greniti, kaliti; ogreniti,

vergangen pretekěl, minil, prešěl,
prejšnji; —es Jahr lani, lansko leto.

Vergangenheit *f.* preteklost, pretekli
čas, minilost, préšlost.

vergänglich minljiv, begóč, premin-
ljiv, nestalěn, nestanovitěn.

Vergänglichkeit *f.* minljivost, nestal-
nost, nestanovitnost.

vergarnen zamrěžiti, zamotati, v
mrežo uloviti.

vergeben prizanesti, odpustiti, spre-
glédati; *impf.* prizanašati, odpuščati,
spregledávati; (abtreten) prepustiti, od-
stopiti; *impf.* prepuščati, odstópati;
(von sich geben) oddáti (-dam), *impf.*
oddájati; (ein Amt) podeliti, dati (dam);
*impf.* podeljevati, dajáti (dájem); ‚j.
vergiften.

vergebens adv. zastónj, zabádavo, za-
mán, brezuspěšno, brez uspeha.

vergeblich odpustěn, prizanesěn, od-
pustljiv, prizanesljiv; adv. ‚j. vergebens;
(umſonft) prazěn, brezkoristěn, zastónj-
ski, zamán, ničev, ničevěn; —e Můhe
aufwenden prazno slamo mlatiti, pše-
nico po ledu sejati (sejem), bob v steno
metati (méčem).

Vergeblichkeit *f.* ničevnost, ničnost,
praznost.

Verggebung *f.* odpuščenje, odpuščanje,
odpust, prizanesba; (einer Stelle) po-
delitěv; ‚j. Vergiftung.

vergegenwärtigen pred oči postaviti,
predočiti; *impf.* pred oči postavljati,
predočevati.

vergehen intr. miniti, preiti (-idem),
pre-, poteči (-tečem), jénjati, néhati,
ponehati, preminiti; *impf.* minjévati,
prehájati, pre-, potékati, ponehávati,
preminjevati; (v. e. Geschwulſt) splah-
niti; (v. Schnee) kopnéti; skopnéti;
vor Durſt — žeje onemóči (-morem),
— omágati, — umreti (-mrem, -mr-
jem); *impf.* žeje omagovati, — mreti
(mrem), — giniti; vor Freude — sko-
prnéti (od) veselja; tr. prehoditi ves
čas, s hojo pregnati (-ženem); (beim
Kartenſpiel) zadeliti; ſich — pregrešiti
se; (irre gehen) zaiti (-idem), zabloditi,
zagáziti, zagrešiti se. [zmota.

Vergehen *n.* prestopěk, pregrešěk,
vergeißigen oduhóviti.

vergelten vniti, povrniti, popláčati;
*impf.* vráčati, vračevati, povračati, po-
vračevati.

Vergeltung *f.* plačilo, vračilo, povra-
čilo, povračba.

vergeffen zábiti, pozábiti, zaboráviti;
*impf.* pozábljati, pozabljevati, zaboráv-
ljati; ſich — spozábiti se, zapozábiti se.

Vergessenheit *f.* pozába; in — kommen
pozábiti se; in — bringen izbrisati
(-brišem) iz spomina, pozabiti.

vergeſſlich pozáběn, pozabljiv.

Vergesslichkeit *f.* pozabnost, pozablji-
vost; aus — pozabič, pozabivši, po-
zabljivši.

vergeuden zapráviti, potrátiti, iz-
trátiti, pognáti (-ženem), razsipati
(-sipam, -sipljem); *impf.* zaprávljati,
trátiti, razsipováti.

Vergewaltigung *f.* sila, preoblást (-i).

vergewißern zagotoviti, zatrditi; *impf.*
zagotávljati, zatrjevati.

vergießen preliti (-lijem), *impf.* pre-
livati, prelijati; (Thránen) točiti, *impf.*
pretákati; (verſchütten) razliti, izliti;
*impf.* razlivati, razlijati.

vergiften ostrúpiti, zastrúpiti, tro-
vati; (durch Gift tödten) zavdati (-dam),
otrovati; *impf.* zavdájati; fig. okúžiti,
*impf.* okuževati. [vanka.

Vergiftete *m.* otrovaněc; — *f.* otro-

Vergiftung *f.* zavdája, zavdánje, otro-
vánje, ostrupljenje.

Vergissmeinnicht *n.* potóčnica, mačje
oči *pl.*

verglasen

— 733 —

Verhältniserponent

verglasen tr. steklíti; postekliti, o-, postekleniti; intr. stekleneti; ostekleneti, ostekléti, postekliti se.

Vergleich m. pri(s)podoba, priméra, prílika; im —c zu v primeri k —, proti —; (Ausgleich) nagódba, poravnáva; (Vertrag) pogódba.

vergleichbar prispodoběn, primerěn.

vergleichen primeriti, pri(s)podobiti; *impf.* pri(s)podábljati; (verjöhnen) správiti, pobógati, pobótati, pomíriti; *impf.* správljati, bófati, pomírjati; síd — dogovoriti se, pogoditi se, poravnáti se; spraviti se, pobógati se, pobótati se, pomiriti se; *impf.* dogovárjati se, pogájati se; spravljati se, pomírjati se.

Vergleichs- poravnání.

[pisnik.

Vergleichsprotokoll n. poravnání za-
Vergleichung f. pri(s)podabljanje, pri-
merjatěv, primerjáva, prispodobitěv.

Vergleichungsgrad m., — Stufe f. pri-
merjalna stopnja.

Vergleichungspunkt m. srednji člen pri-
(s)podobe, pri(s)podobíše. [méroma.

vergleichungsweise adv. primerjaje, pri-
verglühen dožariti.

Vergnügen f. vesélje, rádost, zabáva.

vergnügen sich veseliti se, radovati
se, zabávati se.

vergünstigt vesel, radostěn, dobro-
voljěn, dobre volje.

Vergnügung f. veselica, zabáva.

vergnügungsfüchtig zabavoljuběn.

vergolden pozlatiti, *impf.* pozlačevati.

Vergolder m. zlatár, pozlatár, pozla-
čevalěc.

Vergoldung f. pozláta.

vergönnen privoščiti, priželéti; *impf.*
privosčevati; es war mir nicht vergönnt
ni mi bilo dopuščeno, — usójeno.

vergöttern obóžiti, med bogove uvr-
stiti od. prišteti (-štejem); *impf.* obo-
žávati, med bogove uvrščevati od. pri-
števati.

Vergötterung f. obožávanje.

vergraben zakopáti (-kópljem), za-
grebsti (-grebem); *impf.* zakopovati,
zagrébati.

vergreifen (d. Ware) razpopasti (-pa-
dem); die Ware ist vergriffen blago je
razpećano od. razprodano, — je posló;
sich — seči (sežem) od. zaletéti se v

kako pravíco; (an jmd.) lotiti se koga;
an heiligen Dingen — oskruniti svete
reči; an den Gefezen — prestopiti od.
prelomiti postave.

vergrößern véčati, vékšati, veličiti,
veličati; povéčati, povekšati, povelčiti,
povelčati; *impf.* povečávati, povekše-
vati, povelčevati; (erweitern) razširiti,
*impf.* razširjati, razsirjevati; (vermeh-
ren) pomnožiti, vzmnožiti; *impf.* mno-
žiti, pomnoževati; sich — narásti (-rá-
stem), zrasti; *impf.* naraščati, na-
rastati.

Vergrößerung f. večáva, povečáva, po-
vécanje, povekšáva; razširjatev; vz-
množba; Vergrößerung = večajoči, ve-
čalni, vekšalni, povekševalni.

Vergrößerungsform f. večajoča oblika.

Vergrößerungsglas n. večalo.

vergüten povrniti, škodo poravnati,
— nadomestiti; *impf.* povraćati, škodo
poravnati, — nadoměščati.

Vergütung f. povračilo, odména; (Be-
lohnung) nagráda.

Verhaft m. zapór.

Verhaftsbefehl m. povelje koga zapreti.

verhaften zapréti (-prem), v zapor
od. ječo dejati (dem, denem), — vtak-
niti; *impf.* zapirati, v zapor devati
(devam, devljem).

Verhaftete m. jetnik, ujetnik; — f.
jetnica, ujétnica.

verhalten razdoneti, izgubiti se; *impf.*
razdonévati, izgubljati se, pojemati
(-jemam, -jemljem).

verhalten (zu etw.) mórati, síliti; pri-
mórati, prisiliti; (verbergen) zatajiti,
utajiti, zamolčati (-molčím); *impf.* ta-
jiti, prikrivati; (den Athem) zadržáti
(-držím), pridržati; *impf.* pridrževati,
dušiti; sich — biti (sem), imeti (imam)
se; es verhält sich so taka je; e. Sache
verhält sich zur andern wie — reč proti
réči je (se imá) kakor —; (sittl.) vesti
(védem) se, nositi se, délati, počéti
(-čnem), počénjati.

Verhalten n. vedénje, ravnánje.

Verhältnis n. razmerje, razmér, raz-
mér (-i); (Beziehung) odnós, odnošáj,
ozir; im —e zu v primeri k —.

Verhältniserponent m. kazalče (eksp-
nent) razmera.

Verhältnisglied

— 734 —

verhören

Verhältnisglied n. člen (razmera).

verhältnismäßig razmerën, soraz-
merën. [mera.

Verhältnisquotient m. količnik raz-
Verhältnisrechnung f. razmerni račún.

Verhältniswort n. razmernik, prédlog.

Verhältniszahl f. razmerno od. raz-
mersko število.

Verhaltungslehre f. nauk o vedenji.

Verhaltungsregel f. pravilo od. vodilo
ravnánja, — vedenja.

verhandeln tr. razprodati (-prodám),
*impf.* razprodájati; obravnávati, raz-
právljati; *intr.* pogájati se, dogovár-
jati se.

Verhandlung f. obravnáva, razprava,
dogovor; razprodaja.

Verhandlungstag m. obravnavni dan
(dneva), za obravnavo določeni dan.

verhängen zavésiti, zastreti (-strem),
zagrniti, zasloniti; *impf.* zavešati, za-
stirati, zagrinjati, zaslanjati; (über
jmd.) nakloniti, pri-, usoditi, umériti;
*impf.* naklánjati, pri-, usojati; (Straße)
odločiti, odmeriti, skleniti, izreči (iz-
rečem); *impf.* odločevati, odmérjati,
sklépati, izrekati; den Bügel — brzdo
spustiti, — popustiti; mit verhängtem
Bügel gesprengt kommen na skok —,
na splav pridirjati.

Verhängnis n. usoda, kob (-i).

verhängnisvoll usodēn, usodepón,
kobēn.

verharren vstrájati, stanovitēn ostati
(-stanem), biti (sem) in ostati; *impf.*
stanovitēn ostajati.

verhärten tr. strditi, zatrditi; *impf.*
s-, zatrjevati; (d. Herz) zakrniti; (d.
Unterleib) zapirati, zapékati; *intr.*
otrpniti, zakrniti; (v. Blut) sesésti
(-sedem) se, zgostiti se; (v. Fett) okre-
niti se, zagúliti se.

verhärtet otrpěl, otrpněn, opokěl,
trdovratěn.

Verhärtung f. trdina, zatvrdina; (des
Herzens) trdovratnost, zakrk, opóklost;
(des Unterleibes) zapor, zapeka; (einer
Wunde) zagulěk. [zamotáti.

verhafspeln zatakniti, *impf.* zatíkati;

verhafst sovražen, zópern, mrzék,
omrzljiv, odurën; — machen mráziti;
omráziti, pristúditi.

Verhau m. zaséka, zasék, pregrája.

verhauen zasekati, z zaséko pregra-
diti, pot zavaliti od. založiti; *impf.* za-
sekovati, z zascko pregraditi.

verheeren opustošiti, razdejati (-de-
nem), pokončati, popléniti, zatreti
(-trem); *impf.* pustōšiti, razdévati (-de-
vam, -devljem), pokončevati, pleniti,
zatirati.

Verheerung f. pustošenje, razdevanje.

verhehlen prikriti (-krijem), pri-
utajiti; *impf.* prikrivati, skrivati, po-
tikati; (d. Wahrheit) zatajiti, zamol-
čati (-molčim).

verheilen tr. celiti; zaceliti; *intr.*
celéti; zaceléti, zaceliti se, seeliti se.

verheimlichen f. verhehlen.

verheiraten sich (v. Manne) ženiti se;
oženiti se; (v. Weibe) možiti se; omo-
žiti se, udati (-dam) se.

Verheiratung f. ženitěv, oženitěv, mo-
žitěv, omožitěv, udája.

verheißen obljubiti, *impf.* obétati
(-betam, -bečem).

Verheißung f. obljúba, obét.

verhelfen pomoči (-morem), pripo-
moči, pripomagati.

verherrlichen slaviti, veličati; razsla-
viti, povelićati; *impf.* razslavljati, po-
veličevati.

Verherrlicher m. slavitelj, proslavitelj.

Verherrlichte m. proslávljenče.

Verherrlichung f. slava, veličanje, pro-
slávljenje.

verheren začárati, začiniti, narediti
komu.

verhindern ubraniti, ovreti (-vrem),
zadržati (-držím), pre-, zaprečiti; *impf.*
braniti, ovirati, zadrževati.

Verhinderung f. ovira, ovirek, za-
préka, zadržek.

Verhinderungsfall m., int — e če je kdo
zadržán, če kdo ne utegne.

Verhinderungsursache f. zadržni vzrok.

verhöhnen zasramovati, zasmehovati,
oponášati, rogati se komu.

Verhöhnung f. zasramba, zasramo-
vanje, zasméh, roganje.

Verhör m. zasluh, zaslišanje, izpra-
ševanje.

verhören zaslišati (-slišim), izprašati;
*impf.* zasliševati, izpraševati.

Verhörrzimmer

— 735 —

Verkleinerung

Verhörrzimmer n. zasliševalnica, izpraševalnica.

verhüllen zagrniti, pregrniti, zastreti (-strem), prekriti (-krijem), odeti (-dem), zagáliti; *impf.* za-, pregrinjati, zastirati, prekrivati, odévati; (verheimlichen) prikriti, *impf.* prikrivati.

verhungern lakote umreti (-mrem, -mrjem), glada poginiti.

verhungert sestradan.

verhunzen pokvariti, izpakedrati, izkaziti.

verhüten preubraniti, ubraniti, odvrniti, obvarovati; *impf.* odvračati.

Verificator m. overovatelj.

verificieren ovériti, overoviti.

verirren sich zaiti (-idem), zabloditi, zabresti (-bredem), zagaziti, zatepst (tepem) se, izgubiti se; *impf.* zabredati, izgubljati se.

Verirrung f. blodnja, zmota, zmotnjava, pomota.

verjagen izpoditi, pregnati (-ženem), odgnati, razgnati, spókati; *impf.* razpójati, pre-, od-, razgánjati.

verjährhen zastaréti, zastárati se.

verjüngen mladiti; pre-, pomladiti, prenoviti; *impf.* pre-, pomlajevati, prenávljati; (math.) omáliti; (arch.) zóžiti, *impf.* zoževati; verjüngter Maßstab omáljeno merilo; sich — mladiti se; omladéti, prenoviti se; *impf.* omlajevati, prenávljati se.

Verkauf m. prodája; zum — na pródaj; — mit Vorbehalt des Wiederverkaufes prodája na resílo.

verkaufen prodáti (-dám), razprodati, razpečati; *impf.* prodájati, razprodajati, razpečavati; na pródaj imeti (imám).

Verkäufer m. prodajalěc; —in f. prodajalka.

verkäuflisch prodajën, na pródaj.

Verkaufs- prodájni.

Verkaufsgewölbe n., Verkaufsslocale n. [cena. prodajalnica, štacuna.

Verkaufspreis m. kup, cena, prodajna

Verkehr m. promét; (Handelssverkehr) trgovina, kupčija; (Umgang) občenje.

verkehren tržiti, trgovati, kupčevati; (umgehen) občiti, občevati, družiti se, shájati se; (fahren) voziti se, pluti (plovem); f. umkehren.

Verkehrsmittel n. pomóček od. sredstvo za kupčijo; občilo.

Verkehrsweg m. kupčijski pot.

verkehrt adi. prevrnen, zvrnen; (fittl.) naopacën, napačën, popačen, izprijen; *adv.* naopak, nápak, naróbe.

Verkehrsheit f. naopáčnost, napáčnost, popačenost, izprijenost; obrtica.

Verkehrung f. j. Umkehrung.

verkeilen zag(v)ozditi, zakliniti, s klinom zabiti (-bijem); *impf.* — zabijati.

verkennen ne izpoznáti (-znám), zmotiti se nad čim; *impf.* ne izpoznávati.

verketten verížiti, z verígo od. lancem vezati (véžem); zverížiti, — zvezati; fig. strniti, stakniti, zjediniti, zvezati; *impf.* strinjati. stikati, jediniti, vezati; gut verfettet dobro vezan, povézan; eng verfettet tesno zvezan, v tesni zvezi, v tesnem stiku.

Verkettung f. povéza.

Verkehrern za krivoverca iméti (imám) od. razglasiti; *impf.* — razglašati, pítati (koga) s krivovercem; (zum Keßer machen) pokrivovériti.

verkieseln kremeniti se; okremeniti se.

verkitten zalépiti, zamázati (-mažem).

verklagen tožiti; zatožiti.

Verkläger m. tožník, zatožník; —in tožnica.

Verklagte m. tóženéc, zatóženéc; — f. tóženka, zatóženka.

verklären ozáriti, objasniti, ujasniti, razbistriti; fig. povelicati, oslaviti, razsláviti, preobraziti, izpremeniti; *impf.* poveličevati, o-, razslavljati, preobraževati, spreminjati.

Verklärung f. osláva, oslavitěv, preobraženje, spremin, izpremenjénje.

verkleiden opážiti, obložiti, prevleči (-vlečem); *impf.* opážiti, opaževati, obkládati; sich — preobleči (-oblečem) se, *impf.* preoblačiti se.

Verkleidung f. opážba, obklada; preobléka.

verkleinern mánjsati, máliti, mánjiti, drobíti; po-, umájsati, umáliti, umanjiti; fig. ponižati, na nič dejati (demem); *impf.* poniževati, na nič devati (devam, devljem).

Verkleinerung f. manjsatěv, pomanjsatěv, pomanjsanje.

Verkleinerungsglas

— 736 —

verlästern

Verkleinerungsglas n. manjšalo, manjšalno stěklo.

Verkleinerungswort n. manjšalka, manjšalna beseda.

verkleistern zaklejiti.

verklingen razdoněti, razbrnéti.

verkneten zagněti (-gnetem), za-, uměsiti.

verknien zaklečati (-klečím); preclečati.

verknöchern okosteneti, okoščeneti.

verknüpfen f. verbinden.

verkodjen tr. pokuhati, zakuhati; intr. prekuhati se, u-, pokuhati se.

verkohlen tr. poogljeniti; intr. ogljeněti; izogljeniti se, izogljiti se.

Verkohlung f. ogljenitev.

Verkohlungsproces m. ogljenjenje.

verkommen na nić priti (pridem), izkaziti se, zbógati se.

verkörpern utelěsiti, upóltiti; fid — utelěsiti se, upoltiti se, poživotiti se, meso postati (-stanem), impf. — postájati.

verkosten f. kosten. [hrana.

Verköstigung f. prehranitěv; živež, verkriechen sich razlezti (-lezem) se, porazlezti se; kam lezti; zalezti; skriti (-krijem) se.

verkrümelu drobiti, drobtiniti, mrviti,

mrvičiti; zdrobiti, razdrobiti, razmrviti.

verkrümmen kriviti, kljúčiti; skriviti, sključiti.

verkrüppeln ohrométi, zakrnéti, povkéčiti se.

verkühlen sich prehladiti se, premraziti se; impf. prehlájati se.

Verkühlung f. prehlád, prehlája.

verkümmern tr. greniti, kaliti; zgreniti, izkaliti; intr. hujšati (se), hirati; shujšati (se); (v. Duršt) zažejati se; (v. Hunger) zaláčniti se.

verkündigen oznaniti, naznaniti, razoznaniti, razglasiti, oklícati (-kličem), napovědati (-vém), objáviti; impf. oznánjati, razglášati, oklicevati, napovedovati, objávljati.

[klicar.

Verkündiger m. oznanjevalěc; glasník,

Verkündigung f. oznanilo, oklíč, razglasilo, navestilo; Mariens — Marije Device od. Marijino oznanjenje.

Verkündung f. objáva, objavljenje.

verkünfteln premójstriti in skaziti, preumetničiti.

verkupfern pobakréniti, obákriti.

verkürzen krátiti, krájšati; prikrátiti, okratiti, skratiti, prikrajšati, skrajšati; impf. prikračevati, skrajševati; sich die Zeit — kratek čas si delati, kratkočasiti se; (den Lohn) utrgati, impf. utrgávati.

Verkürzung f. prikrajšanje, prikratitěv, prikrajšek. [šáj.

Verkürzungszeichen n. kratica, (s)krajverlachen za-, posmehovati se, smejati (smejem) se od. rógati se komu.

verladen naložiti, natovóriti; impf. nalágati, nakládati; napak naložiti od. natovóriti.

Verlag m. zalóga, zalóžba; izdánje; Verlags- zalóžni. [gárna.

Verlagsbuchhandlung f. založna knji-

Verlagskosten pl. založni stroški pl.

Verlagsrecht n. založna pravica.

verlangen zahtévati, hotéti (hóčem), hrepenéti; poželéti, zaželéti; es verlangt mich zu wissen rad bi vedel.

Verlangen n. zahtéva; želja, hrepenénje.

verlängern dáljšati; po-, razdáljšati, podolžiti; impf. podaljševati. [šava.

Verlängerung f. podaljšek, po-, zdaljverlangsamen opočásniti; j. verzögern.

Verlass m. zapuščina, ostavščina, zapaščeno blagó od. premožénje.

verlassen zapustiti, pustiti, ostáviti; impf. zapúščati, púščati, ostavljati; (unterlassen) opustiti, impf. opuščati; sich — zanesti (-nesem) se, zaúpati; impf. zanášati se; —er Ort samija; —e Waise samohrána sирóta.

Verlassenschaft f. j. Verlass.

Verlassenschaftsabhandlung f. obravnava zapuščine, zapuščinska obravnava.

Verlassenschaftscurator m. oskrbnik zapaščine.

Verlassenschaftsgläubiger m. úpnik zapaščine. [masa.

Verlassenschaftsmaße f. zapuščinska

Verlassenschaftsvermögen n. zapuščeno premoženje od. blagó, zapuščina, ostávščina. [verěn.

verläfslich zanesěn, zanesljiv, zvest, verlästern ogrditi, opsovati.

Verlaub

— 737 —

verlieren

Verlaub m. dopuščenje, dovoljenje.
verlauben z listjem pokriti (-krijem),
— zadélati.

Verlauf m. preték; nach — eines
Jahres ob letu, za leto dnij; nach —
von drei Tagen čez tri dni; den — der
Sache erzählen prigodbo natanko od.
nadróbno povědati (-věm).

verlaufen teči (tečem), hitéti; pre-
teči, miniti; sich — razteči se, raz-
bežati (-bežim), razprhniti se, razkro-
piti se; (vom Vieh) razbezljáti; (irre
laufen) zatěči se, zabloditi, izgubiti se;
(am Billard) zaletéti se.

verlautbaren razglasiti, oznaniti, na
znanje dati (dam), oklícati (-klíčem);
*impf.* razglášati, oznánjati, oklicávati.

Verlautbarung f. razglás, oznanílo.

verlauten, es verlautet právijo, slíšati
je. čuje se. [-bijem].

verleben preživéti, prebiti (-bom,
verlegen založiti, nekam dejati (dem,
denem); *impf.* zalágati, nekam dévati
(devam, devljem); (auf e. andere Zeit,
Ort 2c.) preložiti; (verschieben) odložiti,
*impf.* odlágati, odlášati; (ein Werk)
založiti, izdati (-dam) na svoj račún;
*impf.* zalágati, izdájati; jmd. den Weg
— komú pot zadélati, — zastáviti, —
presékati; sich auf etwas — poprijéti
(-primem) se česa, lotiti se česa.

verlegen adi. zméten, zméden, zmó-
čen, zméšan, zbégan, osupěl, v zadregi;
(durch Liegen) zaležán, preležán; —
machen zmesti (-metem, -medem), zmo-
titi, zméšati.

Verlegenheit f. zadrega, stiska; in —
fegen v zadrégo pripráviti, f. verlegen
machen; wir werden in arge — kommen
húda nam bo predla, hudo nas bo
pobíralo. [nica.

Verleger m. zalóžnik; —in f. zalóž-
verleiden priskútiti, pristúditi, omrá-
ziti, ogreniti, ogórčati, ogáditi.

verleihen razposoditi; podeliti, do-
deliti, podati (-dam), podariti, poklo-
niti; *impf.* podeljevati, poklánjati.

Verleihung f. posojilo; podelitěv, po-
daritěv, poklonitěv, podája.

Verleihungsrecht n. podájna —, pode-
lilna pravica. [litve.

Verleihungstag m. dan (dneva) pode-

verleiten zapeljáti (-péljem), zvoditi,
s pravega pota odvrniti; *impf.* zapelje-
vati, zvájati, s pravega pota odvráčati.

Verleiter m. zapeljivěc.

Verleitung f. s. Verführung.

verlernen pozabiti, iz spomina iz-
gubiti; *impf.* pozábljati, iz spomina
izgúbljati.

verlesen prebrati (-berem), *impf.* pre-
bírati, brati od. čítati pred kom; sich
— začítati se, zlo čítati.

Verlesliste f. bralni iménik.

verlekbар poškodljiv, ranljiv.

verlehen kvariti, vréditi; pokvariti,
poškodovati, povréditi, pohabiti; (ver-
wunden) raniti; (d. Recht, Ehe 2c.)
skrúniti, kváriti, žaliti; oskrúniti;
(Gesetz) prestópiti, prelomiti, prekršiti;
*impf.* prelámljati; (Ordnung) motiti,
rušiti.

verlektlich f. verlekbар.

Verleistung f. poškodovanje, poškodba,
kvar, kvara, vred; oskrumba, oskru-
nitěv, žalitěv; prestóp, prestopěk,
prekršěk, prelóm.

verleugnen tajíti; zatajiti, utajiti;
*impf.* zatejevati.

verleumden obrekovati, obrékati,
oprávljati, raznašati, obírati, na nič
dévati (devam, devljem), grditi, črniti,
ogovárjati, obdájati.

Verleumder m. obrekovalěc, opravlji-
věc, ogovarjalěc; —in f. obrekoválka,
opravljívka.

verleumderisch obrekovalěn, obrekljiv,
opravljiv, ogovarjáv, obirav.

Verleumdung f. obréka, obrekovanje,
opravljanje, obrók.

Verleumdungsfucht f. opravljivost.

verlícitíren po dražbi prodati (-dám).

verlieben sich zaljubiti se.

Verliebte m. zaljúbljeněc; — f. za-
ljúbljenka.

verlieren gubiti, trátiti; izgubiti, za-
pasti (-padem); *impf.* izgúbljati; den
Verstand — obnoréti, pámet izgubiti;
die Farbe — obledéti; den rechten Weg
—, die Spur — izgrešiti pravi pot,
— pravo sled; beim Spieße — za-
igráti; durch schlechte Wirtschaft — za-
gospodáriti; als Wirt, Fuhrmann,
Landmann 2c. — zakrémáriti, zavozá-

47

Verlies

— 738 —

Vermögen

riti, zakmetovati zc.; sich — izgubiti se, razgubiti se, porazgubiti se; (sich unbemerkt entfernen) izmúzniti se, natihoma pobrati (-berem) jo; in Gedanken — zamísliti se, *impf.* zamíšljati se. [níca.

Verlies n. (podzemeljska) ječa, temverloben zaročiti, *impf.* zaróčati.

Verlöbnis n. zaróka, zaročitěv.

Herlobte m. zaročeněc, zaróčnik; — f. zaročénka, zaróčnica. [primámiti.

verloken zvábiti, privábiti, zvoditi, verlokend vaběn, vabljív, mikalěn.

Herlokung f. vaba, vabílo, zvaba, zvabilo.

verloren izgubljén; zgrešen; — gehen izgubiti se, v izgubo iti (greni).

verlöschen intr. gasniti, ugásniti; *impf.* ugasovati; tr. f. aušlöschen.

verlosen žrébati; izžrébati.

Herlosung f. žrébanje, izžrébanje.

Herluft m. izgůba, izgubiček, gubitěk; — leiden, — erleiden na izgubi biti (sem), okúpiti se; bei — pod izgubo.

verlustig werden izgubiti; (im Spieſe) zaigráti; (im Proceſſe) zaprávdati, zapásti (-padem).

vermachen zadélati, zapháti; *impf.* zadelávati; (im Teſtam.) voliti; (Spieſe) beliti; zabéliti, začíniti.

Vermächtnis n. volilo.

vermahlen pomléti (-meljem), zmleti.

vermählen sich omóžiti se, v zákon stopiti, udáti (-dam) se; (v. Mann) ženiti se; oženiti se, v zákon stopiti.

Vermählung f. poróka; ženitěv, udaja; možitěv.

Vermählungsfeier f. svátba. [va].

Vermählungstag m. poročni dan (dnevermäledeien prekleti (-kolnem)), *impf.* preklinjati.

vermauern zazídati, *impf.* zazidovati.

vermehren množiti; pomnožiti, umnožiti; *impf.* po-, umnoževati; véčati; pověčati; sich — raz-, pomnožiti se; zarediti se, za-, razploditi se, razpasti (-pasem) se; *impf.* raz-, pomnoževati se; zaréjati se, za-, razplojevati se; (v. Gewächsen) razrasti (-rastem) se, *impf.* razráščati se.

Vermehrung f. množitev, po-, raz-, umnožitěv, umnožáj, razmnož(ba), po-

množ(ba); (v. Thieren) razplód; (von Gewächsen) razrást (-i).

vermeiden ogniti se, izogniti se (čemu); *impf.* ogibati (-gibljem) se.

Vermeidung f. ogib; nach — ognivši se; bei — weiterer Kosten da ne bo več stroškov.

vermeintlich kakor se je mislilo, kakor se meni (da je); dozdevěn, domnevěn.

vermelden oblásiti, naznaniti; *impf.* oblášati, naznanjati.

vermengen změšati, poměšati.

vermenschlichen počlověčiti.

vermessen mériti; izmériti, premeriti; *impf.* iz-, premérjati.

vermessen adi. držěn, predrzěn, drzovít. smel, prezaupěn.

Vermessenheit f. drznost, predrznost, drzovítost, smelost, prezaúpnost.

vermessentlich f. vermessen.

Vermesser m. merěc, merilěc.

Vermessung f. merjenje, izmera.

vermieten v najém dati (dam), *impf.* — dajáti (dájem); sich — f. sich verdingen.

Vermieter m. najemodalěc.

vermindern mánjšati, máliti; z-, mánjšati, umáliti.

vermischen f. vermengen. [vít.

vermischt méšan, z-, poméšan, mešovermessen izgrešiti, pogrešiti; *impf.*

pogréšati, pogrešévati; leicht — lahko utrpéti, *impf.* — utrpévati.

vermitteln posredováti; (Gegenfäße) pomíriti, zmíriti.

vermittelskt praep. s. z, s pomočjó.

Vermittelung f. posredovanje, posredništvo.

Vermittler m. posredovalěc, posrednik; mešétar; —in f. posredovalka, posrédnica.

vermodern trohnéti, prhnéti, gniti (gujem); strohnéti, sprhneti, zgniti, preperéti. [perél, trhěl.

vermodert trohljèn, (s)trohnél, prevermöge *praep.* po, zaradi, pri; (mit Hilfe) s, z, s pomočjó.

vermögen premóči (-mórem), zmoči, zmožěn biti (sem); (besižen) iméti (imám), premoči.

Vermögen n. (Möglichkeitsgrund) moč (-i), vzmožnost; (zeitl. Güter) imovina,

vermögend

— 739 —

verpacken

imétje, iménje, premožénje; (Fähig-
keit) zmožnost; (Kraft) moč (-i).

vermögend zmožën, premožën, mogóč.

Vermögensbekenntnis n. napóved (-i)
premoženja.

Vermögenserbin f. blagovníca. [nja.

Vermögensobject n. predmet premože-
Vermögensstand m. stan imetja, vse
premoženje.

Vermögensübertragung f. imovínski
prenós.

Vermögensumstände pl. premoženje;
premožnost.

vermöglich imovít, premožën.

vermorschen j. vermodern.

vermummen ošémiti.

vermuthen meniti, misliti si, pri-,
domísljati se, domnévati.

Vermuthen n. domnéva, dozdéva, dozdevěk, misel (-i); wider alles — na-proti vsaki nadi, vse drugače kakor sě je mislilo; allem — nach kakor vse kaže, kakor je podóba.

vermuthlich adi. dozdevěn; adv. blézo,
bajé, prej ko ne, brž ko ne, po vsej
príliki.

Vermuthung f. dozdéva, dozdevěk,
domnévanje; (Verdacht) sumnja.

vernachlässigen zanemáriti, zalenóbiti,
z od v némar pustiti; *impf.* zanemár-
jati, ne róditi (za kaj).

Vernachlässigte m. zanemarjenik; — f.
zanemárjenica.

Vernachlässigung f. zanemárjenje, zan-
marjanje, zanemára, némar (-i).

vernageln zabiti (-bijem); (c. Pferd)
zakovati; (eine Kanone) zagláviti, za-
gvozditi.

vernagelt fig. zabít, bútast.

vernähen pošiti (-šijem), zašiti; *impf.*
zašivati.

vernarben zaceléti, zaceliti se, zarasti
(-rastem) se.

vernehmen slišati (slíšim); zaslišati,
začuti (-čujem); (gerichtlich) zaslišati,
izprášati; sich — lassen oglasiti se, iz-
pregovoriti.

vernehmlich slišën, razločën, glasën.

Vernehmlichkeit f. slišnost, razločnost.

Vernehmung f. zaslíšanje.

verneigen sich prikloniti se, *impf.*
priklńjati se.

Verneigung f. priklón, poklón.

verneinen zanikati, odréči (-rečm);
*impf.* zanikávati, odrékati.

verneinend nikálěn, zanikálěn.

Verneinung f. nikanje, zaník, zanikanje.

Verneinungswort n. nikálnica.

vernichten pokončáti, ukončáti, uní-
čiti, ugonóbiti, razdejáti (-dénem), po-
rúšiti, strátiti, polomástiti; *impf.* po-
končávati, ukončevati, uničevati, ugo-
nábljati, razdévati (-devam, -devljem).

Vernichtung f. pokončáva, pokončanje,
uničenje; — eines Vertrages ovržba.

Vernunft f. pámet (-i), um, razúm;
zur — kommen zavédeti (-vém) se,
izpametovati se.

Vernünftelei f. umstvovanje, umní-
čenje, modrovánje.

vernünfteln umstvovati, unničiti,
modrovati. [znánje.

Vernunfterkenntnis f. úmstveno spo-
vernunftgemäß *adv.* po pámeti.

vernünftig pámetěn, uměn, razuměn.

vernunftlos brezuměn, brez úma.

vernunftmäßig uměn, úmstven.

Vernunftmäßigkeit f. umstvenost, po-
úmnost.

veröden opustósiti, v pušćavo spre-
obriniti; *impf* pustósiti, v pušćavo
spreobráčati.

verödet pust, puščoběn.

veröffentlichen razglasiti, objáviti, na
znanje dati (dam); *impf.* razglásati,
objávljati, na znanje dajáti (dájem).

verordnen ukázati (-kážem), zauká-
zati, veléti; *impf.* u-, zaukazovati, ve-
lévati; (bestimmen) ustanoviti, *impf.*
ustanávljati; (ärztl.) zapisati (-pišem),
predpisati, zaukazati; *impf.* za-, pred-
pisovati.

Verordnete m. pooblaščenéc.

Verordnung f. ukáz, narédba.

Verordnungsblatt n. ukazni list.

verordnungsmäßig po ukazu, ukazu
primerěn.

Verordnungswrg m. ukázni pot; im
—e po ukazu.

verpachten v zakúp od. v najém dati
(dam); *impf.* — dajáti (dájem).

verpacken zložiti, *impf.* zlágati; kam
správiti od. zamótati; *impf.* kam správ-
ljati od. zamotávati.

47 *

verpallijadieren

— 740 —

Verruf

verpallisadieren obkólití, s koli ogradíti; *impf.* — ográjati.

verpanjern oklópiti.

verpassen zamudítí; zapoznítí se; *impf.* zamújati.

verpeſſen kúžiti; okúžiti; zasmráditi.

verpěſchieren pečátiti; zapečátiti.

verpfählen s verpallisadieren.

verpſänden zastáviti, *impf.* zastávljati.

Verpfändung f. zastáva.

verpſlanzen zasadítí; presadítí; *impf.*
zasájati; presájati.

verpſlegen oskrbéti. preskrbeti, z ži-
vežem załožiti; *impf.* na skrbi iméti
(imám), oskrbovati, preskrbljevati, z
živežem zalágati od. zakládati.

Verpfleger m. oskrbovalěc; hranitelj.

Verpfleges- oskrbovalni, oskrbni.

Verpflegamt n. oskrbovalni urád.

Verpflegescontract m. pogódba zastran
preskrbovanja, oskrbna pogodba.

Verpflegsmagazin n. oskrboválnica.

Verpflegswesen n. oskrbovalstvo.

Verpflegung f. oskrba, oskrbovanje;
postrežba; živež, hrana.

verpſlichten dolžnost komu nalágati,
vezati (vežem); zavezati, *impf.* zave-
zovati; sich — zavézati se, *impf.* za-
vezovati se.

verpflichtet zavézan, dolžen; ich bin
— veže me dolžnost.

Verpflichtung f. zavéza, dolžnost. [ti.

verpfuſchen izkazítí, pokvárití, pohabi-

verpichen zasmoliti.

verpönen pod káznijo prepovédati
(-vém) od. zabraniti; *impf.* — prepo-
vedovati.

[viti].

verpräſsen potrátiti, zatrátiti, zaprá-
verproviantieren z živežem preskrbéti
od. załožiti, *impf.* — preskrbovati, —
zalágati od. zakládati.

verpuppen fid zabúbiti se, zaprésti
(-predem) se; *impf.* zabubovati se, za-
predati se.

Verputz m. zamáz. zamázčk; belež.

verpuſhen zamázati (-mážem); po-
bélití; f. verschleudern.

verquicken f. amalgamieren.

verrammeln zagraditi, zadélati, za-
stáviti; *impf.* zagrájati, zadelávati, za-
stávljati.

Zerrath m. izdája, izdájstvo.

verrathen izdati (-dam), *impf.* iz-
dájati; (der Obrigkeit) ováditi, *impf.*
ovájati; (zu erkennen geben) razodéti
(-denem), *impf.* razodévati (-dévam,
-dévljem); der Knabe verräth dečku se
zna, — se vidi; er verräth Anlagen
kaže nadarjenost. [důh.

Verräther m. izdajalěc, izdájnik; ova-

Verrätherei f. izdája, izdajstvo.

Verrätherin f. izdajálka, izdájica.

verrätherisch izdajën, izdajalën, iz-
dajálski.

verrauchen pokaditi, izkaditi; f. ver-
dampfen.

verräumen založiti.

verrechnen zaračunití; v račun vzeti
(vzamem); *impf.* zaračunjati. v račun
jemati (jemljem); sich — zaračunití
se, ušteti (-štejem) se, zmotiti se v ra-
cunu; *impf.* zaračunjati se, uštevati se.

Verrechnung f. zaračúnjanje.

verreken crkniti, stegniti se, cépniti,
krépniti; erkati, cépati, krépati.

verreden sich zareči (-rečem) se, za-
govoriti se.

verreifen oditi (-idem), odriniti, po
svetu iti; *impf.* odhájati.

verreißen raztrgati.

verrenken izviniti, izpahniti. [čem].

verrennen zaskočiti, pot preteči (-te-
verrichten opráviti, storíti, dodělati,
izvršiti, dogotoviti; *impf.* oprávljati,
dodelovati, izvrševati, dogotávljati.

Verridchtung f. opravilo, opravěk; delo,
dejánje.

verriegeln zatekniti, zapahniti; *impf.*
zatikati, zapahovati.

verringern mánjšati; zmánjšati, znížati; *impf.* zmanjševati, zniževati.

verroſten zar(u)javeti.

verrucht preklét, brezbožen, malo-
priděn; hudoběn, zěl.

Verrudheitef. malopridnost, hudobija.

verrücken premakniti, premostiti;
prestáviti, preložiti, prenesti (-nesem);
*impf.* premikati, premešćevati; pre-
stávljati, prelágati, prenášati; (d. Kopf)
zmesti (-medem), zmešati.

verrückt zmočen, zméden, prismuk-
nen, zmešan. nor. [noróst.

Verrücktheit f. zmédenost, zmešanost,

Verruf m. slabi glas.

verrufen

— 741 —

verschlagen

verrufen, in Verruf bringen ozlo-
glásiti; adi. slabega glasú, na slabem
glasu, razvpit.

Vers m. stih, verz; (in d. Bibel) od-
stavěk, vrsta; katalektischer — nedo-
merni od. nepopolni verz; hyperkata-
lektischer — nadmerni verz; akatalek-
tischer — popolni od. celoviti verz.

versagen (ver sprechen) obljubiti, impf.
obétati (-bétam, -béčem); (abschlagen)
odreči (-rečem), odpovedati (-vem), ne
privoščiti, ukrátiti, prikratiti; impf.
odrékati, odpovedovati, kratiti; (v. Ge-
wehre) odpovédati; die Füße — mir
noge mi odpovedujejo.

versägen zažagati; sežágati, požagati.

Versalbuddaben pl., Versalien pl. (ve-
like) začetne črke od. začetna pis-
mena pl.

versalzen zasoliti, presoliti. [soljen.
versalzen od. versalzt adi. preslán, pre-
versammeln zbrati (-berem), skúpiti,
skup správiti; impf. zbírati, skúpljati;
sich — zbrati se, impf. zbírati se; sniti
(snidem) se, impf. shájati se. [sestaněk.

Versammlung f. zbor, skúpščina; shod,
Versammlungshaus n., —locale n.,
—jaal m. zbórnica, sestanišče.

Versammlungsort m. zborišče.

versanden pěščiti se, peščeniti se; s
peskom zasúti (-spem, -sujem) se, s-,  
zapeščeniti se.

Versart f. vrsta stihov od. verzov.

Versaž m. zastáva.

[nica.

Versažamt n. zastávnica, zastavljál-
Versažzettel m. zastavni list.

versauern kisati se; skísati se. [ti.

versaufen zapiti (-pijem), zapijančeva-
versäumen zamuditi, zakasniti; impf.
zamújati, zakasnjevati; f. vernachlässigen.

Versäumnis f. zamúda.

Versbau m. stoposkladje, stihotvórje.

verschaffen priskrbéti, dobáviti, pri-
báviti, (komu k čemu) po- od. pripo-
moči (-morem) od. pomagati, pripo-
magati; impf. priskrbovati, dobavljati,
pribávljati; Geltung — veljavo zado-
biti, impf. — zadobivati.

verschalen obíti (-bíjem), opážiti;
impf. obíjati, opážati.

verschallen razzvenéti, pozveneti, glas
se porazgubi.

verschämt sramežljiv, sraměn.

Verschämtheit f. sramežljivost.

verschanzen sich zagraditi se, z oko-
pom se obdati (-dam), utrditi se; impf.
zagrajati se, utrjeváti se.

Verschanzung f. okóp, utrdba.

verschärfen zostriti, poostriti.

Verschärfung f. poostrenje, poostritěv.

verscharen zagrebsti (-grebem), za-
kopati (-kopljem), zasuti (-spem, -su-
jem); impf. zasipati (-sipljem), zagre-
bati, zasipávati. [báti se.

verschauen sich zaglédati se; zatele-

verscheiden umreti (-mrém, -mrjem),
dušo pustiti, ločiti se iz tega svetá.

verschenken podariti; podeliti; raz-
dati (-dam), porazdati; impf. podár-
jati, podeljevati, razdájati.

verschleuchten preplašiti, odpoditi, raz-
poditi.

verschicken razposlati (-pošljem); impf.
razpošiljati.

verschiebbar premičěn, premakljiv.

Verschiebbarkeit f. premičnost.

verschieben premakniti, impf. pre-
mikati; (auf e. andere Zeit) odložiti,
preložiti; impf. odkládati, odlášati.

verschieblich f. verschiebbar.

verschieden različen, razēn.

verschiedenartig raznovrstěn, razno-
tér, raznolík.

Verschiedenheit f. različnost, raznost.

verschießen postreljati; (v. d. Farbe)
obledeti, barvo izgubiti.

verschimmeln plesneti (plésnejem);
splesneti.

verschlafen zaspáti (-spím), zaležáti
(-ležim), spěč zamuditi; adi. zaspán,
tožljiv, pospán, dremljív; e. —er Mcnich
zaspaněc, pospané (-éta), tožljivěc.

Verschlag m. predél, pregrája; f. Kiste.

verschlagen pozabíti (-bijem), zabiti;
impf. pozabíjati, zabíjati; zapážiti,
pregraditi, predeliti; impf. pregrájati,
predeljevati; (wohin —) zanesti (-ne-
sem), zadrvíti, zagnáti (-ženem); impf.
zanášati, drviti, zaganjati; den Ball
— žogo zavreči (-vržem); d. Pferd —
konja zakovati; das verschlägt nichts
to nič ne dé; adi. zabít, tóp, neümën;
prekánjen, premetén, presúkan, zvit,
zvitorép.

verschreien

— 743 —

verseßen

verschreien razkričati (-kričim), raz-
nesti (-nesem); f. beschreien.

verschroben izprevrnen, naróbe, čuděn,
napačěn; zavít, zasúkan.

verschrumpfen grbiti se, grbančiti se,
ključiti se, krčiti se; zgrbiti se, zgr-
bánčiti se, skljúčiti se, skrčiti se.

verschulden tr. zadolžiti, v dolgove
zakopati (-kopljem); intr. zadolžiti se;
za-, pregresiti se.

Verschulden n. pregrešek.

verschuldet zadolžen, v dolgove za-
kopan, v dolgéh.

verschütten zasúti (-spèm, -sújem),
impf. zasípati (-sipljem), zasipávati;
(Flüssiges) razliti (-lijem), izliti; impf.
razlivati.

verschwägern sich v svaštvo stopiti,
postati (-stanem) komu svak, — pašá-
nog (mož žénine sestre), osváčiti se.

Verschwägerung f. svaštvo.

verschweigen zamolčáti (-molčim), za-
tajíti; impf. zamolčávati, zatajevati.

verschwellen oteči (-tečem), zateči.
zabúhniti, zabrekniti, obrekniti; impf.
o-, zatékatí.

verschwemmen zatopiti, zapláviti;
impf. zatápljati, zaplávljati.

verschwenden zapráviti, za-, potrátiti,
pognati (-ženem); impf. zaprávljati,
tratiti, razsípati (-sipljem), pogánjati;
(Zeit) trátiti, gubíti, izgubljati.

Verschwender m. zapravljivěc, raztóč-
nik, razsipnik; —in f. zapravljivka,
raztóčnica, razsipnica.

verschwenderisch zapravljiv, potratěn.

Verschwendung f. zapravljivost, po-
tráta.

verschwestern sich posestriti se.

verschwiegen zamolčljiv, molčljiv,
molčč.

Verschwiegenheit f. zamolčljivost, za-
molččnost.

verschwimmen (v. Farben) za-, pre-
livati se, zlivati se, zapláviti se.

verschwinden izginiti, zibniti, izgubiti
se; impf. giniti, izginjati, izgubljati se.

verschwindend klein predroběn, ne-
skónčno mal od. majhěn; —er Fluss
ponikvenica, ponórnica.

verschwistern posestriti, impf. po-
sestrovati.

verschwistert podoběn; f. verwandt.

verschwollen o-, zatekěl, zabuhěl,
obrekěl.

verschwommen (v. Farben) zalít, za-
plávljen.

verschwören sich zarotiti se. [rótnik.

Verschwörer m., Verschworene m. za-
Verschwörung f. zaróta.

versehen pre-, oskrbeti, prevideti,
založiti; impf. pre-, oskrbovati, zalá-
gati, zakládati; (d. Dienst) oprávljati;
(d. Kranfen) prevideti, impf. prevido-
vati; (jemandes Stelle) namestovati,
zastópati; sich — preglédati se, spre-
gledati se, prezréti (-zrém); (erwar-
ten) dočakovati, nadejáti se, v svesti
si biti (sem) česa; (sich versorgen) pre-
oskrbeti se, prevideti se, založiti se;
impf. pre-, oskrbovati se, zalágati se,
zakládati se.

Versehen n. spreglèd, pogreščk, po-
moťa; aus — po pomóti.

versehren raniti, poškodovati.

verseifen razmiliti.

Versekunft f. stihotvórstvo.

Versekünstler m., Versemacher m. stiho-
tvorěc.

versenden poslati (pošljem), odpraviti;
razposlati; impf. posiljati, odprávljati;
razpošiljati.

Versender m. pošiljać, pošiljalěc, raz-
pošiljalěc.

Versendung f. pošiljanje; razpošiljava,
razpošiljatěv, odprava.

versengen smoditi, páliti; osmodíti,
opáliti, zacvrkniti.

versenken pogrézniti, potopiti, uto-
piti; impf. pogrezovati, potápljati; (d.
Zarg) spustiti, impf. spůščati; sich in
Gedanken — zamisliti se, zatopiti se
v misli.

versehen prestáviti, premostiti, pre-
ložiti; impf. prestávljati, preměšáti;
(verpfänden) zastáviti, impf. zastávljati;
(verpflehen) presaditi, impf. presájati;
(antworten) od-, zavrniti, odgovoriti;
impf. od-, zavráčati, odgovárjati; (d.
Grenzstein) premakniti, prestáviti; impf.
premikati, prestavljati; in Schreien —
prestrášiti; einen Schlag — udáriti,
lopútniti, pritisniti; einen Streich —
prismúkniti; e. Ohrfeige — pljuskniti,

Versekung

— 744 —

Verstand

zaúšnico dati (dam), *impf.* pljuskati;
e. Stich — zbosti (-bodem); in d. Kuhesstand — v pókoj dejati (dem, denem), upokojíti, umiróviti; in die Nothwende — mórati, síliti; primórati, prisíliti.

Versekung f. prestava, premestitěv, preméstba; presádba; zastáva; (phil.) preména.

Versekungsprüfung f. premestni izpít.

verseußen prestókati, prezdihovati.

Versfuß m. stopa, stópica.

versichern zagotóviti, uvériti, zatrjiti; *impf.* zagotávljati, uvérjati, zatrjevati; (affsecurieren) zavarováti.

versichert zagotovljen; zavarován.

Versicherte m. zavarovaněc.

Versicherung f. zagotóvljenje, zagotovilo; zavarovánje.

Versicherungsanstalt f. zavaroválnica.

Versicherungsbetrag m., —prämie f. zavarovalnína. [družba.

Versicherungsgesellschaft f. zavaroválna
versiegeln pečátiti; zapečatiti, pečát
pritísniti na kaj.

versiegen presahniti, *impf.* presihati;
usahniti, posušiti se; *impf.* usihati.

versificieren verze od. stihe delati od. tvóriti, pesmáriti. [vati.

versilbern posrebriti, *impf.* posrebro-

versinken pogrezniti se, poníkniti,
utioniti; *impf.* pogrezati se, ponicevati,
utápljati se; ins Unglück — v nesrečo
zabresti (-bredem), — pogrezniti (se).

versinnen sich zamísliti se, *impf.* zamišljati se.

versinnlichen nazórno stvoriti: s. veranschaulichen.

Version f. prestáva, tolmáčenje; fig. govorica.

versižen zasedéti, presedéti.

Verskunft f. s. Versekunst.

Verskünstler m. s. Versekünstler.

Versmaß n. mera verzom od. stihom;
stihomerstvo.

versöhnen správiti, po-, zmíriti, sprijatéjiti, sprijázniti; *impf.* správljati, pomírjati; (den Zorn etc.) tolažiti, tóliti; potolažiti, utóliti. [ritelj.

Verföhner m. správnik, tolažnik, miverföhnlich spravljiv, potolažljiv, pomirljiv.

Verföhnopfer n. spravni dar.

Verföhnung f. správa, potolážba, pomírjenje.

versorgen oskrbéti, preskrbéti, prevideti; *impf.* oskrbovati, preskrbljevati, previdovati.

Versorger m. oskrbovatelj. [vánje.

Versorgung f. oskrbljenje, preskrblje-
Versorgungsanstalt f. oskrbovalnica,
preskrbljevalnica, ubóžnica.

Versorgungsgenüsse pl. preskrbnina.

verspäten tr. zapozniti, zakasniti, zamućiti, ustáviti, zadržati (-držim); intr. od. sich — zapozniti se, zapozneti, zakasniti se, zamuditi se; *impf.* zapoznovati se, zamújati se; (nacht's) zanočiti se.

Verspätung f. zamúda, zakasnjenje.

versperren zapréti (-prém), *impf.* zapírati; zagraditi, *impf.* zagrájati.

Versperren n. zapòr, zaprtje.

verspielen zaigráti, (v igri) izgubiti;
*impf.* (v igri) izgúbljati.

verspotten sramotíti, zasramovati, zasmehovati, oponášati, rógati se (komu).

Verspottung f. sramočenje, sramotitev, zasrámba, róganje.

versprechen obljúbiti; obétati (-bétam, -béčem), ljubiti; sich — zareči (-rečem) se, zagovoriti se; (mit einer Person) zaročiti se; ich verspreche mir viel von ihm dosti pričakujem od. nadejam se od. obétam si od njega, mnogo obeta.

Versprechen n. obljúba, obét, obétanje.

versprechend kazěn, obetěn.

Versprecher m. obétalec, obétnik.

Versprechung f. s. Versprechen.

versprengen razkropiti, razkaditi,
razprhniti, razplašiti.

verspünden zavéhati, z veho zabiti
(-bijem).

verspüren cutiti; začutiti.

verstampfen razbiti (-bijem), raztolči
(-tolčem); (mit d. Stampfe) postópati,
razstópati.

Verstand m. razúm., um; (Bernunft)
pámet (-i); (Sinn der Rede) pomén,
smisel (-i); (Einsicht) sprevídnost, raz-
úmnost; (Urtheilkraft) razsodnost; e.
Mann von — razuměn mož; des — es
berauben obrezúmiti; zu — e kommen
spametovati se.

Verstandesbegriff

— 745 —

verstopfen

Verstandesbegriff m. razuměk.

Verstandesschärfe f. bistroúmje, ostro-
úmje.

verstandesschwach slaboúměn.

Verstandesschwäche f. slaboúmje.

Verstandeswesen n. razumno bitje.

verständig razúměn, pámetěn, raz-
borít; spreviděn; razsoděn.

Verfändige m. razúmnik.

verkändigen seznániti (koga s čim),
dopovědati (-vém), razložiti (komu kaj),
podučiti (koga v čem); *impf.* seznán-
jati, dopovedovati, razlagati, poduče-
vati; (mělden) poročiti, naznaniti, ob-
věstiti; sich — porazuméti (-úmem)
se, sporazuméti se, pobógati se, do-
govoriti se, zmeniti se, pogoditi se.

Verständigkeit f. razúmnost, razbo-
śitosz.

Verständigung f. poročilo, naznanilo,
obvestilo; sporazúm, dogovor.

verständlich razuměn, razumljiv, umé-
věn, razločěn, razgovetěn (ſerb.).

Verständlichkeit f. razumljivost, umé-
nost, razgovětnost.

verstandos nerazuměn, brezuměn.

Verhändnis u. razumnost, blagoraz-
umje, razumévanje, razuméva, raz-
umevěk; (Eintracht) složnost, sprava;
zum besseren — da se bolje razúme;
mit richtigem — stvar prav razumejóč.

verständreich prerazúměn.

verstärken ojáčiti, ukrepiti, podkre-
piti; *impf.* ojačevati, u-, podkrépljati;
po-, raz-, umnožiti, pověčati; *impf.*
pomnoževati, povečevati.

Verstärkung f. ojáčenje, ukrepljenje;
pomnožitěv.

Verstärkungstruppen pl. pomóčne čete
pl., pomočna vojska. [niti.

verstauchen zviniti, izpahuiti, izmak-

verstehen zašiti (-šijem), zavrpati
(ſerbofr.).

Versteck n. skrivališče.

verstecken skriti (-krijem), poskriti,
zakriti; *impf.* s-, po-, zakrivati.

Versteckenspiel n. skrivalica; Verstecfen
spießen kotinati, skriválico igrati.

verstehen uméti (úmem, uméjem),
razuméti (-úmem), razumévati, znati
(znam), védeti (vem); er versteht keinen
Spaß z njim se ni šáliti od. norče-

vati; sich — porazuméti se, zmeniti
se, dogovoriti se; (auf etwas) uméti,
znati; (zu etwas) odločiti se, lotiti se;
daß versteht sich to se ve, se ve da,
to se razúme.

versteigen sich kam zalezti (-lezem);
previsoko speti (-pem) se, popéti se,
mero prestopiti.

versteigern po dražbi prodati (-dam),
*impf.* — prodájati.

Versteigerung f. dražba, licitácija;
Versteigerungss- drážbeni.

verleinern okamenéti.

versteinert okamenél.

Versteinerung f. (Eigenschaft) okame-
nélost; (Betrefact) okamenína, okame-
nelina; (Procesſs) kamenénje, okame-
nénje.

verstellen založiti, zastáviti; *impf.*
zalágati, zastávljati; (überstellen) pre-
ložiti, prestáviti, preméstiti; *impf.*
preflágati, prestávljati, preméšćati; sig
— pretvóriti se, *impf.* pretvárjati se;
potúhniti se, potajiti se; *impf.* pota-
jevati se, hliniti se, húliti se, delati
se; (berunſtalten) skremžiti, nagrditi.

verstellt pretvorěn; hinavski, potuh-
nen, prihúljen.

Verstellte m. f. Heuchler.

Verstellung f. pretvára; hinávščina,
potája, potůha.

Verstellungskunft f. pretvörnost, hlin-
jívost, potájnost, potuhnenost.

verstimmen razglasiti, izkaziti, po-
kaziti; *impf.* razglaševati, kaziti; fig.
ozlovóljiti, *impf.* ozlovoljeváti.

verstimmt razglašen, neubrán; fig.
ozlovóljen, čěmerěn, turóběn.

Verstimmung f. zla volja, čemernost,
turóbnost.

verſtocken *intr.* zakrkniti, otrpniti, odre-
venéti, okamenéti; *impf.* otrpnjévati;
tr. o-, zatrditi; *impf* o-, zatrjevati.

verſtoßt trdovrát, trdovratěn, otrpěl,
otrpnen, trdokorěn, odreveněl.

Verſtoßtheit f. trdovratnost, otrplost.

verſtohlen skrivěn, tatinski; —erweiſe
skrivaj, skrivši, skrivoma; —erweiſe
kommen prikrasti (-kradem) se.

verstopfen mašiti, gátiti; zamašiti,
zagátiti; zadélati, zapahniti; *impf.* za-
gaćati; (v. Speisen) zapréti (-prem),

verstopfend

— 746 —

Vertiefung

zapěči; *impf.* zapírati, zapékati; (die Röhre) začépniti, zatakniti; *impf.* zapepovati, zatikati; sich — (v. Wasser) zagostiti se, zagólsniti.

verstopfend, —e Speisen zapórěne jedi.

verstopft (v. Körper) zaprt, zapečěn, zabúhěl.

Verstopfung f. gata, gáčenje, zagatitěv; (v. Körper) telesni zapor, zapéka.

verstorben rajni, rajnik; d. —e Bruder rajnik brat; d. —e Mutter rajnica mati (mátere); der B—e pokojnik.

Verstoß m. pogrešek, zagrešek, pomóta, hiba.

verstoßen intr. pregrešiti se, zmotiti se; *impf.* pregreševati se; tr. zavréči (-vržem), zapoditi, odpáhniti, odgnati (-ženem), iz hiše páhniti od. súuniti.

verstreichen tr. zamázati (-mažem), zalépiti; *impf.* zamazovati; (m. Bech) zasmoliti; intr. pretěči (-téčem), miniti; *impf.* po-, pretěkati, hiteti.

verstrichen pretekěl, minil.

verstricken zaplésti (-pletem), zahomotáti; *impf.* zaplétati, zahomátati; (alles Garn —) poplésti; d. ganzen Tag — ves dan preplesti; sich — zaplésti se, uplésti se.

verströmen prelíti (-lijem), pretočiti; *impf.* prelivati, pretákati.

verstümmeln okrniti, pohrómiti, pokvéčiti; *impf.* krniti, okrnjevati, porámljati.

verstümmelt okrnjen, krn.

verstummen obnemeti, onemeti, besedо izgubiti; (plößlich aufhören zu reden) ob-, umolkniti, obmolčáti (-molčim); u-, potihniti.

Versuch m. poskús, poskúšnja; —e machen poskúsiti.

versuchten poskúšiti, skusiti; *impf.* poskúšati; (b. Speisen) okúsiti, pokúsiti; *impf.* o-, pokúšati; (zum Bösen) izkúšati, zapeljevati.

Versucher m. skušnjavěc, zapeljivěc.

Versuchsstation f. izkušavališće.

versuchsweise adv. za poskušnjo, poskúsoma.

Versuchung f. skušnjáva, napást (-i).

versumpfen zamočvíriti, zamlakúžiti.

versündigen sich pregrešiti se, ogrešiti se s čim; *impf.* ogreševati se.

versunken in — vtopljén v —.

versüßen sladiti, slájšati; posladiti, osladiti, poslájšati; *impf.* osladovati, poslajševati; (zu süß machen) presladiti, *impf.* preslájati.

versweise adv. stihoma, vrstoma.

vertagen odložiti, preložiti; *impf.* odkládati, prelágati.

Vertagung f. odlóg, prelog. [šáliti.

vertändeln zatratiti, zanorčevati, zavertanzen zaplesáti (-plešem), zarájati; (die Nacht hindurch) preplesati.

vertauschen zameniti, zaménjati; *impf.* zamenjevati; (heimlich) podmeniti.

Vertauschung f. zamena.

verteufelt vražji, zlodji, presnét.

vertheidigen braniti; obraniti; (nüt Worten) zagovárjati, potegovati se od. pogánjati se za koga.

Vertheidiger m. zagovórnik.

Vertheidigung f. bramba, obramba, obrána; Vertheidigungss— obrámbeni, branilni.

Vertheidigungsrede f. zagovor, obrámbena beseda, govor v obrano.

Vertheidigungschrift f. zagovorni spis, branjenica.

vertheilen deliti; raz-, porazdeliti; *impf.* raz-, porazdeljevati; (d. Munition) razdáti (-dám), porazdati; *impf.* razdávati, razdájati.

Vertheilung f. delitěv, razdelitěv, razdélba.

vertheuern dražiti; zdražiti, podražiti, podrájšati; *impf.* z-, podraževati.

Vertheuerung f. podrážba.

verthieren poživiniti, zagovědniti.

verthun zapráviti, zatrátiti, potrátiti, potrositi; *impf.* zaprávljati, potróšati; (aus Dummheit) zanorčevati; (a. Überklugheit) zamodrovati.

vertical navpičen, vertikalén.

Verticallinie f. navpičnica.

Verticalscheitellinie f. témenska navpičnica.

vertiefen vglóbiti (se), vtopiti se v —; sich — vglobiti se; in Gedanken — zamísliti se. v misli se vtopiti.

vertieft, —es Bild vrézana podóba.

Vertiefung f. vglobljenje, glob (-i), globel (-i), globenica, globína, zaglóbje, jama, draga, podanja, kotanja.

vertilgen

— 747 —

Verurtheilung

vertilgen zatréti (-trem), zamoriti, uničiti, pogubiti, pokončati; *impf.* zatirati, uničevati, pogubljati, pokončevati.

Vertilger m. zatiralěc, pokončevalěc.

Vertrag m. pogódba; dogóvor; einen — eingehen pogoditi se; dogovoriti se.

vertragen (verschleppen) zanesti (-nesem), zanositi; *impf.* zanášati; (nad) verschiedenen Seiten) raznesti. razvleči (-vlečem), razvlačiti; *impf.* raznášati, razvlačevati; (ertragen) prenesti, prebiti (-bom, -bijem), pretrpéti; *impf.* prenášati, prestájati, pretrpévati; (jíd) — pogájati se; zlágati se. v složnosti živéti, za ljubo se iméti (imám).

verträglich pogodljiv, pogodën; phil. (congruens) skladën; složën, spravën, mirovit.

Verträglichkeit f. složnost, spravnost.

Vertrags- pogódbeni; dogovórni.

vertragsmäßig pogójén, pogodbi premierén; adv. pogójema, po pogodbi.

Vertragspflicht f. dolžnost po pogodbi prevzéta.

vertrauen zaúpati, zanesti (-nesem) se (na koga); *impf.* zaupovati, zanášati se; (übergeben) izročiti, zaúpati; *impf.* izročati.

Vertrauen n. zaúpanje, up, vera.

Vertrauensmann m. zaúpni mož, zaúpnik, povérjenik.

Vertrauensvotum n. zaúpna izjáva.

vertrauenswürdig zanesen, zaupen, zanesljiv, zaúpanja vreden.

vertraulich zaupljiv, poverljiv; skrivěn, tajěn; — c Sitzung tajna seja.

Vertraulichkeit f. zaúpnost, zaupljivost.

vertraut veren, zanesljiv; (mit etw.) izveden, vešć.

Vertraute m. zaúpnik, povérnik; — f. zaúpnica, povernica.

Vertrautheit f. vernost, zanesljivost; izvědenost.

vertreiben pregnati (-ženem), iz-, zagnati, spodíti, zapoditi, pretirati, prepoditi, prepójati, spókati; *impf.* preganjati; (Krankheit) ozdraviti; zaceliti.

vertreten pohoditi, razhoditi, zateptáti; (jemanden) zastópiti, *impf.* zastópati; (an Stelle) namestovati; (den Weg) zastópiti, zaskóčiti.

Vertreter m. zastópnik; (Stellvertret.) naméstnik, namestovalěc.

Vertretung f. zastóp, zastópstvo; namestovánje; in — des Vorstehers namestováje predstójnika. [lástvo.

Vertretungsbehörde f. zastopniško ob-Vertrieb m. j. Absatz.

Vertriebene m. prognaněc, izgnaněc; — f. prognánka.

vertrinken zapiti (-pijem), *impf.* zapivati.

vertrocknen usahniti, posahniti; *impf.* usihati.

vertrösten tolažiti s čim, tešiti s čim, komu úpanje délati, komu kaj obetati (obetam, obečem).

vertuschen prikriti (-krijem), utajiti, zamočati (-molčim); *impf.* prikrivati.

verübeln za zlo vzeti (vzamem), zámériti; *impf.* za zlo jemati (jemljem), zamérjati; húditi se, hudovati se (nad kom).

verübelnd, gern — zamerljiv.

verüben storiti, učiniti, zakriviti.

verunehren onečástiti, obrezčástiti, v nečást pripráviti, osramotiti; *impf.* onečastovati, nečast delati, sramotiti.

Verunehrung f. onečaščenje, sramočenje, sramóta.

veruneinigen f. entzweien.

verunglimpsen f. verleumden.

verunglücken ponesréčiti se, nesreča se komu pripetí, nesrečen postati (-stanem).

verunreinigen gnúsiti, grditi, skrúnití; ognúsiti, zagrditi, onesnažiti, onečistiti.

verunstalten pačiti, grditi, kaziti; spačiti, nagrditi, izkaziti, spakedrati.

veruntreuen ponevériti, iznevériti; fig. ukrásti (-krádem), izmákniti; *impf.* ponevérjati, iznevérjati; izmikati (-mikam, -mičem). [véra.

Veruntreuung f. poneverjenje, iznevurfsachen povzročiti, učiniti; *impf.* povzročevati, učinjati.

verurtheilen obsódití, *impf.* obsójati, obsojeváti; zum Tode — na smrt od. k smrti obsoditi.

Verurtheilte m. obsójeněc; — f. obsójenka.

Verurtheilung f. obsódba, obsója.

vervielfachen

— 748 —

verweigern

vervielfachen množiti; mnogovrstno
storiti.

vervielfältigen razmnožiti, umnožiti;
*impf.* raz-, umnoževati.

Vervielfältigung f. razmnožba.

vervollkommnen spopolniti, dovršiti;
*impf.* spopolnjevati, dovrševati.

Vervollkommnung f. spopolnitěv, udo-
vršba.
[dovršljiv.

vervollkommnungsfähig spopolnjiv,

Vervollkommnungsfähigkeit f. spopol-
njivost, dovršnost.

vervollständigen popolniti, *impf.* po-
polnjeváti.

verwachsen zarasti (-rastem), obrasti;
*impf.* za-, obráščati, (zarastati); (zu-
sammenwachsen) zrasti, prerasti; *impf.*
zraščati, (zrastati); *adi.* za-, obrastěl;
zaraščen; (buckelig) grbav.

Verwachsungsfläche f. (min.) složna
ploskěv.

verwahren hraniti, varovati, čúvati;
shraniti, obvarovati, okováriti; (ver-
schließen) zapreti (-prem), pripreti;
jmd. etwas zu — geben shraniti kaj
pri kom; sich — ograditi se, zabraniti
se; *impf.* ográjati se, zabranjevati se.

verwahrlosen zanemáriti, v nemar
pustiti; *impf.* zanemárjati, v nemar
púščati.

Verwahrung f. varstvo, skrb (-i);
ográda (proti čemu), zabrána; in —
haben hraniti; in — geben j. zu ver-
wahren geben; — einlegen j. protestieren.

verwaisen osirotéti, osaméti.

verwaist osiróčen, osámljen, sirotěn,
osirotel.

verwalten oskrbovati, upravljati, rav-
nati; (d. Reich) kraljevati; (das Haus)
gospodariti; (ein Amt) opravljati,
upravljati.

Verwalter m. oskrbnik, uprávnik; —in
f. oskrbnica, upravíteljica.

Verwaltung f. oskrbovanje, upráva;
Verwaltungss- u pravni.

Verwaltungsbehörde f. uprávna oblast
(-i), upravno oblastvo.

Verwaltungsjahr n. upravno leto. [pl.

Verwaltungskosten pl. upravni stroški

Verwaltungsfstem n. uprávstvo.

verwandeln izpremeníti, premeniti,
pretvóriti, izpreobrniti, izprevrniti,

preongaviti, prestváriti, preobraziti;
*impf.* preminjati, pretvárjati, prestvár-
jati, preobrážati.
[tvórnik.

Verwandler m. (Transformator) pre-
Verwandlung f. ména, preména, pre-
tvor, spremémba; (zool.) preobrážba,
preobraževanje.

Verwandlungszahl f. s. Verwandler.

verwandt soroděn, v rodu, v žlahti.

Verwandte m. soródnik, žlahtnik; —
f. sorodnica, žlahtnica.

Verwandtschaft f. sorodstvo, sorod-
nistvo, rod (die Verwandten coll.);
(chem.) soródnost: einfache — prosta
—, doppelte — dvojna —, prädispo-
nierende — priprémna —.

verwandtschaftlich sorodovinski, rodo-
vinski, po rodu, po žlahti. [stva].

Verwandtschaftsgrad m. koléno (sorod-
Verwandtschaftskraft f. (chem.) sorod-

ljivost. sorodnost.

verwarnen svariti; posvariti.

Verwarnung f. posvarilo.

verwischen zapráti (-pérem); adi.
razmít; (im Gegens. zu markig zamít,
vel); (verwässert) vodén, zavodénjen.

verweben zatkati (-tkam, -tkem);
preplesti (-pletem), *impf.* preplétati.

verwechseln zameniti, premeniti;
*impf.* zaménjati, zamenjávati, pre-
ménjati; (aus Frrtthum) zmotiti se,
zmesniti se.

Verwechslung f. zaména, zamenjáva,
preména. [smel.

verwegen drzěn, predrzěn, drzovít,

Verwegenheit f. drznost, predrznost,
smělost.

verwehen intr. potihniti, pojenjati,
vleči (-ležem) se; tr. spihniti, od-
razpihniti, razveti (-vejem), razmesti
(-metem), raznesti (-nesem); (mit
Schnee) zamesti (-metem); (e. Schiff)
za-, odnesti (-nesem).

verwehren braniti; u-, zabraniti;
*impf.* u-, zabranjevati.

Verwehung f. razpihovanje; zamět.

verweichlichen mehkúžiti; omehkúžiti.

Verweichlichung f. mehkužnost.

verweigern odbiti (-bijem), odreči
(-rečem), ne dovoliti, ne dopustiti;
*impf.* odbijati, odrékati, ne dovoljevati,
ne dopúščati.

Verweigerung

— 749 —

verwischen

Verweigerung f. odbitěv, odreka.

verweilen muditi se, báviti se; po-
muditi se, počásiti se (pri čem), po-
stati (-stojím), zabaviti se (okoli česa).

Verweis m. svar, svarilo, ukór, ká-
ranje; einen — geben posvariti, po-
kárati.

verweisen (komu kam) pokazati (-ká-
žem), vpótiti od. napótiti, odpraviti od.
posláti ( póšljem) (koga kam); (ver-
bannen) izgnati (-ženem), prognati, iz-
tirati; (zuweisen) odkazati, *imf.* od-
kazovati; (Verweis geben) svariti, ká-
rati, grájati; posvariti, pokarati, po-
grájati.

Verweisung f. odkáz, v-, napotitěv,
odpráva; prognanstvo, iztiranje; Ver-
weisungs- odkazni, odpravni.

Verweisungserkenntnis n. odkazni od.
odpravni sklep. [děk.

Verweisungsurtheil n. odkazni razso-
verwelken veniti, vedniti; oveniti,
zvéduiti.

verwelklich venljiv.

verwelkt vel, veděl, uvél, ovenél.

verwendbar raběn, poraběn, porab-
ljiv; sposoběn, pripravěn.

Verwendbarkeit f. porábnost; sposó-
nost, priprávnost.

verwenden (wegwenden) odvrniti,
*impf.* odvráčati; (verbrauchen) upotré-
biti, porabiti, obrniti; *impf.* upotreblje-
vati, upotrebljávati, porábljati, obrá-
čati; (aufwenden) potrošiti; Fleiß auf
etwas — prizadévati si za kaj, ukvárjati
se s čim; sich — (für jemnd.) pognáti
(-ženem) se, potegniti se, potruditi se;
*impf.* poganjati se, potegovati se, go-
voriti, truditi se (za koga); sich —
lassen služiti, rabiti.

Verwendung f. (Wegwendung) odvrá-
čanje; (Verbrauch) porába, porabnost,
upotrebljávanje; (Fleiß) prizadevnost;
(— für jmd.) zagóvor; (Dienst) služba;
bei einem Amte in — stehen služiti pri
kakem uradu.

verwischen založiti, zagnesti (-gnetem);
(Worte einer Rede) prevreči (-vržem);
(außeinander werfen) razvreči, razme-
táti (-méčem), razlúčati, razhítati; (v.
den Maurern) ometáti (-mečem); (aíš
untauglich wegwerfen) zavreči; *impf*.

zamétati (-metam, -mečem), zametá-
vati; (ein Gesuch) odbiti (-bijem), od-
reči (-rečem).

verwerfend, gerne — zamétčen.

verwerflich zavržljiv, zaničljiv.

verwerten ponóvčiti (v denár sprá-
viti) kaj; na korist od. v prid obrniti;
uporábiti; *impf.* ponovčevati; na korist
od. v prid obráčati; uporábljati.

verweisen trohnéti, gniti (gnijem);
strohneti, zgniti.

Verweiser m. uprávnik, upravitelj;
naméstnik.

vermeslich trohljiv, strohljiv, prhljiv.

Verweslichkeit f. trohljivost, prhljivost.

Verwesung f. trohnóba, gnilóba.

verwickeln zaplesti (-pletem), zamó-
tati, zahomotati, zapéti (-pnem); *impf.*
zaplétati, zamotávati, zapénjati; (zu-
sammendrehen) krotičiti, krotovíčiti.

verwickelt zapletěn, zamotán.

Verwickelung f. zaplét, zapletěk, ho-
matija, zmotnjáva; (im Garn) krotovica.

Verwiesene m. prognaněc, izgnaněc;
— f. prognánka.

verwildern zdivjati, podivjáti, za-
govédniti, poživiniti se; oduriti se,
oduréti.

verwildert zdivján, dívji, zagoveděn,
odurél, udúrěn.

Verwilderte m. divják, odúrnež, za-
govednež.

verwinden (verschmerzen) preboléti,
pretrpeti, pozabiti.

verwirken potkati (-tkam u. -tkem);
zapásti (-padem), izgubiti; zakriviti,
pregrešiti se; d. Leben — smrt zaslužiti.

verwirklichen uresničiti, obistiniti,
ostvariti, oživotvoriti; *impf.* uresniče-
vati, ostvárjati, oživotvárjati.

verwirren mótiti, bégati; zmotiti,
zbegati, zmesti (-medem), zbloditi,
zbroditi, znerediti, zmešati; (d. Haar)
skuštrati, razkuštrati; (d. Garn) zmeš-
tráti; f. verwicken.

verwirrt zmóčen, zmeden, zméšan.

Verwirrung f. zmešnjava, zbroja,
zméda.

verwirtschaften zagospodáriti; zago-
spodinjiti.

verwischen zamázati (-mažem), za-
brísati (-brišem); zagláditi.

verwittern

— 750 —

Verzierung

verwittern preperéti, sprhnéti, raz-
pasti (-padem), izvétriti se.

verwittert preperél, sprhnél; —er
Sandstein soldan. [lost.

Verwitterung f. preperélost, sprhné-
Verwitterungsprocess m. preperevánje.

Verwitterungsproduct n. prhlenina.

verwitwen obvdovéti (-vějem), vdověc od. vdova postati (-stanem).

verwitwet obvdovél, vdov.

verwöhnen razvádití, *impf.* razvájati.

Verwöhnung f. razváda, razvaja.

verworfen zametán; ometán; zavržen, malopriděn. [pridnost.

Verworfenheit f. zavrženost, malo-
verworren pomešan, zamotán; zme-
den, zbégan, zmóčen.

Verworrenheit f. změdenost, zmeš-
njava, zmeda, zmotnjava.

verwundbar ranljiv.

verwunden raniti.

verwundern sich začuditi se; zavzeti
(-vzamem) se, ostrméti, osúpniti; *impf.*
čuditi se, zavzémati se, ostrmévati.

Verwunderung f. (za)čudenje, (začu-
jenje), zavzetje, udivljenje; in — sežen
zadiviti (koga). [ka.

Verwundete m. ranjenče; — f. ranjen-
Verwundung f. ranitěv, ranjenje.

verwünschen prekleti (-kolnem), pro-
kleti; *impf.* preklínjati, pogubljevati.

verwünscht proklét, preklican; (ver-
zaubert) začáran, uklét.

verwüsten pustósiti; opustósiti, opu-
stótiti, razrúšiti, razdejáti (-denem), raz-
valiti, pokončati, polomástiti; *impf.* ru-
šiti, razdévati, končevati, pokončevati.

Verwüster m. pustóšnik, pokončevalč.

Verwüstung f. pustósénje, pokonče-
vanje, razvál.

verzagen obúpati, izgubiti sree, sree
komu upade; *impf.* obupovati, izgub-
ljevati sree, sree komu upada.

verzagt obúpan; obúpěn, obupljiv,
plah, plašljiv. [plašljivost.

Verzagtheit f. obúpanost; obúpnost,

verzählen sich uštěti (-štejem) se, za-
štěti se, preštěti se.

verzapsen začépiti.

verjärteln razmázati (-mažem), raz-
néžiti; mehkúžiti; omehkúžiti, po-
mehkužiti.

verjärtelt nežljáv, razmázan, razvajen,
pomehkužen; ein —es Kind razmáz.

verzaubern začárati, ukléti (-kólnem),
narediti (komu), začiniti.

verzäunen zagraditi, *impf.* zagrájati.

Verzäunung f. ográja, plot.

verzehren použiti (-žijem), zaužiti,
pozaužiti; *impf.* použivati; (v. Roſt)
izjésti (-jěm). [nina.

Verzehrungssteuer f. užitnina, potroš-
Verzehrungssteueräquivalent n. name-
stěk za potrošnino.

Verzehrungssteuerzuschlag m. doklada
k užitnini.

verzeichnen (fehlerhaft zeichn.) zarisati
(-rišem), nápak narisati; (aufzeichnen)
zapisati (-pišem), popisati, zaznámnjati,
zaznamovati; *impf.* zarisávati, napak
narisovati; za-, popisovati.

Verzeichnis n. popis; spisěk; zazna-
měk; Namensverzeichnis iménik.

verzeichnen odpustiti; prizanesti (-ne-
sem), spregledati; *impf.* odpuščati;
prizanašati, spregledovati.

verzrichlich odpustěn, prizanesěn.

Verzeichnung f. odpuščenje, prizanesba,
spregled.

verzerrten nategniti, spačiti; *impf.*
natezati, nategovati, pačiti; (d. Gesicht)
zategniti (obraz), spačiti se, zmrdniti
se; *impf.* zategovati, pačiti; (weinend)
krémžiti se; skrémžiti se.

verzetteln raztrositi, *impf.* raztrošati.

Verzichtt m. odreka, odpóved (-i); —
leisten j. verzichten; Verzicht= odpóvedni.

verzichten odreči (-rečem) se, odpo-
vedati (-vem) se, vzdati (-dam) se;
*impf.* odrékati se, odpovedovati se.

Verzichtleistung f. J. Verzicht.

verziehen prefégniti, zatégniti; *impf.*
pre-, zategovati, zatézati; den Mund
od. das Gesicht — j. verzerrten; (ver-
zögern) odlášati, odlágati; ein Kind —
otroka razmaziti od. popáčiti, potuho
mu dati (dam); sich — razvleči (-vle-
čem) se; vleči (vlečem) se, zategovati
se; (v. Brettern) zvreči (-vržem) se,
skriviti se, zvežiti se; (vorüberziehen)
preiti (-ídem), preminiti, izgubiti se.

verzieren lepotičiti, lepšati, krasiti;
olepotičiti, olépšati, ukrasiti, nakititi.

Verzierung f. ukrás, nakít.

Biehzucht

— 752 —

viertsichtig

Biehzucht f. živinoréja.

Biehzüchter m. živinorejěc.

viel adi. mnog, mnogotér; adv. mnogo, velíko; wie— (interr.) kóliko, (rel.) kolikor; so— tóliko; (in Bßg.) mnogo-.

vielachsig mnogoös.

vieladerig mnogožílat, žílnat.

vielarmig mnogorök.

vielartig mnogovrstěn.

vielästig vějnat, gostovején.

vielblätterig mnogolíst, mnogolistěn.

vieldeutig mnogoznačen, mnogopomenljiv.

Bieleck n. mnogokótnik.

vielenkig mnogokotën.

[izučen.

vietersfahren preizkušen, veleizkušen.

vielerlei mnogotér, mnogovrstěn, raznotér; auf — Weise mnogotérno;

wie — kolikér; so — tolikér.

vielfach mnogokratën; —e Zahl množina.

Bielfache n. mnogokrátnik.

vielfältig mnogoterën, mnogotérnat;

mnogogúb.

vielfarbig mnogobárven, mnogobójén, písan.

Bielflach n. mnogoplóščnik.

vielförmig mnogolík, mnogoličén.

Bielfraß m. požerúh, nenasít, neték, netěčnik.

vielfüßig mnogonòg, mnogonožen.

vielgeliebt preljúb, predrág, preljúbljen.

vielgepriesen mnogocenjen, preslavěn.

vielgetren prezvést.

vielgliederig mnogočlén.

[(—í).

Bielheit f. mnoštvo, mnogost, množ

Bielhufer m. mnogopárkljar.

vieljährig mnogoletën, večletën.

vielkantig mnogorób.

vielleicht adv. morda, morebiti, nemára.

vielmal, vielmals adv. mnogokrat, velíkrat, velíkokrat, dostíkrat, večkrat.

vielmalig mnogokratën, večkratën.

vielmehr adv. marveč, temveč, tem bolj, toliko bolj, toliko več.

vielsagend znamenít, pomenít.

Bielschreiber m. mnogopisěc; (verächtl.) pisún.

[ski.]

vielseitig mnogostrán, mnogostrán-

Vielseitigkeit f. mnogostránost.

vielsilbig mnogozložen.

vieltheilig mnogodelën.

[čën.

vielvermögend premožen; premogovielversprechend obetën, kazën.

Bielweiberei f. mnogoženstvo. [pa.

vielweniger adv. tóliko manj; nikar vielwissend mnogovedën.

Bielwisser m. védež, vedoměc, vedovina, mnogoznalěc.

Bielwisserei f. mnogoznalstvo.

Bielzahl f. množnik, množina.

vielzüssig množen.

vier štirje, štiri od. četveri; četvero; (in Zusammenfeg.) četvero-; zu —en po štirje; die Vier od. der Vierer četvérica, četvérka, štérka.

vierbeinig s. vierfüßig.

vierblätterig četverolist.

Biereck n. četverokótnik.

viereckig četverokotën.

vielerlei četveri.

[nat.

viersach, vierfältig četverën, četvérviersächlich četveroplósk.

Bierführer m. četveronožěc.

vierfüßig četveronòg, četveronožen.

Biergespann n. četvér (-i), četvérka.

Bierhänder pl. (zool.) četveroroke pl.

vierhändig četverorók.

Bierhügelplatte f. četverobrdje.

vierhundert štiri sto.

vierhundertmal štiri stókrat.

vierhundertsle štiristóti.

vierkantig četverorób.

vierköpfig četverogláz.

Bierling m. (mit dreien zugleich geboren) četvérček; (ein Ganze aus vier Einheiten bestehend) četvrták; (d. vierte Theil eines Ganzen) četrt (-i), četrtina, četrtínka; (der vierte Theil eines öfterreichischen Meßens) polóvnik; (zwei solche Bierlinge) mérnik.

viermächtig četveromočen.

viermal štirikrat, štiri pote.

viermalig štirikratën.

viermonatlich četveromésečen.

vierräderig četverokolesën, na štiri kolésa. [ski.]

vierseitig četverostrán, četverostránviersilbig četverozložen.

viertsichtig na štiri sedála, na štiri sedeže.

vogelfrei

— 754 —

vollenden

vogelfrei (geächtet) preklícan.

Vogelgarn *n.* mreža.

Vogelgesang *m.* ptičje petje. [gajba.

Vogelhaus *n.* Kletka, tičnik, tičnica,
Vogelkoth *m.* ptičjek.

Vogelleim *m.* ptičji lep od. lím.

Vogelmiſt *m.* f. Vogelkoth.

Vogelneſt *n.* ptičje gnezdo.

Vogelperspective *f.* odzgornja (ptičja)
perspektiva od. uočba.

Vogelpfeife *f.* piskalo.

Vogelscheuche *f.* ptičje strašilo.

Vogelschlag *m.* past (-i), zapádka, žerjál
(-i), progla, podpésica.

Vogelschlinge *f.* zádrga, zanka, progla.

Vogelschrot *m.* u. *n.* šíbre *pl.*

Vogelsteller *m.* ptičar.

[litěv.]

Vogelstrich *m.* ptičji prelét; ptičja se-
Vogt *m.* vojd; (Kloster—) zavětnik;
(Statthalter) naměstnik; (Amtmann)
uprávnik, oskrbník; (Schloſs—) dvor-
ski kastelán.

Vogtei *f.* vojdstvo; zavetništvo; na-
mestništvo; upravništvo, oskrbništvo.

Volk *n.* ljudstvo, ljud; (Nation) národ.

volkarm maloljuděn, brezljuděn.

Völkerbund *m.* zveza národov.

Völkerkunde *f.* (Ethnographie) narodo-
pís, narodopisje; (Ethnologie) narodo-
znanstvo.

Völkerrecht *n.* mednárodno od. soná-
rodno pravo.

völkerrechtlich narodopravěn.

völkerreich ljudnat.

Völkerschaft *f.* národ.

[rodov.]

Völkerwanderung *f.* preseljevanje ná-
volkreich *f.* völkerreich.

Volks- ljudski, národní.

Volksaufklärung *f.*, Volksbildung *f.*
národna omíka.

Volksblatt *n.* list za prosto ljudstvo,
ljudski list.

Volkscharakter *m.* národni značaj, ná-
rodna naráv (-i).

Volksdichter *m.* národni pésnik.

Volksdichtigkeit *f.* gostost ljudske na-
selitve, ljúdnost.

Volksfeft *n.* národna svečánost, ljudska veselica.

Volksgebrauch *m.* národni običaj, ljudska šega.

Volksgeift *m.* národni duh.

Volks herrschaft *f.* ljudovlada.

Volkskrieg *m.* národna od. črna vojska.

Volksküche *f.* ljudska kuhinja.

Volkslied *n.* národna pesěm (-i).

Volksmann *m.* národov ljúbljeněc.

Volksmärchen *n.* národna pravljica.

volksmäßig ljudski, národěn.

Volksmenge *f.* mnoštvo ljudstva;
ljudstvo.

Volkssage *f.* národna pripovedka.

Volkssjierung *f.*, —zählung *f.* popís
ljudstva.

Volksschule *f.* ljudska šola od. učílnica.

Volkssprache *f.* národni jézik.

Volkskamm *m.* pléme (-éna) (narodno).

Volksthum *n.* národnost.

volksthümlich národěn, ljudski.

Volkstracht *f.* národna nóša. [shod.

Volksversammlung *f.* tábor, národni

Volksversammlungsplatz *m.* taborišće.

Volksvertreter *m.* národov zastópnik.

Volksvertretung *f.* národov zastóp,
narodno zastopništvo.

Volksweisen *n.* narodstvo.

[stvo.]

Volkswirtschaft *f.* národno gospodar-

Volkszahl *f.* *f.* Volksmenge.

Volkszählung *f.* *f.* Volkschätzung.

voll poln; (bis oben) kopät; nicht
ganz — naván; (vollständig) popón;
cel, vés; aus —em Munde na vsa
usta; aus —em Herzen iz vsega srea;
— Blüte gibat.

vollauf *adv.* do vrha, do sita, na
prebitěk.

vollblütig polnokrvěn, krvnat.

Vollblütlichkeit *f.* polnokrvnost.

Vollblutstute *f.* čistokrvna kobila.

vollbringen dovršiti, zvršiti, dokon-
čati, doprinesti (-nesem), dognati (-že-
nem); *impf.* do-, zvrševati, dokonče-
vati, doprinášati.

Vollbringung *f.* dovršitěv, zvršitěv,
dovršba.

vollbrüstig prsat.

vollbürtig pravi, pristnoroden, polno-
roděn; —er Bruder pravi od. pristni
brat. [rōdnost.

Vollbürtigkeit *f.* polnoródnost, pristno-
vollbusig polnih neder, prsat.

vollenden dokončáti, dovršiti, dodé-
lati, dogotovíti; *impf.* dokončevati, do-
vrševati, dodelovati, dogotávljati.

vollendet

— 755 —

vorangehen

vollendet dovršen, dodélan, dogotov-
ljen; fig. popóln, dovršen.

vollends adv. popolnoma, do cela,
do čista, do čistega, do konca, do
kraja, dokončno.

Vollendung f. dokončanje, dovršitěv;
fig. popolnost, dovršenost.

Völlerei f. samogoltnost, samopáš-
nost. požrěšnost.

vollführen izpeljati (-péljem), *impf.*
izpeljevati; j. vollbringen.

Vollgehalt m. polna plača.

Vollgenuss m. popolni užitěk, popolno
uživanje.

Vollgewalt f. polna oblast (-i).

vollgittig polnoveljavěn; doběr in
trděn.

Vollgiltigkeit f. polnoveljavnost.

vollhaltig obsežěn.

Vollheit f. polnost, polnota.

Vollhengst m. celák.

völlig adi. popóln, poln; adv. celo,
popólnoma, do čista, do vrha.

volljährig polnoletěn, doletěn.

Volljährigkeit f. polnolétnost.

vollkommen adi. sovršen, dovršen,
popoln; adv. zvrhoma, popónoma,
čisto, do čista.

Vollkommenheit f. sovršenost, dovršenost, popolnost.

vollkörnig jeklén, zrnat.

Vollkraft f. polna moč (-í).

vollkräftig polnomočen.

volleibig životěn.

Vollmacht f. polna oblast (-i); po-
oblastilo.

Vollmachtsgeber m. pooblastilěc.

Vollmachtsnehmer m. pooblaščeněc.

Vollmaß n. polna mera.

Vollmond m. ščep, polna luna; učep.

vollständig poln, popoln.

Vollständigkeit f. popolnost.

vollstrecken dopolniti, dovršiti, zvršiti,
opraviti, izpeljati (-peljem); *impf.* do-
polnjevati, do-, zvrševati, izpeljevati.

Vollstrecker m. zvrševalěc.

Vollstreckung f. dopolnitěv, zvršba. [be.

Vollstreckungsclausel f. pristavěk zvrš-
vollwichtig polnotežén, dotežén, teh-
těn, poln.

volljährlich polnoštevěn, polnoštevilěn,
popoln, cel.

vollziehbar zvršěn, zvršljiv, dopolnjiv.
vollziehen zvršiti, dopolniti, izpeljati
(-peljem); *impf.* zvrševati, dopolnjevati.

vollziehend zvrševalěn.

Vollzieher m. zvrševalěc.

Vollzug m. zvršitěv, zvršba, zvršetěk.

Vollzugsverordnung f. zvršitvena na-
rědba.

Vollzugsvorschrift f. zvršitveni ukaz.

Volontär m. dobrovoljěc.

Volta-Fäule f. Völtin steběr.

Voltige f. umetni skok. [žér.

Votligcur m. umetni skakalěc, volti-
voltigieren umetno skakati (skačem).

Volumen n. prostornina, telesnina.

Volummeter, Volumenometer n. obi-
momér.

voluminös obimovít, obsežěn.

von praep. od; (vom Orte weg) od,
raz, s, z; iz; — wegen zaradi, zbog,
zavóljo; — dannen od tod; — innen
od znotraj; — welcher Zeit an odkléj;
— nun an odsléj, od seh dob, od od.
po seh mal; es ist — gestern abends
sinočno je; einer — uns jeden od od.
izmed nas; — Grund aus temeljito;
— Herzen gern iz srea rad, prav rad;
— neuem iz nova; — rechtswegen po
pravu, pravoma, po pravici; — amts-
wegen uradno, službeno; — schönem
Wuchse lepe rasti; blau — Augen mo-
drih očij, modroòk; ein Mann — Ver-
diensten, — Ehren, — Vermögen, —
Stande zaslužen, poštén, premožen,
odličen mož; eine Menge — Briefen
množina pisem; ein Freund — mir
moj prijatelj; — Brot leben ob kruhu
živetí; — etw. sprechen o čem govoriti.

Vonnöthen adv. treba; — haben treba
biti (je) komu česa.

vor praep. pred; (aus, wegen) od;
— der Zeit prevred; — einem Jahre
lani, lansko leto; — zwei Jahren pred-
lanskim; das ist mir — allem lieb to
mi je nad vse (ljubo); adv. prej, pred,
popréd.

Vorabend m. predvečer; delopúst.

Vorahne m. praded.

Voralters adv. nékdaj.

Voran adv. spred, sprédaj; (vorwärts)
napréj.

vorangehen prednjačiti (komu).

48 *

vorangehend

— 756 —

Vordermann

vorangehend naprejšnji.

Voranschlag m. próračun; den — ent-
werfen proračun izdelati. [java.

Voranzeige f. naprejšnje oznanilo, pro-
Vorarbeit f. osnovno od. pričetno delo,
priprema, priredba.

voraus adv. spredaj, napréd, popréd;
zum — zanaprej, prej.

vorausbedenken popred premisliti,
impf. — premišljevati.

vorausbestimmen popred odločiti od.
ustanoviti; impf. popred odločevati od.
ustanavljati. [čati.

vorausbezahlen naprej od. popred pla-
Vorausbezahlung f. predplata, pred-
plačilo.

vorauseilen naprej hiteti.

voraussagen naprej povědati (-vém),
impf. naprej pripovědati, prerokovati.

vorausschicken popred od. naprej po-
sláti (póšljem), impf. — pošiljati.

voraussehen vzeti (vzamem), impf.
vzémati, misliti si, domnévati si, do-
nišljevati si; dies vorausgesetzt če je
taka, če bo to.

Voraussetzung f. domnéva, pogoj; unter
der — pod pridržkom da, s tem po-
gojem. [vidno.

voraussichtlich adv. prevídoma, pred-
vorauszahlen f. vorausbezahlen.

Vorbau m. predzidje.

vorbauen predzidati; (verhüten) pre-
ubraniti, pred odvrniti; impf. pre-
ubranjevati, pred odvračati.

Vorbedacht m. premíslek; nakana; m.
— s premiselkom, navlašč, nalašč, hó-
toma, hoté; ohne — nehoté, nehótoma.

vorbedächtig premišljen, previděn,
oprezěn.

Vorbedeutung f. známenje, predzna-
menje; slútnja.

Vorbedingung f. pogoj.

Vorbegriff m. prvi pojěm.

Vorbehalt m. pridržek, pridržáj, iz-
vzetěk.

vorbehalten pridržati (-držim) si, iz-
vzeti (-vzamem) si; impf. pridrževati
si, izvzemati si; izgovoriti si.

vorbehaltlich adv. s pridržkom.

vorbei adv. mimo; tik; es ist —
proč je, po njem je.

vorbeigehen mimo iti (grem).

vorbeisein preteči (-tečem), preiti
(-idem), miniti.

vorbereiten pripráviti, priprémiti;
impf. pripravljati, pripremljati.

Vorbereitung f. priprava, pripravljanje,
pripréma; Vorbereitungsschule f. pripravljalna
šola, pripravljalnica.

Vorbereitungswissenschaft f. priprav-
ljalna veda.

Vorberge pl. predgorje; podgorje.

Vorbericht m. naprejsnje oznanilo;
predgovor.

Vorbescheid m. poklic od. pozív pred
gosposko.

vorbesdseiden pred gosposko poklicati
(-kličem) od. pozvati (-zovem).

vorbeten (naprej) moliti.

Vorbeter m. molilec, predmolilec.

vorbeugen odvrniti, ubraniti, pre-
ubraniti, zabraniti, v okom priti (pri-
dem) čemu, ogniti se čemu; impf.
odvračati, ubranjevati, ogibati (-gib-
ljem) se.

Vorbild n. vzgled, vzor.

vorbildlich vzgleděn, vzorěn.

Vorbildung f. prva omika.

Vorbitte f. predprošnja, prošnja za —.

vorbitten prositi za koga.

Vorbote m. naznanjevalč, napovedo-
valč, napovednik; (ein lebloser —) na-
poved (-i), znamenje.

vorbringen izreći (-rečem), razložiti;
impf. govoriti, razlagati.

Vorburg f. predgrádje. [pušč.

Vordach n. pristrešek, pristrešje, na-
vorder prednji, sprednji.

Vorderarm m. podlahti pl., predramje.

Vorderbrust f. predprsje.

Vorderfuß m. prednja noga.

Vordergestell n. plužje, plužne pl.,
plužniki pl., plužna pl.

Vorderglied n. prednji od. prvi člen;
(mílit.) prva vrsta.

Vordergliedmaßen pl. prednji udje pl.

Vordergrund m. predje, ospredje, pred-
nja stran (-i).

Vorderhand adv. za zdaj.

Vorderhand f. zapéstje, šaka (jerbokr.).

Vorderhaupt n. (Scheitel) téme (-ena).

Vorderhaus n. sprednja hiša; predurje.

Vordermann m. prédnik.

vorlieb

— 759 —

Vorrath

vorlieb adv. za ljubo.

Vorliebe f. posebna ljubezěn (-i); pristrastje; mit — sich womit beschäftigen posebno rad se s čim pečati.

vorliegen ležati (-im) od. biti (sem) pred čim.

vorliegend pred (nami) ležěć, pričujoč, navzóč; der — e Fall sedanji od. ta slučaj.

vorlägen komu lagati (lažem); naglagati komu kaj.

vormachen kaj pred čim napraviti, impf. — napravljati; zagraditi, zadělati; (a)s Muster —) komu kaj pokazati (-kažem), pokazati kako se dela; jemd. Böffen — šale uganjati s kom; jemd. einen Blauen Dunst — slepiti koga s čim, mamiti ga.

Vormagen m. prednji želodče, želodčeč.

vormalig nekdanji, nekdajšnji, poprejšnji, bivši.

vormals adv. nekdaj; prej, poprej.

Vormann m. prednik.

Vormauer f. predzidje.

Vormerkbuch n. beležna knjiga; ins — eintragen v beležno knjigo zaznamenati, zapisati (-pišem), zabeležiti; impf. — zaznamenávati, zapisávati, zabeleževati.

Vormerken zabeležiti, zaznamenati, zapisati (-pišem); impf. beležiti, zaznamenavati, zapisavati.

Vormerkung f. beléžba, zabeleženje, zaznamenilo, zaznaměk; Vormerkungssbeležni, zabeležni, zaznámni.

Vormittag m. predpoludne (-dneva), dopoludne, dopoldne, dopoldan.

vormittägig pred-, dopoldanji, predpoldnevën.

vormittags adv. (des Vormittags) dopoldne, predpoldnem.

Vormittagsbrot n. predjúžnik, mala júžina, predpólnica.

Vormittagsgottesdienst m. dopoldanja služba božja.

Vormitternacht f. predpolnočje.

vormitternächtig podpolnočen.

Vormitternachts adv. pred polnočjo.

Vormund m. váruh, skrbnik, jerob; jemanden als — erwählen, — bestellen komu váruha odbrati (-berem), — potstáviti.

Vormundschaft f. varstvo.

vormundschaftlich várstven.

Vormundschafts varstveni.

Vormundschaftsangelegenheit f. varstvena od. sirotinska zadeva.

Vormundschaftsgelder pl. varstveni od. sirotinski denarji.

vorn, vorne adv. spred, spredej; von — od spredej, spredej; von — anfangen od kraja začeti (-čnem); von — her že od začetka, že v začetku; nach — zu k prednjemu koncu.

vornüchtig sinočen.

Vornahme f. započetěk, započetje, opráva; — einer Prüfung izpitovanje; — einer Untersuchung preiskavanje; — des Zeugenverhöres zaslišavanje prič; f. das Vornehmen.

Vorname m. imé (-éna), krstno imé.

Vornehm imenitën, odličen, plemenit, blagorodën; gosposki; ein —er Mann imenitnik, plemenitnik; —e Leute velika gospoda coll.; — thun imenititi se, imenitno (moško, gosposko) se nositi od. držati (-im); (im üblen Sinne) bahati se, šopiriti se; das Vornehmste dabei ist poglavitna reč pri tem je.

Vornehmen započeti (-čnem), opraviti; eine Schürze — predpásati (-pasem) se; eine Untersuchung — preiskati (-iščem), pregledati; impf. preiskovati, pregledovati; Zeugen — priče zaslišati (-slišim), impf. — zasliševati; (befragen) izprašati, izpitati; impf. izpraševati, izpitovati; sich — nameniti se, nakaniti, skleniti.

Vornehmen n. namera, nakana, sklep; f. Vornahme.

Vornehmlich adi. izvrstën, osobit; adr. osobito, posebno, zlasti.

Vornehmthuerei f., Vornehmthun n. bahanje, šopirjenje.

vorneigen (sich) nakloniti (se), primogniti (se).

Vorplatz m. (vor einem Hause) predhišje; prednje mesto. [ža.

Vorposten m. predstraža, prednja stra Vorprüfung f. predskušnja.

Vorrang m. prednost, predstvo; den — haben prednost imeti (imam) od. prednji biti (sem). [množina.

Vorrath m. zalóga; (Menge) obilica,

vorräthig

— 760 —

vorsehen

vorräthig gotov, v zalogi; das — e
Geld kar je denarja; alles — e Getreide
verkaufen vse žito, kar ga je, prodati
(-dam), vso žitno zalogo prodati; es
ist nichts mehr — ni nič več, vse je
pošlo od. poteklo.

Vorrecht *n.* predpravica, prednost.

Vorreude *f.* predgovor.

Vorredner *m.* predgovornik.

Vorreife *f.* preranost.

vorreisen prerano dozoreti, *impf.* —
dozorevati.

vorreiten jezditi pred kom; (ihm im
Reiten zuvorkommen) prejezditi koga.

Vorreiter *m.* predjezdec.

vorrichten pripraviti, napraviti, pri-
strojiti; *impf.* pri-, napravljati, pri-
strojevati.

Vorrichtung *f.* priprava, naprava.

vorrücken *intr.* naprej pomakniti se,
*impf.* pomikati (-mikam od. -mičem)
se; napredovati; *tr.* pri-, pomakniti;
*impf.* pri-, pomikati; *j.* vorwerfen;
vorgerücktes Alter visoka starost; im
vorgerückten Alter na stare dni, v vi-
soki starosti.

vorrufen pred se poklicati (-kličem),
pozvati (-zovem); *impf.* pozivati.

Vorrufung *f.* pozív.

Vorsagen narekovati.

Vorsatz *m.* sklep, trdna misel (-i);
(böser) nakana, naklep; (gramm. =
Vorderjag) prorek; einen — fassen skle-
niti, *impf.* sklepati; seinen — ändern
premisliti se, *impf.* premišljati se; mit
— nalašč, navlašč.

vorsätzlich *adi.* umišljen, nakanjen,
premišljen, s premiselkom; *adv.* hó-
toma, védoma, nalašč, s premiselkom.

Vorschau *f.* prvi ogled.

vorschauen gledati, štrleti, moleti
izpod od. iznad česa.

Vorschein *m.*, zum — kommen pri-
kazati (-kažem) se, pokazati se. na
svetlo od. na dan priti (pridem); *impf.*
prikazovati se, na svetlo od. na dan
spraviti, obelodaniti.

vorschieben pred kaj poriniti, *impf.*
— porivati; den Riegel — zapahniti,
z zapahom zapreti (-prem); *impf.* za-
pahovati, z zapahom zapirati; d. Stiefel
— poddélati.

vorschießen *intr.* švigniti, šiniti, púh-
niti; *impf.* švigati (izpod česa); (von
Bflanzen) pognati (-ženem), *impf.* po-
gánjati; *tr.* (Geld —) založiti koga z
denarjem, *impf.* zakladati —.

Vorschlag *m.* predlog, nasvět; einen
— machen predlágati, nasvetovati;
(mus.) prednotka; j. Verschlag.

vorschlagen *intr.* (v. d. Wage) pre-
mahniti; *impf.* premahovati, prevago-
vati; *tr.* predlagati, nasvetovati.

Vorschmack *m.* duh, dusěc. oslast.

vorschreiben predpisati (-pišem), *impf.*
predpisovati; zapovedati (-vem), uka-
zati (-kažem), veleti; *impf.* zapovedo-
vati, ukazovati, velévati; (im Buche)
zapisati, zaznamovati; *impf.* zapisovati.

vorschreitend postopën, progresivën;
(fortschrittlich) napredujoč, napreděu.

Vorschrift *f.* predpis; (Gebot) zapoved
(-i), ukaz, povélje.

vorschriftsmäßig po predpisu, po za-
povedi, povelju primerën.

vorschriftswidrig proti predpisu, —
zapovedi, ukazu nasprotën.

Vorschub *m.* speh; (Unterstützung) po-
moč (-i), pripomoč (-i), podpora; —
leisten pripomoči (-morem), pomágati,
podpirati: (b. Unterschleif) potuho dati
(dam), *impf.* — dajati (dajem).

vorschuhen poddélati, okápiti, oglá-
viti, podšiti (-šijem), podstrojiti.

Vorschuhung *f.* oglovje, podšiv. [šola.

Vorschule *f.* pripravljalnica, osnovna

Vorschuss *m.* prvi strel; (Most) samo-
tok, samomaščina; (Vorrath) zalóga;
(VorzaHLung) predplača, predujém;
Vorschuss= založni.

Vorschusscasse *f.* zalóžnica, posojilnica.

Vorschussgelder *pl.* založni denarji *pl.*

Vorschussweise *adv.* predplačno.

vorschühen v bran držati (držim),
braniti se —, zaslánjati se s čim; fig.
izgovárjati se s čim, izgovore delati.

vorsehen prevideti, preskrbeti, oskr-
beti; sich — varovati se, paziti; (mit
etwas) preskrbeti se, privideti se;
*impf.* preskrbovati se od. preskrblje-
vati se.

Vorschung *f.* previdnost.

vorsehen pred koga postaviti, pred-
postaviti; *impf.* — postavljati, pred-

Vorstoßen

— 762 —

Vorwissig

Vorstoßen (vorwärtsstoßen) potisniti,
poriniti, naprej pahniti; *impf.* potis-
kati, porivati; (unvermutet begegnen)
naletěti na koga; (b. d. Schneidern) ob-
robiti, obšiti (-šijem) s čim (ki ima
drugo barvo).

Vorstrecken pomoliti, naprej stegniti;
*impf.* pomáljati, naprej stezati; (leißen)
za nekaj časa posoditi, *impf.* — po-
sójati, — posojevati, založiti koga s
čim. [uk.

Vorstudium n. pripravljalni od. osnovni
Vortänzer m. kolovodja, prvi plesalëc.

Vortheil m. prid, korist (-i), hasën
(-i), hasëk; (Gewinn) dobičëk, obrest
(-i); — bringen koristiti, hasniti, pri-
diti, pridovati, ugajati, goditi; auf
seinen — sehen vodo obračati na svoj
mlin; seinem Feinde d. — abgewinnen
od. ablaufen sovražnika prekositi od.
prehiteti.

Vortheilhaft koristën, hasnovít, hasniv,
prospešën; — befannt na dobrem glasu.

Vorthun (eine Schürze) predpasati
(-pašem), *impf.* predpasovati; d. Riegel
— zatakniti, zapahniti; *impf.* zatikati,
zapahovati.

Vorthür f. vnanje od. prednje duri pl.

Vortrab m. prednja četa od. straža,
predvoj.

Vortrag m. govor, besedovanje; ein
akademischer — predávanje; einen —
halten predávati; einen guten — haben
dobro predavati; (im Singen) dobro
peti (pojem) od. pěvati; (im Lehren)
predavanje, učba.

Vortragen nesti (nesem), nositi pred
kom; einem e. Laterne — svetiti komu;
(lehren) učiti, predavati, razlágati, raz-
kládati; (e. Tonstück) izvesti (-vedem),
*impf.* izvajati, igrati, gosti (godem),
piskati u. s. w. [nost.

Vortragskunft f. govornistvo, govor-
vortrefflich izvrstën, izborën.

Vortrefflichkeit f. izvrstnost, izbornost.

Vortreten naprej stopiti; (vor jmd.
treten) pred koga stopiti; izmed srede
stopiti.

Vortritt m. prédnost; sie kamen unter
— des Großvaters prišli so z dedom
na čelu.

Portuch n. predpás, predpásnik, zastor.

Vorüben provéžbati.

Vorüber adv. mimo.

Vorübergehen preiti (-idem), mimo
iti; miniti, preteči (-tečem); *impf.*
prehajati, mimo hoditi; minjevati.

Vorübergehend *adi.* mimogredóč; za-
časën; *adv.* mimogredé; začasno.

Vorübung f. provežba.

Voruntersuchung f. začetna preiskava.

Vorurtheil n. predsoděk.

Vorurtheilsfrei brez predsodkov.

Vorvater m. ded.

Vorvorjährig predlánski.

Vorvorlechte predpredzadnji.

Vorwahl f. prva volitěv.

Vormalten premoči (-morem), *impf.*
premagovati, predstvoriti, zvoněc no-
siti, gospodariti.

Vormand m. pretvéza, izgóvor; unter
dem — e izgovarjaje se, z izgovorom;
unter dem — e der Freundschaft pod
plaščem prijateljstva; einen — nehmen
izgovarjati se s čim.

Vormand f. pročélje, prednji zid.

Vorwärts adr. naprej, dalje.

Vorwärtsbringen unapréditi kaj, na-
prej spraviti.

Vorwärtsgehen napredovati.

Vorweg adv. izpred (koga).

Vorwegkaufen prekupiti, *impf.* pre-
kupovati. [pl.

Vorwehen pl. popadki pl., predbolesti

vorweinen jokati (jokam od. jočem)
pred kom.

Vorweisen pokázati (-kažem), *impf.*
pokazovati.

Vorweiser m. pokazovalěc.

Vorwelt f. prasvet, predpotopni svet.

Vorweltlich prasvetěn, predpotopěn.

Vorwenden f. vorschützen.

Vorwerfen vřeči (vržem), *impf.* me-
tati (méčem) pred koga; (vorrücken)
očitati, oponášati, predbacivati.

Vorwerk n. pristava; (mil.) prednja
gradba; vnanje ozidje.

Vorwiegen pretegovati, premagovati,
prevagovati.

Vorwissen n. znanje, vednost; ohne
mein — brez moje vednosti od. mo-
jega znanja.

Vorwiss m. radovednost, sničavost.

Vorwissig radoveděn, sničav.

Vorwort

— 763 —

Wachsamkeit

Vorwort *n.* predgover; (gramm.) predlog; (Verhältniswort) razmérnik.

Vorwurf *m.* oponós, ukör, očiték; f. a. Gegenstand.

vorwurfsvoll oponosën.

vorzählen šteti (štejem); prešteti, *impf.* preštevati komu kaj.

Vorzeichen *n.* predznak; znamenje.

vorzeichnen narisati (-rišem) komu kaj; (bestimmen) označiti, naznačiti.

vorzeigen pokazati (-kažem), *impf.* pokazovati.

Vorzeiger *m.* pokazovalče.

Vorzeit *f.* starodavnost.

vorzeiten *adv.* svoje dni, njega dni, nekdaj. [prerán.

vorzeitig (vor der Zeit) prezgodnji, vorzeitlich starodavën.

vorziehen (hervorziehen) izvleči (-vlečem); den Vorhang — zastréti (-trem) z zastorom; (höher schäben) čemu prednost dati (dam) pred drugim, *impf.* — dajati (dajem); kaj bolj ceniti od čislati od drugega, kaj nad kaj staviti.

Vorzimmer *n.* prednja soba.

Vorzug *m.* prednost, prvstvo; seine Vorzüge njegove vrline; mit — z odliko, z najboljšim uspehom; — haben prekositi koga, odlikovati se pred drugimi.

vorjüglich *adi.* odličen, izboren; posebен; *adv.* odlično; posebno, sosebno, izvlasti, zlasti.

Vorjüglichkeit *f.* odličnost, izbornost.

Vorzugsclasse *f.* odlični red.

Vorzugsschüler *m.* odličnjak.

vorzugsweise *adv.* posebno, sosebno. votieren glasovati.

Votierung *f.* glasovanje.

Votiv *n.* obljuba, zaobljuba.

Votivkirche *f.* votivna od. zaobljubna
cerkëv.

Potum *n.* glas (-ú).

Vulkan *m.* ognjenik, vulkan.

vulkanisch ognjeniški, ognjebljuvën, vulkanski.

vulcanifizieren vulkanizovati, razpáliti.

Vulgata *f.* od papeža potrjeni prevod sv. pisma, vulgata.

vulgo *adv.* po domače, obično.

## 28.

Wabe *f.* sat; *coll.* satovje.

wach budën, vzbujen, vzdramljen; (wachend) bdeč, čujoč; — sein bdeti, čuti (čujem); — werden buditi se, dramiti se; vzbuditi se, vzdramiti se.

Wach- stražni.

Wachcorps *n.* stražarstvo, stražni zbor.

Wachdienst *m.* straža, stražitëv, straženje.

Wache *f.* straža; — halten na straži biti (sem), stražiti; auf die — ziehen na stražo iti (idem u. grem); —n aus—stellen postaviti stražo; — ablösen izmeniti stražo.

wachen bdeti, čuti (čujem), čuvati; (über etwas) bdeti, čuti nad čim, paziiti na kaj, kaj na skrbi imeti (imám); die ganze Nacht — vso noč prečuti; f. bewachen.

Wachen *n.* bdenje, čuvanje.

Wachfeuer *n.* stražni ogénj.

Wachgeld *n.* stražnina.

Wachhabend stražën, na straži.

Wachhaus *n.* stražnica, stražarnica.

Wachholder *m.* brin, brina; in Kärnt. smrlin, smolovče; *coll.* brinje, smolje; Wachholder- brinov, brinjev.

Wachholderbeere *f.* brinovica, brinova
jagoda.

Wachholderbranntwein *m.* brinověc, brinjevěc; borovička.

Wachholderdrossel *f.* borovnjak, brinovka, branjug.

Wachmeister *m.* f. Wachtmeister.

Wachparade *f.* ogled straže, stražna
parada.

Wachposten *m.* (Person) straža; (Ort) stražišće.

Wachs *n.* vosěk; aus — voščén; mit — überziehen povoščiti; Wachs- voščev, voščén.

Wachsabdruck *m.* voščev odtisk, vošćeva tiskanica.

wachsam pazën, pazljiv, čuvit, skrbën, stražljiv.

Wachsamkeit *f.* pazljivost, čuvitost.

wachsartig

— 764 —

Wagensterze

wachsartig vosku podoběn, voskovit.
Wachsbleiche f. voščeno belilo.

Wachsblume f. voščeni cvet.

wachsen rasti (rastem u. rasem); dorasti; ein wenig — porasti; zrasti; (ausseinander) razrasti; *impf*. razrastati; (sich mehren) množiti se, širiti se; razmnožiti se, razširiti se; gewachsen sein
kos od. zagoměc komu biti (sem).

Wachsen u. rast (-i), rastenje.

wachsend rastěn, rašč, raščav.

wächsern voščen, od voska.

Wachsfabrik f. voščarnica.

[bakla.

Wachsackel f. voščena plamenica od.

Wachsfarbe f. voščena barva. [nica.

Wachskerze f. voščena sveča, vošče-

Wachsleinwand f. povoščeno platno.

Wachslicht n. j. Wachskerze.

Wachsflaume f. rumena sliva.

Wachsloch m. voščenica, voščev svitěk.

Wachsthum n. rast (-i), rašča, rastilo.

Wachtube f. stražarnica.

Wachtel f. prepelica; podpodák, podpodánka, podpodica, podprda; Wachtel-prepeličji.

Wachtelhund m. prepeličar. [star.

Wachtelkönig m. prdalěc, kosěc, hra-

Wachtschlag m. prepelevanje (pet pedí). [let.

Wachtelstrich m. prepeličji let od. pre-

Wachtelweizen m. (Melampyrum nemorosum) višnjavěc; (Mel. arvense) poljski črnivěc.

Wächter m. stražar, stražnik, čuvaj, čuvar, varuh; —in f. stražarica, čuvarica, čuvajka.

Wachtmeister m. nadstražnik, stražmešter. [šče.

Wachtthurm m. stražni stolp, stražiwackelig majav, gugav, hlipav, tresoč.

Wackelkopf m. tresoglavěc.

wackeln majati se, zibati (-bljem) se, gugati (-gljem) se, hlipati se; (beim Gehen) omahovati, opotekati se.

wacker vrl, jak, korenjaški.

Wade f. meča, litka, lidke pl.

Wadenbein n. pišćal (-i).

Wadenmuskel m. mečna mišica, riba.

Wasse f. orožje; (Vertheidigungsmittel) branilo; Waffen-orožni; vojni, bojni.

Waffenbruder m. sobojnik, soborěc.

Waffenbündnis n. vojna zaveza.

Waffendienst m. vojaška služba, vojaške vaje pl.

waffenfähig sposoběn za orožje.

Waffengeklirr u. rožljanje z orožjem.

Waffengeräth u. orožje.

Waffengewalt f. bojna od. vojna sila.

Waffenglück u. vojna od. bojna sreča.

Waffenkammer f. orožnica. [hrup.

Waffenlärm m. hrup orožja, orožni waffenlos brez orožja, brezorožen.

Waffenpass m. orožni list.

Waffenpatent u. orožni patent.

Waffenplaž m. bojisče, orožišče.

Waffenrot m. vojna suknja.

Waffenruhe f. premirje.

Waffenruhm m. vojna slava. [orožja.

Waffenschmied m. orožar, izdelovalče

Waffenstillstand m. premirje.

Waffenträger m. oproda.

Waffenübung f. vojaška vaja.

waffnen orožiti; oborožiti.

Wagamt u. vagarnica, mestna vaga.

wägbar vagljiv, tehtljiv. [vaga.

Wage f. vaga, tehtnica; (am Wagen)

Wagebalken m. prečka, gredelnica.

Wagehals m. predrznež, predrzni človek.

Wagemacher m. vagar, tehtničar.

Wagen m. voz; (Rutsche) kočija; (Leiter—) kola pl.; dem. vozěk, vozičěk; als Sternbild j. Bär.

wagen tvegati, vagati; tvegati se, držniti se, upati se.

wägen vagati, tehtati; zvagati.

Wagenachse f. os (-i), podvoz (-i).

Wagenbaum m. svora, sora, razvora.

Wagendeichsel f. oje (ojesa), ojnice pl.

Wagengeld n. voznina.

Wagengeleise n. kolovoz, kolovoznik, kolotečina, kolomaja.

Wagenkipfe f. ročica.

Wagenleiter f. lestvica, lojtra, lojtrnica; (das Paar) lojtre pl.

Wagenlenker m. voznik, kočijaš.

Wagennagel m. osnik, rednik, zaosěk.

Wagenrad n. vozno kolo (-esa).

Wagenremise f. klonica, kolnica, kolarnica.

Wagenschere f. gredanica, škarnje pl.

Wagenschmiere f. kolomaz.

Wagensperre f. zavóra, zavórnica.

Wagensterje f. svornica, repica.

wann

— 768 —

warzenförmig

wann adv. kedaj, kdaj; relat. kadar; dann und — včasi, časi; — immer kadar koli.

Wanne f. kad (-i), banja; ničke pl. wannen adv., von — odkod, odkoder.

Wannt m. trebuh; vamp. [past. wanntig trebušen, trebušnat; vam- Wanje f. stenica; Wanzen- stenični.

Wanzenkraut n. stenienik.

wanzig steničav.

Wappen n. grb; einen Adler im — führen orla v grbu imeti (imám); Wappen- grbovni.

Wappenamt n. grbovni urad.

Wappenbild n. podoba v grbu. [nik.

Wappenbuch n. knjiga grbov, grbov-

Wappenfeld n. polje na grbu.

Wappenkunde f. grboslovje, grboznanstvo, heraldika.

Wappenkundige m. grboznanče.

Wappenschild m. ščit z grbom, grbovni ščit. [zčěc.

Wappenschneider m. grborez, grbore-

Wappenverleihung f. podelitěv grba.

wappnen orožiti; oborožiti.

Ware f. blago, roba, tovor; kurze — drobno blago, drobnina; grüne — zelenjad (-i), zelenjava, zelenina; hölzerne — lesenina, lesovina.

Warenabsatz m. razprodaja blaga.

Warenartikel m. blago.

Warenausfuhr f. izvoz blaga.

Warenbeschau f. ogled blaga.

Wareneinfuhr f. uvoz blaga.

Warenhalle f. dvorana za blago, prodajalnica.

Warenkunde f. poznavanje blaga.

Warenlager n. zaloga blaga, skladisce blaga.

Warenpreis m. cena blaga.

Warentausch m. zamenjava blaga.

Warentransport m. prevoz blaga.

Warenversendung f. razpošiljava blaga.

Warenverzeichnis n. popis —, kazalo blaga.

Warenvorrath m. zaloga blaga.

Warenzoll m. carina, (uvoznina, izvoznina, prevoznina).

warm topěl, gorěk; (heiš) vroč, vrel; (lau) mlačěn, morěn; fig. goreč, iskrén.

Warmbad n. toplice pl.

Warmbecken n. grevnica.

warmblütig tople —, vroče krvi, toplokrvěn.

Wärme f. toplota, gorkota; (Híže) vročina; freie — prosta toplota; fig. gorečnost, vnetost.

Wärmeäquator m. toplotni polutnik.

Wärmeracapität f. navzetnost za toploto.

Wärmeeinheit f. toplotna jednica.

Wärmeempfindug f. očut toplote.

wärmeerzeugend toploroden.

Wärmesflasche f. grevnica.

Wärmegrad m. stopnja toplote.

Wärmeleiter m. prevodnik toplote.

Wärmeleitung f. prevod od. prevajanje toplote. [toplote.

Wärmemenge f. množina od. količina

Wärmemesser m. toplomér.

wärmen greti (grejem), ogrevati; segreti, ogreti; sich — greti se, prigrevati se.

Wärmequelle f. izvir toplote. [toplina.

Wärmestoff m. toplorod, toplotvor,

Wärmefrahl m. toplotni trak.

Wärmefrahlung f. žarjenje toplote.

Wärmevertheilung f. podelba toplote.

warnen opomeniti, opomniti, posvariti; impf. opominjati; (verweisend) svariti.

warnend opominjalěu, svarilěn.

Warner m. opominjalěc, svarilěc.

Warnung f. opomin, opomnitěv, svaritěv, svarilo, posvarilo; Warnungs-svarilni.

Warnungszeichen n. svarilo.

Warte f. stražnica, stražni stolp; ogledovalnica.

Wartegeld n. strežnina, čakarina.

warten intr. čakati, počakovati; počakati; warte! počakaj! čakaj no! stoj! tr. (pflegen) streči (strežem).

Warten n. čakanje.

Warteort m. čakališče.

Wärter m. strežnik, strežaj; strežec; —in f. strežnica, strežajka.

Wartesaal m. čakalnica.

warum adv. (interr.) zakaj? čemu? (relat.) zakar, zaradi česar.

Warze f. bradavica; dem. bradavičica; (Brustwarze) sesěk, zizěk, prsna bradavica; Warzen- bradavični.

warzenförmig bradavičast.

wechselvoll

— 772 —

Wegnahme

wechselvoll premenljiv.

wechselweise adv. vzajemno, vzajmice, po izmeni, premenjevalno; drug drugemu, jeden drugemu, zdaj jeden zdaj drugi.

Wechselwesen n. menične zadeve.

Wechselwinkel m. izmenični kot.

Wechselwirkung f. vzajemodejstvo, vzajemno delovanje.

Wechselwirtschaft f. čredilno gospodarstvo, premenjevalno gospodarstvo.

Wechselzahlung f. menično plačilo.

Wechsel m. menjalěc, menitelj.

wirden buditi, vzbujati, dramiti; vzbuditi, vzdramiti, predramiti.

Wecker m. budilěc, buditelj; (Werkzeug) budilo; (Weckruf) dramilo.

Wechselr f. ura z budilom.

Weder m. mahalo, mahalnik, mahalce; Fliegen— muhalnik, muhalnica; (Schweiß) rep.

wederln mahljati, pahljati, migljati.

weder coni. ne, ni, niti; — ich noch er ne (ni, niti) jaz, ne (ni, niti) on.

weg adv. proč, (v, na) stran, spoti, v kraj; in Zusammenfassg. od-, u-, po-; — sein ne biti (nisem) prisotěn, — pričujoč; (zu Ende gehen) poteči, poiti (-idem); (verschwinden) izginiti.

Weg m. pot (-a u. -i); (Straße) cesta; (Fußweg) steza; (Bahn) tir, gaz (-i); (Umweg) oviněk; (Mittel) sredstvo, pomocěk; auf trockenem —, nassem — suhim —, mokrim pótem; im — estehen na poti biti (sem), napotje delati, násprotovati; einen Tag — es dan hodá; zu — e bringen storiti, opraviti, učiniti; in den — treten pot komu zastopiti; aller — e povsod; — e haben ohodke —, pota imeti (imám); unterwegs adv. med potjo, spotoma, med potom, grendoč, gredé; im — e Rechtens po pravdi, s pravdo; in kurzem — e na kratko, naravnost; auf welchem — e kod; auf diesem — e tod.

[vati.

wegarbeiten dodelati, impf. dodelo—wegbegeben sich oditi (-idem), impf. odhajati.

wegbleiben ne priti (pridem).

Wege— cestni, potni.

Wegebau m. naprava potov od. cest.

Wegedisfel f. ošlak.

Wegegeld n. cestnina.

Wegelagerer m. potni zasednik, zavratni razbojnik.

wegemüde shojen, spehan, upehan.

wegen praep. zavolj, zavoljo, zastran, zaradi, radi, zbog, vpričo.

Wegerich m. trpotěc, pripotěc, žilnjek.
Wegescheide f. razpotje, razkrižje, križpotje, razceestje.

[dati.

wegessen pojesti (-jém), impf. pojé—Wegetritt m. truskavěc, muljava.

Wegewarte f. (Cychorium intybus) potrošnik, divji regrat, ledrik.

Wegezehrung f. brašno, popotnica.

wegfahren odpeljati (-peljem) se, impf. odpeljevati se.

Wegfahrt f. j. Abschārt.

Wegfall m. odpad, odpaděk. [padati.

wegfallen odpasti (-padem), impf. odwegfangen poloviti, poujeti (-jamem);

impf. polavljati.

wegfliegen odleteti, odfrčati (-frčim); impf. odlétati, odletávati.

wegfließen odteči, impf. odtekati.

Wegflug m. odlět.

wegfressen požreti.

wegführen odpeljati (-peljem), odvesti (-vedem); impf. odpeljevati.

Weggang m. odhód.

weggeben oddati, impf. oddajati.

weggehen oditi (-idem), impf. odhajati.

Weggehen n. odhód.

weghauen odsekati, impf. odsekavati.

wegjagen odgnati (-ženem), pregnati, odpoditi; impf. odganjati.

wegkommen oditi (-idem), impf. odhajati.

wegkönnen proč moči (morem), od doma moči.

wegkriechen odlezti, odlaziti.

weglassen od sebe pustiti, spustiti; impf. spuščati; (auslassen) izpustiti, impf. izpuščati.

weglegen odložiti, na stran od. proč položiti, iz rok deti; impf. — devati.

Wegmaß n. potna mera.

Wegmaut f. cestnina.

Wegmauteinnehmer m. cestninar.

wegmessen odmeriti, impf. odmerjati.

Wegmesser m. cestoměr, potoměr.

Wegnahme f. odjetje, odvzetje, odvzema.

wegnehmen

— 773 —

Weiber—

wegnehmen odvzeti (-vzamem), proč
vzeti; *impf.* odvzemati.

wegräumen spraviti izpod nog od.
s pota, pospraviti, proč spraviti, od-
praviti, odstraniti; *impf.* pospravljati,
odpravljati.

Wegräumer m. cestar; pospravljalëc.

Wegräumungf. odprava; pospravljanje.

Wegreise f. odhòd.

wegreissen odtrgati, odlomiti, odčes-
niti, odčehniti, odkrhniti; *impf.* od-
trgovati. [kod.

wegrennen oddirjati, dirjati kam od-
wegrollen odvaliti, odvaljati, odkotati.

weggrücken tr. odmakhniti, odriniti;
*impf.* odmikati, odrivati; intr. od-
makniti se.

wegsam prehoděn, dohoděn.

wegschaffen odpraviti, odstraniti, spra-
viti iz —; *impf.* odpravljati.

wegschaufeln odkidati.

Wegscheide f. j. Wege scheide.

wegschicken poslati (pošljem) kam,
odpraviti; *impf.* pošiljati.

wegschieben odriniti, na stran po-
makniti; *impf.* odrivati.

wegschießen odstreliti.

wegschlagen odbiti (-bijem), odtrupiti,
odkrhniti; *impf.* odbijati. [nesti.

wegschießen izmuzniti se, pete od-
wegschieppen proč vleči, odvleči (kam
odkod).

wegschmeißen zavreči (-vržem), za-
gnati (-ženem), kam zadegati.

wegschneiden odrezati (-režem), *impf.*
odrezovati; (mit der Schere) odstriči
(-strižem).

wegschützen od-, izliti (-lijem); *impf.*
od-, izlivati; (Körner) odsuti (-spem
u. -sujem); *impf.* odsipati (-sipljem).

wegschwemmen odplaviti, odplahniti,
odnesti; *impf.* odnašati, odplavljati.

wegsehen proč posaditi od. položiti;
*impf.* — posajati.

wegstellen proč postaviti, odstaviti;
*impf.* — postavljati, odstavljati.

wegstoßen proč suniti, pahniti od
sebe; odriniti; *impf.* proč suvati, pa-
hati, odrivati.

wegthun proč od. od sebe dejati (de-
nem), na stran dejati; *impf.* — devati.

wegtragen odnesti, *impf.* odnašati.

wegtreiben odgnati (-ženem), odpo-
diti; *impf.* odganjati.

wegtrinken popiti (-pijem), odpiti,
izpiti; *impf.* popivati zc.

Wegwart m. j. Wegewarte.

Wegweiser m. vodnik, voditelj, kaži
pot; —in f. vodnica, voditeljica.

wegwerfen zavreči (-vržem), na stran
vreči; *impf.* zamétati, zametovati.

weh adi. boleč, bolën; — thun boleti
(prst me boli); bolečine narejati komu;
es thut mir — boli me, žal mi je;
interi gorje! joj!

Weh n. reva, nadloga, gorje (nur im
Nont.); (Schmerz) bolečina, bol (-i),
bolest (-i); die —en pl. porodne bole-
čine od. težave pl., pobolečki pl., po-
padki pl.

wehen veti (vejem), pihati (pišem),
vleči, hlideti; (kalt) briti (brijem); (v.
d. Fahne) vihrati.

Wehfrau f. babica.

Wehklage f. tarnanje, javěk, jok.

wehklagen tarnati, javkati.

wehleidig mehěk, preobčutljiv.

Wehmuth f. žaloba, užaljenje, užala,
otožnost.

wehmüthig žalobën, užaljen, prežaljen,
otožën; mil.

Wehr f. bran (-i), bramba, obramba;
fich zur — stellen v bran se postaviti,
upreti se; *impf.* v bran postavljati se,
braniti se, upirati se.

Wehr n. jez, zajezje, zagraja, gat.

wehren braniti, ne dopuščati, za-
branjevati; zabraniti, ne dopustiti;
fich — braniti se.

Wehrgehänge n. prepas za orožje.

Wehrgeſetz n. vojinski zakon.

Wehrhaft vojevit, sposoběn za orožje.

Wehrhaftigkeit f. vojevitost, sposob-
nost za orožje.

Wehrkraft f. vojna moč (-i). [orožěn.

wehrlos brez orožja, neoborožen; brez-

Wehrmann m. brambověc, bojnik.

Wehrpflicht f. vojna dolžnost.

Wehrſtand m. vojaški stan, vojevalstvo.

Weib n. ženska; žena; (Ehemeiß) žena,
soproga; (altes) stara žena, ženka,
starka, baba. [mica.

Weibchen n. ženica; (bei Thieren) sa-
Weiber- ženski.

Weiberarbeit

— 774 —

Weihnachtsabend

Weiberarbeit f. žensko delo.

Weiberbrusthemd n. rokavei pl.

Weiberfeind m. sovražnik ženstva.

weiberhaft babji.

Weibernarr m. babjek, babež, ženščak.

Weiberregiment n. žensko gospodarstvo.

Weiberrokm. ženska suknja; janka, kikla; (weißer —) zubunčč.

Weiberthränen pl. ženske solze pl.

Weibervolk n. ženstvo.

Weiberzopf m. pranč (pramenič).

weibisch babji.

weiblich ženski.

Weiblichkeit f. ženstvo.

Weibsbild n. ženska; (ungeſchicktes) donda.

Weibsperson f. ženska.

Weibsvolk n. ženstvo, ženske pl.

weich mehak, mehěk; (zart) rahěl, voljěn; f. weiblich; — machen mečiti, mehčati, mladiti; omečiti, omehčati; — werden mečati, zmehneti (zmehnejem), omekšati se, omečiti se.

Weichbild n. obmestje.

Weiche f. mehkota, mehkost, mehkoča, mehkoba; (b. Thieren) lakotnica; (an Eisenbahnen) ogibališče.

weichen intr. umakniti se, odjenjati, odstopiti, ogniti (ognem) se, umikati se, ogibati (-gibljem) se, odjenjevati; (v. Preis) padati, jenjevati; tr. mečiti, mehčati; (im Wasser) močiti, namakati; namočiti.

Weichſloſſer pl. mehkoplute pl.

weichhaarig mehkolás. [kost.

Weichheit f. mehkota, mehkoba, mehweichherzig mehkosrčen, usmiljen. [pl.

Weichland n. močvir, močarina, ozibi weichlich mehěk, mehkotěn, mehkočěn; židěk; (verzärtelt) mehkužěn, prerahěl.

Weichlichkeit f. mehkužnost, mehkota, mehkobnost.

Weichling m. mehkužnik; lahkoživčč.

Weichſelbaum m., —kirsche f. višnja; Weichſelbaum= višnjev.

weichſelfarben višnjev.

Weichſelwasser n. višnjevica.

Weichſelwein m. višnjevěc.

Weichthier n. mehkužěc.

Weid= pašni; lovski.

Weide f. paša, pašnja, muljava; (Ort) pašnik, spašnik; (für das Auge) paša; (Baum) vrba.

Weidegeld n. paševina, pašnina.

Weideland n. pašniki pl., pašni svet. weiden tr. pasti (pasem), paševati; (Hirt sein) čredovati, pastirovati; (für Schafe) ovčariti; kozariti, volariti; genug — napasti; intr. pasti se, muliti.

Weiden= vrbov; weidenartige Pſlanze vrbnica.

Weidenbaum m. vrbověc.

Weidengebüßt n. vrbovje, vrbina.

Weidenholz n. vrbovina.

Weidenkorb m. jerbas.

Weidenröschen n. vrbověc.

Weideplatz m. pašnik, pasišče, pašten (paštena), muljava.

Weiderecht n. pašna pravica, pravica do paše. [vrbověc.

Weiderich m. krvenka, zvinjek, čibrije,

Weideschade m. popaša.

Weidejins m. pašnina, paševina.

Weidknecht m. lovski, hlapěc.

Weidling m. latvica; medenica.

Weidmann m. lověc.

weidmännisch lovski.

Weidwerk n. lov, lovstvo.

Weise f. motovilo; f. Haſpel.

weigern f. verweigern; fich — braniti se, upirati se, ustavljati se, krčiti se, obotavljati se; ukrčiti se.

Weigerung f. upor; im —ſſalle ko bi se branil od. upiral.

Weichbild n. posvečena podoba.

Weichbischof m. namestni škof, škofov namestnik.

Weichbrunnen m. blagoslovljena voda.

Weise f. posvečenje, posvečevanje, posvetilo; (Eigenschaft) posvečenost; (Weich m.) kanja, kanjuh, srakolič, sokolič.

weihen posvetiti, blagosloviti; impf. posvečevati, blagoslavljati.

Weiher m. ribnik, ribnjak, kal; (Person) posvečevalėc.

Weihkeſſel m. kropilni kamen, kotlič z blagoslovljeno vodo, kropilnica. [pl.

Weihnachten pl. božić, božični prazniki weihnachtlich božični.

Weihnachtsabend m. sveti večer, božični večer, badnji večer, badnjak.

Weißer

— 776 —

Weitung

Weißer m. kazalěc, kažipot; f. Weisel.
weiserlos brez matice.

Weisheit f. modrost, izprevidenost, raz-
umnost, preudarnost; (Kenntnis) zna-
nost, učenost; Weisheits- modrostni.

Weisheitslehre f. modroslovje, modro-
znanstvo.

weislich pametēn, razumēn.

weiß bel; — machen beliti; pobeliti;
sich — machen pravičiti se; opravičiti se.

Weiß n. beliło, belo, belina, beljava;
(im Ei) beljak; Weiß- belo-, beli.

Weissagen prerokovati, prorokovati,
veščevati.

Weissager m. prorok, prerok, pro-
rokovalěc, veščěc, naveščevalěc; —in
f. prorokinja, veščica.

Weissagung f. prorokovanje.

weißarmig beloramēn.

weißbacken iz bele moke.

Weißbart m. belobradēc.

weißbärtig belobrád, belobradat.

Weißbinder m. bednar, škafar, sodar.

weißblätterig belolist.

Weißblech n. kositěr, bela pločevina.

Weißbuche f. gaběr, gabrověc.

Weißbuchenholz n. gabrovina.

Weißbuchenwald m. gabrovje.

Weißdorn m. glog, glogověc, beli trn;
coll. glogovje, gložje.

Weißdornbeere f. glogulja, glogova
jagoda, gloginja, medvedova hruška.

Weise m. belěc; — f. belina, belota,
beloba, beljava; — n. (im Auge) belmo;
(im Ei) beljak.

weißen beliti; pobeliti.

Weißerle f. bela jelša od. olša.

Weißkisch m. belica, beljuga, klin.

Weißföhre f. bor.

Weißfluss m. belotòk.

weißfüßig belonòg. [vina].

weißgar irhast; —es Leder irh, irho-

Weißgerber m irhar.

weißglühend razbeljen.

weißgrau sivkast, sér.

weißhaarig belolás, belolasat.

weißhalsig belovrat.

Weißkalk m. belež.

Weißkopf m. beloglavěc, sěrěc.

weißköpfig beloglav, sér.

Weißleder n. irh, irhovina.

weißlich belkast.

Weißling m. belin, beliněc, belěc.

Weißmehl n. bela moka. [nino.

Weißnäherin f. šivilja za belo prte-
Weißschwanz m. belorepka.

Weißspießglanz m. belotěc.

Weißstein m. belak (kamen).

Weißtanne f. j. Tanne.

weißwollig belorun.

Weißmurf z. šmarnica, bela bramorka.

weißjahnig belozòb.

Weißzeug n. prtenina, perilo, platnina.

Weisung f. povelje, ukaz, napotěk.

weit adi. daljěn, dalěk, oddaljen, od-
ročen; (v. Kleid) ohlapěn, omašěn, opla-
věn, preširok; (geräumig) prostorěn,
prostran, širok, obširěn, širěn; (vom
Haarkannt) reděk, redkozob; adv. daleč,
daleko; (viel) mnogo, veliko; in jo —
toliko; bei —em nicht nikakor ne, kratko
in malo ne.

weitästig vejnat, širokovejěn.

weitaus adv. mnogo, nad vse.

weitberühmt daleko slověč.

Weite f. dalja, daljava, daljina; (v.
Raume) prostranost, prostranstvo, pro-
stornost; das — suchen uteči, šila in
kopita pobrati (-berem).

weiten sich širiti se; raztezati se, ze-
vati, daljsati se; razprostraniti se;
razširiti se, raztegniti se.

weiter adi. dalji, nadaljšnji, nadalj-
nji; adv. dalje, delj, dlje; und jo —
in tako dalje od. naprej; — befördern
odpraviti, impf. odpravljati, dalje po-
šiljati.

weiters adv., ohne — vsekako, koj,
precej, zdajci, brez obotavljanja.

Weiterung f. nadaljšnica, nasleděk.

weitgreifend razsežěn.

weither adv. od daleč.

weithin adv. daleč, daleč tje.

weitläufig obširěn, razširěn, raztežěn,
prostorěn; (eingehend) natančěn, do-
ločěn; (v. Schreiben) raztežěn, obširěn.

Weitläufigkeit f. razteznost, obširnost,
natančnost.

weitschichtig daljěn.

weitdweisig obširěn, raztežěn. [nost.

Weitschweißigkeit f. obširnost, raztez-

weitsehend dalekoviděn, daljnoviděn.

weittragend daljnonosěn.

Weitung f. širina, prostranstvo.

Weltweisheit

— 778 —

Werkmeister

Weltweisheit f. posvetna modrost, posvetno modrijanstvo.

Weltwunder n. čudež celega sveta, svetovni čudež.

Wende m. Sloveněc.

Wende f. obrat, okret.

Wendehals m. vrtoglavka, vijeglavka.

Wendekreis m. povratnik (rakov, kozorožčev).

Wendeltreppe f. polžaste stopnice pl.

wenden obrniti, *impf.* obračati; (lenken) ravnati, obračati; sich — obračati se, sukati (sučem) se; obrniti se, zasukniti se, zasukati se, kreniti; (vom Wetter) sprevreči (-vržem) se, spreobrniti se, spremeniti se; *impf.* sprevračati se; an jemanden — obrniti se, priteči, zateči se.

Wendepflug m. ralo.

Wendepunkt m. hist. prekret; astr. obratišče.

Wender m. raženj.

Wendung f. obrat, obrnitěv, okret; obračilo; (Underung) sprememba, premena; eine — nach links machen na levo kreniti, — obrniti se.

wenig num. ind. malo, troha, trošica, betva, mrva; mal, majhën; malokdo, malokteri; — Zeit malo časa; in —en Tagen —ez malo dnij od. v malo dneh; mit —en Worten z malo besedami; von — leben ob malem živeti od. se živiti; ein — nekaj, malo; so — als tako malo kakor; —er manj, menj; nicht —er ne manj; je —er desto kolikor manj, toliko; nichts desto —er pri vsem tem, vendar le.

Wenigkeit f. malenkost, malota, majhenost, malica, troha, betva.

wenigstens adv. vsaj, najmanj, končema, barem.

wenn coni. ako, če, ko, da; (wann) ko, kadar; als — kakor bi; — auch dasi, dasi tudi, če prav, če ravno, ako tudi, če tudi, makar, akoprem, premda; — doch da bi le, če bi le, da bi vsaj.

wer pron. kdo; (relat.) kdor; — immer kdor koli.

Werbebesjirk m. naborni okraj.

Werbebesjirkscommando n. poveljstvo nabornega okraja. [čěv.

Werbeliste f. imenik vojaških novin-

werben (Mädchen) snubiti, v snuboke iti (idem u. grem), prositi; zasnubiti; (Soldaten) vojake nabirati, novačiti, v vojake jemati (-ljem); vzeti (vzamem).

Werbeofficier m. naborni častnik.

Werbeplatz m. naborni kraj, nabirališče.

Werber m. snubač, snuběc, snubok; (mílit.) nabiralěc.

Werbung f. snubitěv, snubljenje; (mil.) vojaški nabor.

werden postati (-stanem), *impf.* postajati, prihajati; (anfangen) začeti (-čnem) se, *impf.* začenjati se; übel — težko prihajati; besser — boljšati se; poboljšati se; arm — ubožati, obubožati; licht — daniti se, svetliti se; razdaniti se 2c.

Werder m. nasíp, zasíp, namet; sipina; otočěk.

werfen tr. vreči (vržem), zalučiti, zadegati, zakrepeliti; *impf.* metati (mećem), lučati; (zu Boden) treščiti, telebiti; (Mist) kidati; pokidati; (Schneeballen) kepati se; *intr.* (von Thieren) storiti, vreči (vržem), omladiti se, skotiti; oteliti se, okoziti se, ojagniti se, oprasiti se 2c.; sich — in ein anderes Kleid preobleči se, *impf.* preoblačiti se; (b. Holz) vežiti se, zvijati se; zvežiti se, vreči se, zviti se.

Werfer m. metalěc, lučalěc. [nica.

Werste f. ladjarnica, korabnica, brodar-Werg n. tulje pl., tuljava, ogreb, otre pl., potirki pl., zadnje predivo.

Werggarn n. hodna od. hodnična preja.
Wergleinwand f. hodnik, hodnično platno.

Werk n. delo; dejanje, čin; izdelěk, rokotvor; (Buch) spis, knjiga; (Bergwerk) rudnik; (Wall) okop, nasíp; die Hand ans — legen dela se lotiti od. poprijeti (-primem).

Werkbiene f. delavna bučela, delavka.

Werkbrett n. dilja, deska.

Werkeldreher m. pocestni orglar.

Werkführer m. delovodja, poslovodja.

Werkgeräth n. j. Werkzeug.

Werkholz n. les za razne izdelke.

Werkleute pl. delavci pl., težaki pl. werklos brezdelën, nedelavën.

Werkmeister m. j. Werkführer.

Werkstätte

— 779 —

wettern

Werkstätte f. delavnica; (d. Schmiedes) kovačnica; (des Schneiders) šivarnica; (des Wagners) kolarnica 2c.

Werktag m. delavnik, vsednji dan.

Werktagskleidung f. vsednja obleka.

werkthätig delavën, delotvorën.

Werkthätigkeit f. delavnost, delotvor-
nost.

Werkverständige m. izvedenëc, veščak.

Werkzeug n. orodje; priprava; fig. sredstvo.

Wermut m. (Artemisia Absynthium) pelin; Wermut- pelinov.

wermutbitter grenëk kakor pelin.

Wermuttrank m., —wein m. pelinovëc,
pelinkovëc.

Werre f. bramor; podjed.

Werste f. vrsta.

wert vredën; (theuer) drag, ljub;
(gejchägt) čislan, cenjen; — sein veljati,
vredën biti (sem), za kaj biti.

Wert m. vrednost, vrednota, veljava;
(Preis) cena, kup; (Rugen) prid, korist
(-i); eine Sache von — draga reč; ist
nicht ohne — ni brez cene od. brez
prida; hoher — visoka cena; auf etw.
— legen čislati od. ceniti kaj.

wertarm malovredën, brez poseb-
nega prida.

Werthaltung f. čislanje.

wertlos brez cene, brezcën, ničev.

Wertlosigkeit f. brezcenost.

Wertmaßstab m. merilo vrednosti.

Wertmesser m. cenomer.

Wertpapiere pl. vrednostni papirji pl.
wertschähen čislati, v čislih imeti
(imam), ceniti, spoštovati.

Wertschäzung f. čislanje, spoštovanje.

Wertstempel m. vrednostni kolëk.

Wertvoll dragocën.

Wertjunahme f. rast (-i) vrednosti.

Werm Wolf m. volkodlak.

Wesen n. bitje; bitnost, bistvo; (d. Betragen) nrav (-i); vedenje, obnašanje; (Kriegsweßen) vojaštvo; (Schulwesen) šolstvo. [nost.

Wesenheit f. bitnost, bistvo, bistve-
vesentlich bitën, bistven, glavën.

Wesentliche n. bistvo, jedro.

Wespe f. osa, osinëc; Wespen- osji,
osinji.

Wespennest n. osinjek, osir.

Wespenstich m. osji pik.

West m. (Wind) zahodni vetër, zahod-
nik, zapadnjak, krivče, podsolnčnik;
West- zahodni, zapadni.

Westcontinent m. zahodna celina.

Weste f. oprsnik, telovnik, brez-
rokavnjak.

Westen m. zahod, zapad; večer.

Westküste f. zahodni breg, zahodno
obrežje.

Westland n. zahodne dežele pl., za-
hodna zemlja, zahodni svet.

westlid) zahodën, zapadën, večerën.

Westpunkt m. zapadišče, zahodisce.

Westseite f. zahodna stran (-i).

westwärts adv. proti zahodu, — za-
padu od. večeru.

Westwelt f. zahodni svet.

Westwind m. f. West.

Wette f. stava, vadlja; obklada (serb.);
eine — eingehen staviti; es gilt eine —
stavim; um die — streiten izkušati se.

Wetteifer m. tekma.

wettefern tekmovati, kosati se, iz-
kušati se.

wetten staviti, vadljati.

Wetter n. vreme (-ena), povetrije;
ſchlagendes — sapa treskava; schönes
— lepo vreme; ſchlechtes — slabo od.
grdo vreme: (Überlauf) pojelica, po-
javica; (Gewitter) nevihta, hudo vreme,
neura; (Donnerwetter) grmenje, grom;
es wird schönes — vedri se, vremeni
se, jasni se.

Wetterableiter m. strelovòd.

Wetteranzeiger m. vremenokàz.

Wetterbach m. hudournik.

Wetterdach n. pristrešek, nadstrešek.

Wetterfahne f. veternica; petelin (na strehi).

Wettergewölk n. hudourni oblak.

Wetterglas n. vremenik.

Wetterkunde f. vremenoznanstvo.

wetterlaunisch nestanovitën.

Wetterläuten n. zvonjenje hudi uri.

Wetterleuchten n. bliskavica, zarnice
pl., drnice pl.

Wetterleuchten bliskati se; zarnice od.
drnice igrajo.

Wetterloch n. preduh.

wettern grméti, treskati, vihariti;
fig. razsajati, razbijati, razgrajati.

Wetterprophet

— 780 —

widersehen

Wetterprophet m. vremenski prorok.
Wetterschaden m. škoda po hudem vremenu, ujma.

Wetterschlag m. toča, pobitje.

Wetterkrahl m. strela.

Wettertanne f. vedrenica.

wetterwendisch nestanovitên.

Wetterwolke f. hudourni oblak.

Wetterzeiger m. vremenik.

Wettgeld n. stava.

Wettgesang m. nadpevanje.

Wettkampf m. tekmovalni boj, poskusni bor.

Wettkämpfer m. borilëc, tekmëc.

Wettkauf m. tek za stavo, pretekanje.

wettklaufen za stavo teći.

Wettkäufer m. tekalëc za stavo.

Wettrennen n. dir, dirka.

Wettstreit m. tekma.

wëzen brusiti; nabrusiti; (reiben) drgati, drgniti; die Zunge — jezikovati, jezikljati, jezik brusiti.

Weher m. brusëc, brusilëc.

Weßkisse f. vodir, osehnik, šapun.

Weßschiefer m. brusnik.

Wehstein m. brus; osla.

Wichse f. voščilo; črnilo za črevlje.

wichsen voščiti, svetliti, mazati (mažem); povoščiti, namazati (da se sveti).

Wichsleinwand f. povoščeno platno.

Wicht m. malovrednež; armer — sieromak, ubožec; smotlaka. [škrat.

Wichtelmännchen n. malič, skrkljic, wichtig važen, znamenit(ën); imenetën; tehtovit; —e Sache velika reč; — thun šopiriti se, košatiti se, ščeperiti se.

Wichtigkeit f. važnost, znamenitost, tehtnost, imenitnost; Sache von — važna reč (-i).

Wichtigthuerei f. šopirnost.

Wike f. grašica, grahorica.

Wikel m. svalěk, povitěk, svitěk.

Wikelband n. povojs; plenica, pelenica.

Wikelkind n. pelenček, dete v povoji.

wickeln viti (vijem), motati, zavijati; zaviti, zamotati; (um etwas) oviti, *impf*. ovijati; (zusammen—) zviti, *impf*. zvijati.

Wichelschnur f. povojs.

Wichenacker m. grahorische.

Wickler m. zavijač.

Widder m. ovën; mrkač; (Ziegenbock) kozël, trkač, praz; Widder= ovnov.

wider praep. zoper, proti, nasproti; (in Zusammensetzg.) pre-, proti.

Widerdruck m. protitlak, odbòj, odpòr. widereinander adv. jedën proti drugemu, drug zoper drugega.

widerfahren dogoditi se, prigoditi se, primeriti se, pripetiti se, naključiti se; *impf*. primerjati se, goditi se; — lassen skazati (-kažem), storiti; *impf*. skazovati.

Widerhaken m. (an der Angel) zalast (-i), zazoběk; kljuka.

Widerklage f. nasprotna tožba.

Widerkläger m. nasprotni tožnik.

Widerlage f. opora.

widerlegen opovreči (-vržem), ovreči, izpobiti (-bijem), spobiti; *impf*. izpodbijati.

Widerlegung f. opovržba, ovrg, ovržba.

widerlich zopern; neugodën, neprijetën, netečën.

Widerlichkeit f. zopernost.

widern mrzi od. studi se mi.

widernnatürlich protinaravën.

Widerpart m. nasprotnik, zopernik, protivnik. [távati.

widerrathen odsvetovati, *impf*. odsve-

widerrechtlich brezpravën, pravici nasprotën.

Widerrechtlichkeit f. brezpravnost.

Widerrede f. ugovor; upor.

widerreden ugovarjati; jezikovati; gobezdati.

Widerrist m. vihër.

Widerruf m. oporek, preklic.

widerrufen oporeči, preklicati (-klicem); *impf*. oporekati, preklicevati.

widerruflich oporečen; preklicljiv.

Widerrufsurkunde f. preklicevalna litina.

Widersucher m. j. Widerpart.

Widerschein m. odsev, odsvit, odsij, odsevanje.

widerscheinen odsevati, odsvitati, svetlobo odbijati.

widersehen sich ustaviti se, upreti se, postaviti se, protiviti se, zoperstaviti se; *impf*. ustavljati se, upírati se, nasprotovati, postavljati se, zoperstavljati se.

widerseßlich

— 781 —

wiedererlangen

widerseßlich uporën, protivën, nasprotljiv.

Widerseßlichkeit f. uporstvo, upornost, protivnost, nasprotljivost.

Widersinn m. nasprotni pomen; neumnost, nespamet (-i).

widersinnig razumu protivën od. nasprotën, brezumën, nespametën.

widerspenstig uporën; trmoglav.

Widerspenstige m. upornik, trmoglavëc.

Widerspenstigkeit f. upornost, trmoglavost, nepokornost.

Widerspiel n. nasprotje.

widersprechen ugovarjati, oporekati; upirati se; pobijati, podirati; oporeči, upreti se, pobiti, podreti; (leugnen) tajiti.

widersprechend protislovën, prekoslovën; nasprotën, navzkrižën.

Widerspruch m. ugovor, protislovje, prekoslovje.

Widerspruchsgeift m. nasprotljivost.

Widerstand m. upor, odpor, odboj; — leisten upirati se, protiviti se, v bran staviti se.

Widerstandsfähigkeit f. odpornost.

Widerstandskraft f. odporna sila, odporljivost.

widerstehen upreti se, ustaviti se; impf. upirati se, ustavljati se, protiviti se; (v. Speisen) upirati se, presedati, studiti se, mrzeti; upreti se, pristuditi se.

widerstreben upirati se, nasprotovati, braniti se, protiviti se, prečiti se.

Widerstreit m. odpor, upor, opreka, nasprotje.

widerstreiten upirati se, v opreki od. odporu biti (sem), nasprotovati, ne ujemati se, o čim navzkriž biti.

widerstreitend nasprotën, protivën, navzkrižën.

widerwärtig zopern, ostudën, nadležën, pust, sitën; —es Ding naskuta.

Widerwärtigkeit f. zopernost, prekost, protivnost, nadležnost.

Widerwille m. nevolja, nepovoljnost, mrzost, nevšečnost; mit — z nejevoljo, nerad.

widerwillig nevoljën, nejevoljën.

widmen odmeniti; posvetiti, v dar podeliti; impf. odmenjati, posvečevati, darovati.

Widmer m. posvečevalëc.

Widmung f. odmemba; posveta, posvetilo; (Stiftung) zadušbina, ustanova.

Widmungsbrief m. darilno pismo, ustanovni list.

[list.

Widmungskarte f. (milit.) vojnoslužni widrig nasprotën, protivën, odporën; (unangenehm) zopern, oskutën, prenaskutën.

widrigenfalls adv. sicer, inače, inako, drugače, v nasprotnem slučaju.

Widrigkeit f. protivnost, zopernost.

wie adv. kako? kak? — groß kolik, kolikošën? — theuer po čem? — weit kako daleč, doklej? —viel koliko? —vielte kateri? koliki? — denn das kako pa to? —jo kako? coni. kakor, kakti; wie viel — jo viel kolikor — toliko; wie oft — jo oft kolikorkrat — tolikokrat; — immer kakorkoli.

Wiede f. trta, vitra.

Wiedehopf m. vdeb, vdob, smrdokavra.

wieder adv. zopet, spet, opet, iz nova, znova, vnovič, drugoč, še enkrat.

Wiederabdruck m. nov natisk od. natis, ponatis.

Wiederaufsindung f. najdba, najdenje.

wiederaufleben znova oživeti.

Wiederaufnahme f. obnova.

wiederaufwärmen zopreti (-grejem), impf. pogrevati.

wiederbekommen zopet dobiti, zadobiti; impf. zadobivati.

wiederberufen zopet poklicati (-čem).

wiederbesetzen zopet zasesti (-sedem), impf. zasedati; (Stelle) službo zopet podeliti.

wiedereinbringen zopet privesti (-vadem); vnovič vložiti, impf. — vlagati.

wiedereinsetzen postaviti v poprejšnji stan.

Wiedereinsetzung f. postavljenje v poprejšnji stan.

wiedereintreten zopet vstopiti, impf. — vstopati.

wiedererinnern sich znova spomniti se, opomniti se; impf. znova spominjati se.

wiedererkennen znova spoznati, impf. — spoznavati.

wiedererlangen zopet zadobiti, impf. — zadobivati.

Wiedererlangung

— 782 —

Wieße

Wiedererlangung f. zopetna pridobitěv.

Wiederersaß m. povračilo.

wiedererstatten zopet povrniti, *impf.* povračati.

Wiedergabe f. povračilo; j. Repro-
duction.

wiedergebären preroditi, preporoditi;
*impf.* prerojevati.

wiedergeben vrniti, nazaj dati; *impf.* vračati, nazaj dajati.

Wiedergeburt f. preporod.

wiedergeneßen preboleti, ozdraveti.

Wiedergenesene m. ozdravljeněc.

Wiedergenesung f. prebolenje. [lik.

Wiederhall m. odmev, jek, odzív, ma-
wiederhallen odmevati, odzivati se,
odglašati se, razlegati se, óriti se, od-
jekniti.

wiederherstellen povrniti, popraviti,
ponoviti; *impf.* popravljati; e. Kranken
— ozdraviti, izlečiti; *impf.* ozdrav-
ljati, lečiti.

Wiederherstellung f. poprava, obnova;
ozdravljanje; nach seiner — ko ozdravi.

wiederholen ob-, ponoviti; *impf.* po-
navljati, opetovati.

wiederholentlich adv. večkrat, opeto-
vano, češće.

Wiederholer m. ponavljalěc.

Wiederholung f. ponavljanje, ponovi-
těv, opetovanje, ponavljava; Wieder-
holungš= ponavljalni; im —ſſaffe če
bi se to drugi pot (zopet) zgodilo, če
bi se to ponavljalo (ponovilo).

Wiederholungsprüfung f. ponavljalna skušnja, ponavljalni od. popravljalni izpit.

Wiederholungsschule f. ponavljalna šola,
ponavljalnica.

Wiederholungszeichen u. ponavljáj.

wiederkäuen prežvekati, prežvekovati.

Wiederkäufer m. prežvekovalěc, prežve-
kalěc, preživáč; —in f. prežvekovalka.

Wiederknauf m. odkup, rešilo; au-
— veräußern na odkup od. na rešilo
prodati.

wiederkaußen odkupiti, rešiti, zopet
(nazaj) kupiti.

Wiederkäufer m. odkupnik, rešilěc.

wiederkäuflidj odkupēn.

Wiederkaufsrecht n. pravo odkupa, od-
kupna pravica.

Wiederkauſsvertrag m. rešilna pogodba,
rešilno pismo, pogodba na rešilo.

Wiederkehr f. vrnitěv, povratěk.

wiederkehren vrniti se, povrniti se,
nazaj priti (pridem); ponoviti se; *impf.*
vračati se, povračati se, nazaj priha-
jati; ponavljati se.

wiederkommen zopet priti (pridem),
povrniti se.

Wiederkunft f. vrnitěv, povratěk.

wiederschallen j. wiederhallen.

wiedersehen zopet videti.

Wiedertaufe f. prekrst, prekrščevanje.

wiedertaufen prekrstiti, znova krstiti;
*impf.* prekrščevati.

Wiedertäufer m. prekrstnik, dvokröst-
nik, prekrščevalěc, prekrščeněc.

wiederum adv. zopet, spet, znova.

wiederverchelichen sich v drugo poročiti
se, znova omožiti (rejp. oženiti) se.

wiedervereinigen zopet združiti, znova
zjediniti.

Wiedervereinigung f. ponovljeno zje-
dinjenje, obnovitěv združenja.

wiedervergelten povrniti, plaćati; *impf.*
povraćati, plaćevati. [čevalěc.

Wiedervergelter m. povračnik, povra-

Wiedervergeltung f. vračilo, povračilo,
povračevanje; Wiedervergeltungsh= vra-
čilni, povračilni.

Wiederwuchs m. mladje, izpodrastek,
izpodrejek, omlada.

Wiege f. zibel (-i), kolevka; dem. zi-
belka, zibka, zibelčica.

Wiegemesser m. sekać, sekalěc, sekal-
čěk, sekljać.

wiegen (jchaufeln) zibati (zibljem),
gugati, kolebati, ljuljati; (wägen) teh-
tati, vagati.

Wiegenband n. trak povezać.

Wiegenlied u. pesmica pri zibeli, za-
zibalka, uspavanka, aja-tutaja!

Wiegenmädchen n. pestunja, pesterna.

wiehern rezgetati (-am u. rezgečem),
hrzati (-am u. hržem), rzati.

Wiehern n. rezget, hrzanje.

Wiesbaum m. žrd (-i); mit d. — be-
festigen požrditi, povezati (-vežem);
*impf.* povezovati.

Wieße f. travnik, senožet (-i), koše-
nina, košenica, seča, senokošnja; (Nur)
trata, livada.

willkommen

— 784 —

windsicher

willkommen dobro došel (došli)! Bog
te (vas) sprimi! pozdravljen(i)! —
heißen bogosprijeti, pozdraviti z „Bog
te sprimi“; er ist überall — povsodi
ga z veseljem sprejemajo (pozdrav-
ljajo), povsodi ga imajo radi.

Willkommen m. u. n. bogospriměk,
veseli sprejem, dobrodošlica.

Willkommtrunk m. zdravica, dobro-
došlica, nazdravica o prihodu.

Willkür f. samovolja, samovoljnost,
svojevoljnost, samovoljstvo. [danje.

Willkürherrschaft f. samovoljno vla-
willkürlich samovoljën, samohotën,
svojevoljën; poljubën.

wimmeln mrgoleti, gomzeti, gomiz-
ljati, gomáziti, vrveti.

Wimmer m. u. f. (Knorr im Holze)
grča, hrga; (Schwiele) zagnanč; (Hib-
blatter) ogorč, mozolj, priš.

wimmerig grčav, mozoljast.

Wimmerling m. ječalo, cmérda.

wimmern ječati (-im), javkati, tar-
nati, eviliti.

Wimpel m. zastava, bandero, prapor
(na ladiji). [trepalnica.

Wimper f. veko, véjica, osemci pl.,

wimpern trepati (trepljem), mežikati;
treniti, migniti (z obrvmi).

Wind m. vetěr, sapa; (gelinder) vetrič,
vetrec, sápica, hlad; (heštiger) burja,
piš; dem —c auſgesetzt na vetru; —
machen pahati, pahljati, hladiti; (prah-
len) bahati se, ustiti se; (— von etw.
bekommen) ovohati, oslediti, zapaziti,
začutiti; er wird von —en geplagt ve-
trovi ga nadlegujejo, napenja ga.

Windbeutel m. bahač, vetrenjak, fufla.

Windbruch m. polom od vetra.

Windbüchse f. puška vetrenjača, ve-
trovka.

Winde f. (Häspel) motovilo; (Göpel)
vitěl, vinta, navoj; (Convolvulus) slak.

Windebaum m. stožér.

Windri n. zaprtěk, kropotěc.

Windel f. plenica, plena.

Windelkind n. pelenček, dete v ple-
nicah (v povojih).

windeln poviti (-vijem), impf. po-
vijati (v plenice).

winden viti (vijem), motati; (Kränze)
viti, plesti (pletem); (die Hände) roke

lomiti; (drehen) vrteti, sukati (-am u.
sučem); (Lasten in die Höhe) z vitlom
vzdigovati, vintati, navijati; sich —
viti se, zvijati se.

Windsackel f. bakla.

Windsahne f. veternica.

Windsall m. (Windbruch) polom od
vetra, podrtija po vetru, od vetra po-
lomljeno drevje, polomki pl., polom-
ljenina.

Windsang m. sapnik, veternik.

Windsege f. žitna čistilnica na vetěr,
vevěc na sapo.

Windgott m. Eol, bog vetrov.

Windharfe f. Eolova harpa.

Windhose f. veterni stolp, peščena
tromba.

Windhund m. hrt, ogar. [vetren.
windig vetern, vetrovën, vetrovit,
Windkolik f. madron, kolika od za-
ptih vetrov, napenjanje.

windleicht lahěk kakor vetěr.

Windlicht n. bakla, plamenica.

Windling m. (Convolvulus) slak.

Windloch n. preduh, odušnik, sapnica.

Windmachen n. bahanje.

Windmacher m. bahač, bahavěc, ustež,
hvastalěc, širokoustnež. [mér.

Windmesser m. (Anemometer) vetro-
Windmühle f. mlin na sapo (na vetěr),
veterni mlin; veternica, veternjača;
(Vogelscheuche) klepetěc, ropotěc. [sapo.

Windofen m. veterna peč (-i), peč na
Windpokie f. divja óspica.

Windrad n. kolce na dušniku, mliněk.

Windriss m. polom v gozdu, od vetra
polomljeno drevje, polomast (-i).

Windröschen n. (Anemone nemorosa)
věternica, travnica, velikonočnica.

Windsrose f. vetrovnica, sévernica.

Windsbraut f. vihar, vihra, piš.

windschief zvežen, nakrivljen.

Windschirm m. zavetje, zatišje, zaklon
od vetra.

Windschlag m. f. Windsall.

windschnell hitěr kakor vetěr.

Windseite f. stran od katere vetěr
vleče; auf der — na vetru, proti vetru
obrnen.

windsicher zavetën, zatišën; —er Ort
zavetje, zatišje, kraj skrit pred vetrom
(od vetra zaklonjen).

Windspiel

— 785 —

Winterchlaf

Windspiel n. hrt.

windstill brezvetern, tih, zaveten,
zatisën.

Windstille f. brezvetrije, tišina.

Windstoch m. vihar, nevihta; es kommt
ein — vetër pritegne, vihar zabući.

Windstrich m. vlak vetra, prepih; dem
— aušgefeßt na burji, na vetru; (in
der Schneewehe) zbris. [vihta.

Windsturm m. piš, vihar, burja, ne-
Windsucht f. (Tympanitis) bobën, tre-
bušna napihnenost.

windtreibend vetrove odganjajoč; —es
Mittel sredstvo zoper vetrove.

windtrocken na vetru posušen.

Windung f. oviněk, zaviněk.

windwärts adv. proti vetru.

Windwehe f. zamet.

Windwirbel m. veterni vrtiněc.

Windzug m. prepih, spih.

Wink m. migljej, mig, namig; einen
— geben po-, namigniti, pokimati; (m.
den Augen) pomežikati, namežikati.

Winkel m. kot, ogel; (ein entlegener)
zakotje, zakotěk, zakraj, zamak; Win-
kel- zakotni, skrivni.

Pinkeldruckerei f. zakotna tiskarna.

Winkelehe f. skrivni zakon, divji za-
kon, zakotna ženitěv.

Winkeleisen n. ogelnik, ogelnica.

Winkelgasse f. zakotna úlica, zágata.

Winkelgrad m. kotna stópinja.

Winkelhaken m. (b. den Seßern) vrsto-
mer; ogelnik, kljuka.

winkelig oglat, na ogle.

Winkelmaß n. oglomer, ogelnik.

Winkelmeßler m. oglomer, kotonier.

Winkelmeßung f. kotomerstvo, oglo-
merstvo.

winkelrecht pravokotën, s pravim
kotom (oglom).

Winkelschreiber m. zakotni pisar,
pravdoskaza.

Winkelschule f. zakotna šola, skrivna
učilnica.

Winkelversammlung f. skrivni shod,
zakotno zborovanje.

Winkelzirkel m. kotomerno šestilo.

Winkelzug m. zvijača, prazën izgovor;
pl. zvijanje f. Ränke.

winken migniti, pomigniti; (nickend)
kimniti, pokimati; (mit den Augen)

pomežikati, pomežikniti; (m. d. Hand)
mahniti, namahniti; impf. migati; ki-
mati (-am u. -ljem); mežikati, mahati.

Winken n. miganje, kimanje.

Winker m. migalče, kimalec.

Winfelasse m. evilež, jokava ópica.

Winfeler m. evilěc, evilež, emérda.

winskeln eviliti, javkati, evičati (-im),
ječati, emevkati, emeriti se.

Winskeln u. evil, eviljenje, emevkanje.

Winter m. zima; im — po zimi; den
— zubringen zimovati, prezimovati;
prezimiti; Winter- zimski, pozimski;
(von der Saat) ozimni, ozimi.

Winterabend m. zimski večer.

Winterapfel m. ozimnik, ozimka.

Winteraufenthalt m. zimovanje, pre-
zimovanje; (Art) zimovišče, prezimo-
vališče, zimovnik.

Winterbirn f. ozímka, ozímica.

Wintereiche f. gradën, črepinjek.

Winterfrucht f. ozimno žito, ozimina,
zimmina, ozmina.

Wintergerste f. ozímni ječmen.

Wintergetreide n. f. Winterfrucht.

Wintergrün n. (vinca) zímzelen, zinno-
straž; (hedera) beršlin.

Winterhaar n. ozímna dlaka.

Winterhafer m. ozími ověs.

Winterkülte f. zimski mraz.

Winterkleid n. zimsa obleka.

Winterlager n. zimovišče, zimovnik.

Winterlehne f. (des Berges) osojna
stran (-í), osoje pl., osojnica.

Winterlein m. ozímni lan, ozími lan,
oziměc, turščak.

wintertich zimski.

Wintermonat m. grudën, prosiněc.

wintern zimovati; es wintert zima
nastopa, zima se bliža, na zimo gre.

Winternacht f. zimska (pozimska)
noč (-í).

Winterobst n. zimsko sadje, ozímci
pl., ozimke pl. [rastlina.

Winterspflanze f. pozímna od. ozímna
Winterquartier n. zimovišče, zimov-
nik, prezimovališče.

Winterroch m. zimska suknja.

Wintersaat f. ozimna setěv, ozimina.

Winterschlaf m. zimsko spanje; —
halten zimo prespati (-im), impf. pre-
spavati.

50

Winterseite

— 786 —

Wirren

Winterseite f. severna stran (-í).

Wintersonnenwende f. zimski solnoverat, zimski solnčni obrat.

Wintertag m. zimski (pozimski) dan (dneva).

Winterung f. prezimovanje.

Wintervorrath m. zaloga za zimo.

Winterweizen m. ozimna pšenica.

Winterzeit f. zimski čas, zimska doba, zima.

WINTER m. gornik, vinogradnik; —in f. vinogradnica.

WINTERLIED n. vinogradnikova pesěm (-í), pesěm o trgatvi.

WINTERMESSER n. vinjek, kosir, nóraz, reznik, krivěc.

WIRZIG majcen, majčken, droběn.

WIPFEL m. vrh; dem. vršič, vršičček; coll. vrhovina, vrhovje, vršičje.

WIPFELN razvršiti, drevesu vrh prirezati (-režem), — prisekati; impf. drevju vrhove prirezovati, — prisekovati.

WIPPE f. (Kippe, Gleichgewichtsgrenze) prevračišče, pretreslica; (b. Drechsler) vitra; (Kolben) ročica; (Schaufel) gúncalica, gugálnica, ujčkalnica; Kippe u. — obrezovanje cekinov.

WIPPEN ujčkati, guncati; kippen und — denar (po zlati vagi) obrezovati.

WIR PRON. MI (f. me); (dual) midva (f. medve).

WIRBEL m. vrtiněc, vrtača; (am Kopfse) vrh glave, teme; (SpinDEL) vreteno; (Schwindel) vrtoglávica, omótica; (an der Geige) kolček, klinčček, škrněk; (am Fenster) kljuka; (anat.) vretenče, sklep; — von Geschäften sila opravil, posla čez glavo; — schlagen bobnati. [(-í).

WIRBELBEIN n. vretence, sklepna kost

WIRBELBogen m. gombéla.

WIRBELGEIPT m. vrtoglavěc.

WIRBELIG vrtinčast; (schwindelig) vrtoglav, omotičen.

WIRBELKNOCHEN m. vretence.

WIRBELKörper m. ploščěk.

WIRBELN vrteti se, sukati (sučem) se, viti (vijem) se; (auf d. Trommel) drobiti na boběn, brčati, bobnati; (trilern) žvrgoleti, drobiti, gostoleti.

WIRBELSÄULE f. hrbtenica.

WIRBELSTURM m. vrtuna, hud vihar.

WIRBELSUCHT f. vrtoglavost, vrtoglavica.

WIRBELSÜDTIG vrtoglav.

WIRBELTHIER n. hrbteničnik.

WIRBELWIND m. vihar, piš.

WIRKEISEN n. (WIRKMESSER bei den HUFSCHMIEDEN) podrezilnik, kopitnjek.

WIRKEN delati, činiti, tvoriti, dejstvovati, delovati; učiniti, storiti; (kneten) mesiti, gnosti (gnetem); zamesiti, umesiti; (den HUf ausschneiden) rezati (režem), strugati; (weben) tkati (tkem), na statvah delati; (Strümpfe) plesti (pletem).

WIRKEND delavěn, dejalěn, tvorěn.

WIRKER m. delavěc; (Weber) tkalěc; nogavičar.

WIRKLICH adi. resničen, istinit, dejauski; (bei Titeln) pravi; adv. v resnici, zares, za gotovo, v istini, v ozbilji; — machen obistiniti, učiniti, izvršiti, uresničiti.

WIRKLICHkeit f. resničnost, istinitost, istina; (Sein) bitnost; (That) dejanje; zur — werden obistiniti se, uresničiti se.

WIRKSAM delavěn, dejalěn; (ausgiebig) izdatěn, krepěk, močěn; (nüßlich) kóristěn, doběr; (giltig) veljavěn.

WIRKSAMkeit f. delavnost, dejalnost; izdatnost; veljavnost, veljava, moč (-í); in — treten veljavo (moč) zadobiti; in — sein moč iméti (imám), veljati; außer — treten veljavo izgubiti, ob veljavo priti (pridem); außer — sezen veljavo (moč) vzeti (vzamem), ob veljavo dejati (denem u. dem), razveljaviti.

WIRKSTUHL m. nogavičarske statve pl.

WIRKUNG f. učiněk, uspeh, posleděk; (Geltung) moč (-í), veljava; ohne — sein nič ne izdati, nič ne pomagati, biti (sem) zastonj; das Mittel hat eine gute — zdravilo pomaga. [láva.

WIRKUNGSART f. način delovanja, deWIRKUNGSKREIS m. delokrog, področje; übertragener — izročen delokrog, preneseno (poverjeno) področje.

WIRKUNGSLOS brez uspeha, brez učinka, neuspešěn, zastonj.

WIRZ zméden, zmešan; zahomotan.

WIRRBUND n. svežěnj slame, otěp.

WIRREN pl. homatije pl., zmešnjave pl., spletke pl., zmedarije pl.

wirren

— 787 —

wittern

wirren zmesti (zmedem), zmešati, zahomotati, zaplesti (-pletem), zamotati. [pl.

Wirrgarn *n.* zmedena preja, zamotki
Wirrkopf *m.* zmešana glava, vrtoglavěc, zmedeněc.

Wirrsal *n.* homatija, zmešnjava, zmotnjava, zmedarija. [stelja.

Wirrstroh *n.* zmedena slama, slamna
Wirrwarr *m.* kolobocija, zmeda, nedred, kodrčija.

wirsch osorěn, mrmrav, neprijazěn.
Wirt *m.* krčmar, gostilničar, oštir; (Hauswirt) gospodar.

Wirtel *m.* vreteno, vreteneo.
Wirtin *f.* krčmarica, gostilničarica, oštirka; (Hauswirtin) gospodinja.

wirtlich vabljiv, gostoljuběn, prijetěn, f. wirtschaftlich.

Wirtschaft *f.* gospodarstvo, (d. Wirtin) gospodinjstvo; (Haus—) hiševanje; (Land—) kmetovanje, kmetija; (Gast—) krčmarstvo, gostilničarstvo; (euphem.) was ist das für eine — kakšěn nered je to; — führen (als Wirt) gospodariti, (als Wirtin) gospodinjiti, (als Landm.) kmetovati, (als Hauswirt) hiševati.

Wirtschaften gospodariti, gospodinjiti, hiševati.

Wirtshafter *m.* gospodar, hišnik; —in *f.* gospodinja, ključarica.

Wirtschaftlich gospodarěn, gospodarski; (sparsam) varčěn, štedljiv. [stveni.

Wirtschafts- gospodarski, gospodar-
Wirtschaftsamt *n.* gospodarstveni od
gospodarski urad.

Wirtschaftsbetrieb *m.* gospodarjenje.
Wirtschaftserträgnis *n.* dohoděk od
gospodarstva, pridelěk, prigospodarěk.

Wirtschaftsgebäude *n.* gospodarsko-poslopje.

Wirtschaftsgeräthe *n.* gospodarsko od
kmetijsko orodje.

Wirtshaus *n.* krčma, gostilnica, pivnica; Wirtshaus= krčmarski. [ničar.

Wirtshausbesitzer *m.* krčmar, gostil-
Wisch *m.* omelo; dem. omelce, met-
lica; (beschriebenes Papier) čečkarija.

wischen *intr.* (entwischen) smukniti,
zmuzniti se; *tr.* (abwischen) brisati
(brišem), ométati, otirati; obrisati,
otreti, omesti (ometem).

Wischer *m.* brisač, brisaleč, otirač;
(Geräthe) brisalo, otiralo; (Verweis)
ukor, graja; einen — ertheilen omiti
(-mijem), ošteti (-štejem) koga.

Wischlappen *m.* brisalka, brisla, eunja.

Wischtuch *n.* brisalo, brisalka, otirača.

Wischwasch *n.* u. *m.* neumno žlobudranje, prazne besede *pl.*

Wissent *m.* divji vol.
Wismut *n.* u. *m.* bizmut; Wismut-bizmutni, bizmutov.

wispeln (wispern) šepetati (-am u. šepećem), čebljati.

Wissbegier(de) *f.* radovednost, vedozheljnost, zvedavost, veděnost.

wissbegierig radoveděn, vedoželjěn,
zvedav, vedčěn. [věc.

Wissbegierige *m.* radovednež, zvedlji-
Wisselei *f.* polovično znanje, površna
vednost.

wissen vedeti (vem), znati; zu —
tbun naznaniti, na znanje dati, po-
vedati (-vem), javiti; wisse vedi, znaj.

Wissen *n.* védenje, ved (-i), znanje,
vednost; ohne mein — brez moje ved-
nosti; meines — s kolikor jaz vem,
kolikor je meni znano; nach bestem —
kakor (kdo) najbolje vé in zna.

wissend *adi.* vedoč; *adv.* védoma.
Wissenschaft *f.* vednost, veda, znanost,
znanje, znanstvo; učenost; Akademie
der — en akademija znanosti, znan-
stvena (znanostna) akademija.

Wissenschaftlich znanstven, vednostěn,
učen, znanostěn.

Wissenschaftlichkeit *f.* znanstvenost.
Wissenschaftslehre *f.* vedoslovje, znan-
stvoslovje.

wissenschaftwert znanja vreděn, vreděn
da se vé.

Wissenschaftsweig *m.* predel znanosti, znan-
stvena stroka; znanost.

wissenschaftlich vedoć, vedoma, namenjen,
s preudarkom, navlašč.

Wisser *m.* veděc, vedež, znalěc.
Wissgier *f.* (Wissluß) *s.* Wissbegier.

wisslustig radoveděn.
Witfrau *f.* *s.* Witwe.

Wittern *intr.* vremeniti, nevihtovati,
grmeti; *tr.* (spürend wahrnehmen) vo-
hati, duhati, čutiti, slediti; za-, iz-,
ovohati, za-, oslediti.

50*

Witterung

— 788 —

Wohlanstand

Witterung f. vreme (-ena); schlechte —
grdo vreme; (Spürsinn) voh, duh.

Witterungskunde f. vremenoznanstvo.

Witterungsverhältnisse pl. vremenstvo.

Witthum n. vdovščina; vdovstvo.

Witwe f. vdova; dem. vdovica; —
werden ovdoveti; Witwen- vdovski,
vdovji.
[plača].

Witwengehalt m. vdovščina, vdovska

Witwengesellschaft f. vdovska oskrbo-
valnica, vdovsko društvo, društvo za
preskrbovanje vdov.

Witwenschaft f. (—Stand m.) vdovstvo;
in — leben vdovstvovati.

Witwer m. vdověc.

Witz m. bistroumnost, dovtipnost,
bistroumje; dovtip.

Witbold m. šegavěc, bistroumnež,
dovtipnež, šaljivěc.

wizeln dovtipne opombe delati, še-
gavo zbadati koga.

wizig šegav, dovtipěn, bistrouměn,
prebrisan, znajden.

wizigen spametiti, spametovati, zmo-
driti, zučiti.

Wizkopf m. prebrisaněc, bistroumnež.

Wizling m. dovtipolověc, šaljivěc.

Wizlos brez solí, brez bistroumja.

Wizreich bistrouměn, zeló dovtipěn,
poln dovtipnosti.

wo (interr.) kje? (— herum) kodi,
kod; (relat.) kjer; koder; — immer
kjerkoli, koderkoli; (indefin.) nekje,
nekod; von — (interr.) odkod? (relat.)
odkoder; (indefin.) odnekod; coni. ako,
če, akoli.

wobei pri čemer (čemur).

Woche f. teděn; auf die — prihoduji
teděn; zweimal in der — dvakrat na
teděn; Wochen- tedenski.

Wochen pl. otročja postelja; in die —
kommen poroditi, poviti (-vijem), biti
(sem) na porodu; in den — sterben
na porodu umreti.
[pl., porod.

Wochenbett n. otročja postelja, bábine

Wochenblatt n. tednik.

Wochenkind n. novorojenček, novo-
rojenčič, novorojeněc.

wochenlang adv. po cele tedne, po
več tednov.

Wochenlohn m. tedenska plača, teden-
ski zaslužek, tednina.

Wochenmarkt m. tržni dan (dneva u.
dné), tedenski sejěm.

Wochenschrift f. j. Wochenblatt.

Wochentag m. delavnik, dan v tednu.

wöchentlich adi. tedenski; adv. vsak
teděn; dreimal — trikrat na teděn,
trikrat v tednu.

Wöchner m. tednar; — sein svoj teděn
iměti (imám).

Wöchnerin f. otróčnica, poródnica, ob-
ródnica, postélnica.

Wochen m. préslica, koželj.

wodurch (durch welches Mittel interv.)
s ein? po čem? (relat.) s čimer (či-
mur), po čemer.

wosfern coni. če, ako.

wosfür (interr.) za kaj? čemu?
(relat.) za kar.

Woge f. val.

wogegen (interr.) proti čemu? zoper
kaj? (relat.) proti čemur, zoper kar.

wogen valiti se, valove gnati (ženem),
zibati se.

wogenartig valovit.

Wogendrang m. naval valov, kipenje
(butanje) valov.

Wogengebrause n. (—geräußach, —getöße)
šum valov, šumenje —, hrumenje —,
bobnenje valov.

wogig valovit.
[koder.
woher (interr.) od kod? (relat.) od-
wohin (interr.) kam? kamo? (relat.)
kamor.

wohl adv. (recht) dobro, prav; —
bekomme es na zdravje; lebe — z Bo-
gom! srečno! zdrav ostani! weißt du
— ali veš? anti veš? veš li? (ja) kaj-
pada, seveda, tjada, dro; (interi.) bla-
gor! dobro! — dir blagor tebi (ti);
(coni.) pa, pač; heute nicht, morgen —
danes ne, jutri pa (pač); das ist —
nicht viel to pač ni veliko.

Wohl n. blagor, blaženstvo; (Glück)
sreča; (Gesundheit) zdravje; das all-
gemeine — občni blagor, splošna ko-
rist (-i).

wohlachtbar spoštovan, mnogočislan.
wohlan interi. nu, le, nuj(te), haj-
di(te), na noge, kvišku, pokonci!

wohlansehnlich viděn, očitěn, zna-
menit.
[nost.

Wohlanstand m. spodobnost, dostoj-

wohlständig

— 789 —

wohlthätig

wohlständig spodobën, dostojën.

Wohlständigkeit f. s. Wohlanstand.

wohlauf sein biti (sem) zdrav in vesel,
biti dobre (židane) volje.

wohlausgerüstet z dobro opravo, z
vsem potrebnim dobro preskrbljen.

wohlbedacht dobro premišljen, pre-
tehtan in preudarjen.

wohlbedächtig oprezën in previdën.

Wohlbesinden n. zdravje.

wohlbehalten čvrst in zdrav, dobro
ohranjen, nepokvarjen.

wohlbekannt dobro znan.

wohlbekommen tekniti, prileči (-le-
žem) se, goditi, ugajati; wohl bekomme
es na zdravje! Bog pomagaj!

wohlberedt zgovorën.

[rodën.

wohlledel prežlahtën, plemenit, blago-
wohlerfahren vrlo vešč, dobro izkušen.

Wohlergehen n. sreča, blagostanje.

wohlerhalten v dobrem stanji, ne-
eslabljen, nepohabljen.

wohlerwogen f. wohlbedacht.

wohlerzogen dobro vzrejen.

Wohlfahrt f. sreča, blagostanje, bla-
ženstvo.

wohlseil cen, po ceni, dobër kup;
er cenejši, bolj po ceni, boljši kup;
zu — preceno; — werden poceniti se.

Wohlseilheit f. cenost, dobër kup.

wohlgebaut (—gebildet) lepo zrastěl,
čedne postave, lepega stasa.

wohlgeboren blagorodën; Em. — bla-
gorodni gospod, Vaše blagorodje.

wohlgefallen všeč biti (sem), po všeči
biti, dopasti (-padem), dopadati, uga-
jati, po godu biti.

Wohlgefallen n. dopadenje, radost,
veselje; — an etw. haben veseliti se,
radovati se (česa).

wohlgefällig všeč, dopadljiv, prijetën.

Wohlgefühl n. ugodni počutki pl.,
ugajanje.

wohlgelaunt dobre (židane) volje,
vesel, dobrovoljën.

wohlgelegen pripravën, zložën.

wohlgemeint dobrohotën.

[voljën.

wohlgemuth dobre volje, vesel, dobro-
wohlgemuth m. (Origanum) dobra
misěl (-i).

wohlgenährt dobro rejen, debel.

wohlgeneigt blagonaklonjen.

wohlgeordnet dobro urejen, dobro
uravnan.

Wohlgeruch m. vonjava, prijetën duh,
blagovonj.

Wohlgeschmack m. slastnost, prijetën
okus, blagovkusnost.

wohlgesiunt dobromisleč, blagohoten.

wohlgesittet blagonravën, nravën, čed-
nega obnašanja, lepega zadržanja, spo-
dobnega vedenja.

Wohlgestalt f. čedna postava, lepota,
lepolënost.

wohlgestaltet čedne postave, brhke
rasti, lepega stasa, lepolik, brhěk. [zěn.

wohlgewogen blagonaklonjen, prija-

Wohlgewogenheit f. blagonaklonjenost.

wohlhabend premožën, imovit.

Wohlhabenheit f. premožnost, imo-
vitost. [děn.

wohlig ugodën, prijetën, blagougo-

Wohlklang m. blagoglasje, miloglas-
nost, prijetni glas.

wohlklingend miloglasën, blagoglasën.

Wohlaut m. ubrani glas, blagoglasje.

Wohlleben n. lahko in dobro življenje,
razkošje, lahkoživnost.

Wohlmeinen n. dobrohotnost. [léč.

wohlmeinend dobrohotën, dobromis-

Wohlredenheit f. blagorečje, lepogo-
vornost, zgovornost, lepa beseda.

Wohlredner m. lepogovornik, lepo-
besednik.

wohltriechend dišěč, blagodišeč, blago-
vonjav.

wohlschmeckend slastën, vkusën, blago-
vkusën.

Wohlschmecker m. sladkosnedež, raz-
košnik, dobrojeděe.

Wohlsein n. zdravje; zum — na
zdravje! (als Zuruf dem Riesenden)
Bog pomagaj! auf jemandes — trinken
komu na zdravje napiti (-pijem), *impf*.
— napijati.

Wohlstand m. blagostanje, sreča, bla-
govitost, premožnost.

Wohlthat f. dobrota, dobro delo; je-
mandem eine — erweisen storiti komu
dobro, dobroto izkazati.

Wohlthäter m. dobrotnik, dobrodelnik;
—in f. dobrotnica, dobrodelnica.

wohlthätig dobrotën, dobrotljiv, do-
brodelën, blagotvorën, blagodarën.

Wohlthätigkeit

— 790 —

Wolfsmilch

Wohlthätigkeit f. dobrotljivost, dobrodelnost, dobrotnost; Wohlthätigkeitsdobrodelni, dobrotni, dobrotvorni.

Wohlthätigkeitsanstalt f. dobrodelni zavod, dobrotna naprava.

Wohlthätigkeitsverein m. dobrodelno društvo, dobrotvorna družba.

Wohlthätigkeitsweck m. dobrodelni namen, dobrotna namera.

wohlthun dobro storiti; dobro delati, blagotvoriti; (nüßlich sein) koristiti; (angenehm sein) dobro deti u. dejati (dem, dejem u. dem) goditi, ugajati; sich — ugajati si, streči (strežem) si, privoščiti si, gostiti se.

Wohlthun n. izkazovanje dobrot, izvrševanje dobrih del, dobrotvorstvo.

wohlverdient dobro zaslužen; (v. Personen) velezaslužen.

Wohlverhalten n. spodobno vedenje, lepo obnašanje, čedno zadržanje.

Wohlverhaltungszeugnis n. spričevalo o Iepem vedenji.

Wohlverlei m. u. n. (Arnica montana) brduja, kokovičnik, sv. Antona roža, árnika.

wohlverstanden adv. namreč, da veš (da veste).

wohlverstehen dobro razumeti, — razumevati.

wohlverwahrt dobro shranjen, dobro spravljen.

wohlweislich adv. prav modro, z dobrim preudarkom (premiselkom).

wohlwissend dobro vedoč, dobro vedé.

wohlwollen dobro hoteti (hočem), dobro želeti.

Wohlwollen n. dobrohotnost, dobrovoljnost, naklonjenost, blagovolje.

wohlwollend dobrohotěn, blagovoljěn, naklonjen, nagnen.

wohltiemend spodoběn, dostojěn.

wohnbar za stanovanje pripravěn.

Wohnbarkeit f. pripravnost za stanovanje.

wohnen stanovati, bivati, prebivati, imeti (imám) svoj stan, biti (sem) stanoma, domovati.

Wohngebäude n. hiša, dom, pohištvo.

wohnaft stanujoč, prebivajoč, stanoma; — sein prebivati; sich — niederlassen nastaniti se, naseliti se.

Wohnhaus n. hiša, dom.

Wohnort m. (—plat, —sit) bivališče, prebivališče, stanovališče; jeinen — ändern preseliti se.

Wohnpartei f. najemnik, gostač; (weibl.) najemnica, góstija.

Wohnstube f. stanica, soba.

Wohnung f. stan, stanovanje, stanišče, stanovališče, bivališče; — nehmen nastaniti se.

Wohnungsaufkündigung f. odpóved (-i) stanovanja.

Wohnungsveränderung f. preselitěv.

Wohnzimmer n. stanica, soba, izba.

Wojtode m. vóvjoda.

Wojwodshaft f. vojvodina, vojvodstvo.

wölben v oblok zidati, oblokati, obokati.

Wölbung f. oblòk, obòk, svod.

Wolf m. volk; dem. volčič; (am Lichte) tat; (Rambmblock) ověn; (Hautentzündung) volk; (vom Ritt) sedno, sadno; sich einen — gehen odrgniti si kožo pri hoji, dobiti volka; sich einen — reiten odrgniti si kožo pri ježi (pri jahanji), dobiti sadno (sedno).

Wolfbere f. norica.

Wolfeisen n. skopěc za folkove.

wölfen kotiti; skotiti, mlade imeti.

wolfgrau siv kakor volk, volčje barve.

Wolfsgrube f. volčja jama.

Wölsin f. volkulja, volčica.

wölsisch adi. volčji; adv. po volčje.

Wolfluchs m. navadni ris.

Wolfmensch m. volkodlak.

Wolfs- volčji.

[volčina].

Wolfsbalg m. volčja koža, volčji meh, Wolfsbart m. (Bockbart Tragopogon) kozja brada.

Wolfsbrut f. volčad (-i), volčje leglo.

Wolfsfarbe f. volčja barva, sivost.

Wolfsgebiss n. volčji zobje pl.; (für hartmäulige Pferde) trda uzda, volčja žvala.

Wolfsgeheul n. volčje tuljenje.

Wolfshaar n. volčja dlaka.

Wolfshaut f. volčja koža, volčji meh, volčina.

Wolfshunger m. volčji (pasji) glad.

Wolfsmilchf. (Euphorbia cyparissias) mleček; (Euphorbia esula) kolesnik, mlečni drenik.

woran

— 792 —

Wortfinn

woran (interr.) na čem? po čem?
(relat.) na čemer, pri čemer (čemur).

worauf (interr.) na čem? na kaj?
(relat.) na čemer (čemur), na kar.

woraus (interr.) iz česa? (relat.)
iz česar.

worein (interr.) v kaj? (relat.) v kar.

Worfel f. vevnica, vejalnica, vejača.

Worfeln veti (vejem), vejati; zveti,
zvejati; noch einmal — preveti, pre-
vejati; der geworfelte Getreidehaufen
vršáj.

Worfeln n. vejanje, vejatěv, vetěv.

Worsler m. vevěc, vejaleč.

Worfschaufel f. s. Worfel.

Worftenne f. vejališče, gumno, gum-
nišče, skeděnj, pod.

worin (interr.) v čem? (relat.) v
čemer (čemur).

wornach s. wonach.

Wort n. beseda, slovo; ein Mann von
— mož beseda; fremdes — tuja be-
seda, tujka; (Ausdruck) izraz; das —
führen govoriti; das große — führen
v vsem imeti (imám) prvo besedo,
zvoněc nositi; einem das — reden za-
govarjati koga; — für — po besedah,
od besede do besede; ins — fallen be-
sedo presekati, seći (sežem) v besedo;
(das Verbrechen) obljuba; nicht — hal-
ten besedo snesti (sném); sein — geben
obljubiti, obetati, besedo dati; — e
wechseln zbesediti se. prepirati se; zu
— kommen lassen v besedo pustiti;
kein — sagen ne žugniti, ne črhniti,
ne ziniti; unnütze — e verlieren prazne
besede razdirati; Wort= besedni.

Wortabkürzung f. okrajšanje besede,
skrajševanje besed (besedij).

Wortableitung f. izpeljava (izpeljeva-
nje) besede, izvod (izvajanje) besed
(besedij).

wortarm revěn v besedah.

Wortbildung f. slovotvorje, tvorítěv
besed.

wortbrüchig besedoloměn; — sein ne
držati dane besede, skujati se.

Wörterbuch n. slovnik, slovar, besed-
njak, rečnik, besedísče.

Wörterbuchschreiber m. spisovatelj slo-
varja, slovnikar.

Worterklärer m. razlagalēc besed.

Worterklärung f. razlaganje besed,
besedna razlaga.

Wortfall m. sklon, padež.

Wortfamilie f. besedna rodovina.

Wortfest mož-beseda, trděn v obljubi.

Wortfolge f. besedni red, razporedba
od. razvrstitěv besed.

Wortforschung f. besedoslovje, znan-
stveno izvajanje besed.

Wortfügung f. skladnja, vezava (ve-\zanje) besed, slovoskladje.

Wortführer m. govornik, besednik.

Wortfülle f. obilica (obilnost) besed.

Wortgattung f. besedno pleme (-ena),
besedni razpol. [besed.

Wortgebrauch m. besedna raba, raba

Wortgezänk n. prepir za gole besede,

sporekovanje, pričkanje, prekarjanje.

Wortgrübelei f. tuhtanje besed, raz-
glabanje besed.

Wortgrübler m. pretuhtovalče (pre-
iskovalče) besed, razglabalče besed po
koreninah.

wortkarg kratkih besedij, malobese-
děn; — jein malo govoriti.

Wortklauber m. prebiralěc besedij,
cepidlaka.

Wortkram m. prazne besede pl.

Wortkunde f. znanje besed, besedo-
znanstvo, besedoslovje.

Wortlaut m. besede pl.; nach dem —
po besedah.

wörtlich adi. doslověn; adv. po be-
sedi, od besede do besede.

wortlos brezbeseděn, nem, molčeč;
ne črhnivši besede.

Wortmacher m. besedokujež, izmišlje-
valěc novih besed.

Wortmacherei f. kovanje novih besed
(novínk).

Worträthsel n. besedna zastavica.

Wortregister n. kazalo besedij.

wortreich bogat v besedah, mnogo-
beseděn, besednat, besedovit.

Wortreichthum m. bogastvo (obilnost)
v besedah, mnogobesednost, besedo-
vitost.

Wortschwall m. prazne besede pl., puhlo
besedovanje, prazno mnogobesedje.

Wortselig zgovorěn, radogovorěn.

Wortfinn m. besedni pomen, smisel
(-i) besed.

Wortspiel

— 793 —

wundenvoll

Wortspiel n. igra z besedami.

Wortstellung f. razpostavljanje —, razporedba besed, besedostavje.

Wortstreit m. f. Wortgezänk.

Worttausch m. pomenkovanje. [glas.

Wortton m. besedni naglas, — pri-

Wortverdreher m. sprevračevalč (zavijač) besed, zvijačnik.

Wortwechsel m. prepír, príčkanje, prekarjanje; in einen — gerathen zbesediti se, sporeči se; in einem — begriffen sein prepirati se, pričkati se, prekarjati se.

Wortwurzel f. koren besede, korenika.

Wortzusammenfassung f. sestava besed, besedna sestava.

worüber (interr.) o čem? od česa? čez kaj? (relat.) o čemer, od česar, čez kar.

worunter (interr.) pod čim? (relat.) pod čimer (čimur).

wovon (interr.) od česa? o čem? (relat.) od česar, o čemer.

wovor (interr.) pred čim? (relat.) pred čimer.

wozu (interr.) čemu? zakaj? po kaj? (relat.) k čemur, za kar.

wrack razbit, podrt, raztrusnen, razdejan, neraběn.

Prack n. podrtine (pl.) ladije, razbit brod, podrta (razbita) ladija, kosi od ostanki (pl.) razbite ladije.

Wucher m. (unerlaubte Zinsen) prevelike od. prenapete obresti pl.; (uněhrenhaftes Zinsgeschäft) odrtija, odruštvo, lihva; — treiben previsoke obresti jemati (jemljem), na prevelike obresti posójati, lihvovati, lihvariti.

Wucherblume f. (Chrysanthemum leucanthemum) ivánjščica, dekliški hlapček, pekel-vice, volovsko oko, vélika smrděla. [jenje.

Pucherei f. odrtija, oderuštvo, lihvar.

Wucherer m. oderuh, odrtnik, lihvar.

Wuchergesetz n. zakon o oderuštvu, postava zaradi odrtije, oderuški (lihvarski) zakon.

Pucherin f. oderuhinja, lihvarica.

wucherisch oderuški, lihvarski.

wuchern (in üppigem Wachsthum sich ausbreiten) hobotno razraščati se, bujno

rasti, hitro zarejati se, preveč množiti se; (Wucher treiben) lihvariti, lihvovati, krivičnih (previsokih) obrestij iskati (iščem), odirati.

Wucherpslanje f. bujnorastoča rastlina, hobotnica.

Wuchersucht f. oderuštvo, lihvarstvo.

Wucherzins m. previsoka (prevelika) obrest (-i).

Wuchs m. rast (-í); im vollsten — esthen najbolj rasti; (Form u. Gestalt des Leibes) rast, vzrast, stas, postava; einen schönen — haben biti (sem) lepe rasti, — lepega stasa, — lepe postave, — lepo vzrastěl.

wüchsig rastoč; rasljiv.

Wucht f. teža, preteža, breme (-na).

wuchten intr. (mit Wucht lasten) težiti, zeló težek biti (sem); tr. (in d. Hand —) tehtati, težkati; potehtati, potežkati.

wuchtig težek, težkotěn.

wühlen riti (rijem), rovati (rujem); brbati, brskati, razgrebati; (die Gemütther aufrühren) ščuvati, šuntati, dražiti, motiti javni red, rovariti.

Wühler m. rovar, šuntar, ščuvalč.

Wühlerei f. rovarstvo.

Wühlmaus f. krtica, rovka.

Wuhne f. (Loch im Eis) okno, oduška.

Wulst m. okrogla napeta stvar, klobasa, svitěk, žmula; (am Drejchflegel) voža, goža, gož (-i). [last.

wulstig nabuhěl, nadut, napet, žmu-

Wulstlippe f. napeta (debela) ustanica.

Wund m. svitěk.

wund ranjen; odrt, oguljen, ožuljen; (vom Liegen) sénast, sednast.

Wundarzneikunde f. ranocelstvo, kirurgija.

Wundarzt m. ranocelnik, ranocelč, kirurg.

wundärztlich ranocelski, kirurgijski.

Wundbalsam m. celilni balzam, celilno mazilo, celilo.

Wunde f. rana; (vom Liegen) sedno, sadno; eine offene — odprta (kravčevača, živa) rana; eine vernarbte — zaceljena rana.

wundenfrei brez ran, neranjen, cel.

Wundenmal n. znamenje rane, rana.

Wundenvoll z ranami obložen, poln ran.

Wunder

— 794 —

würfelförmig

Wunder n. čudo (čuda u. čudesa), čudež; — wirken čudeže delati.

wunderbar čuděn, prečuděn, čudežěn, čudovit, divěn.

Wunderbaum m. (Ricinus) kloščevina, kleščevina.

Wunderbild n. čudodelna podoba, čudotvorna slika. [nče.

Wunderbrunnen m. čudodelni stude-

Wunderding n. prečudna reč (-í).

Wundergeschichte f. čudna zgodba.

wundergroß čuda velik, za čudo velik, čudovito velik.

wunderhold čudomil.

Wunderkind n. čudovito dete, čuděn otrok. [ken.

wunderklein majčen, majčken, mič-

wunderlich čuděn, čudežěn, čudovit.

wunderlieblich čudomil, preljubezniv.

Wundermann m. čudežnik, čudodelč.

wundern sich čuditi se, diviti se; začuditi se; ich kann mich nicht genug — ne morem se načuditi.

wundernehmen, es nimmt mich wunder čudim se, čudno se mi zdi. [žen.

wundersam čudovit, čudovitěn, čude-

wunderschön čuda lep, čudovito lep,

sprelep, prekrasěn.

Wunderschönheit f. čudovita lepota.

wunderselten silno reděk, neizrečeno reděk, velereděk. [zrcalo.

Wunderspiegel m. čudežno (čarodejno)

Wunderslab m. čudodelna palica.

Wunderthat f. čudež, čudodelstvo.

Wunderthäter m. čudodelnik, čudodelče, čudotvorče; —in f. čudodelnica, čudodelka, čudodejka.

wunderthätig čudodelěn, čudotvorěn, čudodelski.

Wunderthier n. čudna žival (-i).

wundervoll čudapoln, čudovit, prečuděn, predivěn.

Wunderwasser n. čudodejna voda.

Wunderwerk n. čudež, čudovito delo.

Wunderzeichen n. čudežno znamenje, čudo, čudež.

Wundsfieber n. mrzlica od rane.

wundfüßig ranjenih (bolnih) nog, bolnonog, ranjen na nogah.

wundgelegen senast, preležan.

Wundklee m. (Anthyllis vulneraria) ranjek, uročnik.

Wundmal n. j. Wundenmal.

Wundpflaster n. obliž za rane.

Wunsch m. želja, želeuje; (Grainlation) voščitěv, voščilo, voščenje; nach — po godi, po všeči, po volji, povoljno; sehnlichster — živa želja.

Wunschart f. želevni naklon, želevnik.

wünschbar kar se more poželeti.

Wünschelhut m. čudodelni klobuk.

Wünschelruthe f. čarodejna šibica.

wünſchen želeti; po-, zaželeti; (jemandem) voščiti; privoščiti; Glück — srečo voščiti, čestitati. [je.

wünſchenswert zaželen; es ist — želeti

Wünscher m. voščilče, voščitelj.

Würde f. čast (-í), dostojnost, dostojanstvo; männliche — moštvo; unter feiner — halten smatrati kaj za sebi nedostojno, imeti za nevredno sebe.

Würdenträger m. dostojanstvenik, vissok uradnik.

würdevoll dostojanstven, častitljiv, velikovažen.

würdig vreděn, dostojěn; — jein biti (sem) vreděn, zaslužiti.

würdigen (würdig erachten) vrednega (vredno) šteti (štejem), — smatrati, — spoznati, — imeti (imám), — ceniti, — čislati; er würdigte mich kaum seines Blickes komaj da me je pogledal; sie würdigte ihn nicht einmal e. Blickes še pogledala ga ni, še ozrla se ni nanj; (Würde verleißen) častiti, poviševati; počastiti, povzdigniti; (tarieren) ceniti; oceniti; (erwägen) pretehtati, premisliti, preudariti.

Würdigkeit f. vrednost, dostojnost.

Würdigung f. ocena, ocenitěv; spoštovanje, čislanje.

Wurf m. lučaj, hitče; met, vržek, vrgljaj; einen — thun vreči (vržem), zagnati (-ženem); in den — kommen priti (pridem) na met, zadeti (-denem) na koga, nameriti se nanj, naleteti nanj; (bei Thieren) gnezdo, leglo.

Wurfangel f. trněk, ôdica.

Wurfanker m. mali mačék, malo sidro.

Würfel m. kocka.

Würfelbein n. kockasta kost (-í), kocka, vrtelka.

würfelförmig adi. kockast; adv. na kocke.

würfelig

— 795 —

würzen

würfelig kockast; kockovan.

würfeln kockati, kockovati, v kocke
igrati.

Würfelspirl *n.* kockanje, igra v kocke.
Wurfgarn *n.* metalna mreža, mreža
métnica.

Wurfgeschoss *n.* metalno orodje, metalo, metalnica; zaluček, vržen strel.

Wurfkraft *f.* metna sila.

Wurfskreisel *m.* volk, brnklica.

Wurfschaufel *f.* vevnica, vejača.

Wurfspieß *m.* kopje, sulica.

Wurfsweise *adv.* metaje, lučaje.

Wurfsweite *f.* domet, lučaj.

würgen daviti, dušiti; zadaviti, zadušiti, vrat zadrgniti.

Würgen *n.* davljenje.

[morije.

Würgengel *m.* smrtni angelj, angelj

Würgeplaß *m.* morišče.

Würger *m.* davilče, morilč, ubijalče; (Lanius) srakoper.

Würgerisch morilën, morilski.

Wurm *m.* črv; dem. črvič, črviček; (im Eingeweide) glista; (im Holz) kukče, lésni črv; (Marotte) muha.

[doběn.

wurmartig črvast, glistast, črvu pot.

Würmchen *n.* črvič, črviček.

wurmen peći, grizti, žgati (žgem); črvičiti; das wurmt ihn to mu gre (hodi) po glavi.

Wurmfarn *m.* (Tanacetum vulgare) vratič, lopatka, glistnica.

Wurmsieber *n.* glistna mrzlica.

wurmsörmig *f.* wurmartig.

Wurmsfortsatz *m.* slepić.

Wurmsfraß *m.* črvojedina, črvotočina.

wurmsfräßig črvojeděn, črvotočěn.

wurmig črvív; (v. Obſt) piškav, črvív.

Wurmkrank glistav.

Wurmkrankheit *f.* gliste *pl.*, glistavost; črvivot.

Wurmkraut *n.* glistnik, črvivěc.

Wurmmehl *n.* črvojedina.

Wurmpulver *n.* prašěk zoper gliste.

Wurmsame *m.* j. Rainfarn.

Wurmschisch *m.* črviná, črvojédina.

Wurmschisch črviv, piškav, črvojeděn.

Wurmsuch *f.* glistavost.

Wurſt *f.* klobasa; dem. klobásica; (Blut—) krvava klobasa, krvavica, múlica; (Leber—) jeterna klobasa, jěternica.

Wurſtbügel *m.* rožič, basalnik.

Würſkel *n.* klobásica.

Wurſtfülle *f.* nadeva, bulja; (für Blutwürſte) godla.

Wurſtküller *m.* klobasar.

Wurſtlippe *f.* napeta uſtnica.

Wurſtsuppe *f.* juha s klobasami; (Meßelsuppe) godla.

[nica.

Würzbüchſe *f.* pušica za dišave, dišav-Würze *f.* dišava; začímba, obela, obel (-i), zaběla; fig. sladilo, slajšava, slast (-í).

Wurzel *f.* koren, korenina, korenika; (gramm.) koren, korenika; (arithm.) koren; dem. koreninica, korenček; coll. korenje, koreninčije; — fassen (treiben, schlagen) korenine pognati (-ženem), ukoreniniti se, prijeti (primem) se; *impf.* korenine poganjati; mit der — ausrotten izkoreniniti, s korenino izdreti (izpuliti, izruvati, iztrebiti); Wurzel- korenski, koreninski.

Wurzelartig korenast, koreninast.

Wurzelausziehen *n.* razkorenjevanje, proizvajanje korena.

Wurzelblatt *n.* list iz korena.

Wurzelerponent *m.* izložnik korena.

Wurzelgewächs *n.* korenje, korenjača; korenska rastlina.

Wurzelelig korenat, koreninat, korenit.

Wurzellos brez korena, brezkorenski.

Wurzelmann *m.* koreninar, koreninčar, zeliščar, nabiralče koreninic.

Wurzeln (Wurzel fassen) korenine gnati (ženem), korenine poganjati, korenje dobivati, koreniti (se), koreniniti se; korenine pognati, prijeti (primem) se, ukoreniniti se, ukoreniti se; (— gefäst haben) korenine imeti (imám), ukoreninjen biti (sem); (nach Wurzeln wühlen) riti (rijem) za koreninami, koreninic iskati (išćem).

Wurzelranke *f.* korenska rozga,>přitlená loza.

[nit.

Wurzelreich korenat, koreninat, kore-

Wurzelsilbe *f.* korenski zlog, korenika.

Wurzelstock *m.* korenika.

Wurzelwerk *n.* korenje, koreninje.

Wurzelwort *n.* korenka, prvotna beseda.

würzen začiniti, zabeliti, z dišavo potresti; *impf.* začinjati, beliti; fig. sladiti, slajšati.

zagen

— 797 —

Zahnkrone

zagen plašiti se, bati (bojím) se, pogum izgubiti, ne upati si (se), obupávati.

Začer m. plašljivč, strašljivč, malo-
dušnik.

Zaghaft plašljiv, bojazljiv, strašljiv,
malosřčen, plašěn, boječ, malodušen.

Zaghaftigkeit f. plašljivost, bojazljivost, malosřnost, strašljivost, malodušnost.

zähe ulóčěn, vláčen, žilav, zatégěl,
trděn, trpéžěn; fig. trd, skop, stisnen.

Zäheit f. (Zähigkeit) ulöčnost, žila-
vost, trdnost; fig. stisnenost, skopost.

Zahl f. število, čislo, broj; Zahl-
številni. [urad.

Zahlamt n. izplačevalnica, plačilni
žahlbar izpláčen; ist — se ima (mora)
plačati.

žählbar števěn, številěn, brojěn; ist
— se more (dá) šteti od. prešteti, se
dá brojiti od. izbrojiti.

zählen platiti, plačati, poplačati;
impf. plačevati.

zählen šteti (štejem), brojiti, števi-
liti; pre-, sešteti, prebrojiti.

Zählen n. štetje, števénje, štetěv.

Zahlenlehre f. številoslovje, številstvo,
računstvo.

Zahlenordnung f. (Zahlenturnus m.)
številni red, številna vrsta.

Zahler m. plačnik; plačevalč.

Zähler m. števěc, števnik, brojitelj.

Zahlerin f. plačnica; plačevalka.

Zahlsfigur f. številka.

žahłlos neštevilěn, brezštevilěn, ne-
seštet, brez števila, nebrojěn.

Zahllosigkeit f. brezštevilnost; (Un-
zahl) těma.

Zahlmeister m. izplačevalč.

Zahlreich množen, mnogoštevilěn,
obilěn, mnogobrojěn, številěn; bogat.

Zahltag m. plačilni dan (dneva), dan
plačila.

Zahlung f. plačilo, plača, platež; (d.
Zahlen) plačevanje; die —en einstellen
ustaviti plačevanje, nehati plačevati,
ne plačevati; Zahlungs- plačilni, pla-
težni.

Zahlung f. štetje, števénje, štetěv.

Zahlungsanweisung f. plačilna na-
kaznica. [námet.

Zahlungsauflage f. plačilni nálog, —

Zahlungsauftrag m. plačilni ukaz.

Zahlungsbogen m. plačilna pola, pla-
čilni list, izplačilnica.

Zahlungsfähig zmožěn plačati; er ist
— more plačati.

Zahlungsflüchtig zavoljo dolžnega pla-
čila ubežěn.

Zahlungsfrist f. plačilni (ob)rok.

Zahlungsunfähig nezmožěn plačati;
er ist — ne more plačati.

Zahlungszeit f. čas plačila. [nost.

Zahlwert m. številna (brojna) vred-

Zahlwort n. števnik, števnik, brojnik.

Zahlzeichen u. številno znamenje, šte-
vilka.

Zahm krotěk; ukročen, udomačen,
domač, privajen; pitom, pitověn (pi-
toměn); — werden privaditi se, kro-
těk (domač) postati (-stanem), udo-
mačiti se.

zähmbar ukrotljiv.

zähmen krotiti; ukrotiti, privaditi,
udomačiti; (Leidenschaften —) brzdati,
uzdati, vladati.

Zähmer m. krotitelj, krotilčč.

Zahn m. zob; dem. zoběk, zoběc, zob-
ček; Zähne wechseln nove (druge) zobe
dobiti; fig. er hat lange Zähne skomina
ga (se mu), ima skomino (u. pl.); Zahn-
zobni, zobo-.

Zahnarm redkozòb; —es Thier redko-
zobnik.

Zahnarzt m. zobozdravnik, zobolečnik,
zobni zdravnik, zdravnik za zobe.

Zahnbraße f. (besser: —brassen m.)
(Dentex vulgaris) zobátěc.

Zahnbürste f. ščetka (ščetica) za zobe.

Zähneknirschen n. škripanje z zobni.

Zähnen (Zähne bekommen) zobe do-
bivati, zobiti se.

zähnen (mit Zähnen versehen) zobe
delati, zobiti, zobčati; nazobčati.

Zahnfäule f. gniloba zob, zobna
prhlina.

Zahnfleisch n. zéberna, zóberne pl.,
zóbernice pl., dlésna n. pl., dlesno.

Zahnförmig zobast.

Zahngeschwirr n. zazóbica, skula.

Zahnhöhle f. zobna jamica, zobišče;
luknja v zobu.

Zahnkeim m. zobova klica.

Zahnkrone f. zobov (zobni) veněc.

Zahnlaut

— 798 —

Zauberbann

Zahnlaut m. zobnik.

Zahnlehre f. zoboslovje.

Zahnlos brezzób, brezzoběn, brez zób.

Zahnlücke f. škrba, škrbina.

Zahnlüükig škrb, škrbast, škrbozob, škrbav.

Zahnlückige m. škrběc, škrbozobnik; — f. škrbozobnica.

Zahnmittel n. zdravilo (lek) za zobe.

Zahnnerv m. zobni živěc, zobna čutnica.

Zahnpulver n. zobni prah (prašěk).

Zahnrad n. zobato kolo (kolesa).

Zahnſchmelz m. zobna sklenina.

Zahnſchmerz m. zoboból, zobna bolečina; ich habe — zobjé me bolé.

Zahnstocher m. zobotreběc, trebilnik za zobe, bodkalo.

Zahnsubstanz f. zobovina.

Zahnwechsel m. dobivanje novih (dru-gih) zób, izmena zób.

Zahnweh n. f. Zahnſchmerz.

Zahnwurz f. konopuica.

Zahnzange f. zobne klešče pl.

Zähre f. solza.

Zange f. klešče pl.; dem. kleščice pl.

Zangenförmig kleščast.

Zangenkäfer m. (Schröter, *Lucanus cervus*) kleščar, klešman.

Zank m. prepir, svaja, ravs in kavs, kreg, pričkanje; einen — anfangen sporeči se, spreti se, razsvaditi se.

Zankapsel m. vzrok razprztije od. prepira, spotikljej, zadévica.

Zanken prepirati se, svaditi se, svajati se, kregati se, pričkati se, ravsati se, kavsati se, ujedati se, besediti se.

Zänker m. prepirljivěc, svadljivěc, prepirače.

Zänkeri f. prepiranje, prepir, kreganje, ravsanje, ravs in kavs, pričkanje.

Zünkerin f. prepirljivka, svadljivka.

Zänkisch prepirljiv, prepirěn, svadljiv.

Zanktifter m. zdrahljivěc, dražilěc, zavadljivěc.

Zanksucht f. prepirljivost, svadljivost.

Zanksüchtig f. zänkisch.

Zäpfchen n. jezičěk (mali).

Zapfen m. (Pfropſ) čěp, čěpěk, čěpiněc, pilek, zátič; (an Nadelbäumen) storž, češarěk; (Eis—) kruněc, ledena sveča.

Zapfen točiti (po malem).

Zapfenbaum m. storžnjak.

Zapfenbier n. podčépina.

Zapfenbohrer m. čepnik.

Zapfenförmig čepast; storžast.

Zapfenkraut n. (uvularia) vratnik, naglist. [drožnik.

Zapfenloch n. čepova luknja, čepnica;

Zapfenstreid m. mirozov.

Zapfenwein m. podčépina.

Zapfer m. točilěc, točáj, krčmar.

Zappeln drgetati (-am u. drgečem), utripati (-tripljem), trepetati (-am u. trepečem), mezgetati; (m. den Füßen) cěpětáti, breati; triv. mencorititi.

Zappeln n. drget, drgetanje; cěpět, cěpětanje.

Zappler m. cěpětalo; triv. mencoritěc.

Zar m. car, cesar.

Zarge f. obòd, okrajěc, okvir, rob; (händelſüchtiges Weib) prepirljivka.

Zart nežěn, teněk, rahěl; mehěk, šiběk; (schwach) slab, slabotěn; (klein) droběn, majčěk.

Järtelkind n. miljenček, ljubček, razvajenček, negovanček.

Zärteln milovati, ljubkati, negovati, nežno ravnati s kom.

Zartfühlend nežnočutěn, rahločutěn, čutljiv, mehkočutěn.

Zartgefühl n. rahločutnost, čutljivost, nežnočutje. [milina.

Zartheit f. nežnost, rahlost, mehkost;

Zartherzig nežnosrčěn, rahlosrčěn, mil, milosrčěn, blagosrčěn.

Zärtlich mil, nežěn, prisrčěn, blag, rahěl, blagosrčěn; — thun militi se; božati, srčkati, ljubkati; negovati, milovati.

Zärtlichkeit f. nežnosrčnost; (Zärtlich=thun n.) negovanje, ljubkanje, miljenje.

Zärtling m. mehkužnež, mehkužnik; f. a. Zärtelkind.

Zaser f. vlakno, nitka.

Zaserig vlaknast, nitkast.

Zasern nitkati, pukati.

Zauber m. čar, začaranje, uroki pl., copernija; den — lósen odtvoriti, oddelati (komu); (Anmuth) milina, milota, čarobnost, bajilo; Zauber- čarovni, čarodelni, čarobni, čarodejski, bajalni.

Zauberbann m. za-, ukletje.

Zauberbuch

— 799 —

Zehentherr

Zauberbuch *n.* črne bukve *pl.*, čaro-
dejska knjiga, kolomón.

Zauberrei *f.* čaranje, copernija.

Zauberer *m.* čarovnik, čarodej, čaro-
delnik, copernik.

Zauberin *f.* čarovnica, čarodejka,
copernica.

Zauberisch čarověn, čarovniški, baja-
lěn, čarodejěn, čarodejski; (reizend)
mičěn, čaroběn, milóběn, prekrasěn.

Zauberkraft *f.* čarodelna moč (-i).

Zauberkraut *n.* čarodelno zelišče.

Zauberkunst *f.* čarovništvo, čaro-
dejstvo.

Zauberlaterne *f.* čarodelna svetilnica.

Zaubermittel *n.* bajilo.

Zaubern čarati, čarovati, coprati; za-
čarati, narediti, nagoditi.

Zauberspruch *m.* čarodejne besede *pl.*,
bajalne besede *pl.*, zagóvor, urok.

Zaubertrank *m.* čarovna pijača.

Zauberwelt *f.* čarobni svet.

Zauberwerk *n.* čarodejstvo, čari *pl.*

Zauderer *m.* obotavljalėc, obotavlji-
vėc, odkladalėc, odlašalėc, omahljivėc,
žužnja, žužnjalo, měčkálo. [kav.

Zauderhaft obotavljiv, žúžnjast, měč-

Zauderhaftigkeit *f.* obotavljivost, měč-
kavost; obotavljanje.

Zaudern obotavljati se, očajati se,
omecávati, žužnjati, měčkati; omaho-
vati, odlašati, odkladati.

Zaum *m.* uzda, vájet, voj, brzda, žvala;
im — halten uzdati, brzdati, straho-
vati, krotiti.

Zäumen uzdati, brzdati; obuzdati,
obrzdati, uzdo natakniti.

Zaumgebiss *n.* žvala.

Zaumlos neobuzdan; razuzdan, raz-
brzdan.

Zaun *m.* plot, ograja, meja; (leben-
diger —) živa meja, séč (-i), živica.

Zäunen graditi, plot delati; o-, pre-,
zagraditi, plot narediti.

Zaungerte *f.* prot.

Zaunkirsche *f.* (Lonicera xylosteum)
volčja črešnja; zimoléz.

Zaunkönig *m.* stržek, palček, kraljič,
strežič, kraljiček.

Zaunlücke *f.* vrzel (-i).

Zaunpfahl *m.* kol.

Zaunring *m.* roč, trta.

Zaunrübe *f.* (Bryonia dioica) blu-
šěc, bilúšěn.

Zaunruthe *f.* i Zaungerte.

Zaunschlüpfer *m.* *f.* Baunkönig.

Zaunthür *f.* lesa, laz (-i), vrnile *pl.*
zausen rovati (rujem), puliti, pukati,
pipati (pipljem), čupati, skubsti (sku-
bem), drapati; (bei den Haaren) lasati;
zlasati, razkustrati.

Zebaoth Zebaot, Gospod vojnih trum.

Zebra *n.* cebra, zebra.

Zechbruder *m.* vinski bratěc, pravi
pijančěk.

Zechte *f.* (Innung) ceh, delavska
družba; (im Bergtw.) zadružni rudnik;
(Reihe) vrsta, red; (Kosten d. Gelages)
zapitěk.

Zehen popivati, pijančevati.

Zecher *m.* pivěc; pijaněc; —in *f.*
pivka; pijanka.

Zechfrei *jmdn.* halten plačati (plače-
vati) za koga.

Zechgelage *n.* popivanje, pijančevanje;
pijača, gostija.

Zechine *f.* cekin, łaski zlatnik.

Zechmeister *m.* načelnik ceha, ceh-
mojstěr.

Zechschuld *f.* na dolgu ostali zapitěk.

Zechte *f.* (Zec *m.*) klóp, klóšč, kloštír,
lasčěc (lasčěca); (Schaf—) čepér.

Zechte *f.* prst (na nogi); die große —
palec (na nogi).

Zehenspitzte *f.* koněc prsta; auf *d.* —n
po prstih.

Zehent *m.* (auch Zehnt) desetina. [ski.

Zehentbar desetini podvržen, desetin-

Zehentberechtigt upravičen desetino po-
birati, imajoč pravico do desetine.

Zehentberedtigung *f.* desetinska pravica, pravica do desetine.

Zehenten (decimieren) desetiti; (den
Zehent auflegen) desetino nalagati od.
nakladati, desetiniti, desetini podvreći
(-vrzem), desetino jemati (jemljem)
od. pobirati; (den Zehent entrichten)
desetino dajati od. odrajtovati (plače-
vati), desetariti.

Zehentfrei desetine prost.

Zehentsfrohne *f.* desetinska tlaka od.
robota.

Zehentherr *m.* gospodar desetine, des-
tinar, desetničar.

Zellstoff

— 802 —

zerplagen

Zellstoff m. staničnina, vlaknina.

Zelot m. gorečnik, gorečnež, prena-
petež, zelot.

Zelt m. (wiegender Gang eines Reit-
thieres) zibanje, pasji hod, mimohod;
das Pferd geht im — konj se ziblje,
konj podaja, ima pasji (petelinov) hod.

Zelt n. šator, šotor, stan.

Zelten m. kolaček, strdén mliněc.

Zelter m. (Passgänger) konj z ziba-
joćim (pasjim od. petelinovim) hodom,
konj za ježo, jezdni konj.

Zeltflasche f. vojaška sklenica od. lagčv.

Zeltlager n. šatorišče, šotorišče, sta-
nišče.

Zeltwagen m. voz s šatorsko opravo;
pokrit voz.

Zenith m. nadglavišče, zenit, nad-
temenišče, nadtemenska točka. [nik.

Zeolith m. (Sprudelstein) zeolit, vrel-

Zephyr m. zahodni vetěr, večernik;
prijetěn hlad, sapica, vetrič; zefir.

zer- raz-; z-, s-. pre-.

zerarbeiten razdelati, razdejati (-del-
nem); sich — zdelati se, ugonobiti se.

zerbeissen raz-, pre-, zgrizti, raz-
pregrizniti.

zerbersten razpočiti se, raznesti se.

zerbrechen tr. lomiti; raz-, pre-, po-,
zlomiti, razbiti (-bijem), streti (strem
u. starem), raztrupati; sich den Kopf
— bělitи od. lomiti si glavo; intr. raz—,
ubiti se, streti se. [hěk.

zerbrechlich razlomljív, razlóměn, kr-

Zerbrechlichkeit f. razlomljivost, raz-
lomnost, krhkost.

zerbrücken drobiti, mrviti; raz-, zdro-
biti, raz-, zmrviti.

zerdreschen raz-, premlatiti.

zerdrücken mečkati, stiskati, mučkati,
tlačiti; raz-, zmečkati, stisniti, stla-
čiti; zdruzniti.

Zersfahren raz-, zvoziti, z vozom raz-
gaziti, s koli utreti (-tarem).

Zersfahren adi. raz-, zvožen, utrt; fig.
raztresen, nesložen, razvrt, razdr,
razdejan.

Zerfahrenheit f. raztresenost, razmiš-
ljenost; nesložnost.

Zerfall m. razpad, razsip.

Zerfallen razpasti (-padem), razsuti
(-sujem) se, razvaliti se, podreti (-de-

rem) se, razrušiti se; *impf.* razpadati,
podirati se, rušiti se; (getheilt sein)
deliti se, ločiti se, krojiti se.

Zerfallenheit f. razpadlost.

Zerseilen raz-, prepiliti.

Zerseken razdrapati, raztrgati.

Zersleischen mesariti; razmesariti, raz-
mrevariti, raztrgati.

Zersließen (zergehen) topiti se, taliti
se, tajati se; raztopiti se, stajati se,
razpustiti se, razliti se; (v. Schnee)
kopneti; skopneti.

Zerfressen razjesti (-jem), razgrizti;
*impf.* razjedati.

Zergliederer m. razdevalěc, razparalěc,
raztelesovalěc, anatom.

Zergliedern raztelesiti, razuditi, raz-
parati; (einen Saß) razložiti, razbrati
(-berem); *impf.* razlagati, razbirati,
razkladati.

Zergliederung f. raztelesba, razdevanje
na ude; (des Saßes) razlaganje, raz-
biranje, razbor.

Zerhaken (zerhauen) razsekati, se-
sékati; razsekávati.

Zerkauen razzvečiti, prezvečiti; fig.
premleti (-meljem), premlévati, pre-
natanko razlagati.

Zerklüften razpočiti, razsesti se.

Zerklüftung f. razpoka, razsedlina.

Zerknicken po-, zlomiti, zmečkati.

Zerknirscht skrušen, strt, potrt, pobit.

Zerknirschung f. skrušenost, potrtost,
skesanost.

Zerkniftern razpršiti se.

Zerkrahen razpraskati.

Zerlassen razpustiti, raztopiti; *impf.*
razpuščati, raztapljati; (in Zett) raz-
evreti.

Zerlegen razložiti, razstaviti; *impf.*
razkladati, razstavljati; (chem.) krojiti;
razkrojiti; (tranchieren) razrezati (-re-
žem), razsekati, razkosati.

Zerlumpt raztrgan, razcapan, raz-
drapan, capast.

Zermahlen raz-, semleti (-meljem).

Zermalmen zmeti (-manem), razdro-
biti, streti (-tarem), razmečkati, raz-
mлинчи.

Zernagen razglodati, zgrizti.

Zerpflücken raztrgati, razčupati.

Zerplaßen razpóciti se.

zerquetschen

— 803 —

Zerstreuungsspiegel

zerquetschen mečkati, druzgati, mlinčiti; zmečkáti, zdruzniti, zmlinčiti, streti (-tarem).

zerraufen razkuštrati, razmršiti, zdrahati, razkodrati.

zerraust razkuštran, zmršen, tršast.

Zerrbild n. nespodoba, spaka, nakaza.

zerreiben treti (tarem), meti (manem); streti, zmeti.

zerreißen tr. trgati; pre-, raz-, strgati, razčesniti; intr. trgati se; pre-, raz-, utrgati se.

zerren vlačiti, tirati (sem ter tje).

zerrinnen topiti se; raztopiti se, razpustiti se; (v. Schnee) kopneti, skopneti.

zerrütten razgugati, razmajati, pretresti; die Gesundheit — zdravje izpodkopati, zdravje rušiti.

Zerrüttung f. zmešnjava, zmotnjava, zmeda, nered.

Zerschellen razbiti (-bijem) se, razkrisiti se, raztreščiti se.

Zerschichten razstreliti.

Zerschlagen razbiti (-bijem), raztolči; sich — razbiti se; (v. Kauf, v. d. Heirat zc.) razdreti (-derem) se, razvreči (-vržem) se.

Zerschmelzen tr. topiti, taliti; raztopiti, raztaliti; intr. topiti se, tajati se, taliti se; raztajati se, razpustiti se, raztopiti se; (v. Schnee) kopnéti; skopneti.

Zerschmettern raztreskati, razbiti (-bijem), raztrupati.

Zerschneiden pre-, razrezati (-režem), razkrojiti; (mit der Schere) raz-, prestriči (-strižem).

Zersetbar raztvoren, razkrojen, raztvorljiv, razkrojljiv.

Zersetzen (chem.) raztvoriti, razkrojiti, razločiti; impf. raztvarjati, razkrajati; sich — raztvarjati se, razkrajati se; raztvoriti se, razkrojiti se.

Zersetzung f. krojitěv, razkroj, raztvorba; razpád. [krozilo.

Zersetzungsmittel n. raztvorilo, razersetzungspunkt n. raztvorbina, razkrojina. [razcepiti.

Zerspalten raz-, preklati (-koljem), Zersplittern razcepkati, razdrobiti, razmrviti; d. Zeit — potratiti, zapraviti.

Zersprengen razgnati (-ženem), razstreliti, razvreči (-vržem), raznesti;

(eine Schar) razpoditi, razpršiti, razkropiti, raztirati, razkaditi, razprašiti.

Zerspringen počiti, pokniti, regniti, razpočiti se, razleteti se.

Zerstampfen razpěhatí, raztolči; (mit Füßen) razteptati, razgaziti, razmandrati.

Zerstäuben razprašiti, razpršiti.

Zerstieben razprašiti se, razkaditi se, razpršiti se, razprhniti (-se).

Zerstörbar razrušen, raz-, porušljiv.

Zerstören po-, razrušiti, razvaliti, razdejati (-denem), razdreti (-derem), razsuti (-sujem), razgraditi, razsaditi, podreti; impf. rušiti, razdevati, raz-, podirati, razgrajati; (vernichten) pokončati, uničiti; impf. pokončevati, uničevati.

Zerstörer m. raz-, podiralěc, rušilěc; pokončevalěc, uničevalěc.

Zerstörung f. razdor, razrušenje, porusitěv; podiranje, rušenje, razdevanje, pokončávanje.

Zerstörungswuth f. pokončevalnost, uničevalnost, uničevalna strast (-í).

Zerstoßen raztolči, razpěhati, streti (-tarem), razmeti (-manem).

Zerstreuen raztresti, razsuti (-sujem), raznesti, raztrositi, razmetáti (-mečem); impf. raztresati, razsipati, raznasatí, razmetovati; (den Feind —) razkropiti, razpoditi, raztirati, razgnati (-ženem), raztepsti (-tepem); sich — razkropiti se, razbegniti (se), razgubiti se, razpršiti se; fig. razmisliti se, razvedriti se, zabaviti se, kratěk čas si napraviti.

Zerstreut raztresen, razmišljen, zbegan v mislih; (v. Lichtstraßen) razmetan, razsut. [něc.

Zerstreute m. razmišljeněc, raztrese-

Zerstreuung f. (Zerstreutheit) raztrenost, razmišljenost; (Aufheiterung) zabava, veselje, veselica, razveseljevanje; (des Lichtes) razmet, razsev, razsipanje; Zerstreuungs- razmetni, razmetalni, razsipalni, raztrosni.

Zerstreuungslinse f. razmetna leča, leča razmetnica, razsevna leča, razsevka.

Zerstreuungspunkt m. razmetišće, razsevališće.

Zerstreuungsspiegel m. razmetno zrealo, razsevno zrealo.

51*

## Derstreuungssucht

— 804 —

## Zeughaus

Derstreuungssucht f. nagnenje do raz-
esveljevanja, zabavoljubje, razuzdanost.

Derstreuungsvermögen n. razmetnost,
razsevnost.

zerstückeln razkosati, razsekati na kose,
razdrobiti.

zertheilen razdeliti, razločiti; *impf.*
razdeljevati; (die Wölken) razgnati (-žem),
razpihati (-am u. -pišem), raz-
poditi; *impf.* razganjati; (e. Geschwulst)
razplaviti, razločiti, razgnati; (in zwei
Theile) razpoloviti, razpolovičiti; sich
— razdeliti se, raziti (-idem) se, raz-
krojiti se; *impf.* razkrajati se, raz-
hajati se; (v. d. Geschwulst) splahniti,
*impf.* splahovati.

zertrennbar razločen, razdelen, raz-
ločljiv.

zertrennen razločiti, narazěn spraviti;
(ein Kleid) parati, porjati (porjem);
razparati, razporjati.

zertreten teptati, mandrati; po-, raz-
teptati, razmandrati, pohoditi, po-, raz-
gaziti, streti (-tarem) z nogo.

zertrümmern razvaliti, razdreti (-de-
rem), po-, razrušiti, razdrobiti, raz-
biti (-bijem).

zerwerfen razvreči (-vržem), razme-
táti (-mečem); *impf.* razmetávati, raz-
métati; sich — raz-, spreti se, skre-
gati se.

zermühlen razriti (-rijem), razbrskati,
razkopati (-kopljem), razgrebsti (-gre-
bem); *impf.* razrivati, razkopavati.

Zermürfnis n. razpor, razdor, raz-
prtija, nesložnost.

zerkaufen raz-, skuštrati, skodernati,
razčupati, z-, razmršiti, razdrahati,
razcapudrati, razkocati.

zerkaust s-, razkuštran, kuštrast, tr-
šast, z-, razmršen, razdrahan, razca-
pudran, razkocán.

zerzupfen pukati, kósmati, čefrati;
razpukati, razkósmati, razcefrati.

zeter interi. joj prejoj! pomagajte!

Zetergeschrei n. klic na pomagaje,
silno vpitje, vik in krik, kričanje na
vse pretege; ein — erheben kvisk in
vrisk od. vik in krik zagnati (-ženem).

zetern na vse pretege vpiti (vpijem),
na vso moč kričati, dreti (derem) se,
udelovati.

Zettel m. list, listěk; (Banknote) bán-
kověc; (bei Webern) osnutěk, osnova,
snutěk.

Zettelbank f. bankovnica, banka ki
bankovce izdaja. [valo.

Zettelbaum m. snovalno vratilo, sno-
Zettelchen n. listič.

Zettelende n. konci pl., abranki pl.,
zavrnki pl., krajnik, ureznik.

Zettelgarn n. osnova, snutěk.

Zetteln snovati.

[nik.

Zettelrad n. tkalsko motovilo, snoval-
Zettelträger m. listonosēc, raznaševa-
lēc listov.

Jeug m. u. n. (Stoff) tvarina, snov
(-i), roba, blago; (Gewebe) tkanina;
(leinen) platnina, prtenina; (b. Bäfer)
kvas; (Gerätthe) priprava, orodje; (Ding)
reč (-i), stvar (-i); alteß — starina,
stara razvlaka, šara in ropotija; lieder-
fiches — druhal (-i), lopovi pl., pote-
puhi pl., zanikarneži pl.; dummes (al-
bernes) — neslanosti pl., norčarije pl.,
neumnosti pl., kvante pl.; dummes —
reden kvasiti, čekati, čenčati.

Beugamt n. urad za bojno pripravo.

Beugbaum m. vratilo.

[tisk.

Beugdruck m. tiskanje tkanin, tkanino-
Beuge m. priča, svedok; pričevalěc;
falscher — kriva priča, krivopričnik.

Beugessall m. (genetivus) rodilnik, ge-
netiv.

zeugen (erzeugen) roditi, ploditi; za-
roditi, zaploditi; (zeugnis geben) pri-
čati, svedočiti, pričevati, dokazovati;
izpričati, dokazati (-kažem), osvedočiti.

zeugen adi. od tkanine, tkaninski.

Beugenausfage f. izpoved (-i) svedokov,
besede (izpovedba) prič.

Beugenbeweis m. dokaz s svedoki,
dokaz po pričah. [prič.

Beugeneid m. prisega svedokov od.

Beugenfrei brez priče, na samem.

Beugenführer m. dovodnik prič.

Beugenlos brez prič od. svedokov.

Beugenschaft f. pričevanje, svedočenje.

Beugenverhör n. (—vernehmung f.) za-
slišanje prič, izpraševanje svedokov.

Beuger m. roditelj, rodnik.

Beughaus n. orodnica, orodišče, kla-
nica; (für Kriegsgeräthsschaften) vojaška
opravnica, orožnica, orožarna.

Zeugmeister

— 805 —

Ziehung

Zeugmeister m. nadzornik orožnice,
cajgmojstěr.

Zeugnis n. (pl. Zeugnisse) spričevalo,
svedôčba; — geben pričati, pričevati.

Zeugschmied m. ročni kovač, izdelo-
valěc železnega orodja.

Zeugung f. roditěv, zarod.

Zeugungsglied n. rodilo, plodilo.

Zeugungskraft f. rodilna moč (-í), ro-
dilnost. [pl.

Zeugungsorgane pl. rodila pl., plodila
Zeugungsvermögen n. plodilna (ro-
dilna) zmožnost.

Zeus m. Zevs, Zen; (slav.) Perún.

Zibetkaše f. cibetka.

Zik nakisěn, kiselkast, okisěl.

Ziehkeleisch n. kozlétina. [ček.

Zicklein n. kozlě (-éta), kozlič, kozli-
zickjad ady križem, sem pa tje, siksak.

Ziehe f. (überzug) na-, prevlaka.

Ziege f. koza; dem. kozica.

Ziegel m. opeka; (Dach—) strešnik,
strešna opeka.

Ziegelbrenner m. opekar.

Ziegelbrennerei f. opekarnica.

Ziegeldach n. streha z opeko krita,
ceglasta streha.

Ziegelerde f. ilovica od. glina za opeko,
opekovina.

Ziegelhütte f. s. Ziegelbrennerei.

Ziegellofen m. opekarska peč (-í),
opěćnica.

Ziegelstein m. f. Ziegel.

Ziegen- kozji.

Ziegenbart m. kozja brada.

Ziegenbock m. kozěl; prč, cap. [na.

Ziegenboksleisch n. kozlovina; prčevi-

Ziegenfell n. kozja koža, kozlina.

Ziegenleisch n. kozje meso, kozjevina,
kozličevina.

ziegenfüßig kozonòg.

Ziegenfüßler m. kozonožć.

Ziegengemecker n. meket, meketanje.

Ziegenhirt m. kozar, kozji pastir.

Ziegenhürde f. kozara.

Ziegenkäse m. kozji sir, ožemči.

Ziegenkoth m. kozjek, kozji bobki pl.

Ziegenlamm n. kozlě (-éta), kozličěk.

Ziegenleder n. strojena kozlina.

Ziegenmelker m. (Caprimulgus) kozo-
doj, podhujka, légen (legéna), leže-
trudnik.

Ziegenmilch f. kozje mleko.

Ziegenstall m. kozji hlev, kozjak,
kozara.

Ziegenwolle f. kozja volna od. dlaka.

Ziegenzucht f. kozarstvo.

Zieger m. j. Ziegenkäse.

Ziegler m. opekar, ceglar.

Ziehbrunnen m. šterna na vago.

Ziehe f. reja, iz-, odreja, iz-, odgoja,
vzrejanje.

Zieheltern pl. redniki pl., hranitelji
pl., vzrejevalci pl., gojitelji pl.

Zischen tr. vleči; vlačiti, potegovati,
potezati; zvleči, potegniti; die Auf-
merksamkeit an sich — pozornost náse
obrniti (impf. obračati); das Schwert
— meć potegniti od. izdreti (-derem);
vor Gericht — pred sodišče pozvati
svojo stran; zur Tafel — povabiti;
zur Strafe — kazniti, kaznovati; in
die Länge — odlašati, zavlačiti; zu
Rathe — za svet vprašati, posvetovati
se s kom; Nuten — korist imeti
(imám); ins Lächlerliche — na smešno
stran obrniti, impf. — obračati; zur
Berantwortung — na odgovor pozvati
(-zovem); (halten und erziehen) rediti,
gojiti; odrediti, od-, izgojiti; intr.
(fich fortbewegen) iti (grem), potovati;
oditi, potegniti jo; aus dem Lande —
iz-, preseliti se; sich — vleči se, raz-
prostirati se.

Zieher m. vlačilěc, potegovalěc; (Werk-
zeug) natezalnik.

Ziehgeld n. odgojnina, réjščina.

Ziehkind n. rejenčec, rejenčěk; rejenka,
rejenčica.

Ziehkraft f. vlečnost, privlačnost.

Ziehloch n. žrelo.

Ziehmaschine f. vlačilni stroj.

Ziehmutter f. rednica, hraniteljica,
odgojevalka, krušna mati (matere).

Ziehpflaster n. mehurnik, omušćnik.

Ziehrad n. kolovrat, vreteno.

Ziehseil n. vlačilna vrv (-í).

Ziehsohn m. rejenčec.

Ziehtochter f. rejenka.

Ziehung f. vlečenje, potezanje; (das
Lojen) vzdigovanje srečk, srečkanje,
žrebanje.

Zichungsliste

— 806 —

zimmern

Zichungsliste f. kazalo vzdignenih srečk, razpreglednica izžrebanih številk.

Ziehungstag m. dan srečkanja, dan žrebanja.

Ziehvater m. rednik, hranitelj, odgojevalč, krušni oče (očeta).

Ziehweg m. vlačilna steza, vlačilna pot (-i).

Ziehwerk n. vlačilo, vlačilno orodje.

Ziel n. cilj, konč, namen, namemba, namera, smotěr.

zielen mériti; na-, pomériti; fig. naklepati, namérjati; —des Zeitwort prehodni glagol, prehodnik.

Zieler m. merilč, ciljar; kazalč.

Ziellos brez cilja, brez gotovega smotra, brez posebne namere; —es Zeitwort neprehodni glagol, neprehodnik.

Zielpunkt m. cilj.

Zielschibe f. tarča; — d. Wibes predmet šal in dovtipov.

Ziemen spodobiti se, spodoběn biti (sem), pristovati, pristojati se.

Ziemer m. (Krammetsbogel) brínovka, smólnica; (Rückenstücf) hrbtanč, hrbtovina; (Ochsenziemer) volovska žila, bikovica, bikovč, ušib.

Ziemlidi adv. precej, še dosti, prilično; adi. precejšen, priličen, precej velik. [nik.].

Zieraffe m. gizdalin, gizdavč, šopir.

Zierat m. lepotija, lepšava, okras, ures, kinč, nakit.

Zierbaum m. lepštno drevó (-esa); Zierbäume pl. lepštno drévje.

Zierde f. (Zier f.) dika, kras, lepšava, lišp, lepotilo, kinč.

Zierdelos brez lepotije, prost nakita, nenakičen.

Zieren lepotiti, lepšati, krasiti, kinčati, kititi, lišpati, zaljšati; olepšati, okrasiti, nakititi, okinčati, ozaljšati; fid — (affectieren) delati se, pačiti se, prenavljati se, prisiljeno se vesti (vedem).

Ziererei f. pačenje, prenavljanje, neslano vedenje, gizdalinstvo.

Ziergarten m. vrt za zabavo, perivoj, cvetnjak.

Zierkunft f. olepševalstvo, olepševalna umetnost (-i).

Zierlich diččn, lep, miččn, čeden, zal.
Zierlidi)keit f. dičnost, lepota, mičnost.
Zierpflanje f. lepotna rastlina, cvetlica krasotica.

Zierpuppe f. gizdalin, gizdavče; (weibl.) gizdavka, našopirjenka.

Zieselmaus f. (Spermophilus) misglodalka, polh; (Mus citellus) suslik.

Ziffer f. številka, število.

Zifferblatt n. kazalnik, cifrenica.

Ziffermäßig po številkah, s številkami.

Zifferschrift f. pisanje s številkami, tajno pismo.

Ziffersumme f. seštevč številk.

Zigenner m. cigan; fig. plášar, plašúr, slepar, rokovnjač; —in f. ciganka; fig. plášarica.

Zigeunerisch ciganski.

[jek.].

Zigeunerkraut n. (Lycopodium) lisič-Zigeunerleben n. ciganjenje, ciganstvo, cigansko življenje. [pati se.

Zigeunern ciganiti, vlačiti se, potezigeunerprachde f. cigánščina, cigan- ski jezik.

Zigeunervolk n. cigani od. ciganje pl.

Zigeunerweib n. ciganka.

Zimmer n. soba, izba, stanica; Zimmer-sobni, izbni; (Zimmermanns-) tesarski.

Zimmerarbeit f. tesarsko delo. [vanje,

Zimmerarrest m. zapor v sobi, sobo-Zimmerart f. tesarska sekira.

Zimmerbalken m. greda, tram.

Zimmerdecke f. strop v sobi, petro.

Zimmereinrichtung f. sobna oprava, posobje, pohišje.

Zimmergesell m. tesarski pomagač.

Zimmerhandwerk n. tesarstvo.

Zimmerherr m. (Zimmermieter)gostač, najemnik sobe.

Zimmerhof m. tesarsko torišče, tesa- lišče, tesarnica.

Zimmerholz n. les, tesarski les, hlodi pl., bruna pl.

Zimmermaler m. sobni slikar.

Zimmermann m. tesar, tesač.

Zimmermannskunft f. tesarstvo.

Zimmermanuslade f. tesarska skrinjica, truga, plenkača.

Zimmermeister m. tesarski mojstěr.

Zimmern tesati (tešem); obtesati, stesati, narediti.

Zimmernagel

— 807 —

Zither

Zimmernagel m. klin, mozník.

Zimmerplaß m. f. Zimmerhof.

Zimmerpußer m. čistilče sob, voščílec
sobnih tal.

Zimmerthür f. sobne dúri pl.

Zimmerwichser m. f. Zimmerpußer.

Zimmet m. (Zimmt) sladka skorjica,
cimet.

Zimmetbaum m. cimetovo drevo (-esa),
drevo sladke skorje, cimetověc.

Zimmetrinde f. sladka skorja.

Zimperlich presiljeno sramežljiv.

Zimperlichkeit f. pretirana sramež-
ljivost.

Zink n. cink, cinčk; Zink- cinkov.

Zinkblende f. cinkova svetlica od.
slepotica. [vršac.

Zinke f. rogěl, zob; (des Bergeš) rt.

Zinken m. (Zinke f.) ukrivljena troba,
zavita trobenta, róžnica.

Zinkenbläser m. troběc, kornetist.

Zinkerz n. cinkova ruda, cinkovica.

Zinkplatte f. cinkova plošča. [beloba.

Zinkweiß n. cinkovo belilo, cinkova

Zinn n. kositěr, cin; Zinn- kositerni,
cinov, kositernast.

Zinnauslösung f. razpuščeni od. raz-
topljeni kositěr.

Zinnbergwerk n. kositernik, rudnik
na kositěr.

Zinne f. vrh, sleme (-ena), zobčast
nadziděk, kresta.

Zinnen kositren, cinast.

Zinnerz n. kositrověc, kositerna ruda.

Zinngeschirr n. kositerno od. cinasto
posodje.

Zinngießer m. olovar, kositrar, cinjar.

Zinngießerei f. olovarstvo, kositrar-
stvo; olovarnica, kositrarnica.

Zinngras n. (Equisetum) préslica,
préslička, hvošč.

Zinngrube f. kositernik, rudnik na
zinnhaltig kositrovit, cinovit.

Zinnober m. cinoběr, rumenica.

Zinnplatte f. kositerna plošča.

Zinnstein m. kositrověc. [nina.

Zinnware f. kositerna roba, kositre-

Zins m. obrest (-i); dača, davščina;
(Haus—) stanarina, najemščina, go-
staščina; (Pacht—) nájem u. najem,
najmovina, zakupnina, zakúpsčina;
Zins- obrestni, najemni, zakupni.

Zinsbar davku podvržen, dačni.

Zinsbekenntnis n. izpoved o najmarini.

Zinsen pl. f. Interessen.

Zinsen (eintragen) nesti, donašati;
(entrichten) najmovino plačevati. [stih.

Zinsenausland m. zastaněk na obre-
Zinsenbezug m. dobivanje obresti.

Zinsenertrag m. dohoděk od obrestij.

Zinsfassion f. napoved najemščine.

Zinsfrei neobdačen, dače prost; na-
jemščine prost.

Zinsfuß m. obrestna mera.

Zinspflichtig dači (davku) podvržen.

Zinsfeuer f. najmarina; obrestnina.

Zinszahl f. rimsko število, indikeija.

Zipsel m. rogělj, koněc.

Zipselig rogljat.

Zipperlein n. f. Gicht, Podagra.

Zirbeldrüse f. češerika.

Zirbelkiefer f. limba, cemprin.

Zirbelnufs f. (Pinus cembra) pinija,
limba; (Nux picea) limbov oreh.

Zirkel m. (Kreis) kolobar, okrog, kolo,
obód; (Werkzeug) šestilo, šestar.

Zirkelbogen m. ukrožen obok, okrožěn
obod. [dast.

Zirkelförmig okrožěn, okrogěl, obo-
Zirkellinie f. okrožna črta, króžnica,
obódnica, kolobar.

Zirkeln šestiliti, šestariti, s šestilom
(šestarjem) meriti.

Zirkelrund popolnoma okrogěl.

Zirkelschenkel m. šestilni krak.

Zirkelschmied m. šestilar.

Zirkelschnitt m. krožni urezěk.

Zirpe f. evrčěk, čričěk, žrikověc.

Zirpen (v. Heimchen) šěrkati, evrčati
(-im), škrleti, škripati (-pljem), evr-
kati; (v. Bögein) šěrleti, cikati, čivkati.

Zirpen n. evrkot, evrčanje, šěrk,
sěrkanje.

Zischeln süšljati, susati, süsljati, še-
petati, sšebljati.

Zischen sikati (sikam u. sićem), zviz-
dati, žvižgati, psikati. [danje.

Zischen n. psik, zvizd, sikanje, zviz-
Zischer m. sikalěc, zvizdalěc.

Zischtaut m. sikalěc, sićnik.

Zisererbse f. (eicer arietinum) či-
čerka, cizara.

Zither f. citre pl.; — spielen citrati,
igrati na citre.

Zitherspieler

— 808 —

Zolltarif

Zitherspieler m. (—schläger) citralěc,
citraš, citrar.

Zitteraal m. (Gymnotus electricus)
električna jegulja, električni ogor.

Zitterer m. trepetalěc, drgetalěc, drgetalo.
[jásika.

Zitterespe f. (Populus tremula) ósika,

Zittergras n. (Briza) migalica, Marijini lasci pl., solzice Marije device.

Zittermal n. lišaj.

zittern tresti se, trepetati (-am u.
trepečem), drgetati (-am u. drgečem).

Zittern n. trepet, drget, tresavica,
trepetanje, drgetanje.

zitternd tresoč (sc). drgetav; (mit d.
Kopfe) tresoglav; (mit d. Hand) treso-
ròk; —es Erdreich ozibi pl., tresečina.

Zitterpappel f. (Populus tremula)
trepetlika, ósika, jásika.

Zitterroche m. (Torpedo) električni škat, trnjača.

Zitterwels m. (Silurus electricus)
električni som, otripni som.

Zitš m. (feiner bunter Kattun) cie.

Zitke f. (auch: Zitš m.) sěs, sěsěk, sěsěc,
cizěk, bradavičica na dojilih.

zitjen sěsáti, cuzati, zizati. [bolji.

Zobel m. sobol; Zobel- sobolov, sob-
Zobelfänger m. sobolar.

Zobelfell n. sobolovina, sobolova koža.

Zobelmühe f. sobolovka, sobolova kapa.

Zobelpelž m. sobolov kožuh; sobolovina.

Zodiacallicht n. zodiakalno sijanje, od-
soj zverinskega kroga.

Zodiacus m. zverinski krog, zodiak.

Zofe f. hišina, sobarica.

Zögerer m. obotavljalěc, odlašalěc,
odkladalěce.

zögern obotavljati se, odlašati, odkla-
dati, zatézovati, očajati se, muditi se.

Zögerung f. obotavljanje, odlašanje,
odkladanje, očajanje, pomuda.

Zögling m. rejeněc, gojeněc; (weißl.)
rejenka, gojenka.

Zoll m. (Maß) palěc; (Abgabe) mit-
nina, carina, còl; Einfuhr— uvoznina;
Durchfuhr— prevoznina; Ausfuhr—
izvoznina rc. mitteljt -ina; Zoll= mit-
ninski, carinski, colni.
[na.

Zollamt n. mitninski urad, mitninar-
zollämtlich mitninarski.

Zollang palěc dolg.

Zollansatz m. mitninski nastavěk.

Zollauffseher m. mitninski od. carinski
nadzornik.

Zollaufschluss m. colni izjeměk.

Zollbar mitnini podvržen.

Zollbeamte m. mitninski od. colni
uradnik, mitninar, colnar.

Zolleinnehmer m. pobiralěc mitnine,
mitar, colnar, mitninar.

Zollen (entrichten) dati, plačati, oprav-
viti; impf. dajati, plačevati, opravljati;
Achtung — v čislih imeti (imám),
čislati, spoštovati; Dank — zahvaliti
se, zahvalnost skazovati.

Zollerhöhung f. povišanje mitnine,
zvišanje cola.

Zollermäßigung f. znižanje mitnine,
zmanjšanje carine od. cola.

Zollfrei mitnine prost, carini ne pod-
vržen, brezcolën; Gedanken sind —
misli so svobodne.

Zollfreiheit f. oprošćenje od mitnine,
brezcelnost.

Zollgebiet n. mitninsko področje, mit-
ninišče.

Zollgebür f. mitninska od. carinska
pristojbina, col. [stava.

Zollgesetz n. carinski zakon, colna po-

Zollgewicht n. mitninski utež, colna
vaga.

Zollgrenze f. mitninska od. carinska
od. colna meja.

Zollhaus n. mitnica, mitninarna.

Zolliq palec dolg, palěc debel, palěc
širok.

Zollinie f. J. Zollgrenze.

Zollmaß n. mera na palce.

Zöllner m. mitar, colnar, mitninar.

Zollordnung f. mitninski od. carinski
zakon, colni red.

Zollpächter m. zakupnik mitnine.

Zollpflichtig mitnini podvržen.

Zollfund n. colni funt.

Zollsaß m. mitninski nastavěk, colni
cenik.

Zollschranke f. mitninska zavora, colna
pregraja.

Zollstab m. colno merilo, pošét.

Zollstätte f. mitninišče, colnišče, mit-
ninarnica.

Zolltarif m. mitninski postavěk, colna
tarifa.

Zollverein

— 809 —

zu

Zollverein m. mitninarska zveza, colno društvo.

Zollversfahren n. mitninarsko postopanje, colno ravnanje, carinjenje, covojanje.

Zollverwaltung f. uprava mitnine.

Zollvorschrift f. predpis o mitnini, mitninski od. carinski od. colni predpis.

Zollwesen n. mitninstvo, carinstvo.

Done f. pas; gemäßigte — zmerni pas; heiße — vroči pas; kalte — mrzli pas.

Zographie f. popís živalij, živalopisje.

Zoolog m. živaloslověc, životinjar, zoolog.

Zoologie f. živalstvo, živaloslovje, zoologija.

Zoologisch živaloslověn, zoologičen.

Zoophyten pl. živalske rastline; zoofit.

Zootomie f. paranje od. raztelesovanje živih živalij, zootomija.

Zopf m. kita, pletenica; čužka, svilen trak; čóp.

Zopfähnlich kitast, čopast.

Zopfsand n. vpletěk, oplétalnica.

Zopfen kito plesti (pletem), lase splétati.

Zopfhaar n. dolgi lasjé pl., spletali lasjé pl.

jöpfig s kito, pleteničav.

jöpfisch (altmodisch) staroségén, starokopitën; pedantičën.

Zopftheil m. prámen.

Zorn m. jeza, srd, gnev, jad; heſtiger — togota, iht, ljutost, srditost; in — bringen raz-, ujeziti, razsrditi, razhuditi, razkačiti, raztogotiti; in — geraten (kommen) u-, razjeziti se, razhuditi se, razsrditi se, razljutiti se, raztogotiti se; jemandes — beschwichtigen jezo potolažiti, udobrihati koga; sein — hat sich gelegt jeza ga je minila, potolažil se je.

Zornblick m. jezën od. srdit pogled.

Zornentbrannt (—entflammmt) razjarjen, razpaljen, od jeze razvnet, razkačen, ljuto razsrjen.

Zornig jezën, srdit, ljut, togotën, razkačen, razjarjen, razsrjen, hud; — werden u-, razjeziti se, razsrditi se, razljutiti se; impers. jeza me popade; — sein jeziti se, srditi se, togotiti se;

impers. jeza me grabi (popada); triv. (Groll hegen) piko imeti (imám).

Zornmühlig jezav, jeznorit, togotën.

Zornmühige m. jezavěc, jeznoritnež, togotnik, togotnež; — f. togótnica, triv. jeznoritnica.

Zornmühigkeit f. togotnost, jeznoritnost, srditost.

Zornschnaubend jezën kot gad, razka-Zornsinn m. f. Zornmühigkeit.

Zornwuth f. razjarjenost, razkačenost, jarost, togota.

Jote f. umazana —, kosmata —, sramotna —, grda —, klafarska beseda, kvanta; — n reißen kosmato od. nesramno govoriti, klafati, klobasati, kvantati, debele brusiti, nespodobne opombe delati.

Zoten f. Zoten reißen.

Zotenlied n. nesramna —, umazana —, kosmata —, klafarska pesëm (-i).

Zotenreißer m. klafač, kvantač, kvasač, klobasač, nesramnik.

Zotenreißerei f. klafarija, kvante pl., klobasanje, nesramno govorjenje.

Zotenreißerin f. ženska nespodobnega govorjenja, nesramnica.

Zotig nesramën, nespodobën, debel, opolzël, kosmat, umazan.

Zotte f. kosëm, kosmić, kosmatina, kodra, kodër, runo; (im Dünn Arm) résica; (an Kleidern) eunja, capa, candra.

Zottelbär m. kosmati medved, kuštrasti medved, medved - kosmatinëc.

Zottelig kuštrast, kodrast, kosmat, zmršen.

Zotteln (schwerjällig gehen) kocati, kozottenfüßig kosmatonög.

Zotticht kosmatinast, eunjast.

Zottig kosmat, kocast, kodrast, kuštrast, kodrav, kuštrav; (zerrissen) raztrgan, razdrapan, capast, razcapan; — machen razkuštrati, razkodrati.

Zu praep. k, h; (hinein) v; (auf) na; (bis zu) do; (bei) pri; (für) za; (zur Zeit) o, ob; za; (je) po; — Fuß peš; — Pferde jež, na konji; — Hauje domá; Gasthof —r Post gostilnica pri pošti; Kaffeehaus —m Elefanten kavarna pri slonu; — Mittag o poldne; — Ostern o veliki noči; — hunderten

zuakern

— 810 —

zuchtlos

po sto, na stotine; —m Beispiel na
primer; adv. proti; auf mich — proti
meni; (das Maß übersteigend) pre-;
— groß prevelik; — klein premajhën;
— falt premraz; (in Zusammenhang.)
(= hinzu) pri-, (= ver) za; die Thür ist
— duri so zaprte; interi. le: schlag —
le udari; nur — le le, le daj, le no;
Glück — Bog daj srečo.

zuakern zaorati (-orjem), priorati;
impf. prioravati.

zuaddieren pristeti (-stějem), impf.
pristevati.

Zubau m. priziděk.

zubauen (hinzubauen) prizidati, impf.
prizidávati, prizidováti; (verbauen) za-
zidati, impf. zazidováti, zazidávati.

zubeißen prigrizniti.

[](-í).

Zuber m. čeběr, bačěv u. bačva, kád
zubereiten pripraviti, prigotoviti, pri-
ravnati, pristrojiti; impf. pripravljati,
prigotavljati.

Zubereitung f. priprava, pripravljanje,
pripravěk.

zuberge stehen kvisku od. pokonci stati
(stojím), sršati u. sršeti (-ím).

zubessern priboljšati, zboljšati.

Zubesserung f. priboljsk, zboljsk.

zubetten (b. d. Bienen) zalepiti, zadelati.

zubinden zavezati (-vežem), impf. za-
vezovati.

zubleiben zaprt ostati.

Zublinzeln po-, naměžikniti komu, z
ocmi namigniti.

zubringen do-, prinesti; impf. pri-
donašati; die Zeit — prebiti (-bom),
preživeti; schlasend — prespati (-spim);
die Nacht — prenočiti, impf. nočiti,
prenočevati; den Winter — zimo pre-
živeti, impf. zimovati, prezimovati;
gut die Zeit — čas dobro obrniti, impf.
obračati; einem ein Glas — napiti
(-pijem), impf. napivati u. napijati.

Zubringer m. pri-, donašalěc, donosnik;
(Angeber) ovadnik, ovadúh; (Kuppler)
podvôdnik; (Unterhändler) mesetar;
—in f. do-, primašalka; ovadúhinja;
podvôdnica.

Zubuße f. pridatěk, dodatěk, pri-
vržek, priplatěk, doplača, pri-, do-
plačilo; (Aufwand) stroski pl., potro-
šek, založljej.

zubüßen pri-, dodati, pri-, doplačati,
privreči (-vržem); potrošiti.

Zucht f. (das Aufziehen) reja, odreja.
gojitev, vzgajanje; (sittliche Erziehung)
vzgoja, nravnost, sramežljivost, čut za
poštenje; (Disciplin) red, strah, po-
koršina; in — halten v strahu imeti
(imám), ostro imeti od. držati, stra-
hovati, ne puščati svoje volje komu,
strogo vzgojevati ga; der — entwachsen
šibi odrasti; schlechte — razuzdanost,
preveč prostosti; in Züchten sramež-
ljivo, pošteno, spodobno, nravno; (Fort-
pflanzung d. Thiere) pleme (-ena), plod,
razplod; (aufgezogene Thiere) prireděk
u. prirejěk; (Race) pleme, pasmina;
(am Pfluge) grédeljnica, gredánjica,
plužna veriga, gožva; Zucht- plemen-
ski, za pleme.

züchten rediti, odrejati, ravnati, go-
jiti, vzgajati.

Züchter m. rednik, vzgojevalěc.

Zuchtgebiet n. plemenski okoliš.

Zuchtgewohnt strahú od. reda vajen,
strogo vzgojen.

Zuchthaus n. kaznilnica, pokorilnica,
strahovalnica, prisilna delavnica, po-
pravnica.

Zuchthäusler m. kaznjeněc, pokorjeněc, strahovaněc, jetnik.

Zuchthengst m. žrebč za pleme, pa-
stůh, celak.

züchtig sramežljiv, spodobnega ve-
denja, lepega obnašanja, nravěn, po-
šten; (feuch) čist, nepokvarjen.

züchtigen pokoriti, strahovati, krotiti,
kazniti, kaznovati; (mit Worten) sva-
riti, karati, kregati; pokarati, posvariti,
okregati; (m. d. Ruthe) šeškati, tepsti
(tepem); našeškati, otepstí.

Züchtiger m. strahovalěc, pokorilěc,
kaznovalěc; —in f. strahovalka, kazno-
valka.

Züchtigkeit f. sramežljivost, čistost,
poštenost.

züchtiglich f. züchtig.

Züchtigung f. kazěn (-i), pokora, šiba;
strahovanje, kaznovanje. [pleme.

Zuchtkuh f. plemenska krava, krava za
Züchtling m. f. Zuchtäußerer.

zuchtlos razuzdan, nesraměn, brez
strahů, nespodoběn, nečist.

Zuchtlosigkeit

— 811 —

zueignen

Zuchtlosigkeit f. razuzdanost, brez-
sramnost; nered.

Zuchtmeister m. strahovalče.

Zuchtochs m. junee za pleme, bik,
plemenjak, plemenski junee.

Zuchtruthe f. šiba strahovalka.

Zuchtsau f. (Zuchtschwein n.) svinja za
pleme, plemenska svinja, plemenjača.

Zuchtschaf n. plemenska evca.

Zuchtstier m. f. Zuchtochſ.

Zuchtſtute f. kobila za pleme.

zuchtanglich prikladěn za pleme, ple-
menski.

Zuchtvieh n. živina za pleme, ple-
menska živina.

Zuchtwidder m. ověn za pleme, ple-
menski ověn.

zuchtwillig ubogljiv, voljan, poslušen,
poslušljiv.

Zuck m. trgnotje, trzáj, zganotje,
drhtáj, utripljej; einen — thun zganiti
se, zmeziti se, treniti, zmigniti.

zuden zganiti, zganiti se, zmigniti,
trgniti, treniti, zmeziti se, zadrgetati;
impf. migati, tripati, utripati (-am u.
-tripljem), meziti se, drgetati (-am u.
drgečem); (b. Bliz) švigniti, impf.
švigati; die Achsel — z ramo migati,
komizgati; z ramo (s pleči) zganiti,
skomizgati.

jücken (das Schwert) meč potegniti,
izdreti (iz nožnice), posmukniti, za-
vihteti; mit geziicktem Schwerte z go-
lim mečem.

Jucker m. cukěr, sladkor, slador;
Bucker- cukreni, sladkorni; cukrov,
sladkorjev.

Juckerbäcker m. slaščičar, sladčičar.

Juckerbäckerei f. (Drt) slaščičarnica;
(Gewerbe) slaščičarstvo; (Buckerwerf)
cukrenina, slaščice pl.

Juckerbäckerin f. slaščičarica.

Juckerbirne f. cúkrenica, cukrénka,
médenka, médenčnica, sladkórnica.

Zuckerbüchse f. sladkornica, sladornica.

Zuckererbse f. sladki (cukreni) grah.

Zuckersfabrik f. cukrarna, cukrarnica,
sladkornica.

Juckergehalt m. cukrovina.

zuckerhaltig cukrovit, sladkornat, kar
ima cukra v sebi.

Zuckerhandel m. trgovina s cukrom.

Zuckerkand m. ledenče, kristalnati
slador. [dež.

Zuckermaul n. cukrolizče, sladkosne-
zuckern cukrati, sladkoriti; poslado-
riti, ocukrati.

zuckern adi. cukren, sladorěn.

Zuckernascher m. f. Zuckermaul.

Zuckerpapier n. papir za sladkor.

Zuckerproduction f. pridelovanje cukra,
— sladora. [sladora.

Zuckerroffinerie f. čistilnica cukra, —
Zuckerrohr n. cukrov trst, cukrova
trstika, sladkorovče. [dovar.

Zuckersieder m. cukrar, cukrovar, sla-
Zuckersiederei f. cukrarna, cukrarnica,
sladovarnica.

Zuckerstoff m. cukrovina, sladovina,
sladkorovina. [sladkor.

zuckersüß presladěk, sladěk kakor

Zuckerwasser n. cukrana voda, slad-
korna voda.

Zuckerwerk n. cukrenina, sladkarija,
slaščica (getw. pl.).

Zuckerworte pl. sladke od. medene
besede pl.

Zuckermurzel f. sladki koren.

Zuckung f. trganje, zvijavica, krč,
drgetanje.

zudämmen zajeziti, zagraditi.

zudecken za-, pogrniti, po-, zakriti
(-krijem), odeti (-denem); (mit Um-
stürzung eines Körpers) po-, zavezniti;
impf. za-, pogrinjati, po-, zakrivati,
odevati.

zudem adv. vrhu tega, razven tega.

zudenken jmdm. etwas nameniti.

Judrang m. pritisk, naval.

zudrehen za-, usukati, u-, zasukniti.

zudringlich vrinljiv, vsiljiv, silěn, nad-
ležěn, nepriličěn, netečěn, sitěn.

Zudringlichkeit f. vsiljivost, nadlež-
nost, sitnost.

Zudringling m. vsiljivče, sitnež, nad-
ležnik, nadležnež.

zudrücken zatisniti, pritisniti.

zueignen geben v last dati, podariti.

zueignen (widmen, dedicieren) posve-
titi, pokloniti, podariti; impf. posve-
čevati, poklanjati; sich — lastiti si,
svojiti si, lastiti se česa; prilastiti si,
polastiti se, pri-, osvojiti si; impf.
prisvojevati si.

zueignend

— 812 —

zugeben

zueignend svojilën.

Zueignung f. osvojitëv, prilastitëv;
(Widmung) posvečenje, posvetilo.

zuerkennen prisoditi, *impf.* prisojati,
prisojevati; die Todesstraße — na smrt
obsoditi.

Zuerkenntnis n. prisodba, prisodēk.

Zuerst *adv.* najprvo, najpred, najprej,
pred vsem drugim, na prvem mestu;
prvič, prvikrat. sprva.

zufahren tr. pripeljati, dovoziti; *impf.*
pripeljevati, dovažati; *intr.* hitro vo-
ziti, gnati (ženem), pognati; fahre zu!
poženi! vozi!

Zafahrt f. dovožnja, pripeljáj.

Zufall m. prigodek, slučaj, naključje,
naključek, naključba, primerljej; durch
einen günstigen — po sreči, po na-
ključbi; durch einen ungünstigen — po
nesreči.

zufallen pripasti (-padem); (v. Decef)
zaklopiti se, zapreti se, zakleniti se;
(v. d Augen) zatisniti se, skupaj pasti.

zufällig *adi*. slučajēn, prigodēn, ne-
nadēn, nepričakovan; *adv.* po naključbi,
slučajno, iz nenada, nenadoma.

zufälligerweise *adv.* naključno, po na-
ključbi, slučajno.

Zufälligkeit f. slučajnost, prigodnost,
naključje, nenadnost.

zufertigen poslati (pošljem), odpra-
viti; *impf.* pošiljati, odpravljati.

zufließen do-, pritekati. teći proti
čemu.

Zuslucht f. pribežališče, utočišče, za-
vetje; — nehmen pribežati, uteči se
h komu, zateći se, iskati zavetja.

Zusluchtsort m. (Zusluchtsstätte f.) s.
Zuslucht.

Zuslug m. prilet, dolet.

Zusluß m. pritök, dotök; (an MitteIn)
prihodki pl., pripomočki pl., sredstva pl.

Zuflüstern pošepětati, pošepniti.

Zufolge *praep.* po, poleg, vsled.

Zufrieden zadovoljën, dovoljën; —
stellen zadovoljiti koga, zadostiti mu.

Zusriedenheit f. zadovoljnost, zado-
voljstvo, dovoljnost.

Zufrieren zamrzniti, zmrzniti; *impf.*
zamrzovati.

Zusügen prizadeti (-denem), provzro-
čiti, storiti, učiniti, narediti; *impf.*

prizadevati, činiti, delati; jemandem
Schlimmes — nahuditi.

Zufuhr f. pri-, dovoz, do-, privožnja,
pri-, dovažanje; die — abschneiden do-
voz zapreti, dovažanje preprečiti od.
ustaviti; Zufuhr= dovozën, dovaževalën.

Zuführen pripeljati (-peljem), do-,
privesti (-vedem), pri-, dovoziti; *impf.*
pripeljevati, voziti, pri-, dovažati, do-
važevati.

Zuführer m. dovoznik, privoznik, do-
važalec, dovaževalčc.

Zufuhrschiff n. dovozna ladija, dova-
ževalën brod.

Zuführung f. privòd, dovòd.

Zufüllen napolniti; (e. Graben) zasuti
(-sujem); (Dazugießen) priliti (-lijem),
doliti, dopolniti; *impf.* pri-, dolivati.

Zug m. vlak, vlačenje, potezanje; (m.
der Feder) potégljej, poteza, črta; (v.
Zugbieh) zaprega, vprega, plug, jarěm,
svez; (beim Trinken) dušek, požirěk,
požir; (Athemzug) dih, dihljej, dušek,
sópljej; (Luft—, Wind—) prepih; hier
ist ein starker — tukaj zelo vleče, tukaj
je mocën prepíh; (ziehende Menge)
sprevod, vlak, truma; (v. VögeIn) tropa,
trop, vršelo, kita, rajda, jata, krdelo;
(Eisenbahn—) vlak, vozovlak; (mifit.)
četa, oddelěk, krdelo, vod (¹/₄ stotnije);
(Des Charakters) lastnost, svojstvo;
(Werkzeug) skripče, vlak; im — e sein
v razpravi biti (sem), v delu biti, teči,
obravnavati se; in Bügen liegen umi-
rati, pojemati, s smrtjo se boriti, biti
(sem) v zadnjih dihljejih; Züge läuten
klenkati, mrliču zvoniti.

Zugabe f. dodatěk, pridatěk, prida-
věk, privržěk, pri-, namečěk, nadavěk,
prikladěk, priklada, doklada; (Legie-
rung) primes.

Zugang m. dohod, pristop, vhod;
vrata (odprta) pl.

zugänglich pristopën, dostopën, do-
hodën, odprt, prost.

Zugameise f. mravlja debeloglavka.

Zugarm m. motoroga.

Zugband n. vez (-i), skoba.

Zugbaum m. vreteno, žerjav. [most.

Zugbrücke f. vzdigljivi most, vzdižni

zugeben pridati, dodati, pridejati
(-denem), privreči (-vržem), pri-, na-

Zugebräu

— 813 —

Zugwagen

makeniti; *impf.* dodajati, pridajati, namikati; (zugestehen) pripustiti, dopustiti, do-, privoliti, udati se; zugegeben, dass naj velja, naj bo, recimo da.

Zugebräu n. privarëk.

zugebracht odmenjen, namenjen, prISOjen, odmerjen.

zugegen adi. prisotën, pričujoč, navoč, navzočën; adv. vpričo, napričo, poleg, zraven.

zugehen (auf etw.) iti (idem, grem) proti čemu, prihajati; (sich schließen lassen) zapreti se, zapeti (-pnem) se; (geschehen) goditi se, biti (sem); es gieng sehr hinzig zu hud boj je bil, srdito (hudo) so se dajali; es geht lustig zu vse je veselo, dobre volje so; es gieng nicht natürlich zu ni bilo samo na sebi.

Zugehör n. pristojne potrebščine pl., cela priprava, pripadajoča oprema; das Haus sammt allem — hiša z vsem, kar k njej spada od. kar se je drží.

zugehören spadati k čemu, pristojati, pripadati; biti (sem) čegavo; das gehört mir (dir, uns, dem Nachbar, der Schwester) zu to je moje (tvoje, naše, sosedovo, sestrino).

zugehörig pristojën, pripadajoč, lasten; ihm — njegov, ihr — njen, euch — vaš, dem Dheim — stričev, der Tante — tetin.

Zügel m. uzda, brzda, vajet, povodëc.

zügellos neuzdan, razuzdan, razbrzdan, samopašën, svojevoljën.

Zügellofigkeit f. razuzdanost, samopašnost, samovoljnost, nepokorščina.

zügeln uzdati, brzdati; za-, obuzdati, obrzdati; fig. krotiti, zadrževati, trdo od. strogo imeti (imám).

Zugemüse n. zelenje, prikuha.

Zügenglocke f. navček, mrtvaški zvon, klenkalëc.

zugesellen pridružiti, pridati; *impf.* pridruževati, pridajati.

zugespikt zaostren, rtast, špičast.

Zugeständnis n. privoljenje, dovoljenje, do-, privolitëv, dopust.

zugestehen privoliti, dovoliti, do-, pripustiti; *impf.* pri-, dopuščati, dovoljevati; priznati; zugestanden das demimo da, recimo da.

zugethan udan, privržen, naklonjen.
zugemähren pripisati (-pišem) komu, *impf.* pripisovati.

Zugfestigkeit f. trkoporna trdnost.

Zugfisch m. riba selilka, prehodna riba.

Zugführer m. vodnik, načelnik vóda.

Zuggarn n. vlak.

Zuggraben m. odtočni jarëk, odtok, zdrážnica, odvod, odvodni žleb.

zugießen (hinzugießen) priliti (-lijem), doliti; *impf.* do-, prilivati; (gießend verschließen) zaliti, zatopiti, zakapati.

Zugkraft f. poteznost, dovlačnost.

zügleich adv. vred, zajedno, skupaj, vkup, hkrati, ob jednem, na enkrat, sovred.

zugießen zaravnati, zagladiti, zadelati, zalikati.

Zugloch n. dušek, odušek.

Zugluft f. prepih, sapa.

Zugneß n. f. Zuggarn.

Zugotsch m. uprežni vol, vozni vol.

Zugpflaster n. mehurnik, priščilo, mozolnik, omuščnik.

zugraben zakopati (-kopljem), zagrebsti (-grebem); *impf.* zakopavati, zagrebati.

Zugrad n. samotežno kolo (-esa).

Zugraupe f. (Procesions) spinner) sprevodni prelëc.

zugreifen poprijeti (-primem), poseči (-sežem), popasti (-padem), lotiti se; *impf.* poprijemati, popadati, posegati.

zugrunde adv. v (na, pod) nič, po zlu; — gehen končë vzeti (vzamem), po zlu iti (grem), na nič priti (primem), poginiti, pogubiti se; — richten uničiti, pogubiti, ugonobiti, ukončati, zatreti (-trem u. -tarem).

Zugrunderichten n. pokončevanje, uničevanje, zatiranje.

Zugschnur f. zadrga, zadrguza. [zanje.

Zugseil n. vrv (-i), konopëc za poter-

Zugthier n. uprežna žival (-i), vozno živinče.

zugürten opasati (-pašem).

zugute halten ne za zlo vzeti (vzamem), ne zameriti, spregledati. [svez (-i).

Zugviel n. uprežna od. vozna živina, Zugvogel m. ptica selilka, ptič selilëc, selëc, selilna ptica, prehajalka.

Zugwagen m. voz.

zugweije

— 814 —

zulehnen

zugweise adv. trumoma, v tropih.

Zugwind m. f. Zugluft.

Zugwinde f. vitel.

zuhaben (zuhalten) zaprto imeti (-ám), zaprto tiščati (-ščim); die Augen — mižati; die Hand — pest tiščati; sein Versprechen zuhalten mož-beseda biti (sem).

zuhacken (zuhauen) obsekati, prisekati, obtesati (-tešem); *impf.* pri-, obsekvati, obtesavati.

zuhaken (zuhäkeln) zapeti (-pnem), zapentljati, zakopčati. [stirati].

zuhängen zavesiti, zastreti; *impf.* zauhauk adv. na kupe, kupoma.

zuhekteln f. zuhaken.

zuheilen tr. zaceliti, izceliti, zalečiti; intr. zaceliti se, zazdraviti se; *impf.* celiti se, zdraviti se.

zuheiraten (v. Manne) priženiti se; (v. d. Frau) primožiti se.

zuherzen nehmen vzeti (vzamem) si k sreu, ganen biti (sem), vznemiriti se; — gehen do srea seći (sežem), pretresti, ganiti, vznemiriti, izpodbuditi.

zuhinterst najzadnji, najposlednji.

zuhödigt najvíše.

zuhorchten na ušesa vleči, ušesa nastavljati, poslušati, posluške vtepavati.

zuhören poslušati.

Zuhörer m. poslušalēc, slušatelj; —in f. poslušalka, slušateljica. [teljstvo.

Zuhörerschaft f. poslušalei pl., slušazuhüllen odeti (-denem), pokriti (-krijem), zagrniti.

zujauchzen ukati, vriskati (komu násproti); zaukati, zavriskati (dôšlemu).

zukaufen prikupiti, dokupiti; *impf.* dokupovati, prikupovati.

zukehren (zumenden) obrniti, *impf.* obračati (proti); (zuſegen) zamesti (-métem).

zukeilen zagvozditi, s klinom zabiti (-bijem), zakliniti.

zukitten zaklejiti, zalepiti, zamazati (-mažem).

zuklappen zaškrpniti, zaklopniti.

zuklaſchen ploskati, tléskati (komu na pohvalo), s ploskanjem odobravati.

zukleben (zukleiftern) zalepiti, zaklejiti.

zuknöpfen zapeti (-pnem). *impf.* zapenjati.

zuknüpfen zavezati (-vežem), zavozlati, zadrgniti.

zukommen doiti (doídem u. dójdem), priti (pridem), dospeti; *impf.* pri-, dohajati; (dem Rechte nach) gehören) iti (grem), spodobiti se, pristojati (-stojim); (der Pflicht gemäß sein) dolžnost biti (sem), spodobiti se, pristojati (-stojim); — lassen napraviti da kedo kaj dobí, nakloniti, privoščiti, dodeliti. [běn.

zukommend pristojën, dolžën, spodozukorken zamašiti.

Zukost f. prijed (-i), prigrizěk, prikuha. Zukunft f. prihodnost, bodočnost; für die — v prihodnje, zanaprej, odslej, vprihodnjič.

zukünftig adi. prihodnji, bodoč; *adv.* vprihodnjič, poslej, vbodoče.

zulächeln smehljati se komu; nasmehljati se.

Julage f. pridavek, priklad, pri-, nemečk, privržěk, priboljšěk, doplača.

zulangen seći (sežem), poseći; *impf.* segati po čem; (bei Tische) zajeti (zajmem), *impf.* zajemati (-am u. -mljem); (hinreichen) dosti biti (sem), zadostovati.

zulänglich adi. zadosten, dovoljën; *adv.* dosti, zadosti, dovolj. [nost.

Julänglichkeit f. dovoljnost, zadostzulaſſen pripustiti, dopustiti, dovoliti; *impf.* do-, pripuščati, ne braniti; (verſchlossen lassen) zaprto pustiti, ne odpreti.

zuläſſig dopustën, dopustljiv; dopušćen, dovoljen.

Juläſſigkeit f. dopustnost, dopustljivost; dopuščenost, dovoljenost; nach — po mogočosti, kolikor bode dovoljeno.

Julaffung f. dopuščenje, dovoljenje.

Zulauf m. pritek, naval, prival, pritisk, pririv; es entſtand ein großer — von Leuten veliko ljudij je privrelo (velika množica se je stekla).

zulaufen teči (proti komu), priteči; jpižig — zašiljeno od. šilasto od. priostreno od. ošpičeno biti (sem); končevati se.

zulegen priložiti, pridejati, privreči (-vržem), primakniti; *impf.* prilagati, prikladati, pridodajati.

zulehnen prisloniti, *impf.* prislanjati; die Thür — pripreti, *impf.* pripirati.

zuleid(e)

— 815 —

zunehmen

zuleid(e) na krivico, nakljub; etw. — thun kaj žalega prizadeti (-denem), krivico storiti, razžaliti.

zuleht adv. na zadnje, naposled, končno; zadnjič, poslednjič.

zulieb(e) na ljubo, za ljubav, na ve-
selje, zavoljo.

zulöthen zapojiti, zalotati.

Zulp m. sesulja, cúlica, cúcelj.

zum = zu dem j. zu.

zumadjen (die Thür) zapreti, zatvo-
riti; *impf.* zapirati; (den Brief) zložiti,
zapečatiti; *impf.* zlagati; (den Rock)
zapeti (-pnem), *impf.* zapenjati; (die
Augen) zamižati (-im); (ein Loch) za-
delati, zamašiti, zakriti (-krijem).

zumal adv. posebno, sosebno, zlasti, osobito.

Zumaß n. primerěk, primeček.

Zumaubern zazidati, *impf.* zazidavati.

zumeist adv. najbolj, največ, ponajveč,
večji del, zlasti, osobito.

zumengen primesiti, primešati.

zumessen odmeriti, nameriti (komu
kaj); (beimeffen) pripisati (-pišem), pri-
meriti; *impf.* pripisovati, primerjati.

zumindest adv. najmanj, vsaj, barem.

zumischen j. zumengen.

zumitteln vročiti, izročiti, predati;
*impf.* vročevati, predajati.

zumuthe sein pri srci biti (sem).

zumuthen iskati česa pri kom, misliti
da je pri kom kaj dobiti, nadejati se
česa pri kom, zahtevati kaj od koga;
(anjinnen) misliti kaj o kom, komu
kaj pripisovati, primerjati, prisojevati;
(übles) imeti (imám) na sumu, pod-
tikati; podtakniti.

Zumuthung f. pričakovanje, zahte-
vanje, domišljevanje; domnevanje,
sumnja.

zunächst *ndr.* najbliže; (chronolog.)
najpred, najpopred, najprvo.

zunahje treten dotakniti se česa, za-
deti (-denem) se ob kaj, krivico sto-
riti, razžaliti, poškodovati; *impf.* za-
devati se ob kaj, krivico delati, žaliti,
škodovati, komu pravico kratiti; ohne
dir — — zu wollen ne zameri, s tvo-
jim dovoljenjem, brez zamere.

zunähen zašiti (-šijem), sešiti, za-
šivati.

Zunahme f. rast (-i), prirastěk, na-
raščáj, raz-, pomnožitěv, razploditěv,
naraščanje; (fig.) napredovanje, na-
preděk.

Zuname m. priiměk u. priměk, pri-
devěk; Peter mit dem —n der Große
Peter imenovan (od. nazvan) Věliki.

Zünd- vžigalni, netilni.

Zündbar vnemljiv, vnetljiv, zapaljiv,
užigljiv; etw. ist — se rado vname.

Zündbarkeit f. vnemljivost, užiglji-
vost, zapaljivost.

zünden tr. vneti (vnamem), u-, za-
žgati (-žgem), zapaliti, zanetiti, vz-,
razplameniti; *impf.* u-, zažigati, ne-
titi, vnemati; *intr.* vneti se, užgati
se; *impf.* vnemati se, užigati se.

Zunder m. netilo, podnetěk; (Feuer-
chwamt) trod, žvag; fig. podžígljej.

Zünder m. zažigalěc, užigalěc; (Werk-
zeug) za-, užigalo, užigalnik.

Zunderschwamm m. kresilna goba,
trod, žvag.

Zündfaden m. netilna nit (-i), nit
prižigalnica.

Zündhölzchen n. užigalica, (užigałni)
klinčěk, žveplenica, biglica, žigica,
šibica.

Zündhütchen n. (strelna) kapica.

Zündkraft f. netilnost.

Zündkraut n. J. Zündpulver. [nica.

Zündloch n. užigalna luknja, zažigal-

Zündmaschine f. samoužig.

Zündmaterie f. J. Zündstoff.

Zündmittel n. J. Zunder.

Zündnadelgewehr n. puška iglenica,
puška na iglo.

Zündpfanne f. prašnica, ponvica.

Zündpulver n. strelni prah, smodnik;
naprašnik, podprášljej.

Zündpunkt m. zažigalnik, netilnik,
netišče, zapališče.

Zündschwamm m. J. Zunderschwamm.

Zündstoff m. netivo, netilna roba.

Zündzeug n. kresilo, ognjilo.

zunehmen rasti, naraščati, narastati,
vekšati se; narasti, povekšati se; (an
Zah! množiti se; pomnožiti se; (an
Kraft) jačiti se, krepčati se, močnéti
(močnejem); ojačiti se, okrepiti se,
okrepčati se, k moči priti (pridem),
opomoči (-morem) si; (an Länge) dalj-

Zurechnung

— 817 —

zurückführen

Zurechnung f. prištevanje, prištetv; (Imputierung) pripisovanje v zlo, zamer.
mera.

zurechnungsfähig zmožěn preudarka, pri pameti, odgovorěn za svoja dejanja, pri zavesti, zavestěn, pametěn, ki vé kaj dela.

Zurechnungsfähigkeit f. zmožnost preudarka, pametnost, zavestnost u. zavедnost.

zurecht adv. prav, na pravem mestu; —legen (—stellen) na pravo mesto pozaviti, uravnati, v red spraviti, urediti; *impf.* uravnavati, v red spravljati, urejati; —kommen prav od. o pravem času priti (pridem); —machen pripraviti, prirediti, prigotoviti; *impf.* pri-, napravljati, prirejati, prigotavljati; — weisen pravi pot pokazati (—kažem), prav napotiti, na pravi potripeljati; (belehren) učiti, svariti; poučiti, posvariti, zavrniti, navrniti, pokarati; sich —finden iznajti (—najdem) se v čem, stvar razumeti, razgledati in razumeti.

Zurechtweisung f. opomin, poučilo, posvarilo, posvaritěv, karanje, zavračanje.

Zurede f. prigovarjanje, nagovarjanje, spodbuda, spodbujanje; (Tröstung) tolažba.

zureden prigovarjati, nagovarjati, spodbujati; (trösten) tolažiti, na srce govoriti.

zureichen tr. pomoliti, podati; *impf.* moliti, podajati; *intr.* zadostěn biti (sem), zadostovati.

zureichend (hinlänglich) zadostěn, dovoljën.

zureiten jezditi proti komu; prijezditi.

zurichten pripraviti, prirediti, prigotoviti, pristrojiti; *impf.* pripravljati, prirejati, prigotavljati; (beisbymussen) umazati (—mažem), udelati, zdelati; übel — grdo zdelati, strašno pobiti (—bijem); sich — podelati se.

Zurichtung f. priprava, priredba.

Zuriegeln zapahniti, s pahom zapreti.

zürnen jeziti se, srditi se, hud od. jezěn biti (sem), hudovati se, togotiti se, gnevati se; anfangen zu — u-, razjeziti se, razsrditi se.

zürnend jezěn, hud, ljut.

zurück adv. nazaj; (als Zuruf) umakni(te) se!

zurückbegeben sich vrniti se, povrniti se; *impf.* vračati se.

zurückbegehren nazaj terjati, nazaj zahtevati, nazaj hoteti (hočem).

zurückbehalten pridržati (—im), zadržati, domá prihraniti; *impf.* pri-, zadrževati.

zurückbekommen nazaj dobiti, *impf.* nazaj dobivati.

zurückberufen nazaj poklicati (—kličem), nazaj pozvati (—zovem), opozvati.

zurückbezahlen nazaj plačati, vrniti; *impf.* vračati.

zurückbiegen zavihati, zapogniti.

zurückbleiben zaostati (—stanem), *impf.* zaostajati.

zurückblicken ozreti se, ogledati se; *impf.* ozirati se.

zurückbringen nazaj prinesti, nazaj pripraviti, vrniti; *impf.* nazaj prinašati, vračati.

zurückdenken pomisliti na kaj, spomniti se česa; *impf.* spominjati se.

zurückdrüngen nazaj tiščati (—im), odbijati, odganjati, odvračati; nazaj potisniti, odbiti (—bijem), odgnati (—žem), odvrniti.

zurückdrehen odviti (—vijem), odsukati (—sučem), odmotati; *impf.* odvijati, odsukávati, odmotávati.

zurücken tr. primakniti, *impf.* primikati; *intr.* primakniti se, *impf.* primikati se.

zurückerhalten nazaj dobiti, zopet dobiti; *impf.* nazaj dobivati.

Zurückerlag m. zavračilo tožbe.

zurückerbern zopet od. na novo prisvojiti, zopet pribojevati.

zurückerstatten vrniti, *impf.* vračati.

zurückfahren nazaj peljati se, nazaj voziti se, vračati se z vozom; (vor Schrecken) od straha zganiti se, odskočiti.

zurückfallen nazaj pasti (—padem); (rückling’s) vznak pasti; (von Straßen) odsevati.

zurückfordern f. zurückbegehren.

zurückführen nazaj peljati; nazaj pripeljati, nazaj privesti (—vedem); (reducieren) preobrniti.

52

zurückführend

— 818 —

zurückschreiben

zurückführend (reflexiv) povratěn, povračalěn.

Zurückgabe f. vračilo, vrnilo, povračilo, povrnitěv.

Zurückgang m. vrnitěv, vračanje.

Zurückgeben nazaj dati, vrniti, povrniti; *impf.* nazaj dajati, vračati, vračevati.

Zurückgehen nazaj iti (idem u. grem), vračati se; (weichen) umikati se; umakniti se; (rückgängig werden) razdreti (-derem) se, razbiti (-bijem) se, razvreči (-vržem) se, pokaziti se; (schlechter werden) rakovo pot iti, ritinsko iti, pod zlo iti, pešati, kaziti se; opešati, pokaziti se; (geringer werden) manjšati se, nižati se; zmanjšati se, znižati se.

Zurückgezogen sam zase, samotěn, oddaljen, osamljen, odljuděn.

Zurückgezogenheit f. osamljenost, oddaljenost, zatišje, odljudnost.

Zurückglänzen odsvitati, odsevati.

Zurückgrüßen odzdraviti, pozdrav vrniti; *impf.* odzdravljati, pozdrave vračati.

Zurückhalten odmevati.

Zurückhalten zadržati (-ím), pridržati, ustaviti, ovreti; zadrževati, ustavljati, ovirati; (mit den Gedanken) skrivati, tajiti, tajno imeti, ne povedati (-vem), ne pustiti v javnost; (im Baume) krotiti, vladati; sich — zdržati se, *impf.* zdrževati se, zatajevati se.

Zurückhaltend zdržen; zamolčljiv, previděn, oprezěn, skrit; er ist — ima svoje misli zase, svoje nazore sebi hrani, ne dá do sebe.

Zurückhaltung f. zadrževanje; zdržnost, zamolčljivost, skritost, molčenost; er spricht mit — pol pové pol zamolči; ohne — sprechen govoriti na vsa usta.

Zurückkehr f. vrnitěv, povrat.

Zurückkehren vrniti se, povrniti se; *impf.* (po)vračati se; zur Vernunft — spametovati se.

Zurückkehrend povračalěn, povratěn.

Zurückkommen nazaj priti (pridem), vrniti se; *impf.* nazaj prihajati, vračati se; von seiner Meinung — svoje mnenje premeniti, premisiti se; (sich verschlechtern) opešati, poslabšati se.

Zurückkunft f. J. Zurückkehr.

Zurücklassen ostaviti, zaostaviti, po-, zapustiti; *impf.* ostavljati, zapuščati.

Zurücklegen odložiti, na stran dejati (denem); *impf.* odlagati, odkladati, na stran devati; (aufheben) shraniti, prihraniti, prištediti, privarčevati; (hinter sich lassen: a. (eine Strecke) prehoditi, prevoziti, (zu Pferde) prejezditi, (schwimmen) preplavati etc. durch Zusammenfezung mit pre-; b. (einen Zeitraum) preživeti, dopolniti, dovršiti, zvršiti; (ein Befugnis) odreči se, odpovedati se, odložiti.

Zurücknahme f. (das Wiedernehmen) nazajvzetje; (Widerruf) preklic, oporeka.

Zurücknehmen nazaj vzeti (vzamem), *impf.* nazaj jemati (jemljem); (widerrufen) preklicati (-kličem), oporeči (-rečem); (sein Versprechen —) skujati se, skesati se, ne ostati (ostanem) možbeseda, svojo besedo snesti (snem), besedo nazaj vzeti.

Zurückpeitschen z bičem odpoditi nazaj.
Zurückprallen odskočiti, odleteti, odbiti (-bijem) se; *impf.* odskakovati, odletovati, odbijati se.

Zurückreisen nazaj potovati, vračati se.
Zurückrufen nazaj poklicati (-kličem), nazaj pozvati (-zovem); ins Leben — zopet oživiti.

Zurückstellen odmevati; odjekniti.

Zurückschaudern zgroziti se, strepetati (-am u. strepečem), ostrmeti.

Zurückschauen ozreti se, ogledati se; *impf.* ozirati se, ogledovati se.

Zurückscheinen odsevati, odsvitati.

Zurückscheuchen s strahom odgnati (-ženem), razplašiti, zapoditi.

Zurückschicken nazaj poslati (pošljem), *impf.* nazaj pošiljati.

Zurückschieben nazaj potisniti, odriniti, odpahniti.

Zurückschlagen tr. (zurücktreiben) odbiti (-bijem), odpoditi, odgnati (-ženem); (die Kleidung) zavihati, podviti (-vijem); intr. (v. Ausschlag) nazaj se pomakniti, nazaj udariti, nazaj stopiti.

Zurückschrauben odviti (-vijem).

Zurückschreiben tr. odstrašiti, odplašiti, prepoditi; intr. prestrašiti se, ostrmeti, preplašiti se.

zurückschreiben

— 819 —

zusammenbringen

zurückschreiben odpisati (-pišem), pis-
meno odgovoriti; *impf.* odpisavati, pis-
meno odgovarjati.

zurücksehen J. zurückschließen.

zurück sein zaostati (-stanem), zane-
mariti se; *impf.* zaostajati, odzadej
biti (sem), zanemarjen biti, ne dohajati.

zurücksenden J. zurücksenden.

zurücksehen nazaj postaviti, zaposta-
viti; *impf.* nazaj postavljati, zapostav-
ljati; fig. manj ceniti, prezirati, vnemar
puščati, nazaj devati (devljem u. de-
vam), zaničevati, zapostavljati.

Zurücksetzung f. nazaj postavljanje od
devanje; fig. preziranje, zanemarjanje,
zaničevanje.
[zaj.]
zurückkommen omahniti, zgruditi se na-
zurückspringen odskočiti.

zurückstellen J. zurückgeben.

zurückstehen odriniti, odbiti (-bijem),
nazaj pahniti.

zurücktreiben odgnati (-ženem), od-
poditi.

zurücktreten odstopiti, umakniti se,
odjenjati; *impf.* odstopati, umikati se,
odjenjávati; (vom Wasser) upasti (-pa-
dem), uteči (-tečem) se; *impf.* upadati,
utekati se.

zurückweichen umakniti se; *impf.*
umikati (-kam u. -čem) se.

zurückweisen zavrniti, odpraviti; *impf.*
zavračati, odpravljati; (eine Bitte) od-
reči (-rečem), odbiti (-bijem), ne usli-
sati; auf etw. — opozoriti, opomniti.

zurückwerfen nazaj vreči (vržem);
odbiti (-bijem), od-, zapoditi, zadre-
viti v beg.

zurückwirken nazaj vplivati, odbojno
djstvovati; —de Kraft haben za minolo
dobo veljati, i za preteklost veljati
(veljavo imeti).

Zurückwirkung f. J. Rückwirkung.

zurückzahlen plačati, poplačati, po-
vrniti; *impf.* plačevati, povračati.

zurückziehen tr. nazaj potegniti, nazaj
vzeti (vzamem); *impf.* nazaj vleči (vle-
čem), nazaj jemati (jemljem); sich —
umakniti se; *impf.* umikati (-am u.
umičem) se; seine Hand von etw. —
odtegniti svojo pomoć, odreći (odpo-
vedati) svojo podporo, zapustiti, na
cedilu pustiti; *intr.* nazaj seliti se,

vračati se; nazaj preseliti se, po-
vrniti se.

zurückzwingen primorati (prisiliti)
koga da gre nazaj, nazaj priterati.

Zuruf m. zaklic, poklic, dozív.

zurufen za-, poklicati (-kličem), do-
vikniti, zavpiti (-vpijem); *impf.* vpiti
na koga, klicati ga, vikati nanj.

zurunden (ein Holz) na okroglo ob-
rezati (-režem), zarobiti, pri-, začeliti,
zaobliti, zokrogliti; (arrondieren) zokro-
žiti, zložiti, zvezati (zvežem).

zurüsten pripraviti, prirediti, prigo-
toviti; *impf.* pripravljati, prirejati, pri-
gotavljati.

Zurüstung f. priprava, priredba, pri-
pravljanje, prirejanje.

Zusage f. obljuba, obet, (dana) beseda.

Zusagen (versprechen) obljubiti, besedo
dati, obetati u. obečati; (zuträglich sein)
prijati, goditi, ugajati, dobro deti (dem
u. denem), pogodi biti (sem), po volji
biti; (von Speisen) tekniti, v slast iti
(idem u. grem).

zusagend prijetën, ugodën.

zusammen skup(aj), vkup(aj), v družbi,
v druščini, v tovaršiji; (in Zusammen-
setzungen) s-, z-.

zusammenhalten kepo od. gručo nare-
diti, navrhovatiti.

zusammenbeben zganiti se, zdrzniti
se, zdrgetati (-tam u. -gečem), leniti,
zgroziti se, strepetati (-tam u. -čem).

zusammenberufen sklicati (skličem),
pozvati (-zovem); *impf.* sklicevati, po-
zivati (-am u. pozivljem).

zusammenbetteln naprositi, sprositi,
na-, priberačiti.

zusammenbiegen zviti (-vijem), zga-
niti, zvihati; *impf.* zvijati, zgibati.

zusammenbinden (vkup) zvezati (-ve-
zem), povezati; *impf.* povezovati.

zusammenbleiben vkup ostati (ostanem).

zusammenbrechen tr. polomiti, zlomiti,
streti (starem), podreti (-derem); *impf.*
podirati, lomiti, treti; *intr.* podreti se,
zlomiti se, po-, zrušiti se, na kup
pasti (padem); *impf.* podirati se, ru-
šiti se.

zusammenbringen znositi, nanositi,
skupaj spraviti, zgrniti, zbrati (-berem),

52*

zusammendrückbar

— 820 —

zusammenknüpfen

skupiti; *impf.* znašati, skupaj spravljati, skupljati, zbirati; kleinweise — skavkljati, nakavkljati.

zusammendrückbar stisljiv.

Zusammendrückbarkeit f. stisljivost.

zusammendrücken stisniti, stlačiti, zdruzniti; *impf.* stiskati.

zusammenfahren tr. navoziti, napeljati; intr. (vor Schrecken) zganiti se, zdržniti se, zgrozniti se, lekniti, zdrgetati.

zusammenfallen na kup pasti (padem), zrušiti se, podreti (-derem) se, sèsuti (-sujem u. -spem) se, sèsesti (-sedem) se; *impf.* podirati se, rušiti se, sèsedati se, na kup lezti (lezem); (von Anschließungen) upasti, splahniti; *impf.* upadati, splahovati, sèsedati se; (sich vereinigen) skupiti se, sèstati (-stanem) se, zjediniti se, strniti se; *impf.* skupljati se, sèstajati se, zjedinjati se, strinjati se.

zusammenfalten nagubati, na-, zgrbančiti, nabrati (-berem); die Hände — roke skleniti, *impf.* — sklepati.

zusammenfassen vkup vzeti (vzamem), obvzeti, obseči (-sežem), poprijeti (-primem); kurz — skupiti, zbrati (-berem), v malo besedah posneti (-snamem) in ponoviti.

zusammensinden sich sniti (snidem) se, *impf.* shajati se.

zusammenfließen steči (stečem) se, *impf.* stekati se.

Zusammenfluss m. stòk, stočišče, sovoden (-i); (v. Menschen) shod, nátok, gnječa.

zusammenfügen stakniti, spahniti, sklopiti, zložiti, spojiti; *impf.* stikati, spahovati, zlagati, spajati.

zusammengeben vkup dejati, skupaj dati; ein Brautpaar — poročiti, skleniti; *impf.* poročati.

zusammengehen skupaj iti (grem), skupaj hoditi; (sich) zusammenführen lassen) skleniti se, zapreti se; skladati se, ujemati se; (kleiner werden) uskočiti se, skrčiti se, zmanjšati se, usesti (-sedem) se, upasti (-padem); (b. Baden) upeči (-pečem) se; (b. Kochen) ukuhati se; (beim Trocknen) usušiti se.

zusammengehören skupaj spadati, skupaj iti (grem), biti (sem) par.

zusammengehörig skupaj spadajoč, par; soroden, nerazdružen.

Zusammengehörtigkeit f. nerazdružnost, vkupnost, neločljivost.

zusammengeißen nadrgniti vkup, naskopariti.

zusammengerathen skupaj zadeti (-denem), spreti se; Hart — hudo udariti se, hudo spoprijeti (-primem) se s kom.

zusammenhaben skupaj imeti (-ám), nabrano imeti.

zusammenhaken sesćati.

zusammenhalten tr. vkup držati (-im), vzdržavati, ne pustiti razpasti; (vergleichen) držati jedno proti drugemu, primerjati; intr. skupaj držati se; (einig sein) skup držati, biti (sem) istih mislij, skladati se, zjedinjevati se s kom.

Zusammenhalten u. soglasje, soglasnost, složnost.

Zusammenhang m. zveza, nepretrgnost, neprenehanost; sklad, stik; ohne — neskladën, brez zveze; — haben vezati (vežem) se, skladati se, stikati se, ujemati se, zlagati se, biti (sem) skladën.

zusammenhängen v zvezi biti (sem), vkup držati (-im) se, skladën biti, tesno zvezan biti; ujemati se, skladati se.

zusammenhangend v zvezi, zvezan, skladën; adv. nepretegoma, zdržema, v jedno mer. [jem].

zusammenhauen posekati, pobiti (-bivusammenhäufen kopičiti, na kupe

spravljati; nakopičiti, nagrniti, na kup spraviti.

zusammenheften sešiti (-šijem), speti (spnem), stakniti.

zusammenhehen nadražiti jednega na drugega, zdražbo od. zdraho napraviti.

zusammenjagen segnati (-ženem), *impf.* seganjati, zganjati.

zusammenkaufen skupiti, nakupiti, pokupiti; *impf.* s-, nakupovati.

zusammenkleben tr. zlepiti, sklejiti; intr. skupaj držati (-im) se, biti (sem) zlepjen.

zusammenklingen soglasno zveneti; die Gläser — trčiti s kozarci.

zusammenknüpfen speti (spnem), skopčati, zvezati (zvežem).

zusammenkommen

— 821 —

zusammenstinken

zusammenkommen sniti (snidem) se, sestati (-stanem) se; *impf.* shajati se, sestajati se, zbirati se; (von Geldsummen) nabrati (-berem) se, nanditi se.

Zusammenkunft f. sestaněk, shòd, snidenje.

Zusammenkunftsort m. shajališče, zbirališče, ščakovališče.

zusammenlassen pustiti vkup, ne ločiti; (Thiere zur Begattung) pripustiti, *impf.* pripuščati. [val.]

Zusammenlauf m. stekanje, vreva, nausammenlaufen steči (stečem) se; *impf.* stekati se; (v. Volksmengen) vreti skupaj; privreti, natepst se, nabrati se. zusammenläuten vkup zvoniti, vabiti. zusammenleben družno (v zadrugi) živeti.

Zusammenleben n. družno življenje, obče žitje.

zusammenlegen zložiti, *impf.* zlágati, skladati; (zuſ. falten) zganiti.

zusammenlöthen zvariti, zlotati.

zusammennageln zbiti (-bijem) z žeblji.

zusammennähen sešiti (-šijem).

zusammennehmen vkup vzeti (vzanem), povzeti; *impf.* vkup jemati (jemljem), povzemati; (außerzugsweise) posneti (-snainem), zbrati (zberem); ein Kleid — pojeti (-jamem), všiti (-šijem); sich — vse moči zbrati (zberem), vse žile napeti (-pnem), potruditi se.

zusammenpacken zložiti, *impf.* zlagati, skladati.

zusammenpassen ujemati se, prilegati se, skladati se. [kati.]

zusammenpressen stisniti, *impf.* stiszen.

zusammenraffen pobrati (-berem), pobrabiliti; sich — moči povzeti (-vzamem) si, sile zbrati.

zusammenrechnen sešteti (-štejem), zbrojiti, zračuniti; *impf.* seštevati.

zusammenreiben streti (starem), zmeti (zmanem), zmleti (zmeljem).

zusammenrollen zviti (zvijem), zmotati, svitěk narediti; *impf.* zvijati, zmotavati.

zusammenrotten sich zbrati (zberem) se v tropo, skupiti se v trumo, spuntati se, zarotiti se, buno napraviti;

*impf.* zbirati se v trope, skupljati se v trume, puntati se, buno napravljati.

zusammenruf m. sklic, sklicanje.

zusammenrufen sklicati (-kličem), sestvati (-zovem); *impf.* sklicevati, sestivati.

zusammenschaffen spraviti skupaj, *impf.* spravljati skupaj.

zusammenscharen zgreniti, z-, nadrgniti skupaj, nagrabiti; *impf.* zgrenbati, grabiti, vkup drgniti.

zusammenschießen razstreliti, razrušiti od. razvaliti s strelom; (Geſb) zložiti, v sklad dati, sklad napraviti; *impf.* skladati, v sklad dajati.

zusammenschlagen zbiti (zbijem), *impf.* zbijati; (zerschlagen) razbiti, streti (starem), raztrupati; *impf.* razbijati; d. Hände — skleniti, prekrižati, križem dejati (denem); *impf.* sklepati.

zusammenschleppen zvleči, navleči skupaj, navlačiti, nanositi.

zusammenschmelzen tr. stopiti, raztopiti, staliti; sevreti; *impf.* topiti, taliti, evreti, raztapljati; *intr.* razstopiti se, raz-, stajati se, raztaliti se; *impf.* topiti se, tajati se, taliti se; (v. Schnee) kopneti, skopneti; (ßeiner werden) zmanjšati se, skrčiti se.

zusammenschmieden zvariti.

zusammenschmieren zmazati (zmažem), sčečkati.

zusammenschneiden zrezati (zrežem), sesékati.

zusammenschnüren zategniti, zadrgniti, tesno zvezati (zvežem).

zusammenschreiben (-schaudern) strepetati (-tam u. -čem), prestrašiti se.

zusammenschrumpfen skrkniti, skrčiti se, zgrbiti se, zgrbančiti se.

Zusammenschuss m. sklåd, skladež.

zusammenschrütten (skupaj) sesúti (-sumem), *impf.* sesipati (-sipljem).

zusammenschreiben zvariti.

zusammensekbar sestavljiv.

zusammensehen sestaviti, zložiti; *impf.* sestavljati, skladati, zlagati; zusammengefeßtes Wort zložena od. sestavljena beseda, zloženka, sestavljenka.

Zusammenfunkung f. sestava, sestavlanje; sklad, zlaganje.

zusammensinken zrušiti se, zgruditi se.

zusammenparen

— 822 —

zusammenziehen

zusammenparen prihraniti, pri-, na-
štediti.

zusammen speisen skupaj obedovati.
zusammenstecken tr. stakniti, impf.
stikati; intr. skupaj tičati (-im).

zusammenstellen sestaviti, impf. se-
stavljati.
zusammensteuern zložiti, sklad na-
praviti, v sklad dati.

zusammenstimmen intr. skladati se,
ujemati se, zlagati se, biti (sem) v
soglasji; tr. ubrati (-berem), impf.
ubirati.

zusammenstimmend soglasën, skladën.

zusammenstopfen stlačiti, znašiti.

zusammenstooppeln paberkovati; iz raz-
nih pobirkov sestaviti, skrpati.

zusammenstoß m. udar stvarí ob stvar,
spor; (seindliches Zusammentreffen) spo-
pad, sprijem; der — erfolgte spopadli
so se, poprijeli so se, udarili so se.

zusammenstoßen tr. stolči; (eins ins
andere) vkup poriniti, spahniti; (mit
den Gläsern) trčiti; intr. dotikati se,
zadevati se; (aneinander grenzen) me-
jiti, mejašiti, vezati (vežem) se, držati
(-im) se skupaj; (zusammentreffen) za-
deti (-denem) se, udariti skup (na, ob),
butiti skup (na, ob), trčiti skup (na,
ob); srečati se, strniti se; impf. sre-
čevati se, strinjati se.

zusammenströmen steči se, impf. ste-
kati se; zgrniti se, impf. zgrinjati se,
sovrevati.

zusammenstückeln iz koscev zložiti, se-
staviti, skrpati; impf. iz koscev skla-
dati (zlagati), sestavljati, krpati.

zusammenführen podreti (-derem) se,
razsuti (-sujem u. -spem) se, razvaliti
se, zvrniti se na kup, raz-, porušiti
se; impf. podirati se, rušiti se, raz-
padati; (von lebenden Wesen) zgruditi
se, pasti (padem) na kolena.

zusammensuchen skupaj poiskati (po-
šicem).

zusammentragen znesti, nanesti, z-,
nanositi; impf. znašati, nanašati.

zusammentreffen sniti (snidem) se,
sestati (-stanem) se, skupaj zadeti
(-denem). naleteti na koga, slučajno
nameriti nanj. srečati se; impf. sha-
jati se, srečavati se; (übereinstimmen)

strniti se, priti (pridem) v sklad; impf.
strinjati se, ujemati se, vezati (vežem)
se. skladati se, zlagati se.

zusammentreffen n. sestaněk, srečanje;
(v. Umständen) slučaj, naključje, sokob.

zusammenreten tr. pohoditi, pomen-
drati, poteptati; intr. vkup stopiti,
sniti (snidem) se, zbrati (zberem) se,
sestati (-stanem) se.

zusammentriben segnati u. zgnati
(-ženem), vkup nadreviti, vkup spo-
diti; impf. seganjati, vkup naganjati,
vkup zganjati; (Geld) vkup spraviti,
skupiti, nabrati (-berem); impf. vkup
spravljati, skupljati, nabirati.

zusammentritt m. shod, zbor, sestaněk.

zusammenrommeln zbobnati, z bob-
nom sklicati (-kličem); impf. z bobnom
sklicevati, skup bobnati.

zusammenropfen nakapati se.

zusammenmachen zrasti se, impf.
zraščati se.

zusammenwesen setkati. [hati.

zusammenwesen na kup (vkup) spi-
zusammenwerfen vkup vreči (vržem),
nametati (-mečem); impf. vkup me-
tati, na kup lučati; (durch einander)
pre-, razvreci, razmetati, podreti (-de-
rem); impf. razmetavati, podirati.

zusammenwicken zviti (-vijem), zmo-
tati; impf. zvijati, vkup motati.

zusammenwirken (zu. weben) splesti
(spletem), stkati; (mitwirken) vzajemno
delovati, skup pritegniti, sodelovati.

zusammenwürfeln iz raznih koscev
sestaviti, skrpati.

zusammenjählen sešteti (-štejem),
impf. sestevati.

zusammenziehbar krčljiv, skrčljiv.

zusammenziehen vkup potegniti, vkup
zvleči; impf. vkup vleči; (Truppen)
zbrati (zberem), skupiti, združiti; impf.
zbirati, skupljati, združevati; (die
Schlinge) zadrgniti, zategniti; impf.
zategovati; d. Stirne — čelo na-, zgr-
bančiti u. zgubančiti; (kürzer machen)
o-, skrajšati, skrčiti; sich — grbiti se,
stiskati se, grbančiti u. gubančiti se;
zgrbiti se. zgrbančiti se, nagubančiti
se, stisniti se; (frampfschaft) krčiti se;
skrčiti se: (von den Wolken) zbirati se,
kopičiti se; nakopičiti se.

zusammenziehend

— 823 —

zuſperren

zusammenziehend zagoltën, oškrapěl.

Zusatz m. dostavěk, dodatěk, doložěk, privržěk, pridavěk; (Legierung) primes (-i), primesěk; Zusatz dodatni; —frage dodatno vprašanje.

zuschanden werden v sramoto priti (pridem), na sramoti ostati (ostanem), osramotiti se.

[kaj.

zuschanzen jmd. etw. nakloniti komu
zuschärfen zostriti, priostriti, pri-
špičiti.

zuscharren zagrebsti (-grebem), za-
suti (-sujem u. -spem), zakopati (-kop-
ljem); *impf.* zagrebati (-bam u. -bljem),
zasipati (-pam u. -pljem), zakopavati.

zuschauen gledati.

Zuschauer m. gledalěc; —inf. gledalka.

Zuschauerraum m. prostor za gledalce, gledališče, predel za gledalce.

zuschauſeln zagrebsti (-grebem), za-
kidati.

zuschicken poslati (pošljem), doposlati;
*impf.* pošiljati, dopošiljati.

zuschieben potisniti, zariniti, primak-
niti, poriniti; den Riegel — zapahniti; den Eid — siliti koga na prisego, gnati (ženem) ga na prisego.

zuschießen priložiti, privreči (-vržem),
do-, pridati; *impf.* prilagati, dodajati,
pridavati.

Zuschlag m. (im Hüttenbau) primes
(-i). primesěk; (beim Deichbau) dosip,
popravěk; (zur Steuer) naklada, do-
klada, priklad.

zuschlagen nabijati, udrihati, prete-
pati, mlatiti, tolči; (die Thüre) zalopiti,
zaloputniti; (ein Faß) sod zabiti (-bi-
jem), začepiti; (ein Buch) zapreti; (e.
Deich) zajeziti, zamašiti; (im Hütten-
bau) primesiti; (Bretter) pribiti, *impf.*
pribijati; eine Summe — pri-, došteti
(-štejem), privreči (-vržem); (beim Ver-
kauf) podražiti, s ceno poskočiti.

zuschleppen privleči, navleči, navlačiti.

zuschließen zapreti, zakleniti, zaklju-
čiti; *impf.* zapirati, zaklepati.

zuschmieren zamazati (-mažem).

zuschnallen zapeti (-pnem).

zuschnappen (m. aufgesperrtem Mund)
šavsniti, hlastniti; *impf.* hlastati; (v.
Decel) zadleskniti, zaklopiti se, zaklop-
niti se; (zuſpringen) zaskočiti.

zuschnücken krojiti, u-, prirezovati; u-, prikrojiti, pri-, urezati (-režem); glatt — gladko prirezati, pri-, začeliti.

Zuschneider m. krojač.

zuschneien zapasti (-padem), zamesti
(-metem).

Zuschnitt m. kroj, prikroj, prikrojěk, osnova; (Form) oblika; die Sache ist schon im — verdorben stvar je že v spočetku (v osnovi) skažena.

zuschnüren zadrgniti, zategniti.

zuschrauben zaviti (-vijem), priviti,
zašravbati.

zuschreiben pripisati (-pišem), *impf.*
pripisovati.

Zuschreibung f. pripis, pripisovanje.

Zuschrift f. dopis, list, pismo, pisanje.

Zuschuss m. dodatěk, primečěk, pri-
vržěk, pridavěk, priklada.

zuschütten (hinzu—) prisuti (-sujem),
*impf.* prisipati (-sipam u. -sipljem);
 flüssiges) pri-, doliti (-lijem); *impf.*
prilivati, dolijati; (verschütten) zasuti,
*impf.* zasipati.

zuschwären z gnojem zalepiti se, za-
krmežljati se.

zuschen gledati; sich zu glej! pazi!
varuj se!

zusehends adv. vidno, očividno, očitno,
vidoma, da je kar videti.

Zuseher m. gledalěc.

zusehr adv. preveč, čezmerno.

zusein zaprto biti (sem).

zusenden f. zuschicken.

Zusender m. pošiljatelj, pošiljalěc.

zusehen pristaviti, *impf.* pristavljati;
(zuthun) pri-, do-, pridodati, privreči
(-vržem), pridejati (-denem); *impf.*
dodavati, pridevati (-am u. -ljem);
(Geld) dolagati, dokladati, doplačevati;
 bedrängen) pritiskati, nadlegovati, pe-
stiti. sukati (sučem), privijati, napa-
dati, v stisko (zadrego) spravljati, pre-
ganjati, zatirati, zdelovati, mučiti,
trdo prijemati koga, biti (sem) mu za
petami.

zusichern trdno obljubiti (obetati),
zagotoviti; *impf.* zagotavljati.

Zusicherung f. zagotovilo, obljuba.

zusiegeln zapečatiti.

[kuha.

Zuspeife f. prijed (-i), prigrizěk, pri-
zuſperren zapreti, *impf.* zapirati.

zuspißen

— 824 —

zutheilen

zuspißen priostriti, pri-, ošpičiti.

Zusprachef. na-, prigovarjanje, tolažba.

zusprechen prigovarjati, nagovarjati,
na sree govoriti; Muth — sršnost
dajati, osrčevati, hrabriti, bodriti, po-
gum delati; Troſt — tolažiti, tešiti;
(zuerkennen) prisoditi, impf. prisojevati,
prisojati; intr. (anreden) na-, ogovoriti;
impf. na-, ogovarjati; bei jemd. — ob-
iskati (-iščem), posetiti. oglasiti se
pri kom, priti pogledat h komu, ostati
(ostanem) pri njem; impf. obiskovati,
oglašati se, zahajati v posete; der
Flasche — povabiti se k vinu, rad srkati
ga, biti (sem) vinski bratče.

zusprengen zakaditi se, zaprašiti se
(proti), spustiti se v dir, pridirjati
(proti čemu).

zuspringen priskočiti, prihiteti; (zu-
schnappen) zaskočiti (se).

Zuspruch m. prigovarjanje, tolažba;
(gerichtl.) prisodba; (Besuch) obisk, po-
set, pohod; er hat vielen — zelo za-
hajajo k njemu, dosti obiskovalcev ima;
er hat keinen — nič ne zahajajo k
njemu, zapuščen je. [čepiti.

zuspünden z veho zabiti (-bijem), za-

Justand m. stau, stanje; im —e der
Trunkenheit v pijanosti, pijan; im —e
der Nüchternheit v treznosti, trezën;
im —e der Bewusstlosigkeit v nezavesti,
nezavestën.

zustande bringen dovršiti, dokončati,
izvesti (-vedem), narediti, učiniti, ures-
ničiti, iz-, dogotoviti; — kommen na-
rediti se, napraviti se, po-, nastati
(-stanem), ustanoviti se.

Justandebringung f. izvršba, izvedenje,
izpolnitěv.

Justandekommen n. uresničenje; usta-
novitěv.

zuständig pristojen; — sein pristojati
(pristojim), pripadati, sjadati.

Juständigkeit f. pristojnost.

Juständigkeitsbehörde f. pristojno ob-
lastvo, pristojna gosposka.

zuständiglich, — es Zeitwort neprehoděn
od. neprehajalěn glagol.

Justatten kommen prav od. ugodno
priti (pridem), v prid od. na korist
priti, prileči (-ležem) se, prikladno od.
ugodno ponesti se.

zustücken (heimlich zukommen lassen)
skrivaj priskrbeti, potajno pritakniti,
pod roko dati.

zustehen (gebüren) pristojati (-im),
iti (grem), spodobiti se; (obliegen)
dolžnost je, spodobi se; es steht mir
zu imam pravico od. oblast; (gehören)
pri-, spadati (pod koga).

zustellen dostaviti, vročiti, predati;
impf. vróčati, vročevati, dostavljati,
predajati (komu kaj).

Zusteller m. vročnik, vročevalč.

Zustellung f. vročba, vročevanje, vro-
čitěv, vročilo; Zustellungss- vročilěn,
vročitven.

Zustellungsbogen m. vročilna od. vro-
čitvena pōla.

Zustellungsbuch n. vročilna knjiga.

Zustellungsgebür f. vročbarina, vroč-
nina, dostavnina.

Zustellungsnachweis m. vročilni izkaz.

Zustellungsfchein m. vročilni list, do-
stavnica.

zustimmen pritrditi; pri-, dovoliti;
impf. pritrjevati; do-, privoljevati.

Zustimmung f. pritrditěv; privolitěv,
privoljenje.

zustopfen mašiti, gatiti; zamašiti, za-
čepiti, zagatiti, zadelati.

zustoßen poriniti, potisiniti, suniti;
(widerfahren) pripetiti se, primeriti se,
prigoditi se, naključiti se, zadeti (-de-
nem) koga; es ist ihm ein Unglück zu-
gestoßen nesreča ga je zadela.

zusrömen pri-, dotekati.

zustußen prirezati (-režem), prisekati,
pristriči (-strižem); obtesati (-tešem),
oklestiti, oškrnjati; (auspußen) olikati,
olepšati, nagizdati.

zutage treten na dan (na svitlo) priti
(pridem), pokazati (-kažem) se, v jav-
nost priti.

zuthal adv. navzdol, navdol.

Zuthat f. primes (-i), primesek, pri-
datek; (bei Speisen) začimba; f. a.
Zugehör.

zuthätig prikupljiv, dobrikav, pri-
kupěn, prijazěn, uljuden, ugodljiv, pri-
zadevěn, postrežljiv.

zutheilen prideliti, oddeliti, odkazati
(-kažem), odrediti, odmeriti, odločiti.

zutheil werden

— 825 —

zuwenden

zutheil werden v del priti (pridem),
kot delež pripasti (-padem), doletéti,
zadeti (-denem).

zuthulich f. zuthätig.

Zuthulichkeit f. udvornost, uljudnost,
prikupnost, prijaznost. ugodljivost,
prizadevnost, postrežljivost.

zuthun pridejati (-denem), priložiti;
*impf.* pridevati, prilagati; (zumachen)
zapreti, *impf.* zapirati; die Augen —
oči zatisniti, zamižati (-im); sich jmdm.
— prikupovati se, dobrikati se, laskati
se, prilizovati se, postrežljiv biti (sem).

Zuthun n. prizadevanje, prizadevěk,
trud, sodelovanje, pripomoč (-i); ohne
mein — brez mene.

zuthunlich f. zuthätig.

zutragen donesti, prinesti; *impf.* do-
našati; sich — primeriti se, pri-, do-,
zgoditi se, naključiti se, pripetiti se.

Zutrüger m. donašalěc, donosnik;
(Angeber) tožnik, ovadúh.

zuträglich prikladěn, koristěn, dobro-
dejěn, v prid; der Gesundheit — zdrav,
zdravilěn; — sein prijati, goditi, dobro
deti (dem u. denem); pridovati.

Zuträglichkeit f. koristnost.

zutrauen zaupati, zanesti se u. za-
našati se na koga; das hätte ich dir
nicht zugetraut tega bi ne bil mislil o
tebi, temu bi se ne bil nadejal o tebi.

Zutrauen n. zaupanje, zanašanje; d.
— hegen upati, nadejati se; im — za-
našaje se, nadejaje se.

zutraulich zaupěn, zaupljiv.

Zutraulichkeit f. zaupnost, zaupljivost.

Zutreffen (geschehen) prigoditi se, pri-
meriti se, pripetiti se; (stimmen) zla-
gati se, skladati se, ujemati se, vkup
iti (grem).

zutreten pristopiti, *impf.* pristopati.

zutrinken napiti (-pijem), nazdraviti;
*impf.* napijati, nazdravljati.

Zutrinkformel f. napitnica, zdravica.

Zutritt m. pristop; freien — haben
smeti h komu, imeti (imam) odprta
vrata; den — gestatten pustiti koga
k sebi (préd se).

Zuverlässig zanesljiv, gotov, nedvo-
měn; (treu) zvest, vestěn.

Zuverlässigkeit f. zanesljivost, gotovost;
(Treue) vestnost, vernost, zvestoba.

Zuversicht f. zaupanje, zanašanje, trdna
nada; der — leben trdno se nádějati,
popolnoma zanašati se.

Zuversichtlich *adi*. poln zaupanja, ves
zaupljiv; — e Hoffnung trdno od. živo
upanje; *adv*. zanesljivo, gotovo, ne-
dvomno, za gotovo.

Zuviel *adv.* preveč, čezmerno; etw.
wird mir — navelićam se česa, pre-
seda mi.

Zuvor *adr.* (po)pred, (po)prej.

Zuvördersf. *adv.* najpoprej, narpred,
pred vsem drugim, v prvi vrsti.

Zuvorkommen prehiteti, prestreči
(-strežem), preteči, prekositi.

Zuvorkommend postrežljiv, uslužen,
postrežen, poslužen, prijazen.

Zuvorkommenheit f. postrežnost, po-
strežljivost, u-, poslužnost, prijaznost,
ugodljivost.

Zuvorthun preteči, prekositi, nadkri-
liti, premagati, užugati, prehiteti.

Zuwachs m. prirastěk, priraščaj; (Ver-
mehrung) umnoženje, pomnožek; (an
Vieh) prireja, prirejěk.

Zuwachslen prirasti, umnožiti se;
*impf.* priraščati, prirastati; (v. Wun-
den) zarasti se, zaceliti se; *impf.* za-
raščati se.

Zuwage f. privaga, priklada, na-,
privržek.

Zuwägen odvagati, odmeriti.

Zuwälzen pri-, na-, zavaliti (pred od.
na kaj); jmd. d. Schuld — krivdo zvaliti
od. zvrniti (*impf.* zvračati) na koga.

Zuwarten čakati; počakati.

Zuwartung f. počak.

Zuwege bringen izvesti (-vedem), do-
vršiti, storiti, učiniti.

Zuwehen pihati (proti komu), nasproti
pihljati; (v. Schnee = verwehen) zamesti
(-metem), zasuti (-sujem); *impf.* za-
metati, zasipati.

Zuweilen *adv.* (v)časi, (v)časih.

Zuweisen nakazati (-kažem), odkazati,
naložiti, odrediti.

Zuweisung f. nakaz, odkaz, nalaganje.

Zuweit *adv.* predaleč.

Zuwenden obrniti, *impf.* obračati;
(zutheil werden lassen) nakloniti, pri-
skrbeti, pridobiti; *impf.* naklanjati,
pridobivati.

zuwerfen

— 826 —

Zweier

zuwerfen vreči (vržem), *impf.* metati (mečem), lučati, dometavati; Blicke — pogledovati koga; Küsse — poljubce posiljati; die Thüre — vrata zaluščiti od. zaloputniti; eine Grube — jamo zasuti (-sujem).

zuwerke gehen ravnati, postopati, počenjati.

zumicken zaviti (-vijem), zamotati.

zuwider praep. zoper, proti, nasproti; adi. nasprotěn, zopern, odurěn, mrzěk, prinaskutěn; — laufen nasprotovati, nasprotěn biti (sem); — werden priskutiti se.

zuminken na-, pomigniti, pokimati; impf. namigavati.

zuzählen prišteti (-štejem), impf. pristevati; (stückweise herzählen) od-. našteti, impf. naštevati.

zuziehen zategniti, zadrgniti; prvleči; (jmd. zu etw.) privzeti (-vzamem), poklicati (-kličem), povabiti; impf. privzemati; (aufladen) navleči, nakopati (-kopljem), nakloniti, provzročiti; sich eine Krankheit — nakopati si bolezn, bolezn stakniti od. skupiti; sich einen Verweis — dobiti ukor, stakniti jo, skupiti jo.

Zuziehung f. privzetje; mit — zweier Männer privzemsi si od. pridruživsi si dva moža; ohne jemandš — brez koga, brez čegave pomoči.

Zuzucht f. prireja, prirejek.

Zuzug m. pomočna četa, vojaška pomoč (-i). [palo.

Zwackeisen n. šcipalne klešče pl., šiczwacken šcipati (šcipljem); uščipniti, uščeniti.

Zwang m. sila, siljenje, nuja, móranje; aus — po sili, siloma, prisiljen; sich — anthun siliti se; (Stuhl— u. Urin—) tišćanje.

Zwängen siliti, s silo delati; prisiliti, s silo zabiti (-bijem), s silo spraviti.

Zwängling m. prisiljenec.

Zwanglos brez sile, neprisiljen; prost, sveboden.

Zwangs- posilni.

Zwangsarbeiten n. (Zwangsarleihe f.) posilni zajem, prisiljeno posojilo.

Zwangsarbeitshaus n. posilna —, prisilna delavnica, — delarnica.

Zwangsturs m. prisilni kurs. [halja. Zwangsjacke f. silovni jopić, oviralna Zwangsmittel n. sila, prisilno sredstvo. Zwangspafs m. prisilni popotni list, odkazan pot. [silo.

Zwangsweise adv. po sili, siloma, s zwanzig num. dvajset; dvajsetero.

Zwanziger m. (Zahl) dvajsetka; (Münze) dvajsetica, dvajseterica.

Zwanzigerlei dvajseteri.

Zwanzigfach (-fältig) dvajseterěn, dvajseternat.

Zwanzigjährig dvajsetletěn.

Zwanzigmaf dvajsetkrat.

Zwanzigpfündig dvajsetfuntěn.

Zwanzigste num. ord. dvajseti.

Zwanzigstel n. dvajsetina, dvajsetinka.

Zwanzigstens adv. dvajsetič, v dvajseto.

Zwanzigtägig dvajsetdneven.

Zwanzigtauwend dvajset tisoć.

Zwar adv. sicer, res da, zares; und — in pa, namreč, in to.

Zweck m. namen, namemba, svrha, namera, cilj in konč; (Ragel) žrebělj, klin, evèk; dem. klinèc, klinčèk.

Zweckdienlich namenu primerěn, — prikladěn, koristěn, ugoděn.

Zwecklos adi. brez namena, brezkortěn, odveč, neprimerěn; adv. zastonj.

Zweckmäßig koristěn, pripravěn, prikladěn, primerěn, ugoděn.

Zweckmäßigheit f. primernost, ugodnost, koristnost, prikladnost, pripravnost.

Zweckmidrig namenu nasprotěn, neprimerěn, neprikladěn, neugoděn.

Zweckwidrigkeit f. neprimernost, neugodnost, neprikladnost.

Zwei num. dva, dve; dvoje; je — po dva, dva in dva; um — Uhr ob dvěh; (Paar) dvójica; zwei- dvo-. [rok.

Zweiarmig dvoramén; (—händig) dvozweiängig dvoök.

Zweibeinig dvonög.

Zweiblätterig dvolistěn.

Zweideutig dvouměn, dvoplatěn, dvolíčen; negotov, dvomljiv, sumnjiv.

Zweideutigkeit f. dvoumnost, dvoumje, negotovost.

Zweidrähtig dvožicěn; v dva stremena.

Zweier m. dvojka; (Münze) dvojak, dvojača.

Zweiburg

— 828 —

Zwingburg

Zweiburg m. razpotje.
Zweibeiberei f. dvoženstvo, bigamija.

Zweizackig dvorogljat, dvozob.
Zweizahl f. dvojina.

Zweizahn m. (Bidens) dvozob, ušivěc.
Zweizeilig dvovrstěn, dvoreděn; —e
Gerste ploščěc.

Zweizifferig dvoštevilčěn, dvoštevilěn.
Zweizüngig dvojezičěn, dvoličěn, ne-
odkritosrčěn, omahljivega značaja.

Zweizüngigkeit f. dvojezičnost.

Zweizüngler m. dvojezičnik, dvoličnik,
na dve plati človek; figamož.

Zwerch adv. (v)prek, povprek, počez.
Zwerchfell n. prepona, prečna mrena;
jmd. das — erjüttern spraviti koga
v močěn smeh.

Zwerchsack m. bisaga, prekramnica.
Zwerg m. pritlikavěc, patuš; (Däum-
ling) palčěk; Zwerg pritlikav, pri-
tličěn.

Zwergbaum m. pritlično drevo (-esa),
pritlikavěc.

Zwergbirke f. nizka od. pritlična breza.
Zwerghaft pritlikast, pritlikav, pri-
tličěn.

Zwergin f. pritlikavka. [bor.
Zwergkiefer f. rušje, košutje, gorski
Zwergpalme f. pritlična palma.

Zwergspitzmaus f. hrčica, mala rovka.
Zwetsche (Zwetschke) f. češplja; sliva;
Zwetschken= češpljev, slivov.

Zwetschkenbaum m. češplja, sliva,
češpljevo drevo (-esa).

Zwetschkenbrantwein m. slivověc, sli-
vovica, slivovka. [vovnik.

Zwetschkeogarten m. češpljev vrt. sli-
Zwetschkenmus n. češpljevec, čežana.
Zwick m. vščip, vščipljej.

Zwickel m. zakliněk; (im Kleide) ko-
zíca, goloběc, srčěk.

Zwicken sčipati (sčipljem); uščipniti,
uščeniti; es žwickt mich im Leibe sčiplje
—, zavija —, grize —, kolje —, bode
—, črviči —, ujeda me po trebuhu;
(fspiel.) evikati, evik igrati.

Zwicker m. sčipalče; (Werkzeug) sčí-
palnik, sčipalnica: —in f. sčipalka.

Zwickern mežikati, pomežikavati.
Zwickmühle f. cigalica.

Zwickzange f. sčipalne klešče pl., sčí-
palnice pl., sčipala pl.

Zwiebach m. prepečenče, suhor, pre-
sušenče.

Zwiebel f. čebula, čebul, luk; Zwiebel-
čebulov, lukov.

Zwiebelartig čebulast.
Zwiebelbau m. čebularstvo, pridelo-
vanje čebule, lukarija.

Zwiebelbauer m. lukar, čebular, pri-
delovalěc čebule.

Zwiebelgewächs n. čebulnica.
Zwiebelhändler m. čebular.
Zwiebeln čebuliti, s čebulo začinjati;
začebuliti, s čebulo začiniti; fig. pe-
stiti koga.

Zwiebelwurzel f. gomoljica.
Zwiebrache f. drugo oranje, praha,
druga kop (-i).

Zwiebrachen v drugo orati (orjem),
prašiti, praho orati.

Zwiesach dvojěn, dvojnat.
Zwiegespräch n. dvogovor.
Zwielicht n. sonrak, mrak.

Zwiesel m. rázsoha, rogovila, gača,
kobalja.

Zwieselarm m. trabje.
Zwieselig rázsohast, rogovilast, rogu-
ljast, precepłjen, kobaljast.

Zwieseln precepiti, razcepiti, razsóšiti.
Zwiespalt m. razpor, razdor, razprtija,
razprtje, razpra, svada, nesloga, ne-
skladnost, nejedinost, nesložnost.

Zwietracht f. j. Zwietspalt.
Zwieträchtig prepirljiv, svadljiv, raz-
dorěn, nesložěn.

Zwietrachtgeist m. prepirljivost, svad-
ljivost, nesložnost.

Zwietrachtsame m. seme razprtije,
vzrok nesloge. [lih.

Zwillig (Zwillich) m. dvotkanina, evi-
zwilligen dvotkaninski, evilihast.

Zwillichweber m. tkalče dvotkanine,
evilihar.

Zwilling m. dvojčěk, dvojčič, bliznec
(blizenca), dvojče (dvojčeta).

Zwillingsapfel m. (—birn f. 2c.) zra-
ščena (zrastla) jabolka, zraslica.

Zwillingsbruder m. j. Zwilling.

Zwillingsgestirn n. ozvezdje dvojčkov.

Zwillingskind n. dvojčěk, dvojče (-eta).

Zwillingschwester f. dvojka, bliznica.

Zwillingsstrom m. sotočnica, sovodnica.

Zwingburg f. višegrad, silni grad.

Zwinge

— 829 —

zwitschern

Zwinge f. (Leim—) spona, svora; (Stocf—) okov, okovanje.

Zwingen siliti, morati, nuditi, pri-, naganjati; pri-, posiliti, primorati, nagnati (-ženem), prinuditi.

Zwinger m. ograda, velika železna kletka; pesjak, pasji obor; (Person) silnik, samosilnik.

[trinog.

Zwingherr m. nasilnik, samosilnik, Zwirl m. vrtelj, vrteljče; vreteno.

Zwirlbohrer m. vrteljčni sveděr.

Zwirn m. sukančec, končec, nit (-i), evirn.

Zwirnen adi. sukančev, končnat, evirnat; verb. sukati (sučem); po-, sesukati; (von der Kabe) presti (predem), dromljati.

Zwirnfaden m. končec, nit (-i).

Zwirknäuel m. klopčič sukanca.

Zwirnrad n. sukalnik, kolovrat za sukančec.

Zwirnseide f. sukana svila.

Zwirnstrumpf m. evirnata nogavica.

Zwirnwikel m. navitěk.

Zwirnwinde f. motovilo za sukančec.

Zwischen praep. med, mej; adv. vmes; (in Zusammensetzungen) med-, vmesni.

Zwischenact m. prestanček od. presleděk med dvema dejanjema. [stavba.

Zwischenbau m. medziděk; vmesna.

Zwischenbehörde f. vmesno oblastvo, srednji urad.

Zwischendeck n. podpalubje.

Zwischenereignis n. (—sall m.) vmesni dogoděk.

Zwischenfrage f. vmesno od. postransko vprašanje. [spev.

Zwischengefang m. vmesno petje, med-

Zwischenhandel m. prekupovanje, posrednja kupčija od. trgovina.

Zwischenhändler m. prekupěc, posrednik, posredovalni trgověc.

Zwischenknochen m. vmesna kost (-í).

Zwischenmauer f. medzidje, vmesni zid, pretin, prestenček.

Zwischenmuskel m. mejkostna mišica.

Zwischenort m. osredje, vmesje.

Zwischenpunkt m. vmesnik; vmesni členček.

Zwischenraum m. prostor med —, medsredje, razdalja, presleděk; (v. d. Zeit) medčasje; ein leerer — praznota, praz-

nina, prazno; ein lichter — spreumljej, osvestljej, jasna doba, veděr trenotěk.

Zwischenrede f. seganje v besedo, presekavanje govora.

Zwischenreden vmes govoriti, v besedo segati, govor presekavati, se v govor vmešavati; v besedo seči (sežem), govor prestriči (-strižem), vmešati se.

Zwischenregent m. medvladar, začasni vladar.

Zwischenregierung f. medvladje, začasna vlada.

Zwischenfat m. medstavěk, srednji od. vmesni stavěk, vmetěk.

Zwischenspiel n. medigra, vmesna igra.

Zwischenstück n. srednji kos, vložěk, vkladěk.

Zwischenstunde f. vmesna od. srednja ura; medurje, presleděk med urama.

Zwischenträger m. posredovalěc.

Zwischenverkehr m. meddeželna kupčija, vzajemni promet.

Zwischenwand f. medstenje, pretin, pregradna stena.

Zwischenweite f. razdalja, razstoj.

Zwischenwort n. vmetěk, medmet.

Zwischenzaun m. pregradni plot.

Zwischenzeile f. vmesna vrsta.

Zwischenzeit f. medčasje; in der — ta čas, med tem (časom).

Zwischenzellkoff m. mejstaničnina.

Zwischenjoll m. meddeželna mitnina, meddeželni col.

Zwischenjollinie f. meddeželna mitninska poteza od. črta, meddeželna colna meja.

Zwist m. razpor, svaja, razprtija, razprtje, zdraha, zdražba, rázpra; in — geratjen spreti se, svaditi se, navzkriž priti (pridem) s kom; — stiften drahati, zdrahe od. zdražbe delati, razprtije napravljati.

Zwisten prepirati se, klati (koljem) se, v razporu biti (sem), biti navzkriž s kom.

Zwistig svadljiv, zdražljiv, prepirljiv.

Zwistigkeit f. svadljivost, prepirljivost; razpor, razprtija.

Zwitschern črčati u. čvrčati (-ím), čvrkljati, ščrléti, žvrgoléti, gostoléti, ščegljati, ščebljati, drobeliti, gostožiliti; (v. Griffen) čvrčati, čričati, škripati

Adalbert

— 840 —

Julie

Verzeichnis einiger Personennamen.

Adalbert m. Adalbert, Vojteh (čech.).

Adelheid f. Adelajda, Adela, Dela; dem. Délica. [Dolfe.

Adolf m. Adolf; (im gem. Alltagstön)

Agathe f. Agata.

Agnes f. Neža; dem. Nežika u. Nežica.

Ágydius m. Egidij, Ilén, Tilén, Tilh.

Alexander m. Aleksanděr.

Alerius m. Aleš, Aleksij. [Lojžěk.

Alois m. Alojzij; (gem.) Lojze; dem.

Aloisia f. Alojzija; (gem.) Lojza; dem. Lojzika.

Amalia f. Amalija; (gem.) Málika u. Málica.

Ambrosius m. Ambrož, Ambrozij.

Andreas m. Andrej, Andrijaš; dem.

Andrejče, Andrejčěk. [čika.

Anna f. Ana; dem. Anica, Anka, An-

Anton m. Anton; (gem.) Tone; dem.

Tonče, Tončěk.

Antonie f. Antonija; (gem.) Tona; dem. Tónica, Tónčika.

Apollonia f. Apolonija; (gem.) Polóna; dem. Polónica, Polónka.

Augustin m. Avguštin; (gem.) Gustel.

Barbara f. Barbara; (gem.) Barba; dem. Bárbika.

Bartholomäus m. Jernej; dem. Jernejče, Jernejčěk, Nejčěk.

Bernhard m. Bernard.

Blasius m. Blaž; dem. Blaže, Blažěk.

Cäcilie f. Cecilija; (gem.) Cila; dem. Cilika.

Caspar m. Gašper.

Charlotte f. Karolina; dem. Karolinka.

Christine f. Kristina; dem. Kristinka.

Christof m. Krištof.

Chrysofostomus m. Krizostom, Zlatoust.

Clara f. Klara; dem. Klárica.

Clemens m. Klemen.

Chyrillus m. Ciril; dem. Cirilčěk.

Daniel m. Danijel, Danilo. [(ruff.).

Demetrius m. Demetěr; Dimitrij

Dorothea f. Doroteja, Dora; (gem.)

Rotija; dem. Dorica, Dorka, Rotijica.

Eduard m. Edvard; (Slavoljub, Slavomil kroat.).

Elisabeth f. Elizabeta; (gem.) Ošpeta, Špela, Liza; dem. Špélica, Lizika.

Emilie f. Emilija; dem. Mílica, Milka.

Erasmus m. Erazěm.

Felir m. Feliks, Srečko.

Ferdinand m. Ferdinand, Ferko; (gem.) Nande; dem. Nanděk.

Francisca f. Frančiška, Franja; (gem.) Franica; dem. Fráncika.

Franciscus m. Frančišek, Franjo; (gem.) France; dem. Francěk.

Friedrich m. Friderik, Miroslav.

Georg m. Jurij; dem. Jurče, Jurčěk.

Gertraud f. Jedert; (gem.) Jera; dem. Jérica.

Hottfried m. Bógomir.

Hottlieb m. Bógomil.

Gregor m. Gregor, Gregorij; (vulg.) Grega u. Groga; dem. Gregěc u. Grogěc.

Heinrich m. Henrik, Hinko.

Helene f. Helena; (gem.) Lena, Lenka, Alenka; dem. Lénica, Alenčica, Jélica.

Hermagoras m. Mohor.

Hieronymus m. Hijeronim; (gem.) Jeronim.

Ignaž m. Ignacij (Ognjeslav, Vatroslav kroat.); (gem.) Nace; dem. Nacěk.

Irenäus m. Irenej; Jernej (vgl. Bartholomäus).

Jakob m. Jakob; (gem.) Jaka; dem. Jakěc.

Jobst m. Jošt.

Johann m. Jovan, Ivan, Janko; (gem.) Janez; dem. Ivaněk, Janezěk; Anže, Anžěk. [ka.

Johanna f. Jovana, Ivana; dem. Ivan-Josef m. Jožef, Josip; (gem.) Jože, Pepe; dem. Jožěk, Joško.

Josefa (Josefine) f. Jožefa, Josipina; (gem.) Zefa, Pepa; dem. Zefka, Pépica.

Julie f. Julija; dem. Júlika.

Karl

— 841 —

Zacharias

Karl m. Karol (Dragotin).

Karoline f. Karolina (Dragojila); (gem.) Lina; dem. Línica.

Katharina f. Katarina; (gem.) Katra; dem. Kätchen Kátrica, Katinka.

Kosmas m. Kozma.

Ladislaus m. Ladislav, Lacko.

Lazarus m. Lazar.

Leo m. Leon.

Leonhard m. Leonard; (gem.) Lenart.

Leopold m. Leopold (Lavoslav); (gem.) Polde; dem. Polděk.

Leopoldine f. Leopoldina (Lavoslava); (gem.) Polda; dem. Póldika.

Lorenz m. Lavrencij, Lovro, Lorene; (gem.) Lovre.

Lucia f. Lucija; (vulg. auć) Luca.

Ludwig m. Ludovik, Ljudevit.

Lukas m. Lukež; (gem.) Luka; (Svitoslav).

Marius m. Marko; (gem.) Marka.

Margareta f. Margareta, Marjeta; (gem.) Meta; dem. Marjética, Marjetka, Metka.

Maria f. Marija; (gem.) Mica, Mina; (triv.) Maruša; dem. Marica; Micika, Minica, Minka; Marušica.

Martha f. Marta.

Martin m. Martin (Davorin).

Mathias m. Matija; (gem.) Matijč, Matic; dem. Matiče, Matiček.

Mathilde f. Matilda; dem. Tilka.

Matthäus m. Matevž, Matej.

Methodius m. Metodij, Metod.

Michael m. Mihael; (gem.) Miha; dem. Mihěc, Miško (kroat.).

Hoses m. Mojzes, Mojsij.

Natalie f. Natalija; Božena (kroat.).

Nikolaus m. Nikolaj; (gem.) Miklavž; Nikica (kroat.).

Olga f. Olga.

Ottilie f. Otilija.

Otto m. Oton.

Ottokar m. Otokar.

Paul m. Pavěl; (gem.) Pavle; dem. Pavelček.

Peter m. Peter.

Philipp m. Filip; (gem.) Lipe.

Raimund m. Rajmund, Rajko; (gem.) Mund.

Richard m. Rihard, Rikardo (kroat.).

Rochus m. Rok.

Rosalie f. Rozalija; (gem.) Rozala; dem. Zálika.

Rudolf m. Rudolf; (gem.) Dolfe.

Sebastian m. Sebastijan; (gem.) Boštjan.

Sigismund m. Žiga, Sigismund.

Simon m. Šiměn, Šimón.

Sophie f. Zofija; dem. Zófika.

Stanislaus m. Stanislav; (gem.) Stanko.

Stephan m. Stefan; dem. Štefěk, Štefanček.

Stephanie f. Štefanija.

Theodor m. Teodor (Božidar).

Theophilus m. Bogomil.

Theresia f. Terezija; (gem.) Reza; dem. Rézika.

Thomas Tomaž, Tomo; dem. Tomažek, Tómica.

Ulrich m. Ulrik; (gem.) Urh.

Urban m. Urban; (gem.) Verban.

Ursula f. Uršula; (gem.) Urša; dem. Uršika.

Valentin m. Valentin; (gem.) Tine, Balant; dem. Tinče, Tinčěk.

Weit m. Vid.

Victor m. Viktor (Zmagoslav). [Cene.

Vincenz m. Vincencij, Vinko; (gem.)

Wenzel m. Venceslav, Vaclav (čeč.).

Wilhelm m. Vilhelm, Viljem.

Wladimir m. Vladimir, Vladko.

Wolfgang m. Volbenk, Vuk (= Volk kroat.).

Xaver m. Ksaverij.

Zacharias m. Caharija.

54

Verbesserungen und Zusätze.

Abfordern terjati; izterjati st. tirjati.
Abführungsmittel n. čistilni lek st. čistivni lek.

Acclamation f. vzklik; per acclamationem z vzklikom.

Alumnus m. bogoslověc.

Ausklärung f. (des Geistes) prosveta
ft. osveta.

Augengläser pl. očali pl., naočniki pl.

Augur m. st. u.

Aurikel f. st. n.

Auspicien st. Auspicien.

auswurzeln izrvati st. izruti.

Art f. robilnica st. robevnica; ebenso
bei Bundaŕt.

Bank f. pruka st. prnka. [délnica.

Bankactie f. bankna — st. bankina

Basrelief n. st. m.

beslügeln peroti — st. peruti dati.

Beißbeere st. Beißbere.

Besuch m. posèt.

besuchen posetiti.

bezeichnen znamenovati, znamenati;
zaznamenovati, zaznamenati.

Bote m. sel st. sèl.

Brautjungfer f. podsnehlja.

bresthaft neboglèn, bolehèn, betežèn.

Brombeerstrauch m. ostrožnica, ostroga.

Candelaber m. svetilnik, lesteněc.

Cap n. st. m.

Carbonade f. pržola.

Carbunkel m. prišč, tvor. uljè (-ésa).

caprijiös st. capriciös.

Chrysolith st. Chrysolit.

Contangente st. Contangente. [pismo.

Creditiv n. poverilno — st. poveralno

Cridar st. Cridator.

cultiviert izobražen st. izobrazen.

Cyklus st. Cyclus.

Delinquent st. Delquent.
desperat st. dessperat.

Ehepacten pl. ženitbena — st. ženitbina pogodba.

Statt „Eicher“ schreibe richtig „Aicher“;
ebenso Aichsass, Aichgebür, Aichmaß,
Aichstab.

Eifersucht st. Eifersucht.

Elende f. ubožica st. ubozica.

Epheu m. st. f.

Episcopat st. Episcopat.

Esparsette st. Esparsette.

Euter n. st. f.

Faser f. st. m.

Fastnacht, Fastnachtsnarr, Fasttag st.
Fasternacht, Fastertag.

Fenchel-, Fenchelöl n. koprčev, koprčevo olje st. kopričev, kopričevo olje.

Fonds m. (spr. Fond) st. Fond.

Hatter n. st. m.

Hals; aus vollem — e lachen na ves
glas se smejati (sméjem u. smejím).

Harnstrenge f. opárnost (b. Vieh); an
der — leidend opárěn.

ihr (v. zweien) njijin st. njijn.

leichtsinnig lehkomiseln.

morgig jutršnji, jutrašnji st. jutrajšnji.

Onkel m. j. Oheim.

Trunk m. popivěk.

Überflutung f. poplavěk.