Ghibelline

— 1097 —

Giebel

G(h)ibelline (~-~) [it. = Waiblinger] m E₂₁
Ghibelin.

g(h)ibellinisch (~-~) a D₂₃ ghibelinský.

Giaur (‡) [tur.] m E₂₅, E₂₀ daur,† nevě-
řici, š sm. křestan (ve smyslu mohamedanském)

giaurisch (‡ v Giaur) a D₂₃ daurský,
křestanský.

gib (§) imp. od geben.

Gibbar (~) m E₂₅ zo. Balaenoptera rostrata
plejtvák zakralsý.

Gibbel p (§) m E₆, zc. = Sieper zc.

gibberisch ˘ (~-~) [angl.] a D₂·₃ = roth-
wälid.

Gibbon I. E₂₅ [angl.] m (ěn gib'n) id. angl.
dějepiseed. — II. a (ěn žibon), zo. těž Gibbon-affe
gibon, opice dlouhoruká; weibbändiger ~ Hy-
lobates lar lar; b) ajchgrauer ~ = Wanwan.

Gib(b)ůt (~) m E₂₀ min. gibbit;

Gibel (~) m E₂₅ zo. = Žeinfarantche.

Gibebline (~-~) zc. v Gibebline zc.

Gibian top. Č (v) Jivany.

Gibraltar (~-§, f-~ et dž.) [ar.] n E₂₅ zem id.
(řešděhoř i M angel vo Španělsku) Zraše veň ~ úžina
Gibraltarská.

Gicht (§) f E₁₈ (v A 2, D₇) A. [gehen]
pat. 1. dna, pakostnice, (suché) lámání; ~ an
den žižßen dna v nohou, podagra†; ~ an den
Händen dna v rukou, chiragra†; an ~ leidènd
dnou trápený n skličený; Prv. Žieber und ~
heilten die Arzte nictid při horeče a dne lekaři
pomoci nevědi. 2. prov. v pl. Gichter
psotník (a děto). B. [geben] ⊕ hut: a) kološník
(vrchní otvr šachtové n vysoké peci); b) (= -jaš) ko-
lošní násypka). C. † = Befeunntnís.

Gicht..., gicht... (§) ~anfall m záchvat
dny; ~artig a na způsob dny n pakostnice;
~außug m kološní zdvihadlo n podjemník;
~becre f, ~becerenfranch m bot. = Aalbere,
Aalberenfruchd; ~beule f: a) pakostničný otok;
b) fig. f prov. paskuda, člověk činění spatý
dojem; ~boden m směšovna kološní; ~bruchm:
skoro † = Gicht; ~brüchig a a) dnavý, dnou
zlámaný, pakostivý; b) skoro †, zejm. bibl. (blag-
rubriy oehrnutý, raněný mrtvici, paralytický†;
~brüchiger m a) dnavec, pakosta, nemočný
dnou; b) bibl. raněný mrtvici; ~brüchigkeit f
path. ochrnulost; ~brüttle f ⊕ hut kološní most;
~biišne f ⊕ hut. = ~boden; ~darm m denne
střevo; ~deckel m ⊕ hut = ~glode; ~ebene f
⊕ hut. = ~platean; ~ſaſſ n ⊕ hut. kološní
vůzky; ~ſieber n dnáv n pakostnični zim-
nice n horečka; ~en-thurm m ⊕ hut = ~thurm;
~ſlamme f kološní plamen; ~gas n kološní
plyn; ~gasentjichung f odvadení n odvod ko-
lošních plynův; ~gasentjichungsapparat m
odváědlo plynů kološních; ~gasfang m =
Gasjang; ~glode f kološní klobouk n zvon;
~haus n ⊕ hut. = ~thurm; ~heilend a od pa-
kostnice pomáhající, pakostnici léčící, mspr.
protipakostni; ~hund m ⊕ hut. = ~magen;
~knoten m path. uzel pakostničný; ~körner npl.
bot. zrna pivoňková; ~frank a dnavý, pakostivý,
dnou stižený; ~franfer m dnavec, nemočný
dnou n pakostnici, podagrista†; ~frankheit f
dnává nemoc, dna, pakostnice; ~frakt n bot.
dnává bylina: a) = Affenbere 1., 2.; b) = wilder
Aurin; c) = Bilsenfrant; d) = Bremnfrant f);

e) Vicia pisiformis vika hrachovitá (= wilde
Erbje); ~lähmung f mrtvina; ~leidend a
dnavý; ~leinwand f plátno protipakostniene;
~manteſm, ~mauer/ kološní obruba; ~maſn
~messer m ⊕ kološní míra vysoké peci; ~mauer f
zeč kolem vysoke peci; ~mittel n lek (proti-)
pakostničný n proti pakostnici; ~morchel f
bot. = Erdjömeer; ~pilz m bot. = Erdjömeer;
~platean n, ~plattform f kološní pavlač;
~platte f beim Frischfeuer vétrová plotna (a kry-
neto hrnu); ~rauch m kološní dým n prach n
pvl n písek; ~rose f bot: a) Paeonia officinalis
pivoňka; b) = Benedictenreje; e) Rhododendron
chrysanthemum pénišník zlatokvét; ~rübe f
bot. schwäbeerige o weiße ~rübe = Bryenje; Bryonia
alba posed bilý, kolokvinta†. zemská tykvice,
denní řepa; ~meibühnige ~rübe Bryonia dioica
posed červený; ~ſaß m ⊕ kološ(ní násypka);
~ſchirm m = ~manteſ; ~ſchmerzen mpl. tro-
leni. lámání; ~ſchwamm m: a) bot. = Erdjömeer;
b) ⊕ hut. cinková pecina, pecní kalmin; ~ſcite f
e- Frischherbes protivětrna n stěna;
~ſtaub m = ~rauch; ~ſtoff m látka dnov n
pakostniční; ~ſtrauch m bot. Ribes nigrum me-
ruzalka černá; ~ſtrümpfe mpl. punčoelyc pa-
kostniční; ~tanne f bot. = Wienenheide b);
~thurm m e-ß Heddejens kološní věž; ~treppc f ⊕
hut. schody kološní n a kološník; ~wagen m
⊕ hut. kološní vůž n vozík; ~watte f pakost-
niční vata; ~wurz f bot. = Ziptam; ~začen m
⊕ hut. e-ß Frischfeuer's protivčtová plitka (v kryčeném
hrnu); ~zettel m prov. vysvědčení o ranách
někde utřených.

glichten ˘ (~) n/a (b) C₁₃ na dnu stonati,
trpěti (n být) skličen) dnou n pakostnici.

Gichten... = Gicht...

gichterisch ˘ (~) a D₂₃ 1. path., těž gich-
tisch (~) dnový, pakostniční). 2. [Gicht C]
= geständig.

Gichtung ⊕ (~) f E₁₈ hut. e-ß Zdacht= o Hoch-
eſens násypka kološní.

Gicfel (~) m E₆ 1. děts f kohout (= Hahn).
2. = Angelsapfen.

Gickel-hahn f (~) m D₁1 děts. kohout (=
Hahn).

Gickeling ˘ (~) n E₃ = Ţpicmarke.

giceln, gickern (~) n/a (b) C₁₂ prov. (=
tidern).

Gicgad f (~) m E₂₅ 1. (husi) kýhání. 2. husa,
fig. hlupák; Prv. es gieng ein Wüdenen über den
Rhein, es fam als ~ wieder beim hus zu moře,
hus domů; Janek do Parize. Janek z Pa-
říže; bys vedl osla do Paríze. komož z něho
nebude.

gicſ(§) ˘ (§) adv. jen v: weder ~ ned gads
wijzen ani kvákati, ani kvokati, neznati ani
be ani ce, nevěděti ani zbla.

gicb (L) imp. od geben (lepe) gibt.

Gicbe ⊕ (~) f E₂₂ 1. ⊕ jehl. narovnavadlo
drátu. 2. tkale. snovadlo.

Giebel (~) m E₆ 1. vrchol. 2. ⊕ stav. a) štít,
lomenice, hlavina, průčeli, kabřinec. svisel,
svisle, frontispic† (jako stěna); b) zeč stitní;
štít okrasný, pediment†, fronton†; ber
obere Theil des ~ š kukla, gram. stíška; Prv.
jig. ein hoher ~ giert das Haus velký nos nehyzdi
obličej. 3. prov. dům. 4. fig. (Girjepunti) vrchol:

Německočesky slovník. I. Deutschgebräuchtes Wörterbuch.

138

Giebel...

1088

[Gieß...

der Rede ~ war: řeč vrcholila v myšlénce:
5. zo. = Žteintaranische.

Giebel..., giebel... ("~") = -ähre f sou-
krokvi štítni; ~blume f ☒ krabolec, list
kapustový; ~bogen m kulatý štít. oblouk
štítni; ~bach n strecha se štity; ~fagade f
štít; ~feld n ☒ stav. pole štitová n štítni,
tympanon†, tympaná† (Štít trojúhelníkový
(v ant. slohu) n obloukový (v románském ~choh); ~feu-
ſer n okno v štíte; ~förmig a Štitovity;
~hans n dům se štitem; ~loch n = ~feuſer;
~jaute f visutý sloupek u štítů dřevěných;
~joch m (Haus)neuer) domovní dań; ~schu-
brett n ☒ Štitové prkno (obyš. zdobené);
okrajna n bordura† štitová; ~ſcite f štít,
frontispic†; ~ſtamm m fetna† vyčínavající ve
štítu; ~ſtube f podkrovní světnice, man-
sarda†; ~taube f zo. = ſeldtaube; ~wand f
stěna štitová; ~zimmer n = ~ſtube; ~zins m
= ~joch.

gieb(c)lig (~) a D₂₁₃ se štítem, s lo-
menici; hed~čs Haus dům v vysokém štěmi.

Giebeling ~ (~) m E₂₀ = Ghibelline.

giebeln (~) I. vₐ C₁₂ 1. štítem opatřiti.
2. ~ = gipſent. ~ II. giebelc = giebelig.

gieben (~) vₐ (b) 1. F gießen (~) C₁₄
= giemen. 2. plav = giepen.

giebet (~) poet. a † = giebt.

gießen (~) vₐ (b) C₁₄ v gieben 1.

giebt, giebt (~) 2. a 3. sg. praes. od geben.

Gieſ... (~) plav. ~baum m rozsocha,
vratipěn; ~ſcnel n vratiplachta; ~tau n po-
straňka vratipňová.

Gieſe (~) f E₂₂ = Kieſe.

gicken (~) vₐ (b) C₁₂ 1. plav. = giepen. 2. p
= guden.

Giefer (~) m Eₐ prov. zo. hejl (= Gimpel).
giemen (~) vₐ (b) C₁₂ těžce oddechovati,
supěti.

Gien (~) f E₁₈ plav. mohutný kladkostroj
(ßestkladkový).

Gien..., gien... ("...") = -affe m zo. = Maul-
affe; ~block m plav. mohutná kladkovnice
(třikladková); ~jisch m zo. = Gähnisch; ~muschel f zo.
Venus zaděnka.

gießen (~) vₐ (b) C₁₂ = gähnen.

gicng ~ (I) impf. od gehen.

Gicngener (~) g-a D₂,₃; g- Wasser gien-
genská (kořalka); a. sm. kořalka, pálenka.

giepen (~) vₐ (b) C₁₂ plav. o vratiplačtě býti
přehazována.

Gieper p (~) m E₆ chtič, chuť, choutka.

gicperig p (~) a D₂,₃ chtivý, žádostivý.

gicperu p (~) vₐ (b) C₁₂ bažiti po čem.

gicp(f)cn f (~) vₐ (b) C₁₂ = giemen.

Gier (~) I. f E₁₈ bez pl. 1. žádostivost, touha,
tužba, (dy)chtivost (nach et. po čem n čeho).
2. lakota, -nost, lakomost, hltavost, chtič.
3. plav. ſourani, křivoleni, žejbrování. ~ II. m
E₃ = Gehre 1. e). ~ III. g-a D₂,₃ bažiči,
chtivý po čem, žádostivý, chtivý čeho.

Gier-... ("...") ~bliſch m ~ zádostivý n lačný
pohled; ~ſalke m zo. = Geierſalt; ~hammel m
P = ~dſtung; ~mund npr. f v Gier(c)mund;
~paſſch m P = ~dſtung; ~ſchlag m plav klika-
tina, úchylka v dráze plavební; ~dſtung m
hltoň, -oun, hltavec, žrout.

Gierde ~ (~) f E₂₂ = Begierde.

Gier(c)mund ("~") npr. f neskl. Frau ~
jméno vlíce v „Reineide Fuch“
gieren (~) I. vₐ (b) C₁₂ 1. nach et. ~ (~ vₐ
et. ~) (lakotně) po čem bažiti n dychtiti, býti
chtivý n žádostivý čeho. 2. plav. plaviti se
v kliktatinách. 3. pl. = gähen. ~ II. s. ~, ~, n
E bez pl. 1. chtič, lakota. 2. plav. = Gieridlan.

Gieren-... ("~") ~ziegel m pokrýv. prejz,
žlavobice.

gierig (~) I. a D₁,₃: ~ auf o nach et. chtivý,
lakotný, roztoužený, lačný, žádostivý čeho;
dychtíci n bažiči po čem; ~ eſſen hltavě jísti,
hltati; ~ nach dem Eſſen o Grefsen žravý, hltavý
(= geſräßig); ~ auf Geld lakotný (peněz),
ziskuchtivý; S. mit -em düſternem Auge betrachten,
~ eide auf 3. werfen chlipné n vilné zraky
na koho upírati. ~ II. s Gieringkeit f E₁₈ bez v.
chtivost. lakotnost, lakota, hltavost, žádosti-
vost, touha, tužba.

Gierlein (~) n E₂ = Zuedermurzel.

Gierling (~) m E₃ lakotník, žádostivec,
hltavec.

Giermund ("~") npr. f neskl. = Gieremund.

Giers (~) m sg. D₄, pl. Eₐ bot. Angelica silve-
stris andělika lesní, děhel.

Giersch (~) m E₃ = Geißuß 2. a).

Gierung ☒ (~) f E₁₈ truhl. v Gehre 1. e).

Giese (~) f E₂₂ prov. J = Kehle.

Gieſz..., gieſz... ("...") ~arm m prolívka;
~bach m bystríce, ~na, ručej, ~bad n lázeň
polévaci n sprechová, sprecha, douche†; ~bauſ
slévací stolice pštal varhanových; ~beſen n
kropenka, konše, névadlo; ~bottich m
slévací kád; ~brett n plv. tarásek; ~budel,
bückel m hut, slév. nalévačka, nalévaci n s-
lžíce n kalíšek; ~cimer m slévací vědro;
~er; n litina; ~ſaſs n nalévadlo, slévák;
~ſieber n slevačská n tavičská horečka;
~ſlashe f = ~ſaſten; ~form f = Guſſerm;
~grube f = Dammgrube; ~hafen m zreadl. ná-
doba na roztavené sklo; ~hammer m ☒
pemrlice; ~haus n, ~hütte f slevárna;
~instrument n písmol. slevadlo písmen; ~kam-
mer f slevárna; ~kanne f: a) polévací
konev; b) kropici konev, kropička, enice;
c) zo. Aspergillum javanum kropenka jáv-
ská; ~kannenauffas m nástavek kropičky,
kropidlo, ~stě; ~kannenförmig a konvičkovitý.
jako konvička, v podobě (kropici) konvice;
~kannengriff m ucho konévky nalévací a
kropici; ~kannenforp m an. chrupavka
konvicovitá; ~aſten m ☒ slév. slévací n for-
moſvý truhlík; ~kelle f ☒ = ~budel; ~kellner m
číšník; ~kopſ m ☒: a) slév. přílítek; b) =
~kannenauffas; ~krüße f ☒ = ~aſten; ~kunſt f
slevačské umění, slevačství; ~lade f ☒ slév.
= ~aſten; ~loch n ☒ slév. litník, nálevek ve
formách n kadlubech slévacích; ~löffel m
☐ = ~kelle; ~maschine f ☒ = ~instrument;
~meiſer m ☒ slevařský mistr; ~modell m
slevačská forma; ~mutter f ☒ mat(r)ice
(slevačská); ~oſen m slévací n rozpouštěcí
pec; ~pſanne f ☒ slév. slévací pánev n ~vice;
~pumpe f ☒ písmol. slévací pumpička; ~rah-
men m ☒ = ~aſten; ~raum m ☒ = Form-
jaal; ~rinne f stružka n žlábek k odtoku

gifte(l)n

— 1100 —

[Gilt...]

jedu, toxikolog†; -kutčel f 70. Aplysia depilans zej obrovský, morský zají; -lattič m bot. Lactuca virosa locika jedovatá; -lehre f = -hume; -lilie f bot. Drimia; -los a bez jedu, jedu prostý, nejedovatý; -mchl n. chem. = Arjenitmehl; -milbe f 20. Argas persicus klíšťak perský; -milch f bot. pryesoc. (hadi) mliči; -mischen n = -micherei; -mischer(in) f travic, f-ka; -mischerci f (na unicháni jedu; s sm. otrávení, otrava: -mittel n. bot. otrava; b) = Gegeingiit; -morchel f bot. = Erdschmeer; -mord m otrávení, vražda jedem; -mordveršuch m pokus otrávení; -mörder m travic; -nattern fpl. 20. korálovič, baraži; -nidel m fig. prov. J = -pinne b); -nudeln fpl. p fig. špatné dounníky; -nušš f bot. = Cœcosuuis; -otter f 20. zmije (= Krenzetter); -pſcit m šip napuštený jedem, jedovatý šip; -pflanzenz fpl. bot. jedovaté vostliny; -pille f: a) lekar. pilulka proti jedu; b) = -nugel; -ranunkel f bot. = -hahnentüng; -rebe f bot. = -diche; -reich a jedovatý; -reizger m. -schwamm m bot. jedovatá houba; -rinne f O but. jedová rýha; -roche m 70 = Pfeilschwan; -roje f bot. = -Sleander; -schein m lekar. dovolení prodávati jedy; -schlange f 20. jedovatý had; -schrank m hkn. skřín na jedy; -spinne f: a) 10. Solpuga solpuga ruska; b) fig. jedový věk, jížlivé; -sprihend a sršení jed; -štach ciliq a bot. s jedovatým žíhadlem; -kaude f bec jedovatý keř; -lein m O but. jedovatý (arsenikový; kámen; -stoff m jedovatá látka, jedovatina; -sturmhut m bot. = -schwurz; -sumach m bot. Rhus toxicodendron škumpa jedovatá; -thurm m O = -jang; -trank m jedovatý n otravný nápoj; -voll a plný jedu, jeduplný, jedovatý; -vorschriften fpl. předpisy o dějech; -wanze f 20. = -milbe; -waren pl. jed(oviny); -wasser n jedovatá n otrávená n otravná voda; -wende f bot. Asclepias vincentocicum tolita pospolitá; -wicke f bot. = -Weiltraut; -widrig a protijedový, protiotravný; -wirfung f účnek n působení jedu; -wort n fig. jížlivé slovo; -wurz f bot. a) = -wende; b) Petasites officinalis devětsil obecný; c) podběl obecný, konské kopyto, podkovka obecná; -wurzel f bot. = -wende; -wütherich m bot. Cicuta virosa rozpuk jížlivý; -zahn m 20. jedovatý zub; -zunge f jedovatý n jížlivý n zlý jazyk.

gifte(ln) (L-) v'n (b), v'n üch ~ C13, C12 byti pln zloby n jížlivosti, mluviti jížlivě.

giftig (L-) I. a D2,3 1. jedovatý, otrávený, otrávený, jedem napuštený. 2 fig. plný jížlivosti n zloby, jížlivý, zlobný; an: S. v gegen S. ~ sein zlost na koho mít, byti rozezlen na koho; an: o gegen S. ~ werden rozezliti se na koho; S. ~ maden popuzovati, poštivati, popichovati, nasazovati koho (an: S. na koho n proti komu); ~er Mench jížlivec (= -Giftpinne b). — H. s Gifsigkeit (L-) f E18 jedovatost, jížlivost, zlomyshnost.

Gig (L-) | angl. 1. n E25, m id., lehká dvoukolka lovecká. 2. n, f lehký člun ku plavbě kanálové.

Gigant (L-) | rec. | m E19 id, ohr. velikán.

Giganten...(L-) -brut f plémě gigantův n gigantské; -kampf m boj gigantů (s bohy), gigantomachie†; -schritt m obří krok.

gigantenhajt (L-) giganteſk (L-) gigantijſk (L-) [Gigant] a D2,3 gigantský, obrovský.

Gigantolith (L-) [rec.] m E9, min. gigantolith.

Gigerl m (L-) via. švihák, panák, f gígrleſ, elegánſt.

Gigerl... (L-) -humor m hloupé vtipkování; -ſtock m elegánská hůl.

gigerzen (L-) v'n (b) C14 via. koktati (= ſtettern).

Gigerzer (L-) m E6 via. 1. hua. falešná nota. 2. hra v kulečník: = -idfs. 3. kokta(1) (= Stetterer).

Gihswurz (L-) f E18 rak. bot. čemeřicový kořen, kořen čemeřice černé n kýchavky (Helleborus niger).

Gilau top. (C) Vilov.

gilb 2c, Gilb 2c v gelb 2c.

Gilb... (L-) I. (= -Gelb... — II. -blume f bot. = -Bergdarte; -fraut n bot. Reseda lutacea ryt barvířský; -neſſel f bot. Lamium galeobdolon pitulník; -bogel m 20. = -Birel; -weiderich m bot. Lysimachia vrbina; -wurz f bot. = -Kurthme.

Gilbe (L-) f E32 A. bez pl. žlutá barva, žlu(tos)t. B. s pl. 1. ocher†, okr†, ochra† žlutá 2. bot. = -Bergdarte.

Giltbert (L-) npr. m E25 id.

gilbig (L-) [Gilbe B. 1.] a D2,3 okrový, ochrový.

Gilde (L-) f E22 1. společenstvo, ceech†. 2. shromáždění společenstva. 3. slavnostní hostina při shromáždění společenstva.

Gilde... (L-) -bier n pivo pité při shromáždění společenstva; -bivo m stanovy společenstva; -bruder m (spolu)člen společenstva; -geſiſſh n duch společenský; -herrm, -meiſter m, -vorsicher m starši n starosta společenstva.

Gilde(en)ſchaft (L-) (L-) f E18 = Gilde, Geſenjenchaft.

Gilet [fr.] n E25 1. vesta†. 2. kamizola†, kazajka, živůtek.

Gifſt (L-) f E18 1. prov. J = -Gifbert. 2. žlutost, Zhiſt. žlutá barva (= Gilbe B. 1.).

Gilge (L-) f E22 prov. J = -Gülie.

Gangen (L-) m 1. E25 npr. m Jilji (= -Gangen). — II. m bot. -Pancratium lir.

Gilie (L-) f E22 bot. jehlanſe o jierlade ~ Gilia gracilis gilie stihlá.

Gitta (L-) m sg. -ſchwaſs m E1 (bert. libovarňik), pl. -ſchwaſc E1, korálka Gilkova.

Gilke (L-) f E22 bot. = -Gartenbutterblume.

Gill-blume (L-) f E22 = -Kürbertamille.

Gillenie (L-) f E22 bot. Spiraca trifoliata trubuška.

Gilling (L-) f E18 plav: a) vydutina zádi lodní; b) vypouklení okraje plachetního.

Gillings... (L-) plav. -hölzer npl., -nice npl. drva n zebra vydutiny zádi lodní.

Gillung (L-) f E18 plav. = -Gilling.

Gifſt... (L-) -abſchreibung f propuſtění n odepáni čeho z desk zemských; -anſchreibung f vložení n vepsáni čeho v desky zemské n do desk zemských; -brief m vysvěd-

Gilde

— 1101 —

Gips ...

čení o knihovním vlastnictví; ~buch n desky
zemské (v arcvizivostvi Rakouském); ~löschung f =
~abdrreibung.

Giltte (ü) f E₂₂ 1. bot. = Vergoldte. 2. =
Giltbud; 3. an die ~ bringen vložiti komu co do
desk zemských (, aby nabyl vlastnictví).

giltig (ü) a D₂,₃ = gültig 2c.

Gimpe (ü) f E₂₂, Gimpf (ü) m E₃ obch.
šůrka (kolem čho), lemovaný kraj při tátkách
v kuse barvenych.

Gimpel (ü) m E₆ 1. zo. Pyrrhula maior hýl
větši. 2. fig. omezenec, pošetilek, hýl, hňup,
tulpa, f bluma. 3. rak., zelecn. vagon obsahu-
jící druhou i třeti třídu. 4. f viá hýl (na nose),
š. sm. člověk s červeným nosem; der hat e-n
~ gefangen chytil hejla (na nos).

Gimpel... (ü...) ~fang m chytání hejlů;
~futter n: a) zob pio hýly; b fig. viá šnu-
pavý tabák.

Gimpelei (ü) f E₁₈ 1. hňupství, hloupost.
2. šveholení.

gimpelhaft (z—-) I. a D₁,₃ hňupovský,
hloupý. — II. s Gimpelhaftigkeit (z——-) f
E₁₈ = Gimpelei 1.

gimpeln (ü) I. vₙ (h) C₁₂ 1. jemně hvízdati,
šveholiti. 2. fig. počinati si hňupovsky. —
II. vₚ G- n E. bei pl. šveholení.

Gimpen (ü) fpl. E₂₂ lemy (nábytku
čaloun.).

Gimpf (ü) m E₃ obch. = Gimpe.

Gin (ü) [angl., e džin] m E₂₅ obch. (pálenka)
jaloveová, borovička.

Gin..., gin... (ü...) ~paſaſt m nádherný
sklad jaloveové n borovičky; ~punſch m ja-
lovecový punſ; ~trinkend a pijici jalovecovou
(pálenku).

Gine [fr.-ar.] m (ěi džin) (zlo) duch, čas.
Ginctero (—) m E₂₅ vₚ. druhdy: lehký špa-
nělský jezdec v maurském kroji.

ging (ü) ind., ~c conj. imp. od gehen.

Gingko-baum (ü) [japon.] m D₁₁ bot. Salis-
buria adiantifolia jinan dvoulaloký.

Ginſel (ü) m E₆ bot. = Ginſel.

Ginseng (ü) m E₂₅ bot. Panax quinquefolius
všeho).

Ginseng... (ü...) ~pflanze f = Ginſeng.

Ginſt (ü) m E₃, Ginſter (ü) [lt] m (f) f
E₂₂ E₆ bot. Genista kručinka.

Ginſter... (ü...) ~blatt n list kručinkový;
~gebüſch n kručinkovi; ~kaſe f zo. =. (Senette;
~gewächſe npl. bot. kručinky; ~pflaſ m kru-
činkovi; ~quctſche f Θ, ~quctſchmaſchine f Θ
mělnidlo kručinky).

ginſtern (ü) vₙ (h) C₁₂ prov. jiskřiti se,
třpytiti se; jen jako vᵢ; es ſriert, dafs cě ginſtert
mrzne, jen to prašti.

giocoſo (ěi džokozo) [it.] adv. žertovně.

Gipſel (ü) m E₆ 1. vrchol(ek), vrch, vršek,
témè; fig. vrchol. 2. auf dem ~ des Ruhmeſ
ſtehen státi na vrcholu slávy.

Gipſel..., gipſel... (ü...) ~blütiig a bot.
vrcholovkvéty; ~bruch m les. trhlina (v dřevě)
(od mrazu); ~dürr a se suchým vrškem;
~holz n = Zepſhelf; ~knosſc f bot. konečný
pupen; ~punkt m vrcholište, (nejvyšší) vrchol,
vrcholový bod, fig. vrchol, zenit†; ~rcid a
vrcholnatý, mající mnoho vrcholů n vršků;

~reiche Bänne košaté stromy; ~ricſe m ~
obrovský vrchol; ~ſchimmel m bot. Acremo-
nium podpůrkovec; ~ständig a bot. konečný,
koncový, pokoncový.

gipſelig (ü...) a D₂,₃ s vrch(ol)em, s vrškem;
obv. ve slož. jako drei— se třemi vrcholy, třívrecho-
lový.

gipſeln (ü) C₁₂ I. vₙ vrcholkem opatřiti,
vztyciti co (jako vrchol). — II. 1. vₙ (h) a
v rjich~ dostoupiti vrcholu, vrcholiti; die ganze
Sewaltung gipſelt im Reidystanler cehá správa
vrcholí v ríſskem kancléri. 2 (jich erben) Verac,
melde über 4000 Meter ~ hory vypínající se
nad 4000 metrů. — III. pp. gecipſelt a D₂,₃
1. erb. s figurami (na vrcholu). 2. lot. stejné
vysoký.

Gips (ü) [rec.] m sg. D₆ pl. E₁ sádra:
a) min. sádrovec osodělný; dichter o feinförniger
~ sádra celistván jemnozrná, sádrový kámen;
erbiger o mehliger ~ sádra zemitá; blätteriger
o späthiger ~ sádra listovitá n šupinovitá; ja-
geriger o geſtreifer o štrabiger ~ cewurfg m Θ
~ sádra vláknitá; těrniger o jandiger ~ sádra zrnitá;
waſjerreier ~ = Anhydrit; b) Θ stav. abgeſtandener ~ odstálá
sádra; toſtgebrannter ~ pěpálěná sádra; c) hosp
mit ~ düngen sádrou mrviti.

Gips...-gips... (ü...)~abdruckm,~abguſſm
sádrový otisk n odlitek; ~anwurſm m sádrová
omítka; ~arbeit f Θ sádrová práce; ~ar-
beiter m Θ sádrař, sádrovník; ~artig a sá-
drovitý; ~äſtrich m = cſtrich; ~bewurfg m Θ
~ sádrová omítka; ~bild n sádrový obraz, sá-
drová socha; ~binde f chir sádrový obvazek,
sádrová obvázka; ~blume f mm pěnitá sádra;
~bodenm sádrová půda, sádroviná; ~brechern m
sádrař; ~brei m sádrová kase; ~brennen n
= breunerei a); ~breinner m Θ sádrař, vypa-
lovač sádry; ~brennerei f Θ a) pálení sádry.
b) sádrárna, pražírna sádry; ~broſen mpl.
= jduutt; ~bruch m sádrový lom, sádroviſté;
~classe f třída kreslení sádrařského; ~decé f
a) sádrový strop; b) = anwurſ; ~druse f
mm. sádrová druza; ~erde f zemitá sádra,
sádrovice; ~cſtrich m Θ stav. sádrová lepenice
n dlažba; ~faſſ n sud na sá dru; ~ſigur f =
~blid; ~figurengieſjer m slevač sádrových
sošek, soškaf; ~figurenhänder m obchodník
se sádrovými soškami; ~figurenmacher f,
~figurenmann m soškaf; ~form f Θ slev forma
sádrová, sádrový kadlub; ~formerei f Θ
slev. formování sádrové; ~gebirge n pohori
sádrové; ~gejims n sádrová rímsa; ~gicſer m
slevač sádry, sádrovník; ~qrube f = ~bruch;
sádrový důl, sádrovájáma n kopadna; ~guhrm,
~gut n min. zemitá sádra; ~halci d nmin. prižma-
tindeš ~haloſd = Anbndru; ~haltig a min. obu-
hující sá dru; ~katk m pálená sádra; ~kitt m
Θ sádrový tmel; ~fraut n bot Gypsophila
šater; ~kruſtall m min. = druſe: ~lätſchen n stav.
laté na stropovou omítku (místo rákosu);
~lager n sádrové ložiště; ~leberſein m min.
sádra žívičná n smrdutá; ~maſerei f malba
na sádře n na omítce n fresková; ~marmor m
sádrový n umělý mramor; ~maſe f Θ ~á-
drová kaše; ~mehl n Θ: a) sádra zemitá;
b) sádrová mouka, mletá sádra; ~mergel m
geol. sádrový slín; ~modell n einer Statue sá-

gijjen

— 1162 —

[Gitter ...

drový model sochy; -mörtel m ⊕ malta sádrová n štuk; -mäthle f mlv'n na sá dru, sádrový mlv'n; -müller m ⊕ sádrotluk; -ofen m ⊕ sádrová pec, pec na pálení sá dry; -pfeife f sádrová dívka; -puß m ⊕ stav. omitka sádrová, sádrování stěn atd.; -fäma-shine f ⊕ hosp. stroj na hnojení sádrová na rozsévání sá dry; -jand m sádrový písek; -schaufel f ⊕ lopata sádrašká; -schläger m sádrotluk; -schutt m ⊕ stav. sádrové odbadky, zbytky sá dry; -spath m m.n. selenit; listovitá n šupinatá sádra, marianské sklo; -ſlein m m.in. sádrový kámen, celistvá n jemnozrná sádra; -ſtuck m ⊕ omitka sádrová; -ſtück n kousek sá dry; -verband m chir. sádrový obvazek; -verderber m f spatný zedník; -verpuß m ⊕ stav. = -puß; -waren f pl. sádrově zboží, sádroviny; -werf n ⊕ = -arbeit.

gipfen (↓-) I. ⊕ ¾ a C₁₄ sádrovati: a) ⊕ sárou omítatí n ovrhovati. štukovati; b) hosp. sárdou hnojiti n mrviti; c) den Wein ~ vino sárdou učistiti. - II. ⊕ ¾ G~ n E₇ bez pl., Gipfung f E₁₈ sádrování. - III. ~ a D₂,₃ 1. sádrový, ze sá dry. 2. = gipsartig.

Gipsfer ⊕ (↓-↓) m E₆ a) = (Gipsfarbeiter; b) = Gipsfigurentiefer.

Gipserei (↓-↓) f E₁₈ sádraštví, sádrovničti.

gipjern, gipſig (↓-) a D₂,₃ = gipſen III.

Giraffe (↓-) [ar.] f E₂₂ zo. Camelopardalis Girafa zirafa†, seräit.

Giraffen... (↓-...) ~ haut f kůže žirafi; ~ fortpiano n ~ pianino↑.

Girande (↓-), Girandole (↓-↓) [it.] f E₂₂ věnec, sloup (vodní n raketový), několikaramenná svítílna.

Girandol... (↓-...) ~ leuchter m paprskový svícen.

Girant (↓-) [it.] m E₂₀ prevodce směnky, rubopisec, žirant†, indossant†.

Girajot-perle (↓-↓) [it.] f E₂₂ obch. (ve-
liká pestrá) skleněná perla.

Girat (↓-) [it.] m E₂₀, -ar m sg. E₂₂, obch. převodník, rubopisník, zíratar†, indossatar†.

Girgel ⊕ (↓-) [it.] m E₆, girgelu (↓-) a C₁₂ = Gergel, gergelu.

girierbar (↓-) a D₂,₃ obch. převoditelný.

girieren (↓-) [it.] a C₁₂ obch.: e-n Wechself (au), an...) převésti směnku na koho.

Girſi (↓-) m E₂ zo. Serinus hortulanus zvonoblik zahradni.

Girſweide (↓-↓) f E₂₂ bot. Salix rosmarino-
folia vrba rozmarinolista.

Giro (↓-) [it.] m(n) E₂₅, pl. tož Giri (↓-) žiro†, převod, rubopis, indossace†; durch ~ ilbertragbar = girierbar.

Giroz..., giro... (↓-...) obch. ~ bank f převodní banka; -fähig a převodný; -geschäft n převodní obchod, prevadění; -valuta f převodní hodnota; -verbindlichkeit f závaznost převodní.

Gironde (↓-↓, čiž i-) npr. f E₂₂ id.: a) zem. feka a departement ve Francii; b) děj střední strana konventu fr. republicky.

Girondismus (↓-↓) [fr.] m neskl. girondism(us)†.

Girondift (↓-) [fr.] m E₂₀ girondista†, pří-
vrženec umírněné strany ve fr. konventu.

gironditisch (↓-) [fr.] a D₂,₃ girondský.

girren (↓-) I. vₙ (b) C₁₂ vrkati (milostně, plačitě), cukrovati; fig. cukrovati se, milkovati se. — II. ▷d a D₂₃ vrkající, vrkavý; -des Mädren nyjící divěna. — III. % G~ n E₇ bez pl. vrkání, vrkot, cukrování.

Girsch top Č (v) Kryš.

Girschen top. Č (v) Jeřeh.

Gis (↓) n neskl. hud. jis, gis (o ½ tonu zvýšené g).

gischen (↓-) vₙ (b) C₁₂,₁₄ = sächen.

Gischt (↓) m E₃ pěna.

Gisela (↓-↓ n -↓-) npr. f k.f. jm. E₁₅, E₂₃ id.

Gisela-bahn (n~↓-~ n ~n~↓) f neskl. Gise-
lina dráha.

Gismondin (n~↓~) n E₂₅ min. id., žismondin†.

Giß (↓) m E₂₅, Giße (↓-) f E₂₂ zlod. svak, svakr, f švekruše, svakrová (= Schwager, Zveigerin).

Gißen (↓-) [ang.] I. %a C₁₄ zejm. plav. od-
hadovati (místo polohy plovoucí lodi). —
II. % G~ n E₇ bez pl., Gißung f E₁₈, plav. tož
Gißing f E₁₈.

Gitarre ~ (↓-↓) f E₂₂ = Gitarre.

Gitsche ~ prov. f E₂₂ = Mädchen.

Gitschin (↓-) npr. n E₂₅ top. Č on Jiéin.

Gitter (↓-) n E₆ 1. mříže, -ka; lísá;
žešeto, -ka; hinter ein ~ bringen dáti koho za
mříže n pod závoru, strětě do chladku
n do basy; mit e-m ~ versehen zamřížiti, -ovati.
2. zo. = Gitterschmede.

Gitterz..., gitterz... (↓-...) ~ artig a mřížovitě; -balken m ⊕ stavba měst. trám n nosník mřížový; -bett n mřížovaté lože; -blech n: a) plech na mříž; b) hot. Heminotitis (Hemiongamma) holoušek; -briide f ⊕ mřížový most; -draht m drát na mříže(ní); -cisen n ⊕ mřížové zelezo, mřížovka; -fabrikant m vyráběc mříží; -falter m 70. Vanessa levana sive prorsa habočka síkovaná; -farn m bot. = -blech b); -fenster n mřížové n zamřežované okno; -stügler mpl. zo. (hmyz) sítokřídli (id); -förmig a mřížovitě; -förmig durbe streichen o zéichen mřížkovati, sířikané; -gez länder n mřížové zábradlí n brlení; -horn n zo. surmovka čěřitá = -schede; -käfer m zo. chromák mřížovaný; -fugekaffeebrencer m ⊕ stroj na pálení kávy ~ mřížovaným bubnem; -laden m mřížková okenice; -cinwand f obch. plátno mřížované, kanava; -loge f: a) div. mřížová lože; b) stav. místo k naslouchání, špehýrka; -moos n bot. Cinclydium meřík; -pflange f bot. Ouvirandra fenestralis; -pil m bot. mřežovka (= -schwamm); -ſcharpie f chir. obvazek s otvory; -ſchlange f zo. Coluber piscator užovka mřížovaná; -ſchede f 70. Buccinum reticulatum surmovka čeritá; -ſchwamm m bot. Clathrus mřežovka (rod hub); -ſieb n ⊕ žešeto; -ſtab m ⊕ stav. berle(ň) n tyčka n hůlka n kopí; -ſtab-ſpise f ⊕ zám. hrot mřížového prutu; -ſtange f ⊕ berleň = -ſtab; -ſtabling m bot. Cribraria; -ſtich m ⊕ křížový sloupek; -ſtock m ⊕ mřížový rám; -ſtußl m stav. = = -loge b); -thierchen npl. zo. mřížovec

gitterig

— 1103 —

Glanz...

z rodu *Polycystina*; -thor n, -thiir(c) f vrata
lisová n mřížová; -venusmnuchel f 70 *Venus
cancellata* zadénka sítkovaná; -verband m
chir. obvaz mřížovaný; -verschlag m mřížové
pažení; -voqcl m 20. = -falter; -walzen-
shnecke f 20. *Cancellaria* mřížovka; -werk n
mříže, mřěžování, mřěžovi, brlení; -werks-
verschlag m = -verschlag; -zann m mřížový
plot; (aus Zatten) latový plot; -zellen fpl. bot.
pletivo sítkovité, buňky mřížkovité.

gitterig (2-) a D₂,₃ = gitterförmig.

gittern (2-) na C₁₂ opatriti mříží; -gittert
mřížovaný.

gise-bohncn p prov. J (2-1) vₙ (b) C₁₂ =
schlehen.

Gißer (2-) m E₆, Gißerchen (2-) n E.
ber pl. třetí oktáva.

Giulio (1-) [it.] m E₁₅. 1. Julius. 2. druhdy.
id., stříbrná mince z Rímé a ve Florenci.

gir (2) adv. = gidſ.

giren (2-) vₙ (b) C₁₂,₁₄ prov. J pronikavě se
ozývati; pískati.

Giren(garcn) f (1-1-) fpl. neskl. viá. okolky
(= Umstände).

Gißer (2-) m E₆. 20. = Methdressel.

Gl. chem. abbr. za (M)ccervl.

Glacé f (1-, 2-; ž-; z-) m E₂₅ v *Glacéblandichn*

Glacé... (1-...; 2-; ž-) -band n hladká n
lesklá stuha; -hacſtoſ m f viá. příhlouplýv
svihák; -handſchuhc mpl. glacé-rukavičky;
rukavičky z hladké, lesklé kůže.

Glacial..., glacial... (1-1...) [lt.] často =
Čišč..., čiš...

glacieren (1-) | fr.| vₙ C₁₂ 1. (7a)mraziti.

2. (h)hladiti, (py)leſtiti.

Glacis (1-, 2-; si) [fr.] n neskl. voj, pevn. id.,
koliště, předhradbi.

Glacisz... (1-, 2-; si) voj. -abſang m, -bö-
schung ſ; -fall m, -röſche f spád, svah ko-
liště a předhradbi; -kamm m hřbet, hřeben.
koliště, předhradbi.

Gladiator (1-) [lt.] m E₁₂ d. st. v. gladi-
torſ, 4. sm. šermíř, zápasnik.

Gladiatorcn... (-1-1...) -gewerbe n gla-
diatorstvi, řemeslo gladiatorske; -kämpſc mpl.
zápasy gladiatorské.

gladiatorenhaft (1-) a gladiatorijſa
(-1-) a D₂,₃ gladiatorský, šermířský,
zápasnický.

Gladiatur (1-) f E₁₈ gladiatorstvi.

glaffen p (2-) vₙ (b) C₁₂ = alten.

Glagolit (1-) m E₂₀ hlaholita; Dalma-
tinec, užívající hlaholštiny.

glagolitiſch (1-) a D₂,₃ hlaholský; -c
Zchrift hlaholstina.

Glaſhr (1-) [fr.] n E₃ bílek (= Cineci).

Glaſhrte (1-) f E₂₂ zo. Platessa limanda
platejs drsný (= Šličidve).

Glander (1-) f E₂₂ A. (Gleißbahn) klou-
začka, kluziště. B. [fr.] 1. zo. = Galander 2.

2. tkale. válcový lis.

glandern (2-) I. vₙ (b) C₁₂ klouzati se. -
II. vₙ a [fr.] váleti, válcem (h)hladiti.

Glanz (2-) m E₃, D₁₁ (pl. 1.) 1: a) lesk,
típyt, nádhera, záře; b) leskly předmět;
e) na drobno utlučená skelná hmota k po-
sypání lakovaných věcí; e-r Žadbe = geben

dod(áv)ati lesku čemú, (py)leſtitı co; e-n = von
ſich geben lesk vydávati, lesknouti se, blyšti
se; fig. im = der Augendießen být v kvetu
mládi. 2. min. leštěně (v Bleiglanz).

Glanz..., glanz... (2...) -appretur f textul.
úprava na lesk; -arjenkikkies m min. v Arſenit-
ties; -aſſel f zo. Scolopendra electrica stonozka
svítivá; -ange n zo. = Abendpfanenaue; -band n
obeh. stužka hladká a lesklá; -bank f O klob.

lavice k leštěni; -beraubt a lesku zbavený,
bez lesku; -blättrig a bot. s lesklými listy;
-blech n hat leskly a leskobílý plech, -blende f
min.; heraedrische = blende jinorypec krychlový;
-braunſtein m min. = Hausmannit; -bürte f
kartač k leštěni, kartáč na lesk; -drossel f
zo. Lamprotornis leskoptev; -eſenerz n,
-eſenſtein m = Eiſenglanz; -erde f min. vá-
penece pénity; -erfüllt a plný lesku, na-
plnený leskem; -erchét a ozářený leskem,
zárný, -ivý; -erz n = Argentit; -etamin m
obeh. etamin↑ leskly; -farbe f: a) lesklá
burva; b) (Firniš) fermež; -farbig a lesklych
barev, lesklebarevný; -firniš m lesklá fer-
mež; -garn n obeh. lesklá příze; -geben n
O lešteni; -geben a 1. dodávající lesku.

2. leskly, blyštivý, zárný; -geber m O
= (Ständer; -gebteudct a oshnený, leskem
oslepený; nádherou zaslepený; -geſiru n
lesklá n zárná hvězda; -gewimmel n zá-
plava lesku n světla, spousta lesklých těles;
gewimmel der Žerne zíplava hvězdné záře;
-qewöſt n ozářené mračno; -gold n po-
zlatko; -gras n bot. Phalaris lesknice, ranhes
mas Phalaris Phalinaceae leskinice rákoso-
vitá; fanatijdes = gras Phalaris canariensis lesk-
nice kanárská; -buntes -rasa = Bandgraß;
hammer m O = Gleißhammer; -horu n zo. Buc-
cinum nitidulum surmovka lesklá; -fäſer m
zo.: a) leskly brouk b) Lampyris světluška;
Nitiudula lesnkáček; -kattun m obeh. po-
barvená n potištěná bavlněna látka plátnová,
silně škrobená a lisovaná; -kirsche f bot druh,
sladkých trěšní; -kobalt m min. kobaltin, ‚dasec
krychlový (= Kobaltklant); -kohſc f mm n) lesklé
n smolně uhlí; b) Anthracit; -kopf m mm.
Glasteſp 1.; -korduan m obeh. korduan hla-
zený n leskly; -fuqcl f hladicí koule; -ſac m
O obeh. lesknavý lak na kůn; -leder n O lesklá
u hlazená kůže; -lederſchuh m střevic v lesklé
kůže; -ſcinvand f škrobené a silně liso-
vané plátno, silované záplavne náplátno;
-loſe f tříſlo dubu zimního n kremeláku;
-loſs a bez lesku, neleskly, bez náderyh, -
prostý; (můb) kalný, mutný; (matt) matuyť,
mdlý, mdlého lesku; fig. neslavný, neznámý,
obskurní; -les machen zbhaviti lesku; -les
werden pozbýti lesku; -loſigſeit f nedostatek
lesku n náderyh, (Zuheit) kalnost; fig. ne-
slavnost; -marmor m leskly mramor; -
maſſc f: a) spousta n záplava lesku; b) O
klob. leſtivo; -mcer n more lesku n světla;
-mittel n leſtidlo; -moos n bot. Nitella pa-
rožnatka; -nummert f e-c Œncertес O e-r Veri-
fung skvělé číslo skvělá část koncertu n představení;
-oſen m O souk. kamna k osmahování (n oža-
vání) látek; -öl-vergolfung f O zlacení
lesklym olejem; -papier n obeh. leskly papír;

Glänz...

— 1101 —

[Glas...

-pappe f: a) obch. lesklá lepenka; b) ⊕ souk. lepenka na lisování látek (= Freispan); -partie f vynukající n skvělá část; -periode f slavná doba; -peterlein n bot., -peterlije f bot. = Kartengleiche; -presse f ⊕ souk. lis(o-vání); dem Tude die -presse geben lestiti sukno; -puntf m skvělý zářív bod; fig. vechrol, rozkvět života, děje a pod.), nejvyšší stupen; das ij der -puntf seiner Geschichte to jest nej- skvělejsí n nejslavnější doba (n. nejkrásnější n nejsvetylejsí stránka) jeho dejín; -rappe m lesklý vraník; -reich a lesklý, ieskuplný, leskutý, zářív, trpytivý, blýštivý; -roth n obch. kolkotar†. barva n červen anglická; -ruß m chem. kopt lesklý, saze lesklé n mastné; -fame m hoop. semenec. proso; -schetter m textul. tuhá látka bavlněná ku podiožení; -schiring m oben. silně skrobená látka bavlněná; -schilche f 70. Scincus seink; -schleichenartig a seinkovitý; -sleidenartige Zaurier 20. slepýší. jestěři krátkojazyčení; -schleifen n ⊕ hlazení, -esténí; -schröteschneide f 70. Helix nitida hlemýžd iesklý; -schröter m 20. roháč z rodu Lamprima; -schuh m střevie z lesklé n hlazené kůže; F lakýrka†; -schurper mpl. 10. = Cidopper, -schwebstliege f 20. Vania lesknivka; -jeide f obch. lesklé hedvábi; -jeite f: a) he b. skvělá stránka; -jeite e-s Žtejšie lie, svrechní strana látky; -filber n min. lestěnen stríbrný, stři brovec; -fimc f bot. Borya; -spath m min. lesklá ruda zelezná (= Žienglan); -stärke f obch. škrob lazulkový s s lazulkou; -stelle skvěl místo v dne; -stieſel m bota z hlazené kůže, F lakýrka† (= Laditieſel); -stranch m bot. Pimclea; -ſüchti g a leskuchtivý, nádhery žádostivity, po lesku bázičí. nádhery milovité; -tasset m lestěna dyktya. -tinctur f mok sazový; -tinte f lesklý inkoust. -umflossen a, -umwoben a leskem obklopeny n obklíčený n obetkaný, ozářený; -vergeldung f ⊕ zlacení s leskem; -vogel m Galbula leskovec; -voll a lesklý, stokvělý. lesku, plný, zářív, blýštivý; -wachs n leětido: -wasser n ⊕ = -maie b); -werkstattte f leštrina; -wichts f = -wachs; -wolle f textul vna lesklá; -wurm m 20. Aphrodite aculeata motská housenka obecná; -zwirn m textul. vicerná příze bavlněná lesku hědváhno; Glänz... ⊕ ("...). -bürſte f kartáč leštieč n na leštení; -maſchine f textul, stroj na lesk; -ſtaſt m ocel hladici n k hlazení (tzejm u rytč).

Glänze ⊕ ("...). f E₁₂ = Glänzmaſchene.

glänzen ("...). C₁₄. I. "n (b) skvítí se, lesknouti se, blyšti se, trpytiti se, sví titi se, zářiti; icine Augen ~ ocí (se) mu svítí; Prov. čs ij nicht Alles (Geld) was glänzt není vše zlato, co se třpyti. — II. "n a) poet. j-n Glänz ~ šířiti n rozlévati záři n trpyt, du, deren Blüde Zärfkeit ~ ty, z jejíž zraku něha svítí; b) lestiti, hladiti, cíditi; ~ die Ztiefel ~ = wicmen. — III. ~ d A 1, 3 lesknouci se, s(t)kvělý, stt kvostný, lesklý, zářící ~ ný, třpytný; fig. s(t)kvělý, stt kvostný, nádher- ný, znamenitý; ~ de Zbaten slavné n znamenité činy; ~ d leben skvěle n nádherné zříži:

-des Clend v Clend I.; ~ machen = glänzen II. — IV. 1. k I. G- n E₇ bez pl. třpyt, lesk, záře. 2. k II. těž Glänzung f E₁₈ leštení atd. Glänzer ⊕ ("...). m E₆ leštič, hladič, uhla-zováč.

Glanzes-meer ∽ ("...). n E₃ = Glanzmeer. glanzig ∽ ("...). a D₂, 3. 1. = glänzend 2. mm leštencový.

glaren ("...). "n (b) C₁₂ = gloten.

Glarner ("...). I. m E₆, ~ in f E₁₉ Glarńan, f ka. — II. ~, g- u neskl. = glarniſch.

Glarne-zieger ("...). m E₆ = Schabzieger. glarniſch, glarniſch ("...). I. a D₂, 3 glar ský. — G- m E₃ id., (pohori v kantone Glarkeim).

Glarus ("...). npr. n neskl., zeim id.

Glas ("...). flt. | n D₄ tv 4 plv. pl. těž (Glasen) 1. sklo; dim. skélko, skličko; buntgefärbtes ~ barevné sklo. Prov. Glüſ und ~, wie bald bricht das sklo a Stesti kréhké, na zlomení lehké; sklo a Stesti klepem, už je střepem; das ver- dient unter ~ und Rahmen gebracht zu werden to aby dal dlověk za rámeček. 2. sklenice: dim. sklenička; jako mira v pl. obyč. neskl.; ei ~ (c Gläſchen, Wein sklenice (n sklenička) vina; 3-m jeut ~ voll ſcheneu naplniti a skleni- ci; gern ms ~ guſen rád se napiti; ein ~ ums andere leeren obraſeti sklenici za skleni- ci; ein Gläſchen über den Durſt trinſen, zu tieſ tins Gläſe guſen podivati se, hupiti se; er guſd immer in ~ porad hledi do sklenice, rád se divá skienici na dno. 3. fig. Dies lagt mir der Brunnen flüſtiges ~ to mi pravi zreadlo hladiny vodni; die 3t ~ (G) erſtarrte ſelle vna zůhlä v led; 4. plav. = Zanduhr. 5. lov Gläſer pl. (angem des ſujdes) světla, oči jelení. 6. zvěrol. rohovka koúských oči.

Gläſ ⊕ ("). m D₆ bez pl. hor. křemenité žily v brídlici.

Glas... glas... ("...", "...") ~ abſall m opadky skla; a. sm = Bruchglas; ~ abſchäumer m ⊕ skál, openovac; ~ achat m min. skelný achat; ~ auſtich a sklu podobný, skelný; ~ apſel m bot. (jablko) sklenáč; ~ arbeit f: a) zasklení. sklenárska práce; b) sklářská práce; c = ~ waren; ~ arbciter m skálá ský dělník; ~ artig a skiovitá na způsob skla; ~ artigkeit f sklovitost; ~ ägen n leptání ve skle; ~ augen n: a) umělé) skleněný oko; b) vytřeštěné oko c) na koni se sklovitým kruhem koemi lysiny; d) ⊕ textul. = lítě: ~ auſsig a se skieneným. oku se skleně- nýma očima sklenooký, ~ ballon m: a) skleněný talon b. nádoba, láhev (silně vy- duři); ~ bradachung f skleněná krytba; ~ bc ~ hälter m = ~ ihrant: ~ bild n fotogr fotogram na skle ~ bildchen n obrážek na skle; ~ birne f bot (hráška, sklenatka; ~ blaſc f blubina ve skle, ~ blasjen n toukání skla: ~ bläſer m toukač skla; ~ blaserohr n písťala n fou kačka (sklářská); ~ bohrer m vrták na sklo. ~ boot n 10 Argonauta argonaut; ~ brenner m sklár, ~ brett n tkač: a) mříž k rozdělení mo- touž pri stavu zakářovém; b) deska s novac: ~ broden mpl. strepeny n odpadky n úlomky skla; ~ bruch m skelný prach; ~ buchſtaben mp. skleněná písmena; ~ bürſte f: a) kartáč

Gläschen]

— 1106 —

[Glatt-...]

-taſſel f: a) tabule skla n skelná; b) an. vnitiſi
deska lbi; -taſſq m maz skelný; -theil m chem.
(sou)částka sklovitá; -thräne f skelná n
batavská slza (náhle ochlanená kapka skla); -thřeſ
f zasklené dvěře; -tiegcl m = -hajen b);
-träger m roznašeč skla; -tropſen m kapka
skla, skelná krúpěj; hollčinřidje -tropſen =
-thräne; -trübung f zákal sklovatce; -ver-
goldung f zlaceni na skle; -verschlag m za-
sklené pažení; -versicherung f pojišťení
skla; -versicherungsgesellschaft f společnost
ku pojišťování skla; -wagen m zasklený
povoz n kočár; -walſe f úpr. látok válec skle-
něný (k lebimu procházení látky); -wand f
= -verſchlag; -waren fpl. skelné zboží, sklo-
viny, skleniny; -warenfabrificant m sklárník;
-warenhändler m obchodník (se) sklem,
sklenár; -warengeschäft n obchod se skle-
něným zbožím; -weide f bot. vrba se křehká
(= Bruchweide); -weiſen m bot. Triticum durum
pšenice tvrdá; -werk n: a) = -arbeit a);
b) obch. = -waren; -wurm n: ⊕ sk. spirálaf
skelná; -wurz f bot. Parietaria officinalis
drnavec lékařský; -ziegcl m ⊕ = Stinfer.

Gläſchen (L-) m E₇ (dim. o Gaſ) sklen(ič)ka.

Glasdorf top. M (v) Sklenov.

Glaselsdorf top. M (v) Sklené.

Glafen (L-) a D₂,₃ = gläſern.

Glasendorf top. Č (v) Sklenářovice.

Glaser (L-) m E₆, -in f E₁₉ sklenár. f -ka;
F ad, Herr, o (Pane) Bože! F war dem Vater
ein ? tvůr táta byl sklenářem? (sklenár tě
ošidil.) máš tlusté sklo.

Glaser... ("...") -arbeit f sklenářská práce,
sklenářství; -blei n = Henſterſlei; -diamant m
sklenářský diamant; -handwerk n sklenář-
ské ſemeslo, sklenářství; -kitt m sklenářský
tmel (= Henſterſitt); -meſter m mistr skle-
nářský.

Gläſer ⊕ (L-) m E₆ = Glasbläſer.

Glaser... ("...") -bürſte f kartác n štěkta
na sklenice; -halter m stojánek na sklenice;
-klang m zvuk n cinkot sklenie; -korb m
koš na sklenice.

Glaferei (-L-) f E₁₈: a) sklenářství;
b) sklenárna.

Glafscrau top. Č (v) Skláře.

glasfern (L-) I. vₙ (b) C₁₂ sklenařiti, provozovati ſemeslo sklenářské n sklenařinu. - II. a D₂,₃ prov. J = gläſern I.

glasfern (L-) I. a D₂,₃ 1. sklen(ě)ný, ze
skia; -er ſerper = Glasſerper. 2. fig. křehký
(jako sklo). 3. ₩ = durchſichtig. 4. o oku vy-
trešťený, ztrnulý (= starr). -II. ₩ vₙ (b) C₁₂
blyšťeti se jako sklo. - III. s Gläſern-
heit ₩ (L-) f E₁₈ bez pl. skleněnost.

Glafern top. Č (v) Klazary.

Glafersdorf top. Č (v) Sklenařice.

Glashütte top. Č (v) Sklenné Hutě.

glasſicht (L-) a D₂,₃ 1. skelný. 2. ₩ = glaſig 1.
glasieren ⊕ (L-) [fr.] I. v₄ a C₁₂ polévati,
muraviti (hlínžnou nádoba). - II. %v ⊥ n E₇ bez
pl., Glafiscrung f E₁₈.

Glafierer ⊕ (L-) m E₆ polevač, glasurovač.

glasig (L-) a D₂,₃ 1. sklo obsahující. 2. zejm.
prov. = gläſern 1. 3. ₩ zasklený.

Glafst (L-) m E₃ bez pl. prov. s a poet. = Glanſ,
Glafur ⊕ (L-) [fr.] f E₁₈ polev, poleva,
glasuraſ, murava.

Glafus... ("...") -erz n min. leštěnec hrnčiř-
ský; -miſſle f = Glättmiſſle; -oſen m pěcník,
hrnčiřská pec; -wěllen fpl. vady v glasuře.

glafuren ₩ (L-) v₄ C₁₂ = glaſieren.

Glätſcher ₩ (L-) m E₆ = Gletſcher.

glatt (v)(comp. er a glätter) a D₂,₃ 1. hladký;
machen o legen o tämmen o rollen (u) hladiti;
er ſuſbeden podlaha hladká n leštěná; er iſt
- wie ein Mal jest hladký jako úhoř; ze všeho
se co úhoř vyvine; es iſt ſehr - auf der Straſe
na ulici to klouže n jest okluzko n jest ná-
ledi; die Haare - tragen nositi uližané vlasy;
jich nicht - legende Haar vlasy kostrabat
n jako hřebíky; -e Ţiru: a) hladké čelo;
b) čelo bez vrásek n jasné; o satoch: -ſiſen,
- anliegen (dobře) přiléhati, (dobře) padnouti;
- hebetu ohoblovati; die Fuſen - streiſen spáry
vyhladiti; typ. -er Saß hladká n jednoduchá
sazba; textul. -er Einzugs návod návoběžný.
2. (unbea)art) hladký, hołý; -geschoren do hola
ostríhaný; -eſ Kinn hladká n holá brada;
má tři vousy pěti řadami. 3. zejm. o dobytku-
dobře krmeny, tučný, pěkny. 4. (bühlen) pěkny,
hezký, svěži; -es (Weicht) hezký obličej. 5. (hebe
Antheß) hladký, adv. -ce, bez překážky; das
geht ganz - ab jde to zcela hladce n jako na
drátkách n jako po líhách n jako po másle
n jako po mýdle; der Wein geht - ein vino
pěkně teče. 6. úlýsný, lísavý, lichotivý; -er
Höſſing úlýsný dvořenin; -er Menſch o Schmeid-
ler úlýsník; N-m -e Worte geben mluvíti ke
komu úlýsně; v eingehen I. 5. 7. F jako adv. zola,
zrovna, docela, naskrz; - abhauen o weg-
jeiden úplně odseknouti n odříznouti; e-Ann
Baum - abhauen useknout strom od kořene;
- abſchlagen zhola n naprosto odepřiti; er ſagte
es iſm - heraus ſekl mu to z příma n bez
okolků; er iſt - aus m herzen verjüngdven
vyšel mi úplně z mysli, zapomněl jsem naŭ
zcela. 8. - weg bez okolkův, bez obalu.

Glatt..., glatt..., ("...") -äſſchen n. 20. Midas
opice lviček; -bärtig a holobradý; -bär-
tige(r) m holobrádek; -bicung f. Dichroa;
-bingel m bot. bažanke polni (jähriges
Bingeltraut); -blätterig a bot.: 1. s listy
hladkými; 2. s listy lysými (bez chloupká); -brenu-
oſen m ⊕ = Glafuroſen; -büchje f hladká
ručně n puška; -butte f 20. Pleuronectes
rhombus kambala velká, čtvrták; -decf n
plav. holá paluba (bez púpaloubky a obrazdy); -ciſ
n náledi, okluzko, holomráz; fig. N. auſs -eis
füßren vésti koho na led, nästrahu komu po-
ložiti, úklady strojiti komu; -cifjen v heſo
v sobě; -ſeife f ⊕ hladík, jemný hladící
pilník, jemný hladící; -früchtig a bot. s plody
hladkými n lysými; -haarig a hladkovlasý,
hladkochlupý, -srstný; -haſer m bot. Arrhena-
terum clatius ovsik obecny; -hai m 20. Mustelus
hladkou; -halsig a s hladkým krkem,
hladokrkvý; -häutig a s hladkou n lysou koži,
hladokožný; -heiter a: -heiterē Ţiru hladké
n jasné čelo; -hobel m ⊕ hladík, hlaz(ník),

["Glaubens...", "— 118 —", "Glaubens...", "koho o čem; b) (cugneridce) namluviti komu co; wenn Žie čo nícht ~ wenben, se jeben Žie selbst kdo (tomu) nevěří, ať to změří (n. ať tam běží); mnr ~, was man selbst gegeben jen sývn očím věřiti, býti nevěricím Tomásem; čo ijt taum zu ~, dajz .. sotva lze uvéřiti, že..., je to k víře nepodobno. že...; ja woh! wer's glaubt! blazen, kdo tomu věří, glaub's, wer will! tomu věr, kdo chees!; b) (vertrauen) 2-m et. ~ véřiti komu co; id glaube dir, dajz du čs gegeben haſt věřím ti, zes to videl. 2. (caſur batten) miniti, mysliti, domnivati se; ich glaube, dajz ich redt baby (s redt zu haben) myslím, že mám pravdu; id glaube, er sei fort domnival jsem se, že odešel; id glaube nicht, dajz er wiederfemmt nemyslim, že se vrátí; id glaube ja myslím, že ano; wie ich glaube, irr er sich myslim n tušim, ze se mýlí; ich glaube daran! geantwortet zu haben, myslím, že jsem na to odpověděl; man hätte das nicht von ihm ~ seſſen od něho nebylo (lze) toho očekávati; hätte man es ~ seſſen? kdo by si to byl pomyslil? kdo by to byl řekl?; der Unmündige glaubt Wunder was zu wšijen nevědomec myslí, že Bůh vi co vi. 3. (fur et. baten) miti, pokládati, považovati za co; 3. reich ~ pokládati koho za bohatého n za boháče; id glaube dich trunf myslil jsem, ze's nemocen; sich (dat.) et. ~ (gutrauen) naditi se čeho od sebe n do sebe; 3. im Rechte ~ (gutrauen) domnivati se o kom, ze'm má pravdu n ze' jest v právu. 4. prov. ~ 3-m Waren ~ dáti komu zboží na úvěr. — II. % (b) a) 3-m anſß Wert ~ véřiti komu na slovo; véřiti každému slovu čem; b) abs. ich weiß nicht, aber ich glaube woh!... nevím (sice), ale myslím (, ze' ano); c) an et. ~ véřiti v co; an Geſpenſter ~ véřiti v straſidla; an (Sott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědči; neudjeß n ne-μικνε τομο με μισθεν τανελις; z (Bott ~ véřiti v Boha; er glaubt (ſteij und) ſeſt daran véři tomu pevné n jako evangeliu; an et. ~ (caſus Vertrauen haben) véřiti, duvěrovati čem; F er wird daran ~ müſſen však to z(a)kusi, však se přesvědč

Glauberit

— 1109 —

[gleich]

lig a (dů)věrný, ochotný k verení; -wissenschäft f. věroslovi, bohoslovi, náboženská věda, theologie, theologie!; -wuth f. zuívost, náboženská, ztřestenost náboženská, fanatismus(ust); -wüthig a náboženský zuřivec, tieštivý u víře, fanatieký; -zank m sváda o víru; -zeuge m: a) svědek víry, mučenník (za víru); b) vyznavač víry (v prvotní cirkvi); -junst f. odstěpek, sekta víry; -juversiicht f. duřava u víře, duřevnost náboženská; -zwang m nucení ve víře n k víře, nátlak viry; -zweifel m pochybnost n -ování u víře; -zweifler m pochybovač u víře, skeptikt; -zwist m spor n svár n hádka náboženská, roztržka u víře.

Glauberit (↓-) m E₃, E₂₀ min. id., solivec polohranolový.

Glauber-faß (↓-↓) n E₃, 1. chem. Glauberova sál. 2. min. mirabilit†, karlovarka, varka hranolová.

glaubhaft (↓-) I. a D₂,₃ = glaubwürdig. — II. s Glaubhaftigkeit f E₁₈ = Glaubwürdigkeit.

gläubig (↓-) I. a D₂,₃ 1. (důvěrný, víry n důvěry plný. 2. cirk. (pravo)věřící. — II. s G-E(r) m. G-E f D₂,₃ věřící (osoba). — III. s Gläubigkeit f E₁₈ 1. důvěrnost. 2. stav věřícího člověka; víra n přesvědčení náboženské.

glaubigen ↘, gläubigen ↘ (↓-↓) ¾ C₁₂ přiměti koho k víře.

Gläubiger (↓-↓) m E₆, -in f E₁₉ věřitel, f -ka.

Gläubiger... (↓-↓...) -anmeldungsfrist f opovědní lhůta věřitelů; -aufruf m prov. d provolání věřitelů; -ausgeschusst m výbor věřitelů; -convocation f svolání věřitelů.

Gläubigerschaft (↓-...) f E₁₈ (všichni) věřitelé.

Glaubigkeit (↓-) f E₁₈ bez pl. v gläubig III. glaublich (↓-) I. a D₂,₃ 1. (u)věřitelný, k víře podobný; nížt ~ neuveřitelný, k víře nepodobný; es ist ~, dass... jest k víře podobno, že... 2. = glaubwürdig. — II. s Glaublichkeit f E₁₈ 1. (u)věřitelnost, možnost (něčemu) věřiti, pravděpodobnost. 2. hodnověrnost, mspr. věrohodnost; je nachm. die Sache mehr oder weniger Glaublichkeit hat dle Sache, jest-li věce více nebo méně k víře podobna.

glaubwilling (↓-↓) a D₂,₃ nakloněný n ochotný věřiti, k víře sklonný, věřivý.

glaubwürdig (↓-↓) I. a D₂,₃ zaslúhující víry, hodnověrný mspr. věrohodný, věrojatný, věřitelný; -er Zeuge (hodno)věrný svědek. — II. s Glaubwürdigkeit f E₁₈ bez pl. hodnověrnost.

glauch (↓) a D₂,₃ 1. = glau. 2. ☉ hor. jalový.

Glauch-herd (↓-) ☉ 1. hor. náčistný smetnik. 2. ↘ hor. malé čihadlo.

Glaukom (↓-) [rec.] n E₃, ~a E₂₅ n, pl. -ata patb. zákal, oblak zelený.

Glb. abbr. za Ganzlederband.

Glrede (↓-) f E₂₂ hosp., prov. = Frosch 5.

gleich (↓) I. a D₂,₃ adv. 1. stejný, rovný. 2. a) (derfelbe) týž, při Alter ist ~, sie hat ~ es Alter, sie sind ~ alt, sie sind einander im Alter ~ jsou si v letech n věkem rovni, jsou v stejném věku, jsou téhož věku; er hat ~ es Absichten mit mir má

stejné n tytéž úmysly jako já; vor (sott) sind Alle ~ před Bohem jsou si všichni rovni; an ~ Art stejným ~ týžně způsobem, stejné; in ~m Grate stejnou n touž měrou, stejné; bei ~em Stande der Dinge za stejných n za týchž poměrů; er ist ihm an Acaſten nicht ~ není mu silou roven, ne(vy)rovná se mu co do sily; zwei Sprachen ~ fertig (o mit ~er Fertigkeit) spreden mluviti dvéma, a jazyky stejně plynno obratuje; zu ist, seit ~ en Augenklide v stejně dobe, touž dobou, v stejnou dobu, zároveň ~ viel, ob er konnt oder nicht at přijde nebo ne, er wird den gröſten (Gefehren ~ aeadiet, er steßt auf ~em Juge mit den gröſen (Gefehren jest největšim učencům roveń, počítá se k největšim učencům; er ist ~ mir eingefaden worden byl pozván (právě) jako já; in ~em Werte stehen býti na rovni (al pari); mit et. ~en Wert haben stejnou cenu mít i s čim, (vy)rovnati se čemva u ceně ~ werden vyrovnati se; zweimal zwei ist (~) vier dvakrát dvě jsou čtyři; Prv. es sind nicht alle Dinge ~ není člověk jako človek, není buchta jako buchta; Arnt und Reich sind im Zedc ~ smrt nevybírá, bére naporád; smrt nekouká na kabát; po smrti zebrák jako boháć; b) (im Verhältnis übereinstimmens) die Waffen sind gut und ~ zbrane jsou rovný, die Straße mußs dem Verbrüſen ~ sein trest ma vině býti roven; c) es ist mir ganz ~ to mi je zcela (ho)stejno n jedno; das bleibt sich ganz ~ to je zcela jedno; so oder anders, es bleibt sich (auch) ~ Prv. pěsky jako za vozem; d) (inner verjeße) sich ~ bleiben zůstávati n býti stále týž; e) ~er Weß rovná cesta; mit ~em Fühzen springen rovnýma nohama skočiti; der Erde ~ machen se zemí srovnati. 2. (choßt abtlich) velice podobný; sie fehen sich so ~, wie ein Blatt (o Ei o Ztrohbaum o Waffertropfen) dem andernu jsou si podobni, jako by druh druhu z oka vypadl (n jako vejce vejci); das ist ihm nicht ~ to se mu nepodobá, z něho to nekouká; ~ e-m Ţtrome, reißt er... podoben jsa divokému proudu, trhá...; jako divoký potok trhá...; diese Nachricht traf ihm ~ e-m Denne, schlage zpráva ta stihla ho jako hromová rana. 3. (gerate) in ~er Linie v rovné n přímé čáre; diese Straße läuft nicht ~ tato ulice není rovná; die Hühner stehen nicht ~ domy nestojí rovně n v prímé čáre. 4. ~achten ~ schäben; ~ bleiben: sich ~ bleiben zůstávati n býti stále stejný n týž, neměni se; ~ kommen: D-m an et. (dat.) ~kommen (vy)rovnati se komu čim n v čem; im Freireinander ~ kommen býti stejné ceny; ~ laufen býti rovnoběžný; ~ lauten stejně zniti, souhlasiti; ~ machen dělati rovným, vyrovnati, s- (co s čim); (eben machen) (u)rovnati co; žtarie etc. der Erde e dem Erdboden ~ machen srovnati se zemí (něsta atd.); ~ schäben stejné ceniti co n si vážiti koho; D-m ~ sehen podobati se komu; sie sehen einander so ~ wie ein Waffertropfen dem andern jsou si podobni jako vejce vejci; fig. das sieht ihm ~ to jest dle jeho povahy, nic jiného nelze od něho očekávati; ~ seint býti roven n roveń; der Sohn ist dem Vater ~ syn podobá se otci; geom. ~ und ähulich sein býti rovný a podobný (shodny ☑); D-m an e im Rang ~ sehen rovnati se komu důstojností, mít

Gleicher

— 1112 —

gletscherhaft

icinem Rater v tom se rovná n podobá svému
otei, to má po otei; daš Mutd gleidt ibm, wie
aus dem Gjeidne gjeichnitten dite jest mu pod-
obno, jako by mu z oka vypadle; ich nicht
mehr ~ podoben sobě nebýti, býti úplné vy-
měněn. — III. ♃n G~ n E₂, bez pl.

Gleicher (²⁻) m E₆, 1. = Aquator. 2. Θ =
(Gleidmacher; Aicher, Zustierer.

gleicher... ("~") ~gestalt, ~maßen,
~weise adv. stejně, podobne, rovně.

Gleichheit (²⁻) f E₁₈ A. bez pl.: a) (Gleid-
heim) stejnost, rovnost; (ümerbet) totožnost;
b) (Gebenheit) rovnost. B. pl. podoba, -nost.

Gleichheits... (²⁻...) ~ apostel m apoštol
tovnosti; ~befirebungen fpl. snahy vyrov-
návací, snahy po rovnosti; ~schem n zásada
rovnosti; ~ziegen n math. znamenko rovnosti,
rovnítko (=).

gleichling ˘ ("~") adv. stejně, rovně, po-
dobné.

Gleichnis (²⁻) n D₁₃ 1. podobnost, -enství,
obraz; nad dem Gleichnisse Gottes podle obrazu
Božího. 2. srovnání, při - podobenství, allego-
rie†, parabola†; in Gleichnissen reden mluviti
v podobenstvích.

Gleichnis..., gleichnis... ("~...") ~rede f
ree (hovor, vypravováni) v přírovnání(ch),
allegorická ree, parabola†; ~weise adv. při-
rovnáním, parabolicky†, metaforicky†, v po-
dobenství(ch); ~wort n obrazný výraz.

gleichschem (²⁻) adv. jako, takměr, tak(o)ráka
teměr.

Gleichung (²⁻) f E₁₈ 1. rovnání, srovná-
vání (= gleichen III.). 2. ast. ~ der Zeit rozdil
mezi pravym a středním časem slunečním.
3. math. rovnice; quadratische ~ rovnice dru-
hého stupně; unbestimmte v diebantijche ~
rovnice neurčita. 4. voi, pevn. koliště, glacisł.
5. stav, redn. ~ e-č Banes rovnost, P glajcha†,
klajcha.†

Gleichungs... ("~...") ~kreis m kruh rov-
nosti; ~linie f rovník (= Aquator): ~ahr f
vyrovnavací hodiny; ~ziehen n = (Gleidheits-
zeichen).

Gleime (²⁻) [glimmen] f E₂₂₂ obv. nčm. Gleim-
chen (²⁻) n E₂, zo. Lampyris světluška.

Gleim'sch (²⁻) (gleim, něm. básnik, XVIII. stol.) a D 2,13 Gleimův, Gleimovský.

Gleis (²⁻) n (m) E₃, Gleiſe (²⁻) f E₂₂ =
Gleiſis.

gleisen (²⁻) vₙ (b) C₁₄ 1. býti n pohybo-
vati se n zůstávati v kolejich. 2. (to povozě)
mající řádnou vzdálenost kol n rozkolyjnost.

Gleiſ (²⁻) m E₃ bez pl. lesk, záre; lesklý
zevnějšek; (klamný) vnějsí lesk; pozlátko;
daš ıſt nur ~ to jest jenom na oko.

Gleiſch... ("~...") ~blümchen n bot. Ranunculus
acris pryskyrník pruďký; ~hammer m Θ
kladivo hladieí n pulerovaci; ~kaſer m zo.
Trachys minuta drsnatec malý; ~wurm m
světluška (v Gleiime).

Gleiſe (²⁻) f E₂₂ 1. = (Gleiſ; š. sm. po-
krytectví. 2. bot. Aethusa cynapium kozi
petržel.

gleiſen (²⁻) C₅, C₁₄ I. vₙ (b) 1. lesknouti
se, blyšte ti se. 2. fig. licoměřiti, přetvařo-

vati se; ~d = gleißnerisch. — II. ¹/₄ = be-
glauzen I. 2.

Gleiſling (²⁻) m E₃ zo. Notonecta glauca
znakoplavka šeda.

Gleiſner (²⁻) m E₆, ~in f E₁₉ pokrytee,
licoměrník, f -ice, přetvářivec, ramenář,
f -ka; (zheinbeifiger) svatoušek.

Gleiſnerci (²⁻²) f E₁₈ pokrytectví, licoměrnost, přetváření, ramenářství.

gleißnerisch (²⁻²) a D₂,₃ licoměrný, pod-
krytecký, klamný, podvodný.

(Gleit ˘ (²⁻) n E₃ = Gleiſt.

Gleit... ("~...") ~backen m Θ vodidlo u zhlavi
par. stroje; ~bahn f: a) auf dem Gise klouzačka,
-vka; b) Θ par. str. vedení; c) plaz (na spouštění
vězkych těles a výšin), smyk(avka), sp(o)ušť, hryžna;
~bock m Θ an e-r Tampfmaßchine svlakové ko-
lečko u stroje; ~brett u, ~diele f plav. pražee
skluzný, klouzec; ~fläche f Θ e-č Tampfschlußers
sello souptátka n soupatřkové; ~kaſer m zo.
Eumolpus, Chrysomela, Galeruca mandelinka
(trod); ~klop m Θ klouzátko; ~lineal n Θ
an Tampfmaßchen pravítko vodici; ~planſe f
plav. plaňka skluzná, skluznice; ~rahinca m
Θ = ~fläche; ~ſchicne f Θ par str. = ~bahn b);
~ſtange f Θ tyč vodici; ~ventil n Θ sou-
pátko válcové, ventil válcový vyrovnávací,
záklopka válcová vyrovnávací.

gleiten (²⁻) I. vₙ (in) C₅, C₁₃ 1. šoupati se,
smykati se, klizatou se; der Zschitten gleitet
feidt auf dem Gise dahin sané běží lehee po
ledé. 2. (s)klouznouti, u, smeknouti se; cr
altit auf dem Pflaſer sklouzl na dlažbě; das
Glas glin ibm aus der Hand sklenice vysmekla
se n vypadla mu z ruky; ſaſt über et. ~ tise
plynouti po mu; f der Wein gleitet gut viño
se lahodně pije; ~ faſsen: a) nechati se
smeknouti; b) die Hand über et. ~ faſsen rukou
po ſem prejeti, rukou co (po)hladiti. — II. %
G~ n E₇ bez pl.

Gleiter (²⁻) m E₆, ~in f E₁₉ klouzač, f -ka,
klouzající se (osoba).

Gleiniſch top. Sl. od Hlivice.

Gletscher (²⁻) [fr.] m E₀ ledovec.

Gletscher..., gleißer... ("~...") ~artig a
ledovei podobný, ledovcovitý; ~beifuß m bot.
Artemisia glacialis pelyněk alpský; ~berg m
hora ledovcová n ledovecem pokrytá; ~bil-
dung f utváření n tvar ledoveč; ~brunnen m
ledovcová studně; ~eis n ledovcový led,
ledovec; ~erſchneung f ledovcový zjev;
~ſorscher m, ~fenner m znale ledoveč;
~forſchung f zkoumání ledovečův; ~gaſi m
zo. Boreas hiemalis srpice severni (štokfaldý
hmyz); ~hahncaſuſ, m bot. = ~ranumſel; ~milch f
penivá voda prýšticí se z pod ledove;
~mühle f nálevkovitý otvor v ledovei;
~periode f doba ledoveč; ~ranunkel f bot.
Ranunculus glacialis pryskyrník alpský;
~ſaln chem. = ~Bitterjali; ~ſchliſſ n skála
otrená pohybem ledovec; ~ſchuce m snih
na ledovei; ~ſeil n ochranný provaz při
sléžání ledovec; ~pafte f trhлина v ledovei;
~iſch m kamen v ledovei.

gletscherhaft (²⁻²) a D₂,₁₃ ledovei podobný,
ledovcov(it)ý; š. sm. žert. f ohromný, nesmírný.

Gleukometer

— 1113 —

[Glimmer

Gleukometer (±) [rec.] m (n) E₆ = Mostmesser.

glibberig p (±) a D₂,₁₃ = schliptzig.

glich (>) imp. od gleidern.

Gliechen (>) n E₇ = Rüchlein.

Glicker (>) m E₆ = Mürmel.

Glied (>) n D₇ 1. úd; starke -er haben mít silné údy, býti silných údův; er kan kein -rühren nemůže ani prstem houtni; mäntliches -mužský úd, pyj; u zvrat: prut, žila, posek, ocas; fig. das geht mir durch alle -er všecky údy mi to proniká; der Schred fuhry ihm in alle -er hrůza projela mu všemi údy; ihm beben alle -er, er zitterte an allen -ern trásl se po všech údech, třáslы se mu všecky údy; path. P die deppeltet -er anglická nemoc, křivice (rhachitis). 2. a (Ring) -e-r Kette článek fetзу; b) -er an den Fingert členy, články; -er an e-m Halme články, kolénka. 3. (Mittglied) člen, úd; -er e-r Gemeint(d) údové členové společenstva. 4. math. člen; math. außere -er e-r Preportion krajní vnější členy úměry. 5. pokolení, koleno, generace†; bis ins dritte und vierte -až do druhého a třetího pokolení n kolena. 6. voj. a těl. (po)řad, pořadí, člen; in Reich' und -v siku a řadu. 7. † = Gelenk. 8. stav. om. článek, artykl†, prvek článkový, členík, element†.

Glied..., glied... (L...) -anhang m an. nadpočetný člen; -farn m bot. = Gliederfarn; -hülse f bot. = Gliederhülse; -kraut n bot.: a) = Eisenkraut; b) kleines -kraut = Schafgarbe; c) = Betonie; d) = Behen 1.; e) = Aderbetonie; -lang a zdélí (jednoho) článku; -länge f = Gliederlänge; -los a bez údův, bezúdny; -maß n [† mat Verbindung] (v řsg.) úd; -maßen pl. údy, končetiny, okončiny; -schwamm m: a) bot. schamloser -schwamm = Erdichmeer; b) path. bílá houba (otok kloube zej. na koléně) = -stein m min. kámen údovitý; -stumpf-thiere npl. zo. kytovci (velryby a plískavice); -wasser n an. = Gelenkwassleim; -wassersucht f = Gelenkwassersucht; -weich n bot. Cucubalus nadmutice; -weise adv. = gliederweise (v vz Glieder...).

Gliederchen (L-) [dim od Glied] n E₇ úde(če)k, článe(če)k.

Glieden top. Č (v) Lideň.

Glieder..., glieder... (L...) -abstand m voj. mezera vzdálenost pořadní -artig a údovitý, článkovitý; -band n svaz; -bau m: a) složení údův; b) (u)článkovanost, -itost, -ání; Mensch von starfem -bau člověk silných údů, chlap jako hora, hromotluk; -binse f bot. Juncus lamprocarpus sítina leskloplodá; -brand m snět n mrť údův; -eintrenken n, -einrichten n napravování vymknutých údů; vsouvání vymknutých v vyvrtnutých údů; -feuer n voj. palba pořadími n pořadmo; -floße f zo. = Weichsfloße; -fluß m hostec; -fuge f článek; -füngung poda členonožci; -geschwulst f tock n spuchlina údův; -gicht f path. pakostnice lámání v kloubech; -gruppe f stav. součlení římsa; -hülse f bot. Lomentum struk; -fette f článk

kový přetěz; -koralle f zo. členitý korál zrodu Mopsea; -krank a = gichtig; -krankheit f path. nemoc údův, pakostnice kloubní; -krebs f path. zo. korýši nižší (článkovani); -kročengras n bot. = -binse; -lahm a path. ochromlý, ochrnulý; -lähmung f path. ochrnutí n ochromnutí údův; -länge f: a) délka údů; b) bot. = -schlebsoiose; gelbe -länge Galium cruciatum svízel křížatý; -mann m mal. pohyblivý pánek; -maßstab m skládací měřitko; -mißwachs m path. zrůdnost údů; -pause f přestávka mezivětná vedlejší; -puppe f: 1. = -mann; 2. (Marionette) loutka; -reifen n path, lámání v údech, suché lámání; -ring m bot. kruh; -sat m obvětí; -schimmel m pluseň článkovaná; -schmerz m bolest n lámání v údech n v kloubech (= -reifen); -schürchen n zo. Nodosaria foraminifera knotovka; -schote f bot. sešule n-ina článkovaná strukatá n obrtlikovitá; -schwere f tiže v údech; -schwinden n sesychání údův; -scher m prov. = -eintrenner; -spannen n path. napětí údů; -städchen n zo. Bacterium bakterie tyčinkovité; -starr a zvěro. nehybný; -starrheit f zvěro. nehybnost; -stейc a zchváčený, rozlaný, (jako) ztlučený zmlácený; -stейheit f chir. skrčenina údů (acampsia); -streifen n path. natathování údů; -sucht f bolest v údech (= -scherz); -tang m bot. Ceramium; -thiere npl. zo. členovei; -derrenkung f vymknutí v vyvrtnutých údů; -wasser n (= wechenschleim; -wech n path. = -reifen; -weich n bot. = Bärenchote; -weise a a adv. po údech, zo článečí; voj. po řadách, řadami, řada za řadou; -weiges weuer = -jeuer; -würmer mpl. zo. = Ringelwürmer; -jucken n path. posunčina, bezděčné pohybování údů.

gliederig (L-) a D₂,₁₃ 1. = gegliedert (v glieder II). 2. ve složiněnách: -ein -jemných údů; bicr -složený ze čtyř členů, na čtvero rozčleněný, čtyřčlenný.

gliedern (L-) I. ¹/₄ C₁₂ 1. (u)článkovati, (rož)děliti v členy n v časti n v řady seřaditi; 2. opatřiti (co) údy n články atd. — II. gecliedert pp. a D₂,₁₃ učleněný, učlánkovaný, členitý (vielgliederig) mnohočlenný; der Žaatijt cin gegliedertes (vanje stát jest učleněný celek; bot. kolénkovatý. — III. % G- n E₇ bez pl., Gliederung f E₁₈.

gliedlich (L-) a D₂,₁₃ údový.

Glimme (L-) f E₂₂ zo. prov. = Eingerling.

glimm (>) a D₂,₁₃ planoucí, žhavý, zboucí.

Glimm..., (v...) -aſche f žhavý popel; -brand m doutnáni: -holz n doutnavka; -käfer m = Leuchtäfer; -licht n jiskřivé světlo; -ſengel F m doutník; -ſtern m prov. J bludička (= Šrřlicht).

glimmen (v-) I. ¹/₆ (h) B₂, C₁₂ doutnati, tliti; 5. am. jiskřiti, svítati, lesknouti se (slabě); fig. die Verschmürung glimmet vzpoura doutná n se kuje; fig. was in seinem Herzen für sie glomm tím srdce jeho k ní planulo. — II. % G- n E₇ bez pl. (slabý) lesk, svit.

Glimmer (v-) m E₆ 1. slabá záře, lesk, svit. 2. mm slída.

Německo-česky slovník. I. Deutschböhmiisches Wörterbuch

140

Glimmer...

— 1114 —

Glocken...

Glimmer..., glimmer... (ü...). ~artig a
slídovitý; ~blättchen n slídový lupínek;
~enthaltend a slídnatý; ~haltig a slídnatý;
~kupfer m ⊂ hat slídovitá měd; ~porphyr m geol.
slídový portýr; ~reich a velmi slídnatý;
~sand m písek n prášek slídový; ~siefer m
svor, slídovec; ~stein m avanturin.

Glimmerchen (z-.) n E₂ zo. Voluta sive
Oliva hispidar vinutice třpytivá.

glimmerig (z-.) a D₂,₃ = 1. = glimmeren II.
2. slídnatý (= glimmerhaltig).

glimmern (z-) I. "n (b) C₁₂ třpytiti se,
kmitati, svitati. = II. d part. a D₂,₃ 1. třpy-
tivý, leskly. 2. leskly jako slída. = III. "n
G~ n E₇ bez pl. třpyt, kmit, svit.

Glimpf (z) m E₂ 1. 1. slušnost, spraved-
livost; (klad)ht) shovívavost, povolnost; (Müte)
mírnost, umírněnost, setrnost; 3-m et. mit ~
vermeisten šetrně komu eo vytýkati. 2. skoro †
a) čest komu povinná; b) oprávnění; c) dobré
jméno, čest; fid mit ~ aus der Zade ziehen
se ctí n čestně (toho) vyváznouti.

glimpslich (z-) mit D₂,₃ shovívavý, mírný,
šetrný; adv. ~ mit 3-m verfahren setrně n
mírně s kym nakládati n zacházeti.

glinfern, glinze(1)n. gliftern 4 (z-) vₙ
(b) C₁₂ prov. = glänzen I. 1., glitern.

Glinus (z-) m neskl. bot jóhtentfeeariger
(Glinus lotoides) tučník ledencovatý.

glitsch! 4 (z-) int. naznačující zvuk při klouznutí
šup!

Glitschan top. Č (v) Kličov.

Glitsche (z-) f E₂₂. a) f klouzačka (=
Glétbahn a); b) prov. = Klatschmühle.

Glitschen (z-) C₁₂ I. vₙ (III, b) klouzati (srv.
gleiten) p (s) klouznouti se. = II. ¾ zlod. otevřiti
paklicem. = III. ¾ G~ n E₇ bez pl. = gleiten II.

Glitscher (z-) m E₆ zlod. zloděj s pakliči.
**glitsch**(cr)ig a D₂,₃ F (z-) a D₂,₃ (o kluzký,
klouzavý.

glitt (z) imp. od gleiten.

glitsiger P (z-) a D₂,₃ třpytivý, -ný, ji-
skrivý (lépo funkein).

glišern f (z-) [= gleisen] I. vₙ (b) C₁₂ třpy-
titi se, jiskriti se. = II. ¾ G~ n E₇ bez pl.
třpyt.

Glitzer-tand 4 (z-.) m E₂₅ bez pl. cetky
(= Rlitterfram).

Globus (L-) [It.] m E₁, E₁, (umělá) země-
koule, globus.

Glöckchen (z-) n E₁. 1. zvone(če)k. 2. (Müd-)
~ bradavice, jež visi koze od krku.

Glode (z-) f E₂₃ 1. zvon; die ~ ruft zur
sirde zvon vola do kostela; die ~n läuten
ziehen zvoniti zvony (instr.); unter dem (sre-
fäute der ~n za zvuku n hlaholu zvonů; fig.
et. an die große ~ bängen o bringen o binden vy-
zváněti, vytrubovati, rozkřikovati, rozhlá-
sovati eo, dávati eo na buben (na) dělati s šm
mnoho hluku; er hat läuten hören, weiß aber
nicht, wo die ~n hängen slyšel zvonit, ale nevi
odklop n v kterém kostele. 2. (zvonovitý)
poklop a prí- (skleněný); tyo recipient↑; bot.
a) zvonovitý kalich; b) = Glodenblume; stav
kalich sloupově hlavice, kalathos↑, jádro hla-
vice sloupiu korintskeho v podobě kalichu
n obráceného zvonu; ~ und Hammer (hra) kla-

divo a zvon. 3. ~ an ≈ Ztagüren cymbál↑, zvonek
heichd hodin; s. sm (lhr) hodiny; (Stunde) hodina;
die ~ hat zehn geschlagen hodiny bily deset, bilo
deset; (Stod (Stotag) zehn lhr nacht právě v deset
hodin v noci; glod drei právě o třetí (hodině);
was ijt die ~? kolik jest hodin? jak jest
pozdě? fig. 3-m Japan, was die ~ geschlagen hat
pověděti komu (po čem v Pardubicich pernik).
4. zehlička (= Bügeleisen, Folleisen). 5. sern. zá-
sitée, koš u končíre. 6. bot. taube ~ = pí.
fischlätrige (Glodenblume; bot. pyramidenartige
Campanula pyramidalis zvonec jehlancový.
7. lov síť na lov koroptvi. 8. 4 dělo s jasným
hlasem. 9. ⊘ geol., hor. klobouk (v krovu n ve
stropu uhelných plástův).

Glödel (z-) E₆ I. m srde (zvonu). =
II. n bot gelbes ~ = Jüngerfrant b).

glöckeln 4 (z-) C₁₂ I. vₙ (b) zvoniti (zvo-
necky); die Herde glöckelt weithin zvonky stáda
je daleko slyšeti. = II. ¾ 1. = glechen. 2. vo-
Zpiken ~ = tlöppen.

Gloden 4 (z-) vₙ C₁₂ Wache ~ prádlo zé-
hliti.

Gloden..., gloden..., (z-...) ~ähnlich a
zvon(c)ovitý, zvončitý; ~anfisch m věnec
a dolejší kraj zvonu; ~apfel m červený
chřestáč, zvonáč; ~apparat m zvonidlo, -itko;
~artig a ~äblich; ~balken m ⊘ ~welle;
~ban m ⊘ hor. dobývání zvonovité; ~bäum-
chen n zo. Carchesium polypinum keřenka;
~birn(c) f hruška zvonková, zvonáčka;
~blume f: a) bot. zvonec, -k, květ zvon-
vitvity; b) Campanula zvonec, ausgeartete o ab-
liethende ~blume Campanula patula zvonec roz-
kladitý; neifischlätrige ~blume Campanula tra-
chelium zvonec kopřivolistý; tuńcetblütrie
~blume Campanula glomerata zvonke klubkatý;
pfirsichblättrige ~blume Campanula persicifolia
zvonec broskvolistý; runßdlätrige ~blume =
~Büschlöflein; ~blumenartig a bot. zvonco-
vitvity; ~blumig a, ~blütig a bot. s květy zvon-
čitými, zvonkokvět(n)ý; ~blümler, ~blüt-
fcr m pl. bot. zvonkovité rostliny, zvonky;
~bohrer m ⊘ hor. zvonec vrtaci; gezahten
~behrer zubatý zvonec; ~brouze f ⊘ zvono-
vina, litina zvonová; ~dekel m poklop zvon-
čitý, zvon; ~draht m drát (od o ke) zvonku;
~cr3 n ⊘ zvonová ruda; ~förmig a zvonu
podobný, zvončitý, zvoncovitý, zvonkovitý;
~füß m ⊘ hod. noha cymbálu o zvonečku;
~garn n lov. (= Glode 7.), vazba. -ebnice si
k chytání koroptvi, vlček; ~gebäße n ⊘ zvo-
nové duvadlo; ~gehäuſe n = ~aus; ~geläute n
zvoněni, vyzváníni, hlahol zvonů; ~gerüſt n,
~geſtell n, ~juſt m zvonice, hranice zvonu;
~gieſer m ⊘ zvonař; ~gieſerei f ⊘ : a) zvonař-
ství; b) zvonárna; ~gut n ⊘ ~brenze; ~ham-
mer m ⊘ = ~klöppel (při hodinách) kladivo; ~ausm
panák na hodinách; ~ausm n zvonice; ~heidef
bot. = Erita; ~hell a zvonivý, jasný jako zvon,
znějící zvonem; ~holm m ⊘, ~joch n ⊘ =
welle; ~hut m ⊘. ~kappe f ⊘ hřejej část
zvonu, vrchlík; ~klöppel m srde (zvonu);
~klang m zvuk zvonu, zvoněni; ~fürper m ⊘
tělo zvonu; ~läuten n zvoněni (= Gelaunt);
~läuter m zvonik (= Glödner); ~leiste f ⊘ stav.
orn. zvonovka, -nice, lišta tak článkovaná,

Glokenist

— 1115 —

Gloher

že profil její podává čáru zvonovitou; obrácené n patkové lesbické kýma, obrácená n patková těžká podbradka, obrácená náběžná podbradka n vzpěrnice, patvka; -männchen n zvoník, zvonící lidská figura na orloji; -mautel m: a) zvonov(ity) płaššě; b) ⊕ płaššě zvonu; -maschine f ⊕ hor. str. zvonový větrník n větrní násos; -mas(stit)m n zvonoměr; -mäusöhrchen n bot. = Heilbrunzel; -metall n ⊕ = -bronje; -mordel f bot Morchella patula smrž odstálá; -mühle f ⊕ hor. kuželový mlýn; -neč n lov. = garn, Gloče 7.; -polyp m zo. Campanularia zvonovitka; -qualle f zo. medusa zvonovitá z rodu Melicertum; -quaſt m třapec n šňůry n zatážky zvonové; -rand m ⊕, -ſaum m ⊕ = -auchlag; -regulator m zvoncvý regulátor (na vzduch); -ring m ⊕ kruh n kroužek zvonu; -ſat m ⊕ = -maſchine; -ſchlag m ráná n úder zvonu; auf den -ſchlag, mit dem -jchlag jakmile hodina udeří, jak padne; -jchwengel m ⊕: páka zvonu; b) = Héppel; -jeil n provaz (u n ke n od) zvonu; -ſignal n znamení (dané) zvonem; -ſpeife f ⊕ = -bronze; -ſpiel n hra zvonku, zvonkový stroj, zvonková hra, zvonkostroj; -ſpicer m kdo hraje na zvonky, zvonečník; -ſtert m, -ſtrang m, -tan n = -jeil; -ſicl m ⊕ hod. nožka cymbálu n zvonku; -ſtube f zvonice; -ſuhl m hranice, trámce zvonové, zvonice n zvoniční stolice; -ſtunde f: Alles mit der -ſtunde machen dělati vše v svůj čas n o svých hodinách; eine -ſtunde warten čekati plnou, celou hodinu; -taufe f svěcení zvonu; -telegraph m zvonkový telegraf; -thierchen n zo. Vorticella vřenka; -thurm m zvonice, zvoniční věz, kampanilač; Prv. der -thurm geheřt in die Mitte obecná věc má být všem přistupna; -thürmchen n malá zvonice, zvonička; -ton m zvuk zvonu; s. sm. das Clavier hat e-t n wahren -ton klavír zni jako zvon; -tönig a poet. zvonivý, zvučný jako zvon; -träger m: a) kdo při hudbě nosí zvonkový stroj, zvonik; b) ⊕ hod. podpora zvonku cymbálu; -treter m zvoník; -ventil n ⊕ str. ventil zvonový, záklkopka zvonová; -ventilator m ⊕ hor. zvonový větrní násos, zvonový větrník (= -maſchine); -weihe f svěcení zvonu; -weizen m = -Entensohnsabelweißen; -welle f ⊕ hřídel zvonu (= -balken); -werk n zvony; -wolf m ⊕ = -welle; -wurz f bot. = Alantwurz; -zapfen m ⊕ = čep zvonu; -zicher m zvonik; -zug m: a) thání n zatažení za provaz zvonu; b) zátažka, zvonítko, provaz, drát zvon(k)u.

Glockenist ↗ (✓✓) m E₂₀ hud. kdo hraje na zvonkový stroj, zvonečník.

glodig (✓) a D₂,₁₃ 1. ↗ e Stunde = Glokenstunde. 2. ve slož. zejm. v bot. viel- s mnohými zvon(e)ky).

Glöcklein (✓-) n E₇ dim. od Gloče = Glödcchen.

Glockner npr. m E₆ zem. id. Zvon (hora v Alpách).

Glockner... (✓...) -gebiet n obvod Zvonu.

Glödcner (✓) m E₆ zvoník, -ič.

Glödcner... (✓...) -posten m místo zvoníka, zvonictví.

Glock-rose (✓✓) f E₂₂ bot. = Baumrose.

Glogau top. Sl (M) Hlohov.

Gloſſe ⊕ (✓) f E₂₂, Glojierung (✓) ⊕ f E₁₃ = Bejigung.

glomm (✓), glömme (✓) imp. od glimmen.

Glom(m) s prov. s (✓) m, sg. D₆, pl. E₁ sražené mléko.

Glop (✓) m E₃ plav. průvlaka, těsný průplav, brána (mezi dvěma skalami n pobřežmi).

Gloria (✓✓) [lt.] 1. ↗ f E₁₃ = Glorie. 2. círk. id. sláva.

Glorie (✓) [lt.] f 2₂. a) bez pl. sláva, veleba, -nost; sich in seiner - zeugen ukázati se v celé své slávě; b) mal. zobrazení otevřeného nebe s anděly; c) (s pl.) svatozáře, paprsková koruna n záře, aureolať.

glorificieren (✓-✓) [lt.] ¼a C₁₂ slaviti, oslavovati, velebiti.

glori-i(c)ren ↗ (✓-✓) [lt.] ¼n (b) C₁₂ nositi se (čim).

glor-reich (✓✓), glor-würdig (✓✓) a D₂,₁₃ (vele)slavný.

Glosau top. Č (v) Dlažov.

Glossar (✓✓) [řec.] n E₁₃ (pl. -ien), Gloſſarium (✓✓✓) n E₁₃ glossář↑, slovář, slovní(č)k, výklad slov.

Glossator (✓✓) [lt.] m E₁₂ glos(s)átor↑, vylkladč n -tel (slov).

Gloſſe (✓) [řec.] f E₂₂ 1. glossa↑: a) výklad slova (zastaralého a temněchol) š. sm. výklad, poznamká, přípisek; fig. Žie machen zu Allem Nore -n vy si ze všeho tropite posměch, ke všemu děláte jížlivé n posměšné poznámky; b) bášeň, jejž každá sloka začíná se nebo končí veršem zvláštního hesla. 2. prov. = Murmel.

Gloſſen... (✓...✓) -gedicht n glossa↑ = (Gloſſe 1. b); -macher(in f) m, f -reißer(in f) m poznamkář, posuzovatel, kritik↑, karatel; -jammlung f sbírka gloss.

glossieren (✓...✓) ¼a C₁₂ glossovatı↑, vykládati, glosami n poznamkami opatřovati; fig. posměšné n jížlivé poznámkv k čemu činiti.

Glossierer (✓...✓) m E₆ = Glossator.

Gloſſo..., gloſſo... (✓...✓) [řec. Rungen...] -cſle f výhřez, jazyka; -epiglottisch a jazykopatrový; -kaphyliſch a jazykočípkový.

glosten ↗ (✓) I. wₙ (b) C₁₃ = glänen I. 1., glimmen. - II. ¼ G- n E₄ bez pl. (slabý) lesk, třypyt, svit.

glostenst ↗ (✓) wₙ (b) C₁₂ vytřeštěným n trznulým okem hleděti, oči (vy)třeštití n -valiti.

Glötte ⊕ (✓) f E₁₃ = Glätte 2.

Glottis (✓) [řec.] f hlasivka, štěrbina hlasová.

Glottis... (✓...) -krampſ m křeč hlasivky; -ocdem n opuchlost n zbubření hlasivky.

Gloſſ..., gloſſ... (✓...) -auge n: a) vyvalené n výříve oko; b) okáč; -áugig a s vyvalenýma očima, okatý; fig. blbě se dívající.

Glöſe ↗ (✓) f E₂₂ = Gloßauge.

glösen (✓) ¼n (b) C₁₄ vyvalovati n -třeštiti n -bouliti oči, zevlatiti.

Gloher (✓) m E₆ 1. zevel, okáč, š. sm. člověk blbého pohledu. 2. prov. f den - haben dívati se a nic neviděti; er hat den - přecházejí mu oči.

*

gložik]

— 1116 —

[Glücks...

gložik (») a D₂,₃ 1. = gleyängig. 2. = jehen
= gloken.

glu (») intj.: a) napodobení kvokánské slepičího: kvok, ko(d)-ko(d)-ko(d)-(k)dák; b) ní podobení lokánské pří prv: glo-glo-glo(-gloria); ~ - machen beim Trinnen kloktati, zblunkati, lokati.

glubšich p (») a D₂,₃ 2c. = glubšich 2c.

glubšchen p (») vₙ (b) C₁₂,₁₄ = glupen.

gluchsen, gluchzen (»)¾ C₁, 1. a) = gluden 2.;
b) = gluden 2.

gluck (») int. = glu.

Gluck (») I. m E₂₅ něm. skladatel hudební. — II. ¼
m E₃ klokot (= gluden II.)

Glück (») [elingen] n E₃ (pl. ¼ obv. -šfälle, -š-umstände) 1. štěstí: a) úspěch, zdar; er hat mehr ~ als Verstand o F als Vergniigen má více štěstí než rozumu; čím větší osel, vím větší štěstí; ~ žu! viel ~ mnoho štěstí! na zdar! zdař Bůh! seitdem ich das ~ habe, Žie zu fennen od te doby, wo mi štěstím) po-přáho Vás znáti; seit ~ in et. haben nemiti štěstí n úspěchu v ćem; ~ auf den Weg! šastnou cestu!; beständig ~ haben miti (stále) z pekla štěstí; Prv. mit ~ temmt man weiter als mit Weichid štěstí nad dovednost; mer das ~ hat, führt die Braut beim komu přeje štěstí, po-muže mu na kůn vsěsti; das ~ beruhr in der Einbildung štasten jest, kdo se za šastněho pokládá; auf ~ tommt in dieser Welt Alles an na štěstí ve světě všecko záleži; das ~ fücht die Kluge zřídka štěstí s bláznem chodí; wo das ~ kommt, femmt's mit Hausen komu Pánbuh, tomu všichni svati; b) (gunntiger Zufall) er fann von grojem ~ e jagen, daso es ihm gelungen ist to bylo veliké štěstí neho, že se mu to pod-áriło; ten může mluviti o štěstí, ~ ...; zum (grěšten) ~ e war niemand im Hause (veliké) štěstí, že nebyl nikdo v domě, na štěstí nebyl nikdo doma; Prv. ein ~ bringt das andere štěstí nikdy nepříchází samo; es war ein ~ für sie, dasß... to bylo jejich štěstí, ~ ...; damit werden Sie kein ~ haben s tim nepochodite; c) (angehner Zufall) der Himmel hat ihm ~ beidert Bůh mu dal n popřář štěstí; sein ~ machen udělati štěstí, dojiti štěstí; er sicht im ~ štěstí mu zpívá n kvete; sein ~ zu machen juden hledati štěstí; Prv. ~ fragt nicht nach Nicht čim selma větší, tim štěstí lepši; der Dumme hat's ~ hloupému štěstí přeje; dem ~ im Schefe siben bytí miláčkem Stěstěny, narozeno býti v ko-silce; das Züdt hat (außerordentligen) ~ gemacht kus došel (neobyčejného) úspechu. 2. ~ m zu et. ~ wünschen štěstí komu přáti (k čemu) blaho-práti, gratulovatí komu; Žie fömmen sich dazu ~ wünschen můžete si to pokládati za štěstí. Im užete si gratulovati; 3-m zum neuen Jahre ~ wünschen práti komu šastný nový rok, blaho-práti komu k novému roku. 3. (Weidid) osud; autes ~ šastný osud, štěstí; sein böjes ~ jeho neštěstí; er weiß seitdem ~ zu begehen dovede snášeti štěstí i neštěstí (n dobré i zlé); sein ~ verjuden pokniti se o štěstí; Prv. jeder ist feines ~ es Zdiediem každý svého štěstí jest tvůrce a strůjce, každý sobě štěstí kuje, jak si kdo ustele, tak si lehne. 4. (Zufall) šastná náhoda; a: f gut ~ na zdařbůh.

Glück..., glücks... (»...) -auf! (»²) n a intj.
zdař Bůh! na zdar!; ~ begabt a štěstím ola-
dařený; ~ begiünstigt a jemu přeje štěstí;
-bringend a prinášející štěstí, štěsný;
-ſelig a šſastný, blažený, blahý; cirk. blaho-
slavený; -ſeligkeſt f štěstí, blaho, blaženost,
blaženství, cirk. blahosvenstvi; -ſeligkeits-
lehre f nauka o blaženství, eudaimonologie;
-ſeligkeitstheorie f blaženostní theorie (ethi-
ky), eudaimonistická theorie (ethická); -ver-
heiſend, -weissagend a slibující blaho, blaho-
větný, slibný; -verlangen n touba po štěstí;
-wunſch m (blaho) přáni; 3-m feinen -wunſch
abſatten přáti komu štěstí, blahopráti komu;
-wiünſchen vₙ v heele o sobě; -wiünſchend a blaho-
přejný; -wunſchschreiben, wünſchungswir-
ben n blahopřejný dopis, písemné blahopráni.

Gluckauf F (»²) m E₃ bez pl. obv. Zgluckauf.

Glückauf! (»²) n zdař Bůh! na zdar!

Glucke (») f E₂₂ 1. = Gluchenne 1., 2.

2. zo. (motýl) = Pelzpiinner.

gluſchen (») I. vₙ (b) C₁, 1. kvokati, kda-
kati. 2. (tež gluſtern) kloktati, lokati, zunkati;
s. sm. piti; ve složeních tež %: er glüde den Beder
aus vyzunkl sklenici. — II. % G~ n E₇ bez pl.
a) kvokání, kdačot; b) klokot, -tání.

glüicken (») %a, %n (in, b) C₁₂ poštěstíti se,
podariti se, pověsti se (= gelingen I.); Alles
iſt ihm gealiüdt všecko se mu povedlo; es iſt
mir gealiüdt zu... podało mi (s inf.).

gluſtern F (») vₙ (b) C₁₂ = gluſch I. 2.

Gluckgluck F (») n E₁₅ klokot, -tání, žblun-
kání, lokání.

glüchhaft (») skoro † a D₂,₃ šſastný (=
-glüldich).

Gluchenne (»») f E₁₂ 1. kvočna, kvočná
slepiece. 2. ast. kuiatka, plejuyt.

Gluckſt (») m E₂₀ přivrženec Glucka ‚per
skladatele v XVIII. stol.‘

glüchlich (») a D₂,₃ šſastný: a) in ſ-n unter-
nehmungen šſastný v podnicích; e-e-e Hand haben
miti šſastnou ruku; ſ-m e-e-e Fahrt (o Vierie)
wünſchen práti komu šſastnou cestu (n štěstí
na cestu); ~ ermeise na štěstí, šſastnou ná-
hodou; id war ~ genug, f-e Befanntſchaft zu
machen byl jsem tak šſasten, že jsem se
s ním seznámil; ich schäue mich ~, dasß... jsem
ſtasten, pokládám si za štěstí, že... über-
aus ~ přeſſastný; b) (o lidech) šſastný, blažený:
3. ~ machen (u)činiti koho šſastným, (o)blažiti
koho; c) (o věče) šſastný, blahý, příznivý, pro-
spěsný; ~ en Erfolg! mnoho štěstí n zdaru
dej Bůh štěstí!

glüchlicher-weiſe (»»») adv. na
štěstí, šſastně.

Glücks... (»...) -bahn f dráha štěstí n zdaru;
-baſt m hříčka štěstí, míč štěstí o Stěstěny;
-bild n obraz n přelud štěstí; -bote m posel
n věstitel štěstí (gen.), blahověst; -botiſch f
poselství štěstí, zpráva (o) štěstí, štastná
zpráva; -bude f loterní sběrna; -fall m
štastná příhoda n ná- (dä-to uživáno za pl. od Glüſd)
-gelüſt n ¼ =-fern; -göttin f bohyně štěstí,
Stěstěna, Fortuna; -gut n: a) jmění štěstím
n náhodou nabyté; b) -gütter npl. statky Stě-
stěny, jmění, bohatství; -hafen m: a) přistav
blaha n štěstí (te- tiß); fig. in den - aen er-

grup(i)ſch

— 1118 —

Gnadenz...

glup(isch) ſch $\nabla^2(-)$ a $D_{1,3}$ 1. potměšilý, potutelný, úskočný. 2. hrubý. 3. nesmírný.

glapschen $\nabla^2$ $\nabla$ (b) $C_{1,2,14}$ = glupen.

Glut (↓) $f E_{18}$ v $Glut(b)$.

Gluten (↓) [lt.] n $E_{25}$ bez pl. = Kleber.

Glut(h) (↓) $f E_{18}$ 1. plamen, plápol, horko, (zá)žeh, žár, revavost; ~ des Sommers žár letní; parno, vedro, znoj. 2. fig. vroucnost, horoucnost, roznícenost, zápal, ohnivost; ~ der Außacht vroucnost zbožnosti; in ~ geraben roznititi, rozpáliti se; von heiliger ~ durchdrungen posvátnym zápalem rozníce; ~ der Liebe žár lásky; seine ~ gestehen vyznati (svou) lásku. 3. = glühben IV. 4. žár, veliký oheň; die ~ ergriff das nächste Haue plamen n oheň zachvátil sousední dům. 5. řeřavé uhlí.

Glut(h)z..., glut(h) ... ($\sim$...)-ange n ohnivé n jiskrné oko; -bliſt m ohnivý n žhoucí pohled; -dämpfer m dusidlo (na žhavé uhlí); -decel m Ø poklop na (žhavé) uhlí; -ſſe f Ø = Glühbehen a); -gceßt/ß h ohnivý v vrouci cit; -hauch m žhavý n horký dech; -mcrn n ohnivé moře, moře plamenů: -messer m žároměr; -pfanne f Ø uhelník, ohřivadlo; -roth a (do červená n do ruda) rozpálený, (žárem) rudý, červený jako oheň; -ſchaufel f Ø slév. ožeh, lopatka na vyhrabování uhlí, hřeblo; -ſtraßt m ohnivý paprsek; -verlangen n Œ horoucí žádost n touha n přání; -voßl a pln žáru n ohně n vroucnosti, ohnivý. vrouci, horouci: -wind m žhavý n horký vitr; -zange f Ø pohrabác.

glut(h)en $\sim$ (↓) I. $\nu_r$ (b) = glimmen I. — II. $\sim$ pronikati žárem.

glut(h)ig (↓) a $D_{2,3}$ žhavý, horouci.

Glycerin ($\sim$↓) [rec.] n $E_3$ bez pl. glycerin(a)].

Glycerin... ($\sim$...)-ſalbe f mast glycerinová; -ſeife f glycerinove mýdlo; -waffcr n voda glycerinová.

Glycerin ($\sim$↓) [rec.] n $E_{25}$ bei pl. id.

Glycin... ($\sim$...)-erde f oxyd, kyslíčník beryliu.

Glycium (↓↓) id., beryllium↑.

Glycyrhiza (↓↓-↓) [lt.] f lékořice, sladké dřevo.

Glycyrhizin ($\sim$↓) [rec.] n $E_3$ bez pl. chem. lékořicovina.

Glykol ($\sim$↓) [rec.] n $E_3$ bez pl. glykol (ethylenový).

glykonisch ($\sim$↓) [rec.] a $D_{1,3}$ ~er Vers glykon(ej)ský vers ($\sim$↓-↓-↓-↓-↓).

Glykose... ($\sim$...)-gährung f kvašení sladké n líhové.

Glykosurie ($\sim$...-↓) [rec.] f $E_{18}$ močení cukru, močová úplavice cukrová.

Glyph (↓) m $E_3$ vrub.

Glyptif (↓) [rec.] f $E_{18}$ glyptika†, umění rytecké n kamenářské.

Glyptographie ($\sim$...-↓) [rec.] f $E_{22}$ glyptografie†, popis uměle řezaných a rytých (drahých) kamenů.

Glyptographisch ($\sim$...-↓) [rec] a $D_{1,3}$ glyptografický.

Glyptothek ($\sim$...-↓) [rec.] f $E_{18}$ Glyptotheka, sbírka antických pokladů sochařských v Mnichově.

Glyphin-sfeatit ($\sim$...-↓) m $E_{20}$ tuček.

Gmelinit ($\sim$↓) m $E_3$ min. puchavec jinotvary.

Gmund(en) too. Rak. (m) id.

Gmundener Sec Gmundenské jezero.

Gmünd top. Rak. Cmunt, Gmund.

gnabbern $\nabla^2$ $\sim$ a $C_{12}$ = knabbern.

Gnade ($\sim$↓) f $E_{22}$ 1. milost; (Gunft) přízeň; (Barmherzigkeit) milosrdenství; (Mittelb.) soustrast, soucit; (Mittbe) dobrota, -ivost; Wir von Gottes ~ n Künig von Böhmen My z Boží milosti král český; $\nabla$-š ~ besitgen, bei $\nabla$-m in ~ n stehn býti u koho v milosti n v ei přizni; wieder zu ~ n außenommen werden býti opět přijat na milost; $\nabla$-š ~ verscherzen o ei přízeň se připraviti, pobzyti ei přízně; vor $\nabla$-m, vor $\nabla$-š Augen ~ süden našežti milost před kym n v očích eiich; hoben Žie die ~, mir zu fagen račte mi milostivě řici; sich eine ~ vor $\nabla$-m ausbitten vyprositi si milost na kom; cš sich als eine ~ ausbitten vyprositi si za milost, aby...; obyč. bez clenu: um ~ bitten prositi za milost; $\nabla$-m ~ zu Zwei (o zutheil) werden lassen uděliti n dáti milost komu; $\nabla$-m ~ widerfahren lassen smilovati se nad kym; er hat ~ erhaltet dostal n obdržel milost; $\nabla$-der ~ des Künigs empfehlen milosti královské doporučiti koho; von $\nabla$-š ~ leben býti živ z milosti ei; voj. sich $\nabla$-m auf ~ und Umgnaude ergeben vzdáti se na milost i nemilost; ~ für Recht ergeben lassen dáti přednost milosti před právem, užiti milosrdenství místo práva n za právo; s. sm. býti milostiv; Gott gebe jeine ~ (obv. f-↓ Zegen) dažu! Bůh dej k tomu své požehnaní; $\nabla$-m in ~ n entfassen propustiti koho milostivě; $\nabla$-wieder zu ~ n aufnebmet vziti koho na milost; er steigt immer mehr in der ~ jeincς Herrn stoupá v přízni pánově; halten Œič's zu ~ na račte (mi) odpustiti, nemějte mi (to) za zlé. 2. Seine (o Gw. o Cuer) ~ n Jeho (n Vaše) Milost.

gnadez... ($\sim$...)-bringend a milost přinášející n hojný milosti, milosti plný, milostivý, s. sm. požehnaný; -ſchend a žádající (snažně) n úpějící za milost, s. sm. snažně prosící.

gnaden ($\sim$↓) $\nabla$ (b) $C_{13}$ $\nabla$-m ~ býti milostiv komu; gnade umš Gott! Bůh nám buď milostiv; tež bez dat. gnade Gott, wenn... Bůh buď milostiv, jestliže...

Gnadenz..., gnadenz... ($\sim$...)-abgabe f
dary vdovám a sirotkům; -act m čin (ůkon)
laskavosti, skutek milosti, milostivý čin;
-adelc m šlechtictví udilené vladařem; -bc-
lohnung f náhrada z milosti; -beruf m
božské povolání; -beweis m důkaz milosti;
-bewerbung f ucházení se o milost; -bc-
willing f udělení milosti; -bezeigung f
osvědčení n prokazování n projevování mi-
losti n přízně; -bier n pivo, z něhož se ne-
plati poplatky; -bild n zázračný obraz;
-bliſc m milostivý pohled; -boru m, -brunn m
= -quelſ; -brief m list milosti, výsada z mi-
losti; -brot n: a) chléb n výživa z milosti;
bei $\nabla$-m das ~ brot cſsen býti z ei milosti

gnädig]

— 1119 —

[Godegijſel

živ; S-m das ›brot geben z milosti živiti koho; h) = -gehalt; -bund m spolek milosti (hoha lidmi); -erfahrungen fpl. zkušenosti na základě boží milosti, u. sm. důkazy milosti Boží; -frist f poshověni; -gabe f dar z milosti; -gehalt n, -geld n plat z milosti; -geschen k (mimořádná) odměna, náhrada; -gjefst n žádost za milost z na udělení milosti; -grojen m = -miinze; -güter npl. statky (uděleně) z milosti; -hand f (Gotte) milostivá n dobrotívá ruka Boží; -heimſuchung f přítomnost milosti; -jahr n: a) plat zemřelého dávaný vdově první rok; b) milostivý rok, milostivé léto, rok sproštění dávek n dani; -fette f zlatý řetěz dávaný vladařem na znamení milosti; -fraut n bot.: a) = wilder Aurin; b) = (Glaswur); -lehen n: a) léno z milosti udělené; b) = Arlehen; c) = -gehalt; -ſohn m odměna z milosti; -meſter mistr zdarma do cechu přijatý; -mittel n proſtredek milosti; -miinze f pamětný peniz, medalie†; ort m místo se záračným obrazem, poutnické n posvátné místo; -pſennig m = -miinze; -pſorte f eirk. brána milosti; -quell m pramen n zřídlo milosti; -reich 1. a milostivý, hojný milostí, milosti plný. 2. n říše milosti; -ruſ m vzývání milosti boží; s. sm. = -beruſ; -jache f věc n záležitost záležející na milosti vladařově; -ſicgel n pečet na listy, jimiž udileji se milosti; -ſold m = -gehalt; -ſöldner m kdo požívá platu z milosti; -ſpende f udělení milosti; -ſland m eirk. stav milosti; -ſener f pomoc n dar z milosti; -ſtoß m dobití, doražení; S-m den -ſtoß geben z milosti doraziti koho; daš gab ihm wellends den -ſtoß to ho dorazilo! to mu dodalo!; -ſtuſh m bibl.: a) příklop archy úmluvy, slišovnice; b) trůn Boží; -taſel f, -tisch m oltár (Abendmahl) přijímáni, večeře n stůl Páně; -taqe Œ mpl. poshověni (deseti dnůg po splatnosti směnky); -verleihung f udělení n propujčení z milosti; -volß a milostivý, milost(iplny); -wahſl f předurčení, praedestinace†; -weg m cesta milosti; -wirfung f působení n účinek milosti; -zeichen n znamení milosti.

gnädig (⊥) a D₂,₃ 1. milostivý; (geneigt) nakloněný, přiznivý, laskavý; Gott sei uns ! Büh buß nám milostiv! er ist noch ziemlich ~ mit ihm verjahren zacházel s ním dosti mírně n milosrdně; der ~e Herr, die ~e Frau milostivý pán, milostivá pani, f milostpán, -paní, jemnostpán, -paní; ja, (m-e) ~c o ~te Frau, üi m-e ~e ano, milostivá (paní); ano, milostpaní!

gnädiglich (⊥⊥) adv. = gnädig.

gnagen (⊥) gnappern p (⊥) %a C₁₂ = fnabbern.

gnarren p (⊥) %n (b) C₁₂ (o psu) vrčeti, (o dětech) vrněti, plakati.

Gnaß p (⊥) m E₃, Gnaſe, Gnaſe (⊥) f E₂₂ 1. = Grind, Kräze. 2. zo. druh štípavé mouchy.

gnaſen (⊥) C₁₄ I. %a zlod. = bennruhigen. — II. p %n bručeti, broukati, brumlati.

gnaßig p (⊥) a D₂,₃ 1. = grindig. 2. fig. mrzutý, rozbručený, broukavý, bručivý.

Gnaßkopf p (⊥) m D₁₁ 1. = Grindkopf.

2. fig. bručál, broukal, brumlal.

gnaucn p (⊥) %n (b) C₁₂ broukati, vrněti.

gnaug p (⊥) a D₂,₃ broukavý, vrnivý.

Gneis, Gneiß (⊥) m E₃, sg. D₆, pl. E₁ 1. rula.

2. path. = Kopſchabe.
Gneis..., Gneiß..., ("...") -formation f rulový n laurentinský útvar; -granit m rulová žula.

gneißig (⊥) a D₂,₃ min. rulový.

Gneſen (⊥) npr. n E₂₅ zem. Hnézdo (M v Poznanil.

Gnuß (⊥) m E₃, sg. D₆, pl. E₁ = Gneis.

Gnidia (⊥) [It. f E₂₃ bot. a) = Schlußforn; b) = Knidia.

guidiſch (⊥) a D₂,₃ = füdiſch ic.

guicſchig p (⊥) a D₂,₃ 1. prov. s kdo so pro nie za nie zlobí. 2. = geizig.

Gitte (⊥) f E₂₂ zo. = Viis.

gnitter... v fümler.

Gniſe (⊥) f E₂₂ zo. = Gnaß 2.

Gnom (⊥) [řec.] m E₂₀, in f E₁₉, též Gnomide (⊥) f E₂² duch podzemni n skalni, skřítek, pídimužik, gnomit.

Gnome (⊥) [rec.] f E₂₂ gnoma†, průpověd, sentence† (starořeckých mudrců).

Gnomen..., ("...") -dichtung f poesie gnomická.

Gnomide (⊥) [řec.] f E₂₂ v Gnom.

Gnomifer (⊥) [řec.] m E₆ gnomik†, básník (spisovatel).

gnomisch (⊥) [řec.] a D₂,₃ gnomický, průpovidkový.

Gnomon (⊥) [řec.] m E₂₅ ast. rafije slunečních hodin.

Gnomonik (⊥) [řec.] f E₁₈ ast. gnomonika†, umění sestrojovati hodiny sluneční.

Gnoſe (⊥) f E₂₂, Gnoſiſ (⊥) (pl. ...ſes f E₁₈ eirk. vyšší poznání Boha, gnose†.

Gnoſticismus (⊥) (lépe - ⊥) [řec.] m neskl. gnosticismus(us)†, soustavy filosofické (ve 2. a 3. stol. po Kr.), které snažíce se dopšěti od víry k poznání, činily pokus sjednotení křestanovtvi s náboženstvimi židovským i pohanským.

Gnoſtiker (⊥) (lépe ⊥) [řec.] m E₆ gnostik†, stoupenec gnosticismu.

gnotisch (⊥) (lépe ⊥) a D₂,₃ gnostický.

Gnote (⊥) m E₂₁ student. = Knute, Přilifer.

Gnu (⊥) n E₂₅ zo. Catoblepas gnu pakůň obecný, gnu.

gnußbern p (⊥) %n (b) C₁₂ = fnabbern.

gnug (⊥), p gnung (⊥) adv. = genug.

gnurren p (⊥) %n (b) C₁₂ = fnurren.

Gob (⊥) m E₃, Gobe (⊥) f E₂₂ zo. = Meergrundel.

Göbel (⊥) m E₆ = Göpel.

Gobelin (ěti b'ěn) n E₂₅ gobelin†, skvostný čaloun (= Gobelintapete).

Gobelin... (ěti jako předch.) -manufaktur f továrna na gobelinry; -tapcte f gobelin†, čaloun n koberec s vetkanými obrazy.

Gobetta (⊥) f E₂₃ bot. Cerasus caproniana Gobetta.

Gobitschau top. M (v) Chabičov.

Gofel (⊥) m E₆, Göckel-hahn (⊥) m D₁₁
kohout.

Godegijſel (⊥) [= Gottesgeißel] npr. m E₂₅ id.

Gold...

— 1122 —

| Gold...

Carabus violaceus střevlík fialový; -leisten-
fabrik f továrná na zlacené listy; -leisten-
fabrikant f -leiter m výrobce zlacených
list; -litie f bot. japanische -litie = bantlitie;
-linie f ⊕ zlatý proužek (po kraji desk); -lodig a
= -gedeckt; -löfung f chem. ⊕ = anfleüngung b);
-loth n ⊕ pajka zlatnická; -löwe m obeh.
jindy zlatá mince; -lungenwurz f bot. Hiera-
cium murorum jestrábník zední; -lutte f ⊕
hot; zlatomynvá lutnice; -macher m zlato-
děj, alchymista|; -macheri f; -macheriu n/f
zlatodějství, alchymie|; -mädel n f: a) bo-
hatá děvče; b) fig. spanilé n hezounké
děvče; -mähnig a zlatolivý; -mann m f;
a) zlatý v výborný muž; b) = menjdy; -männ-
chen n; a) zlatá figurka; b) f miláček; -mann-
factur f zlatnicka dílna; -marder m 20. Mar-
tes Pennantii kuna rhybská; -markt m obeh.
penezní trb; -mautwurz m 19. Chrysochloris
křtek zlatý; -maus f 20. Aphrodita aculeata
housenka mořská (cerv štětinatý); -menš m
boháč, clověk zlatem opřívající, zlatý muž;
-merle f 20. = amijel; -metall n zlaté kov,
zlato; -milz f bot. Chrysosplenium mokryš.
slezník, slezinice, žl(o)uteník; -mine f ⊕
hot. = -bergert; -mühle f = -amalgamier-
milhle; -mund m: a) zlatá ústa; příjmi vynik.
fejník d Zlatoustý; b) 20. Turbo Chrysostomus
donka zlatoustá; -mundig a 20. zlatoustý;
-münze f zlatá mince, zlatý peníz; -münz-
füü m obeh. ráz číslo (n štríž a zrnó) zla-
tých minei; -münzsystem n zlatá měna;
-näpfchen n bot. = Vederfrant; -narcisse f bot.
Narcissus aurantiacus narcis zlatožlutý; -necf f
bot. Galcopsis galeobdolon pitulník žlutý;
-onkel m f aus Amerika (bohatý) strýček
z Ameriky; -orange f bot. a) pomeranč;
b) Aucuba japonica aukuba japonská; -oryd n
chem. kysličník n anhydrid zlatový; -orydul n
chem. kysličník zlatnatý; -papier m zlaté n
pozlacený papír; -paradies-bogel m 20. =
lutden b); -pfennig m zlatý peníz; -pilau-
me f bot. westindische -pflaume = Becenzeide;
-pipping m d h jablek; -ptätchen n zlatý
liték n plátek; -plätte(n n) f plešení zlata;
-plätter m plestic zlata; -plattich 1/2 pla-
tovatí| zlatem; -plattierung f platování;
zlatem; -pressung f ⊕ kmh. Praditbund mit
-jejming skvostna vazba bohatě zlacená;
-probe f ⊕ průbaj zlatá n na zlato; -pro-
duction f výroba zlata; -pulver m zlatý
prach n prášek; -puppe f: a) zlatá lontka
n panenka; b) 20. kukla motýlů denník;
-purpur m chem. kassiový n minérálný žlutý
purpur; -quarz m min. křemen zlato obsahu-
jící, zlatonosný; -quarigang m geol. zlato-
nosná křemenná žíla; -quasie f zlatý stra-
pec; -rabc m 7. havran zlatý; -rand m
zlatý lem n (okraj); -raupc f: a) 20. Aphrodita
aculeata housenka mořská; b) fig. zlatá
třásnícka na nápleteníčku dustojnických;
-raute f bot. = äuliger Beijuj; -redend a
(príjmi n kteryeh fec. cirk oleá zlatoustý; -regen m:
a) zlatý děst; b) 20. Conus japonicus homolice
japanská; c) bot. Cytisus alpinus čilimník alp-
ský; -regenpfseifer m ... Charadrius plurialis
kulik obecný; -regia c krajina zlatono-ná;

-reibe f ⊕ zlatn. mělnidlo zlata; -reich a
bohatý zlatem n na zlato, zlatolojný; -reich-
thum m ⊕ hor. von (a)enstatten bohatství zlata,
zlatohojnost loz; -reicher m 20. volavka zlatá;
-reinette f zlatá reneta (jabikol); -ring m zlatý
prsten; -röschen n bot. = Ciistenreje; -rosen-
feder f bot Osbeckia osbekovka; -rth a do
zlat(ovja cervený, zlatočervený; -rouge n
cervený zlatá; -ruthe f bot. = Federfrant a);
gemeine -rute Solidago virgacea celik zlatý;
-ruthen-arthrotaris f bot. Arthrotaxis selagi-
noides jehl énaty strom v Tasmanii; -ruthen-baum m
Boscia dyojílák, bosovka; -fachen fpl. obeh.
zlatnieké zboží, klenoty, šperky, stkvosty;
-jalbei m bot. Salvia aurea šalvej žlutokvěta;
-jalz n chem. = Bleikalz; -fammier m ⊕ =
-|jand wäider, |udeer: -fand m min. zlat(onos-
ný) v ryžovní písek; -jand wäiden ryžovatý;
-janderde f zlatopiskáhlína: -fand waschen n
⊗: a) prání zlata; b) ryžování zlata (=
-|gevinmna aus dem Nthusiande|; -fand|)
wächer m ⊕ vyperač v ryžovač a -ník
zlata; -fandig a zlatopiský; -sauer a chem.
-fandic Žaj zlatan; -fäure f chem. = -vurk;
-fag m poklad (ve zlata); -fagum m ⊕
pozlátko nepravé n telmové; fig. cetka, po-
zlátko, lichý lesk; -scheide-laboratorium n
= -scheidungsanstalt; -scheidewasser n ⊕ hor.
Inéavka královská; -scheiden n, -scheidung f
odlučování zlata (od stříbra); -scheider m
⊗ lubebník zlata; -scheidung f odlučování
zlata: -scheidungsanstalt f ⊕ hot. závod
k odlučování zlata (od stříbra), lučebna na
zlato; -scheifer m ⊕ = |Ucataencheifer; -schadef
skvar zlata; -schlagader f an. tepna paste-
linová; -schlagloth n pajka zlatnická;
-schlagen n ⊕ tepání zlata; -schlager
hant f ⊕, -schlager-häutchen n ⊕ mázdra
zlatotepeká; -schlager-werktatt f tepára
na pozlátko; -schlagerci f tepání zlata, zlato-
tepství, výrabění pozlátka; -schlei f) m
Tinca vulgaris lín.; -schmelzer m zlatolej,
zlatotavec, tavić zlata; -schmied m ⊕
zlatník: 20. = -hábuden 2. b); -schmieds-
arbeit f: a) prace zlatnická; b) zboží zlatni-
ceké; -schmieds-kunst f zlatnictví; -schmieds-
laden m zlatnický krám; -schmieds-waret
= -schmieds-arbeit b); -schmieds-werktatt f
dílna zlatnická; -schmieds-zichen n cejch
zlatnický; -schnabel m 20. zobák zlatý (za-
cený); -schncider m zatořez; -schütt m ⊕
zlatá orízka; -schopf m bot. = leinblätterigee
-baar (v toto); -schörl m min. zlato v zrnkách;
-schreiber m písar zlatými písmeny; -schriſt f
pismo zlatými písmeny; -schröfling m mine
zlatá deska střížová; -schuppig a zlatými
šupinami pokrytý; -schwamm m bot. = Boviil;
-schwanz m 70. druh a) lysáj (motýlů nočních);
b) kolibřík; c) lyt; -schwesel m chem. zlatá
síra, sírnik antimoniený; -schweselics m
min. pvrít promísený zlatem; -schwer a:
a) težký jako zlato; b) bohatý zlatem;
-sjeſe f ⊕ 1. geol. zlat(onos)né rozsypě. 2. ⊕
hor ryžování zlatých rozsypů; -ſeinenverk n
⊗ ryžovna na zlato; -ſeiner m ⊕ hor. ry-
žovník zlata; -ſieggellac m = -lad b); -ſil-

Gold...|

— 1123 —

Göller

bcr n: a) zlatité stříbro; b) elektrum†, zlato obsahující stříbro; c) inter m. min. pénitec promišený zlatem: chn m, föhnen n zlatý n znamenitý syn; zlatoušek, mazlíček; d) solution f. chem., but. = auflösung b); e) specht m zo. Calaptes auratus datel zlatý; f) spinner m zlatopředec; g) spiße f. bot.: a) zlatá spička n krajka; h) Chrysogonum zlatoklik; i) stab m 0 zlatý prut; j) itašřerer m pozlacaovač; k) staßl m 0 hut; zlatitá ocel; l) stange f = l; kast m zol. zlatý prach; m) liec m: a) kámen zlato obsahující; b) zkušební kámen; c) chrysolith†; d) steinbrech m bot. = freise; e) sternblume f. bot. = Viberhödchen; f) sticken n = stickerei; g) sticker(in) f. m vyšívajíc(ka) zlatem; h) stiferci f vyšívání zlatem; i) stoff m zlatohlav; j) stoffhändler m obehodník zlatohlavem, zlatohlavník; k) stoffen a, l) stücken a zlatohlavový; m) sicrichstein m 0 = stein b); n) fireisig a zlaté pruhovány; o) striemen m zo. Sparus salpa pražma zlatá; p) stief n: a) kus zlata; b) zlatý peníz; c) steff; d) stufe f 0 min. kousek n vzorek samorodého zlata (n zlaté rudý); e) suchen 0 0 hor. kutání na zlato, hledání zlata; f) sucher m kutař na zlato; g) taßl m mastek žlutý; h) teig m 0 = amalgam; i) teppich m koberec zlatem protkán; j) tinctur f chem. rozpuštěné zlato, zlatý nápoj, tinktura zlatá; k) tochter f, l) tochterchen n f zlatá n znamenitá dcera; miloušek, zlatoušek; k) topas m min. zlatý n orientální topas; l) tragend a zlatonosný; m) freise f zlatý prým; n) tropfen m pl. iekár. Bestuševova tinktura, eterolíh s chloridem, železitým; kapky od závrati n ode mdlob, zlaté kapky; o) tiite f zo. = regenpfeiler; p) zogen a pozlacený: q) und Silberarbeiter m 0 zlatník a stříbrník; q) und Silberbarren m pl. obch. pruty zlata a stříbra, zlato a stříbro prutové; r) und Silbergeld n obch. zlaté a stříbrné pevní; s) und Silberioff m obch. zlatohlav a stříbrohlav; t) verbleiung f 0 hut. zolování zlatitých rud; u) verbrämt a zlatem premovaný n lemovaný, zlatorubý; u) verbrámz f zlaté lemování, zlatá obruba; v) vogel m zo. Galbula leskovec; gemeiner wegel Galbula viridis leskovec jakamar; w) wäge f vážky na zlato, dukátové vážky; fig. icdes Wert auf die wäge legen každé slovo klásti na zlaté vážky; w) währung f obch. zlaté měna; w) waren fyl. 0 zlaté zboži; w) waren-handel m obch. obchod zlatým zbožím: w) ashbrent n 0 hor. zlatomyvná deska; w) äsche f 0 1. ryžování zlata, promyvání zlatonosných píšků. 2. = wäschwerf; w) ashwerf n ryžovna, prádlo na zlato; w) ashen n 0 ryžování n promyvání n vyvírání n praní (lata); w) äscher m 0 ryžovník; w) äscherci f 0 hor. 1. ryžovníctvě zlata. 2. = wäschc. 3. = wäschwerf; w) wasser n: a) žlutý likér (s pozlátkem); b) 0 0 hor. wäschwerf; c) wäschwerf; d) wäschler f zo. Chrysis zlatěnka; w) wieselblume f bot. = Bachblume; e) wirker m 0 tkác zlatohlavu, zlatotkác; f) wirferci f 0 tkaní

zlatohlavu; g) wolf m zo. Canis aureus šakal; h) wort n zlaté n vzácné slovo; i) wurm m zo: a) = maná; j) Buprestis krasec; k) = raupe a); l) wurz(cl) f bot.: a) = Augenfrant a); m) = Bernfrant cl); n) = Berglilie; o) = ästiger Asphodill (v toto); p) chinesische g) wurz = Witterwurz b); q) wuth f chtitovst n žádostivost zlata; r) ahn m: a) 0 hor. proutek ryzího zlata; s) zo. zlatozubec; t) lov. = Wolf; u) am m 0 zlat v bruskach, zlatý brusek; v) ange f zlatnické klístky; w) eche f 0 hor. = vergwert; x) iicher m 0 = x) iicher; y) inkproccs m 0 hor. scinkování zlaty ch rud; z) opf m bot. = baar 2. a); z)unge j zo. Fellina foliacea bokasanka zlatá.

Goldchen f (v-) n E7 zem. prov. zlatičko, zlatoušek.

golden (v-) I. a D2,3 zlatý: a) ze zlata; c) Ihr zlaté hodinky; fig. 3-m = Buge verprechen slibovati hory doly komu: b) gelglangent) zlatoskvouci, zlat(ostkvěl)ý; c) fig. 2-5 Ges. miith zlaté srdece; der = Junge zlatý n znamenitý hoch; path. = (e guldene) Ader = Weldader; = Jiüchse pl. zlatáky, žlutácky; er ist nach = gegen ihn jest ještě zlato n anděl proti němu. II. %, %r sich = C13: = pozlacovati, (po)zlatiti (v vergelten); h) lesknouti se n blyštěti se jako zlato.

golden... ♂ (v...) -thronend a zlatotrůnný, sedící na zlatém trůné.

Goldenflust top. M (v) Zlatý Potok.

Goldenfron top. C (v) Zlatá Koruna.

Goldenstein top. M (v) Kolšťín.

Goldenfbern top. C (v) Hvězda.

Goldeš-wert (v-*) m E3 bez pl. papír mající touž hodnotu jako zlato.

gotdig (v-) a D2,3 = golden 1. b); = erglänzen machen pozlacovati.

Goldoppa Opavice řeka v Slezsku.

Goldschmidt (v-) n neskl. zlod. = Gejanjenjchaft.

Golem ♂ (v-) [hebr.] m E25 = Theonklumpen; fig. prélud.

Goleischächter (v-*) m E6 zlod. zloděj, jenž od povozů odřezává zavazadla.

Goleßs (v-) n neskl. zlod. = Gejanjenjchaft.

Golf (v-) [lit.] m E3 id, záliv, zátoka.

Golf-strom (v-) m D11 zem. bez pl. proud golfský.

Golqatha (v-/) npr. m E25 Golgota, Golgata, Kalvarie.

Goliath (v-) npr. m E25 Goliáš.

Goliath=, goliath=, (v-...) = artig a jako Goliáš; kraft f sila (Goliášova.

Golf (v-) m E3 v kself.

Göll (v-) m E3 švye. kretin†.

Gollaßch (v-) m E3 [mad.] guláš†.

Gollaßch=, (v-...) = sicisch n = (Gellaich).

Golle (v-) f E22 plav. jola (v-r).

Gölle (v-) f E27 plav. = (Gelle).

Gollen-frant (v-*) n D5 = Zschargarbe.

Goller (v-) n (m) E6 1. = Koller. 2. prov. zo. = Grilnpecht.

Göller (v-) m E6 1. voj. asi. dopad n skok střely s odskokem. 2. švye. vyšivaný límeč bernských žen z černého aksamitú perlami ozdobený.

*

["göllern]", "— 1124 —", "[Gorill(a)]", "göllern (→) vₙ (b) C₁₂ voj, aši skákati n po-\nskovati n dopadati s odškoky (o šteře).", "Golleschou top. C (v) Kolešov.", "Gölling (→) m E₃ = Gelling 1.", "Göllig top. Č (v) Jedlic.", "Göllnetschlag top Č (v) Dluhoště.", "Golm (↓) [slov.] m E₃ chlum.", "Golofk (↓-) m E₁₅ zo. = Žravután.", "Gölse (↓-) [It.] f E₁₂ zo. prov j komár.", "Gölfentarve (~~~) f E₁₂ zo. larva hmyzu Elo-\nphilus, larva (mouchy) blatule pestičenky.", "Gölte (↓-) I. †m. f E₁₂ knotí(a) (= Bez-\nvatter(in). — II. f E₁₂ prov vědro.", "gölte (↓-) imp. conj. od gelten (vedte gälte).", "Goltsch-Zenikau top. C (v) Golčív Jeníkov.", "Golwe (↓-) f E₁₂ plav. = Žee, Welle", "Gölzer (↓-) m E₆ = Welter.", "Gomorrha (~-) npr. n E₂₅ (Gomor(rh)a\n(M Palestinské).", "Gomutipalme (~-~) f E₁₂ bot. = chtě\nZunderpalme.", "Gonagra (~-) [rec.] n dna v kolenou.", "Gondel (↓-) [it.] f E₁₂ 1. plav. (benátská)\ngondole; s. sm. kocábka, člunek. 2. zo Voluta\ncymbium vinutice.", "Gondel... (~~~) -bohne f bot. Semandura\nlittoralis; -dach n střecha n kryt n krytha\ngondole: -fahrer m, -führer m gondolník;\n-fahrt f projíždka v gondoli: -führerlied n\n= -lied; -sässig m úzká gondole; -kieschncke f\n20. Carinaria cymbium kýlnatka; -lied n píšen\ngondolníkova, barkaróla†; -schiffer m =\nGondelier; -schuecke f 20 Bulla ampulla dutenka.", "Gondelier, Gondolier (↓-↓) m E₃, Gond-\nlieder (↓-↓) m E₆ gondolník, gondolieret.\ngondeln (↓-) C₁₂ I. vₙ (b. na gondole jeti\nn se projižděti; s sm. (ode)jiti. — II. v₃a voziti\nn plaviti v gondoli.", "Gondolier (↓-↓) m E₇ = Gondelier.", "Gonfaloní-ere (~~-~~) [it.] m E₁₂, korou-\nhevník.", "Gong (↓), Gong-gong (~~~) [čín.] n E₂₅ id.,\nkovový talíř, bubinek (čínský).", "Gonger (↓-) m E₆ duch utopeného námoř-\nnika.", "Gongorismus (↓-↓) m E₂₀ (gongora, bomba-\nstěky dán, básník) id., sloh nabubřelý.", "Go-nidt-en (~-~) [rec.] npl. bot ~ der Medten\ngonidje†, zeleně buňky jísejník.", "go-nimisch (~-) [rec.] a D₁₃ kretečkatý.", "Goniometer (~-~) [rec.] m, n E₆ úhlomér.", "Goniometrie (~-~) [rec.] f E₁₈ úhlom-\nměrstvi.", "Gonius (~-) [rec.] m E₁₄ zo. vosa z rodu\nGonius.", "Gönne geld (~~-~~) n D₂ prov. j = Handgeld.", "gönnen (↓-) y₄ C₁₂ (dopráti, běti nakloněn:\na) nezáviděti komu čeho; b-m et. níž ~ nepráti,\nzvůjíti komu čeho; er gëunt fib das liebe Wrot\nnicht ani si najisti nedopřejše; er gëunt nie-\nmandem et. nikomu nic nepřejše; b) popráti,\n(laskavě) poskytnouti; ~ Žic mir einige Augen-\nblîce Mube popřejte mi několik okamžiků\nklidu; ~ Žie mir die Chre Óbres Beincbes račte\nmne počití návštěvou.", "Gönner (↓-) m E₆, -in f E₁₉ příznivec,\nf -kyně; (Westbäter) dobrodinec, dobrodej; (Se-\nschuser) ochrání, podporovatel; (Freund) přitel.", "Gönner... (~~~) -miene f tvař (posuněk)\nn vzezření příznivce, blahosklonná tvař.", "gönnerhaft, gönnerisch (↓-↓) a D₂,₃\npříznivcovský, příznivecký, podporující, pod-\npůrný.", "Gönnerschaft (~~~) f E₁₈ 1. poměr příznivce (podporovatele) k podporovanému; příznivost, přejnost, přížen, podpora 2. příznivei.", "Gönnerthum (↓-) n D. příznivei, přízniv-\nvectvo, mecenáštvo (= Gönnershaft 2.).", "Gonorrhoe (~-) [rec.] f E₁₈ pat. = Ripper.", "Goot (↓) [holl.] f E₁₈ vrub, zářez.", "Göpel Ø (~-) m E₆ žentour, vrat (téžný),\nvratidlo (téžné); zejm. Pierde~ koňský vrat,\nžentour.", "Göpel... (~~~) -bahn f Ø hor, str. = -herd;\n-dreschmaschine f žentourové mlatidlo, žen-\ntourový stroj mlátič; -fördnung f Ø hor.\ntéžení vratové; -haus n Ø hor, str. vratová,\nzentourov; -herd m šlak n okolek žentouru,\nvratoviště; -hund m Ø zaražedlo žentouru;\n-güttc f = - - - - - - - - - - - - - - - - - -

Gottes...

— 1127 —

[Gottschaft

Gottes..., gottes... (v...). -ačer m svate
pole, hřbitov; Prv. junge Arzte füllen die -idei
mladí lékař dobři hrobaři; -ačerhušen m
suchy kašel; -ačermcšnčer m prov. j kostel-
ník při kapli hřbitovni; -ačbeter m: 1. tež
-ačbeterin f vzvývatel (n. f-ka) Boha; 2. zo. -ač-
beterin f Mantis religiosa kudlanka ná-
božná; -bart m bot. = Dach-wuž; -bild n:
1. obraz Boží; 2. prvátný (zázračný) obraz
(=Gnačenbild); -dienčer m sluha Boží n. Páně;
-dienst m bohoslužba, služby Boží; -dienst
abhalten konati služby Boží: -dienštlich a
bohoslužebný; -o gotts-erbärmlich a f
zubožený, ubohý, ne-, žalostný; -sahrt f
pout; -ſcin d nepřitel boží; -flamme f
plamen božský; -ſcruſdig a v bohu radostný;
-ſriede m: 1. Boží mír. 2. = Frei-statt. 3. po-
svátnost (n. nedotknutelnost) osob a věcí;
4. cirkevně ujednaná smlouva; -fursch f
bázeň Boží, bohabojnost; -ſürrichtig a boha-
bojný (ireum) nábožný, po-; -gabe f: 1. Boží
dar; 2. dar Bohu obětovaný, poplatek cir-
kevní: 3. bot. = Augenfrant a); -gabkraut n
bot. = Wirtwende; -gebärerin f rodička Boží,
bohorodice, -čka; -geiſel f Boží metla;
-gelahrtheit f, skoro † za olv. -gelehrſamkeit f
bohoslovi, theologie†; -geld n, -groſchen m
Boží peníz, závdaſek, litkup†; -gelchrter m
bohoslovec, theolog†; -gericht n: a) soud
Boží; b) = urtheil; -glaube m víra v Boha;
-gnade f: 1. milost Boží; 2. bot.-a. = Ader-
ſterchdunbel; b) = Mutfrant c); -guaden-
krant n bot. Gratiola officinalis konitru d léka-
ský; -gnadenthum n právo z milosti Boží,
legitimita; -gold n krásný a dobrý zlatý
peníz; -haffer m nenávistník Boha, nepřitel
Boží: -hauſ dům Boží, chrám Páně, kostel;
-hausbund m liga Churská (z. r. 1425);
-helſe f bot. = Verghopjen; -heil n bot. =
Neunelle 1.; -herrſchaft f bohovláde, svato-
theokracie†; -hilſe f pomoc boží; -hütt-
chen n stav. svatostánek, svátostnice, taber-
nakulum†; -(častěj) -gotſch- jämmerlich f a
zubožený, ubohý. (pře)žalostný, (pře)bídný;
-ſaſen m: 1. a) důchody ustanovené n určené
k službě Boží; b) správa těchto důchodů;
2. pokladnička chrámová n v kostele (na
sbírky milodaru); -fenntuſs f poznání Boha,
(pravé) náboženství; -findſchaft f synovstvi
Boží; -krant n bot. = -guadenkrant; -kuſ h:
a) prov. kráva chovaná na statku u úžitku
kostelníků; b) zo. (tež: kiſchen k) Coccinella
slunéčko; -lamm n Beránek Boží; -läſte-
ter m rouhač, -avec, -al; -läſtercin f rou-
hačka, -lka, rouhavá žena; -läſterlich a rou-
hay-, -čny; -läſterung f rouhání (proti Bohu);
-länguer m 2c. = -länguer 2c.; -lčen n léno
cirkevní; -lčre f: 1. učení Boží, nauka
o Bohu, náboženství; 2. bohověda, boho-
sloví, theologie†; -lčrer m = -gelehrter;
-länguer(in f) m neznaboh, zapříbůh,
atheista†; -längnerich a zapírající n po-
Boha, neznabožsky; -längung f nezna-
božství, theismus(us)†; -liebe f: a) láska
Boží; b) láska k Bohu; -lohn m odplata n
odměna Boží; um -lohn zdarma, zadarmo;
(haſt) -lohn dafür! zaplaſ (Vám to) Pánbůh!;

-lohn ſoll dir dafür utheil werden, du verdienſt
-lohn an mir Bůh ti to zaplač n nahrad
(cos pro mne udělal); -mann m: a) muž
Boží, zbožný člověk; b) = Diener; = und
Menſchenfreund m člověk Bohu i lidem
milý, člověk milující Boha i lidi; prítel
Boha i lidi, theoſlanthrop†; -mord m boho-
vražda, zavražlěni boha, zejm. ukřížování
Krista; -mörder mpl. vrazí n katané Krístovi;
-mörderrich a bohovražedný; -pſenig m
= †eſt; -pſerd n. 70. (ebello váz - †rath-
schluſs m úradek n rozhodnutí n zame. Boží,
soud n (u) souzení Boží: -ranb m svate
krádež; -räuber m svatokrádce. -ežník;
-regierung f bohovláde; -reid n ríše Boží;
-segen m požehnání Boží; -ſcher m véſtec
Boží, prorok; -ſohn m syn Boží; -ſtimm e f
hlas Boží; -tisch m stál Páně; zum -tische
gehen jíti k stolu Páně n k přijímání; -ur-
theil n práv. soud Boží, ordalie†, očista (mofem,
ohnšm. vodou); -verächter m zlehčovač Boha,
nevěricí, bezbožník, rouchač; -verachtung f
opovrhování Bohem (n náboženstvin); -ver-
chrer m vzvývatel n etitel Boha; -verchrung f
cétén n vzvývání Boha, bohosluženost; -ver-
geſsen: a) a bezbožný; b) (zejm. gottſver-
geſsen) F adv. = ce but -vergeſsen weh to boli ne-
smirné; -vergeſhenheit f bezbožnost; -ge-
veſm rajka; -weſt f (ten) Boží svět; -willeu m
vůle Boží; um -willen: a) pro Boha, pro Bůh;
b) fig. zdarma; -wort n) bohu slovo.

Gottesgab (top. C. a) (no Boží Dar; b) (v) Bohdal.
gotteshaft (v) a D₂. 3 = göttlich.

Gottesthum (v) n D₃ bez pl. = Religien.

Gottfried (v) m E₂₅ 1. npr. k. k. jm. Bohumír.
2. stud. starý župan (= alter Hausred).

Gotthard(t) m E₂₅ 1. npr. k. k. jm. Gott-
hard. 2. zem. hora sv. (Gottharda (ve Švěcarsku).

Gotthard(t)ſa-bahn (v) f E₁₈ dráha svato-
gotthardská.

Gottheit (v) [Gott] f E₁₈ 1.. a) bez pl.
božství; b) bez pl. božstvo, Bůh; c) s pl. myth.
bůh; jur = maden zbožniti.

Gotthold (v) m E₂₅ id. Theofil†, Bohumil.

Göttin (v) f E₁₉ bohyně.

Göttin... (v) m E₁₈ zem. (Aeneas).

Göttingen (v) npr. m E₂₅ zem. id, Gottinky.

Göttinger a (v) I. m E₂₇. -in f E₁₉ oby-
vatel (n f -ka) Gottink. — II. ~, g~ a neskl.
gottinský (= göttinijid).

göttingiſch (v) a D₂. 3 göttinský.

göttlich (v) I. a D₂. 3 1. božský. 2. fig.
božský, nebeský, rozkošný, znamenitý; -čs
česent: a) bohulibý život; b) božský život, život
jako v nebi; -c Ratur, -čs Wejen božství;
- verehren jako boha cítí, zbožňovati. —
II. s Göttlichkeit (v-) f E₁₈ božskost, božská
podstata, božství; iron. (jako titul pro zbožněnou osobu)
Íhre Göttlichkeit Jeji božskost.

Gotttieb (v) npr., k. k. jm. m E₂₅ Bohumil;
f iron. du biſt der wahr e - tys boží dárek.

Gottlob I. (v, v) m E₂₅ (dat. v acc. tež
en) Bohuchval, Bohuslav. — II. (zejm. jen v)
int. v Gott...

gottſz... (v) = Gottes.

Gottschaft (v) f neskl. = Göttlichkeit.

Gottschallings

— 1128 —

[Grab...

Gottschallings top. Č (v) Košťálov.

Gottschedianer (↓-↓↓) m E₁ [Göttiched, něměky věcněce XVIII. století] stoupenec Gottschedův, gottschedovec.

gottschedisch (↓-↓) a D₂, gottschedovský.

Gottschee top. Kočevje.

Gottschicher, Gottscheker (↓↓) m E₆ rak. kočevák (poddomni obchodník s ovocem atd.).

Gottseida top. M (v) Koteanda.

Göß (↓) npr. m E₁₅ id.

Göße (↓-) m E₂₁ (gen. wī -ns). 1. ~, Gößin (↓-) f E₁₉ modla, bužek. 2. troup, boží dárek. 3. ~n pl. prov. (v saském Rudohóž skubánky (v Puff).

Gößen..., gößen... (↓-↓) ~altarm pohanský oltár; ~anbeter m modlář, modloslužebník; ~anbetung f = ~dienst; ~baum m bot. übiger v heitiger Zeigenbann; ~bild n modla, bůžek; ~block m (balvan) modla; ~diencr in f m modlář, f-ka, modloslužebník, f -ice; ~dienerisch a modlářský, modloslužebný; ~dienern"n e hesto o sobd.; ~dienst m modlářství, modloslužeb. ~ebnost ~ebnictví; ~hain m svatobor, (posvátný) háj zasvěcený modlám n bohům pohanským, modlářský háj; ~hans n modlárná; ~holz n bot. Populus alba topol bíły, linda; ~knecht m = ~diencr; ~chreß f modlosloví; ~opfer n věc modlám obětovaná, modlina, modlozertva; ~pfasse, ~pričter m modlářský chrám, modlárná; ~verehrung f = ~dienst; ~viper f 20. daboał, zmije modlářská (fets Dahomejanáv).

gößen-dienern (↓-↓) vₙ (b) C₁₂ neodl. modlariiti komu. klaničti se komu jako modle, milovati koho láskou modly, zbožňovati koho.

Götzenthum (↓-) n D₅, Gößerei (↓-↓) f E₂ = Gößendienst.

Gonache [fr. eu guaſs] f E₁₂ mal. guaſs, malba vodovými barvami, vodová malba, vodomalba.

Gonache... (eu guaſs) ~gemälde n malba guaſová n vodovými barvami; ~maſer m malíř vodovými barvami.

Goura (↓-) m E₁₅ zo. = ſrentanbe.

Gourmand [fr.] m E₂₅ id. lahůdkář, lábužník, bříchojásek.

Gouvernante (↓-↓) [fr.] E₂₂ guvernantka†, pěstounka, vychovatelka.

Gouvernanten... (↓-↓...) ~ſtellung f místo guvernantky.

gouvernantenhaſt (↓-↓...) a D₂, guvernantský.

Gouvernantenthum (↓-↓-) n D₅ bei pl. guvernantství.

Gouvernement (eu guvernemān) [fr.] n E₁₅ správa, řízení, vedení, u. sm. správa státní, vláda, zřízení.

gouvernemental (↓-↓-) [fr.] a D₂, vládní.

Gouverneur, Gubernör (↓-) [fr.] m E₁₅ wī E₃ 1. správe, ředitel, u. sm. správerzemě, guvernér, vladař, gubernator. 2. pěstoun, vychovatel.

Gouverneur... (↓-↓...) ~poſſen n místo guvernéra n gubernátora, guvernérství, gubernátorství.

gr. abbr. za greß.

Gra(a) (↓) m E₃: der heitige ~ svatý Grál.

Gra(a) (↓-...) ~euklus m epický cyklus středověký o sv. Grálu; ~ritter m rytíř svatého Grálu; ~romane mpl. (~romanzen fpl.) romány (n romance) o svatém Grálu.

Grab (↓, ↓) [graben] n D₅, ~ Gräblein (↓-), ~ Gräbchen (↓-) n E₇ 1. hroß; gemeinjchaftlicheſ ~ sachta; das heitige ~ Boží hroß; Ritter vom heitigen ~ e rytíř Božího hrobu; bibl. überrichtende (Gräber břílení hrobové; ins ~ bringen sprovoditi n přivěsti do hrobu; jejněits des ~ es za hrobem; fig. freund bis über das ~ binans prítel až za hroß n do hrobu; mit einem zutje jben im ~e stehen, am Mande des ~ es stehen státi nad samým hrobem, býti bížek hrobu, smrt za pasem míti; ausjehen, wie Ciner, der sich im ~e gelegen hat vypadati jako umrlec; ein frühes ~ finden nalézti predčasný hroß, predčasnou smrti umřiti; fig. id würde taranzt ut ~e geben n za to bych chtěl umřiti n za to dám hlavu; d. zu ~e tragen pochovati, pohřbíti koho; E. zu ~e geleiten doprovoditi koho do hrobu; den Carneval ut ~e tragen pochovávati n proháněti masopust.

Grab...,Grab... (↓-↓) ~üblich a hrobu podobný; ~denkmal n = ~mal; einſaffung f mŕžka okolo hrobu n hrobní; ~cule f 20. Syrniurn aluco sova obecná, puſtk; ~jeſt n pohřební slavnost n obřady n služby, pohřebiny; ~ſliege f 20. moucha mrtvolná; ~ſolger m ~o. ücaſtник polřbu; ~gedanke m vyslénka smrti n na smrt; ~gedicht n náhrobní báseň; ~geläute n hrany, hrana; ~geruch m hrobový puch n zápach, hrobovina, umrlčina; ~gerüſt n kataſalk, smutečni lešení, pohřební výstav; ~gejang m pohřební zpěv; ~geitalt f umrlč; postava, umrlec; ~gewölbe n hrobka, ~jügeſ m náhrobek, mohyla, hrob, rov; ~inſchrift f náhrobní nápiſ; ~ſaſer m 20. Georyssus zeměkop; ~kraut n bot. = Wermut; ~kreuz n hrobový n náhrobní kříž; ~legung f pohřbeni, pohřbeni. pohřeb, pochování (do hrobu); ~lied n pohřební píseň; ~los a ~ bez hrobu; ~mal n, ~monument n náhrobek, náhrobní kámen n pomník; ~meißel m = ~nitel; ~nachtſ: a n hrobová tma, tma jako v hrobě; b) noc temná jako hroß; ~platte f náhrobní deska, náhrobní kámen; ~rede n ſeć pohřební n nad hrobem; ~ſaule f náhrobní sloupf; ~ſaunelſ, ~ſcheit n lopata, rýč; ~ſchicht f prázdeň za příčinou pohřb; ~ſchild n náhrobní štít; ~ſchrift f = ~inſchrift; ~ſchriftenverfasser m skladatel náhrobních nápiſů; ~stätte f pohřebiště, hroboviště, hrob(ka); ~ſein m náhrobní kámen; ~liſchel m rydlo, rylee, rýdelko, dlabadlo; ~itſt a hrobově tichý; adv. ticho jako v hrobě; ~thier n 20. hyenaj; ~tuch n pohřební roucho, rubáš; ~urne f popelnice, urna†; ~wurz f bot. = ſratenbeuſ; ~jicken n = ~mal.

Grab..., (↓-↓) ... I. = Grabh... — II. — beiin n 20. = Grabeſuß; ~biene f 20. Pantorgus klamavka hrabavá; ~eijen n ◊ kopáč, motyka, srr. ~jauhjer; ~ſuſ m 20. = Grabeſuß; ~gedanke m myšlénka n pomyšlení na hrob n na smrt; ~geld n kopné; ~heuſchrecken fpl. 20. evřekově;

["grabbeln]", "— 1129 —", "[gad]", "-meſſel m ⊕ = -ſtichel; -ſchaufel f, -ſch节 n ⊕\nlopata, rýč; -weſpe f 20. hrabalky vosa\nhrabavá) z rodu Miscus n Pepsis n Chlorion.", "grabbeln f (²⁻) [greifen] v'n (b) C₁₂ šimrati,\nlehtati, škrábati, (tasten) (stále) omakávati n\nohmatávati.", "Grabe... (\"-..\") -ſorke f ⊕ kopác; -ſuſh m\n20. noha hrabavá n k hrabání způsobená;\n-kelle f ⊕ zahr. rýč(ek) přesazovací, přesá-\nzovačka; -land n kopanina, -ce, -rauſc f\n20. ponrava; -thiere npl. 20.: a) = Erdwühler;\nb) králíkovití hlodavei.", "Graben (²⁻) m E₅. 1. příkop, výkop,\nrov. 2. (Wasser) - strouha, stoka; c-n\nziehen o maſhen o auſwerjen příkopu (vy-kopati);\nhosp. - um das Wasser abjaleiten trativod; fig.\ner ist noch nicht über den - (außer (wasser) ist es ne-\npřeskočil, ještě (z toho) nevyvázł; Prv. juble\nnicht eher, als bis du über den - bist neříkej hop,\naž přeskočíš.", "graben (²⁻) C₁. I. v'n (b) 1. kopati, hrab-\nati, rýti, rýpati. 2. in die Erde - kopati n\nrýti do zemé; et. wieder - překopati co; nach\nGeld - za zlatem n po zlatě kopati, kutati\ndo zlato; mit dem Žpaten o Grabſchiel - rýti. -\nII. 1a 1. ein Lech o Grab - diru n hrob dny-\nkopati n (my)hrabati 2. omit dem Grabſchielctn\ngraben (rydlem) rýti; fig. diejes (Wejes) bei die\nNatur allen Menchen ins Herz gegрабen tento\nzákón vryla n vopsala příroda do srdeči všech\nlidi. 3. (Bogren, tieſten) 3-m die Finger in die Augen -\nzarítí komu prsty do očí; 3-m den Telch ins\nHeij - do sidce vizatí dýku komu. 4. (heraus-\nfertern) (ßon) - minu kopati; Žchize kopati po-\nklady. 5. turm (s) bedeuten in ein Lech - zakopati,\nzahrabati do dury co; prav. s = begraben 1. 1.\n6. (eurd) (s) bearbeiten das Land (nun) zemi ko-\npati n rýti. - III. v'n ſich 1. ſich müde - ko-\npati atd. do únavy, kopánim atd. se unaviti;\nſich (dat) die Hände wund - ruce zemi atd.\nsi rozedřiti. 2. die Kaninchen - fach in die Erde\nkrálíci hrabou si díry (v zemi); jid durch den\nBerg - prokopati se. prohrabati se horou.\n3. fig. dasß Bild gräbt jid ins Gedächtniß obraz\nvrývá se v paměť. - IV. 5. t C₂ n E₇ bez pl.\nkopání, hrabání, rýti.", "Graben..., graben... (\"-..\") -arbeiter m\nvoj. kopác, příkopřik vykopavač, hrabák;\n-bord m okraj příkopu; -bóſchung f voj.\nprotisvah příkopu; innere -bějninga svah n\nůboč n stěna n škarpa| příkopu; -biſhuc f E\nhor. hrázčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnčnč

gradatim]

— 1130 —

[Gramschaft]

bogen m kruzen, stupňokruh, stupňový obliuk; polokruh závěsný n stupňový; úroven; klonomer; buch n plav. 1. tabulky sluneční deklinarce. 2. nautický popis přístavu; (ein theitung f = abtheilung; gangtanbe f so. Phaps chalcoptera hulub rudo-kridlý; leiter f tvs. stupnice; -messer m tys. stupnomér, -čet; elektrifzier -messer elektrometr, -mér; -messung f 1. dělení na stupně. 2. měření stupni; -steine Θ mpl. stavba sními. okrajní kameny silniční; -theilung f = abtheilung; -weise a postupný; adv. -ě, po stupních, stupňovité, podle stupňů.

gradatim (↓) [lt.] adv. = grad-weise.

Gradation (—)(↓) [lt.] f E₁₈ stupňování, gradace.

Gradier... (—") -anstalt f sol. = werk; -dach n gradovní střecha; -eisen n dlátko sochařské; -fall m solv gradovní průchod; -gebäude n. -haus n solv. gradovna; -injpecctor m dozorec gradovny; -methode f způsob gradování; -pfanne f kotel vypařovací; -wage f tys. = Acreometer; -wand f solv. gradovní stěna, trnová n proutěná stěna (při trnovém gradování); -wasser n tat. = Geldfarbe; -werk n gradovna (= -anstalt, -haus).

gradieren (↓-) I. %a C₁₂ 1. die altschleze gradovati n stupňovati solný rosol n solanku. 2. zlat zlatožluté barviti. — II. % G- n E₇ bei pl. Gradigung f E₁₈ bez pl.

gradig, grädig (↓-) a D₂,₃ ve služ, zejm. s čisly: stupňový; jinžehilts- patnáctistupňový.

Gradl (↓-) n E₂₅ textl. pruhovaná látka prädelní.

Gradual (—) [lt.] m E₂ cirk. zpěv n modlitba na stupních, graduale; zpěvník.

Gradual... (—") -vorrückung f postupeni v službě.

graduell (—) [lt.] a D₂,₃ = gradweise.

gradu-ieren (—) [lt.] I. %a C₁₂. 1. na stupně dělití, stupňovatí. 2. na akademickou hodnost povýšiti, graduovati† koho. — II. % G- n E₇ bei pl. Gradierung f E₁₈.

Gradus (↓-) [lt.] m neskl. = ad Parnassum pomorčná kníha k věršování.

Gräc (↓-) [rec.] f E₂ fig. bába.

Graf (↓) m E₂₀ (jako titul před npr. bez dělenu, neskl.) hrabě; dim. Gräfschen (↓). Gräfslein (↓-) n E₇ hrabátko; Gräfin f E₁₉ hraběnka; von Schuldenberg baron z Nemanem.

gräfeln (↓-) vₙ, v₇ (b) C₁₂. bei diejenem Bauern gräjett's tito sedláci počínají si jako hrabata.

grafen (↓-) I. C₁₂. N. = na hraběte povýšiti, hrabětem učinití koho. — II. % G- n E₇ bei pl. Grafung f E₁₈.

Grafen... (—") -kronc f hrabéci koruna; -sitz m sídlo hraběci; -stand m stav hraběci; -taq m sněm hrabat (říškých); -titel m titul hraběci; -würde f důstojnost hraběte n hraběci.

Graſenthum (↓-) n D₅ = Grauſchaft.

Gräſin-pulver (—) n E₉ divbly = Gfinin.

gräſlich (↓-) a D₂₃ hraběci, -cky, hrabský; sich -beneden po hrabecku si vésti, počínati si jako hrabě.

Gramschaft (↓-) f E₁₅: a) hrabství; b) důstojnost hraběci, hrabéctví.

Grain (ěti grěn) [fr.] m E₂₅ = Kern; zejm. — s pl. vajička bource hedbávného.

Grain-punzen Θ (ěti grěn-) m E₇ ryt. čekan rytecký s vynikajícími body n čárkami.

Grainzen (↓-) m E₇ prov. a nůše.

grajisch (↓-) [lt.] a D₂,₃ top. G-c Alpen Alpy grajské n šede.

Gral (↓) m E₇ = Graal.

Gram (↓) [grimm] I. m E₂ hoře, soužení, žal(ost), zármutek; vor -sterben hořem umřiti. — II. g- (↓) a D₂,₃ obyčajně jen praedikativně J-m g- jeim hněvati se na koho, chovati záští ke komu, mítí na koho svrchu n píklu; nevražiti, nevřiti na koho, nenáviděti koho; J-m q- werden zanevřiti, rozhněvati se na koho, pojmouti záští n nenávist ke komu; dem žigen g- jeim lži (gen.) nenáviděti; ich bin der děsulb nicht g- nemám ti to za zlč.

Gram... gram... (—") -gebeugt a hořem n žalem skličený; -crüllt a = wöll; -los a bez žalu, bez zármutku, bez hoře, veselý, klidný; -sucht f hoře, trápení; -versunken a pohroužený v žal, hořem skličený; -voll a žaluplný, hoře plný, žalný.

Grämelei (↓-) f E₁₈ mrzoutství.

grämeln (↓-) v₇ (b) I. mítí hoře n zármutek, rmoutiti se, soužiti se, trápiti se, hrýzti se, mrzeti se, býti mrzut; sich zu Debe -usoužiti se (do smrti); das jei miid weml. toho o to nedbám; tež %a čt grämt mid, dafš... bolí mne, že...; nesu téže, že... — II. % G- n E₇ bei pl. = Grant.

grämisch (↓-) [Gram] a D₁,₃ = grämlisch.

Grämter (—) m E₆ 1. ↗-inf f E₁₉ mrzout, nevrlec, morous. 2. 70. Dysopes (druh netopýrů).

grämlisch (↓-) I. a D₂,₃ mrzutý, nevrly, morouský, neveselý. — II. s Grämlichkeit (—) f E₁₈.

Grämling (↓-) m E₂ zo. = Grämler 2.

Gramm (↓-) [rec.] n E₂₅ (pl. jako určení váhy po číle neskl.] gramm.

Grammatik (—) [rec.] f E₁₉ mluvnice, grammatika†; vergleichende -srovnávací mluvnice.

grammatikalisch (—) [rec.] a D₂,₃ mluvnický, grammaticky†.

Grammatiker (—) [rec.] m E₆, ↗-inf f E₁₉ grammatik†, znalec mluvnice.

grammatisch (—) [rec.] a D₂,₃ mluvnický, grammaticky†.

Grammatit (—) [rec.] m E₂₀ min. id., bílý jinoraz. tremolit.

grammeln (—) I. v₇ C₁₂ prov. = fladlach - Θ = brechen 1. 2 c). — II. v₇ (b) = brummen I. 1.

Grammen-gewicht (—) n E₃ 1. gramové závaží. 2. váha v grammech.

Grämpel (—) m E₆ bez pl. prov. = Grammhandel.

grämpeln (—) v₇ (b) C₁₂ prov. = kupčiti se starým zbožím, šautrociti. šachrovati†.

Grampen (—) m E₇ bot. rother = Rejen-giniter a).

Gramschaft skoro † (—) f E₁, = Grämlichteit.

gramſctn

— 1131 —

[Granne

gramſeln (↓) v'n (h) C₁₂ prov. J lektati, simrati.

Grän (↓) |lt.] m E₃ (pl. jako určení váhy po čílech neskl.) gran | tvářa lokárnická a zlatnická).

Grän 1. npr. n (m) Ostríhom (v Uhrach). 2. ~ f Hron (čeko).

Grän (↓) n (m) E₃ (u zlaté a stíbrné vah) = 1/3 granu (e Gran).

Granada (↓) [ſpan.] npr. n E₂₅ id.

Granadi-er (↓) m E₃, ~in f E₁₉ Granadan, f -ka.

Granadill... (↓) = Granatill...

Granadille (↓) [ſpan] f E₂₃ = Pajšiënseblume.

granadisch (↓) [Granada] a D₂₃ granadiskv.

Granali-en (↓) [lt.] pl. E₂₂ but. kovová zrnka, zrnený n drobený kov.

Gränat (↓) |lt.] m E₁ min. 1. granát; běhmišder o heraedrišder ~ český n krychlový granát, pyropſ; prišmateidišder ~ granát osodělný, staurolit; pyramišder ~ granát jehlancovy, vesuvián; terraedrišder ~ granát čtyrštenný, helvin; edler o orientališder n reber = Almandin; weiſer b bilý granát, leuciſ; idemwar = černý granát, melanit; griiner ~ granát zelenavý, glossular†. 2. zo = Garneele.

Gränat..., granat... (↓) ~ apſel m granát(ové n rajské jablko), marhan; ~ apſel] baum m Punica granátový strom, marhan(ik) obečný; ~ apſelblüte f bot. květ granátový; ~ artig a min. granátovitý; ~ blende f: dedeſtaedriſche ~ blende min. perěstek dvanáctiſtěnný; ~ blume f. ~ blüte f bot. květ granátový n marhanový; ~ dodcfaedder m granátovar, granatoid; ~ farbig a granátové barvy (gen.), granátobarevný; ~ ſels m geol. granatit; ~ ſeuer n v. granátov oheň; ~ jinf m zo. = veget; ~ hagel m voj. hustá střelba n děšť a krupobití granátů; ~ haken m voj. dei. hák ke granátu n na granát; ~ haltig a min. obsahující granáty; ~ kanone f voj. dei. dělo na granáty, houſnice, haubice†. granatnice; ~ kartäſche f voj. shrapnel†, ſrapnel†, granátový kartáč; ~ kartäſchenschuſs m voj. rána z granátového kartáče; ~ kolibri m zo. kolibřík granátový; ~ frebš m zo. Palaemon squilla granát jedlý; ~ kugel f voj. granát†, puma†; ~ iſchre f voj. dei. kadlub na granátv: ~ modeli n ⊕ kadlub na pumy; ~ napschucede f zo. Patella granatina přílipla granátová; ~ rafete f voj. prskoun granátový, raketa granátová; ~ ſaſt m šťáva granátová n marhanová; ~ schnur f šnůra granátů; ~ ſchuſs m rána granátová, výſtřel granátový; ~ schüſſeschucede f zo. = napschucede; ~ ſcide f ot ch. granátové hedvábi (zejm. na kraji ky); ~ spiegel m voj. dei. popudek n rozhon ke granátu; ~ spletter m šřep granátu n granátový; ~ jlein m min.: a) granátový kámen, granátová skála; b) granát; ~ vogel m zo. Fringilla granatina pěnkava granátová; ~ wurſ m voj. vyhození granátu.

Granate (↓) |lt.] f E₂₂ 1. ⌜ = Granat 1. o Garne(e)le. 2. bot. = ~ apſel o ~ (apſel)baum. 3. voj. dei. granát. 4. zo. = Garnat 1.

Granaten... (↓) ~ hagel m děšť granátů; ~ mörſer m hnozdíř granátový; ~ taſche f druhdy nábojnice na granáty; ~ wercer m druhdy granátůník.

Granatill... (↓) ~ baum m bot Croton tiglum ladel počiſtovací; ~ holz bot. červené dřevo čenové (= rathesč Čenbels).

Granatit (↓) m E₃ min. id., granát osodělný, staurolit.

Grand (↓) m E₃ 1. hrubý písek, štěrk. 2. prov jemné otruby pšeničné. 3. & †or a) nábojka (střelné dřy) (= Weſag-; b) korvto (= Wafferrinnen).

grand (éu grán) [fr.] I. f a neskl. = greß; er tut minter igh ~ dělá vždycky velikého pána, počiná si vždy velkopansky; da gěcht ě ~ her počinají si tu velkopansky. — II. G- m E₂₅ hra v karty.

Grand-bicr (↓) n E₃ prov. patoky, korýt-nice.

Grande (↓) [ſpan.] m E₁₁, E₂₅ ~ von ſpanien grand†, ſpanelský velmož.

Grandeža (↓) [ſpan.] f E₁₈ bez pl. grandezza†, hodnost n chování (se) granda.

grandicht (↓) [Grand] a D. c = grandig 1. grandig (↓) a D. 1. 1. křemenitý, štěrkovitý. 2. = grandies. 3. f rak. = granitig.

grandios (↓) |lt.] a D₂₃ vel(i)kolepý.

Grandioſkät (↓) |lt. f E₁₈ vel(i)kolepost.

Grand-mchl (↓) n E₃ bez pl. prov. z zadní mouka.

Gräne (↓) f E₂₂ 1. lov. = Haten. 2. prov. jedle (= Tanne).

gränen f (↓) v'n (h) C₁₂ prov. s = weinen.

Grangel (↓) m E₆ hut. kus tavené mědi.

Gran-gold (↓) n E₃ bez pl. zlato v zrněch, zlatá zrnka.

Granicus (↓) npr. m neskl. z ogr. id. (lieka v Malé Asiu).

gränicren (↓) [fr.] v'n C₁₂ knih. daš věder ~ káži zrniti (= narben).

Gränit (↓) |it.] m E₃ min. id., žula.

Gränit..., granit... (↓) ~ ähulich a žule podobný, žulovitý; ~ arbciter m kam. žulař; ~ artig a žulovitý; ~ bahu f žulový chodník; ~ boden m žulová půda; ~ ſclſen m žulová skála; ~ gebirge n žulové hory, žuloviště: ~ haltig a žulovatý, obsahující žulu; ~ ſtelle f žulovistě.

graniten (↓) a D₂₃ žulový; granitový†, ze žuly, z granitu.

granitig, granitijch (↓) a D₂₃ min. žulový.

Granitijt (↓) m kam. žulař.

Granitit (↓) [it.] m E₇ min. id., červená žula.

Graniſer (↓) m E₆ púv. tvar za Grenſer.

Graſker(bcere (↓) f E₂₂ prov. J = Preißelbčere.

Granne (↓) f E₂₂ 1. bot. (Adel) ost, osť tina, osten; ~ n pl. osti. 2. a) (Berje) štětina (praseci, zejm. na hřbetě); b) ~ n am Maule der Kage vousy kočiči: c) (Zannennaceb jehličnatý list, jehla; ~ n pl. jehliči.

*

grannen]

— 1132 —

[Gras...]

grannen (↓) [Granne] %a C₁₂ bot. jen v part. p.
gekrannt = grannig.

Grannen..., grannen..., (↓...↓) ~artig a, ~förmig a osinovitý; ~haar n = žpíšbaar; ~los a bot. bez ostí, bez osin, hladký; ~wizeu m bot. = Arweizen.

grannig (↓) [Granne] a D₂₁₃ bot. osinatý.

Grans (↓) m E₃₀ {s proměnou § v f), Gransen (↓) m E₆ plav. = Zchiffsdornabel.

gransen f (↓) "n (h) C₁₄ prov. s = weinen.

Grans-fač f (↓,↓, m D₁₁ = Mčnner.

gränſig (↓) I. a D₂₁₃ letinkovatý; das
Ricifl ~ pivo má letinku. — II. s Gräuſigkeit f
E₁₈ letinka.

Grant f (↓) m E₃ rak. nevrlost. mrzutost.

Grante (↓) f E₁₂ bot. = Znurzefüllengelhlanje.

grantig f (↓) [Grant] a D₂₁, rak. nevrly, mrzutý, rozvrněný, rozbrnkaný.

Granulation (↓-↓-↓) |lt. | f E₁₈ zrnění
(v granulieren).

Granulator ⊕ (↓-↓-↓) |lt.| m E₁₂ přístroj na zrnování střelného prachu, zrnovač.

Grannuler... (↓-↓...) -baffin n (m) ⊕ = -ge-
jäß; -eisen n ⊕ hut. drobené surové železo;
-gefäß n ⊕ hut. zrnidlo na měd; -kupfer n ⊕
hut. měd zrněná a drobená; -maſchine f
zrnidlo. stroj na zrnění; -mühle f zrnárna;
-vorrichtung f ⊕ hut. zrnidlo; -werſzung c
zrnidlo, zrnovadlo.

granulieren ⊕ (↓-↓-↓) [lt.] C₁₂ I. %a Metalle ~
kovy zrniti, drožiti. — II. "n (b) o róně zrněti.

Granulit (↓-↓) m E₃ min. id.

Gränz... v Gränzen...

Gräpel ⊕ (↓-↓)[gräſen] m E₆ hor. píd, osmina látra (mira).

Grapen (↓) m E₇ kotel, kotlík (70m. ⊕ tavný).

Graphik (↓) [řec.] f E₁₈ bez pl. grafika†, pisectvi, kreslení.

graphisch (↓, ↓) [řec.] a D₂₁, grafický; nákresný, zobrazovací, vykreslený, písemný, písmový.

Graphit (↓) [řec.] m E₃ 1. min. tuha (klen-
cová), grafit†. 2. ⊕ hut. = Eisenrahm, Gar-
ſchau.

Graphit..., graphit... (↓...↓) ~bau m do-
bývání grafita n tuhy: ~bergbau m: a) dolo-
vání na grafit n na tuhu, dobývání grafitu
n tuhy; b) tež ~bergwerk n grafitový důl,
grafitové hory; ~quicß m geol. grafitová rula;
~haltig a obsahující tuhu; ~ſtift m tužka;
~tiegel m grafitový kelínnek.

Graphometer (↓-↓-↓) [řec.] m E₆ zemšm.
grafometr†, úhlomér, kružený.

Grapp (↓) = Mapp

grappeln F (↓-↓) "n (h) C₁₂ = grabbelu.

Grapſe f (↓) f E₁₂: et. in die ~ werfen ho-
diti ~ in dračku.

grasen f (↓-↓) "n, "n (h) C₁₄ 1. chůpati p
-nouti, lapnouti eo, chmátnouti po řem; an et.
ohnatávati eo, hmatati po řem. 2. krást.

Graptophyllum (↓-↓) [řec.] n E₇₂ bot. id.

Gras (↓, ↓, ↓) n D₄ 1. bez pl. tráva; inš
~geben jiti na trávu (se srpem ato); mit ~ be-
wachsen travou porostlý, travnatý; junges ~

úmlad; altes ~ starina, travina; schledtes ~
prašee; jěnul anfaciebjesence ~ tráva výskočná
n máholná; wildee ~ tuří tráva; schliartiges ~
chriastige; fig. f es wächt ~ in den Ztraßen
ulice jsou pusty; er běrt das ~ wachien slyši
trávu růsti; jest chytřejší než je možno;
inš ~ jagen hnáti na pastvu (na trávu);
F ine ~ beißen prestati trávu tlačiti, umřiti;
das war f'ir mi bāděrrtes ~ nemělo to pro
mne ceny n význaim; wir wöllen ~ dachive
wachien laſsen zapomeńne na to, nechme toho
darüber iſt ſaugh ~ gewachien to již jest dávno
zapomenuto: Prv. das wird iſm befeußen, wie
dem Hunde das ~ bude / toho mítj jen samou
mrzutost, spatně se mu to vyplatí. 2. bot.
Gräjer pl. trávy; engliiches ~ Spiranthes spiralis
kroutěnka jesenní; das rotßbranne ~ = Berg-
gras a).

Gras..., gras... (↓...↓, n...) ~affe m
opice (nadárka mladšem lidem); ~ahnlich a trávé
podobný, trávovitý; ~ährchen n bot. klasek
pod, lat. lat(kia; ~aſchen n bot. Anguilla
tritici haſdátko pšeničné; ~anger m trávník,
pážit. palouk; ~art f druh trávy; ~artig a
trávé podobný, trávovitý; ~artige Flanzen
trávy: ~bank f drnové sedátko; ~be-
wachsen a travou porostlý, travnatý; ~blätrig a bot. trávolistý; ~blume f bot.
a) ~neite; b) = Anaterblüden; ~blüte f =
~alderen; ~boden m travnatá bůda, trávník;
~bringend a travonosný; ~bürger m prav-
předměsták, obyvatel předměstí; ~butter f
máslo májové (spak Zerpelunter); ~deſe f
trávník, omlad; ~di; ~ebene f travnatá plán
n lučina; ~eute f zo. Charaeas graminis přimo-
cěrnice trávová; ~falter m zo. Epinephле
hyperanthus okáč pšeničkový; ~farbe f barva
trávy n-ová; ~feld n pážit, trávník; ~ſleef m:
a ~skvra od trávy (na šatech); b) kus trávníku;
a ~eeld; ~ſreſſerud a travou se živíci,
trávu žerouci n požiřající; býlozravý;
~ſresser m: a) zo. zvíre trávy požívající,
trávo ~ n býlozravce; b) bot. = greſſes ſüſel-
trant; ~ſroſch m zo. Rana temporaria žába
hnědá. skokan hnědý, rosnák; ~futter n
píce travná n zelená; ~ſüfterung f zvělené
krmení, krmení travou; ~garten m: a) ohra-
zená louka, trávnice; b) sad porostlý travou
(mezi stromy); ~grün 1. a travozelený, zelený
jako tráva. 2. n zeleň travná n arbová;
~gummibaum m bot. Xanthorrhaca arborea
žlutokap stromivé; ~hahn m: a) kohout,
jenž se dodával za právo na pastvu; b) bot.
= Gefßlume 2. c); ~hähnchen n 70. Chryso-
mela graminis mandelinka trávová; ~hasim m
stěblo travné; ~hecht m: a) štička, malá
štika; b) fig. žert. F slaboučká osoba, osůbka;
~hering m sleč chycený před obdobím lovu;
~henischreſſe f zo. Decticus verrucivorus koník
hnědý; ~hirsch m lov. trávní n hubený jelen;
~hſof m ohrada, pastvište; ~hopſen m bot.
lučni chmel; ~hopſer m f zo. = ~bliſper;
~huhn n: 1. slepice odváděná za právo
k pastvě. 2. 70. a) Crex pratensis chřástal polní,
chřístel(ík), krástal, sekáč, krcák; b) ameri-
kanijes ~huß Rhynchotus rufescens tinama
narudlá, inambu†; c) Crypturus jihoamer. pták;

Gräschen]

— 1133 —

[Grat...

-hummel f. 20. Bombus muscorum čmelák mechový; -hüpfer m. zo. kobylka, koníček; -hure f. p. prov. behna, zběhlice, randa, děvka (pouliční n. hradební n. † haldeeká), vojanda; -fammer f. trávnice; -keim m. bot. kel, klíček, zárodek trav; -keimig a ⊕ riv. strelčivý; -hoblauch m. bot. = Stelangenland; -kohl m. bot. = Zitjetehl; -korb m. koš n. nůše na trávu, trávnice; -kugelpił m. bot. Sphaerica graminis rážovka travni; -land n. lučina, travni půda; -lauch m. bot. = Stelangenland; -länder m. zo. = buh 2. a); -laukäfer m. zo. Clivina fossor okresulka trávová; -leder n. bot. Conferva žabí vlas, žabinec, drhatěnka; -leinen n. obeh, ukale. Cantonský batist; -lerche f. bot. = Bredtumne; -lilie f. bot.: a) Anthericum liliago belozářka liliová; b) = Maibumne; -linde f. bot. = Grüblinde; -macher, -mähtder m. sekáč; -magd f. travařka (= Grajenmad); -mähtmaschinc f. ⊕ žací stroj (na trávu); -mahd f. žatva trávy, travosec; -mähtder m. sekáč trávy; -mene f. a) zo. (Gibette) sídlo vodní, vážka; b) prov. p. = hure; -miere f. bot. Stelaria graminea ptačinek travolistý; -miide f. 20. Sylvia pěnice (pravá); -mildenartige Begeł pěnice; -narbe f. omlad, omladí (= děde); -nclke f. bot.: a) Armeria trávníčka; b) = Donner-nelfe; -nelfenkarlig - trávníkovitý; -nelfenmeier m. bot. = Anagentrestgraß; -papel f. bot. = Feldmalve; -pferd n: a) kůň travou krmený; b) zo., prov. = hüpfer; -platm = -anger; -rättscher m. zo. prov. d. = Wiesenharre; -raupe f. zo. housenka na trávé žijící; -reich a travnatý; -rost m. hosp., zahr. = Greitreidert; -rupferin f. = magd; -famen m. travni semeno; -schmetterling m. 70. = falter; -schnecke f. zo. slimák popelavý; -schneider m. = -mähtder; -schneuste f. zo. sluka travni; otavník, bekasinka†; -scaje f. kosa na trávu n. travni; -sichel f. srp (na trávu), klanepec, -specht m. zo.: a) Picus minor datel n. strakopúd malý; b) = Grünpfecht; -sperling m. 20. = müde; -spinmer m. 20. = vogel b); -stoppel f. strni (coll.); -straube f. bot. Atragena alpina větvina horni; -lučk n. = anger; -tuch n. loktuše n. plachta na trávu, trávnice; -teppich m. = -anger; -tenfel m. f: a) anſehen wie ein -tenfel býtý všecek zamazán; b) rak. člověk velmi čílý, sídlo; -vogel m. zo.: a) = buh 2. a); b) Gastro-pacha potatoria bourowec trávový; -wachs m. -wachsen n. růst trávy; -wagen m. vůz na trávu; -webe f. babí léto; -weg m. cesta n. stezka travou; -wecher m. zo. = buh 2. a); -weide f. pastva (travní); -wuchs m. růst trávy; -wuchshörer m. přemoudrý člověk; -wurm m. zo. housenka; -wurzel f: a) kořen trávy; b) kořen pýru n. pýriny n. pýřavky.

Gräschen (L.) n. E7. dim. od Graß trav(ič)ka, travěnka, -inka.

-Grase... (L.) -ſleck m. -platm pastviště; -junge m. pasák koní; -maqd f. travařka, děvečka, jež chodí na trávu pro dobytek, děvečka u krav; -pilz m. bot. Boletus bovinus kravina, klouzek kravský.

Gräſeln (L.) v'n (b) C12. 1. lov., o jetenu: ukrajovati n. ušlapovati trávu. 2. prov. travou páchnouti.

Gräſen (L.) C14. I. "n (b) 1. o dobytku: pásti se. 2. trávu žíti n. sekati; ~ gehen jítí na trávu (s. kosou n. se srpen). 3. fig. nach et. ~ pásti po šem, usilovati o co; anf e-c Änderen Wieje ~ léžti komu do zeli; er läſt sich nicht im Barte ~ nedá ze sebe tropiti blázny. 4. vož., daš die Angel gräst koule odráží se od zemé; plav. der Anter gräst kotva smyká se po dně. — II. v'a 1. hosp. das Getreide ~ obilí obžinati. 2. ⊕ den Rehlehenmeister ~ milíř drnem obložiti — III. % (G- n. E7 bez pl., Graſung f. E18 k. i. 1. pastva.

Gräſen (L.) C14. I. v'a travou krniti. — II. v'n (b) prov. s = graſsen; mir gräst davor hrozím se toho.

Gräſer, Gräſer (L.) m. E6, -in f. E19 1. travař. sekač n. žnec trávy. 2. lov.: a) jazyk jelena; b) = Halbſchnepe.

Gräſer... (L.) ~... ~beschreibung f. popis trav, travopis, graminologie†; ~stielbrand m. bot. ~ Getreidepr.

Gräſerei (L.) f. E18 1. travařství, sekání n. žatva trávy. 2. právo k trávé n. k pastvě. 3. půda travná, drn, trávník. 4. trávy, traviny.

gräſicht (L.) a D2,3 = graſ-äbliſt.

gräſig (L.) a D3 1. travou porostlý, trávnaty. 2. = graſäbliſt.

Gräſig (L.) I. n. E3 bez pl. = Graſerei 4. — II. g. g- a D1,3 = graſſlid.

Gräſing (L.) im E20. Squalius leuciscus mlády proudník n. jelce n. jelék.

Gräſling (L.) m. E3 1. vin. pazoch. 2. zo. = Grëndling.

gräſs (L.) I. a D2,3 1. děsný, hrozný, strašný, úžasný; graſſer Blid vytřeštený pohled. 2. f. hrubý, silný; — II. s (b) m. D6 ber pl. vid. pčeňa. — III. s Gräſheit (b) f. E18 = Gräſſlichheit.

gräſsieren (L.) [lt. ] v'n (b) C12 1. o nemoccech; (zle) ráditi, zuřiti. 2. o děšich: dováděti, skotačiti.

Gräſſlein (L.) n. E7 zo. Linaria rubra čečatka n. čečetka obecná.

Gräſſlich (L.) I. a D2,3 děsný, hrozný, strašný, úžasný; (ciferregeſt) ohyzdný, ošklivý, hnušný; -leiden trpěti hrozně n. hrozná muka. — II. s Gräſſlichkeit (L.) f. E18 děs, hrůza.

Gräſwalde (L.) npr. n. E7 bez pl. staró jméno (Crenoblu (franc. M.))

Grat (L.) m. E3, D1, ostrá hrana: 1. hřbet n. hřeben horský. 2. ⊕ stav. ~ e-c Dachsče nároží, slémě (negvýši trám střešňu; truhl. svlačina, (ostrá) hrana svlakovky. 3. an. = Nüldgrat. 4. přehnutý kraj, ostří. 5. ⊕ kov, zám. ostří, jehla, kraj.

Grat... (u...) ⊕ anfall m. stav. hrotv. vrchol střechy (stanové): -balken m. tes. nárožní trám; -b'ech n. stav. nárožní plech; -bogen m. stav. křížový n. úhlopříčný oblouk n. luk n. pás; -eſjen n. bedn. želizko svlakové; sekáček bednářský; -gewöſbe n. klenba křížová, jejíž žebra ostré hrany tvoří; -hobcl m. truhl. svlakovník; -höhe f. výška hřbetu ata.; -ſciſe f. = Einſchlebeleſte; -linie f. pokosné; -meiſel m. dláto ryb; nové n. svlakové; -rippe f. stav. e-s Gewöſtbež žebra křížové (= begen); -ſäge f. svlakovka, svlakovní pilka; -jeſte f.

Gräte

— 1134 —

[Grau...

e-ß Dachés valba; -sparren m nárožní krokev; slémě, nároznice; -sparrenstrebe f vzpěra nárožní krokve; -stab m nárožní sloupek; -stichbalten m: a) krátče (kráče nárožní n nározní tramlík, kusý vazník nárožní; b) -balten; -stichsparren m krátče nárožní n kroklový, námetná krokev; -thier n 20. kamžík; -gerflüttung f štěrbina ve hřebeni; -ziegel m: a) = Knüpfziegel; b) pokryj. prejz (= Züftziegel).

Gräte (←) [Grat] f E₂₂. 1. (Hijich →) rybí kost, ost(ice); an e-r - ersliden udáviti se rybí kosti. 2. - e-ß Bajonnetsch žebro bodáku (= Grat 1.). 3. an. ostrá hrana, zejm. lopatky. 4. zvórot. mušky, muchy, prchnily (strupy na nohach koškych). 5. fig. feine - ani zbla; er hat e-e - darin gefunden našel v tom chlup; f er hängt nur ned in den -n zusammen nejsou ho než kosti a kůže; jest (holá) kost a kůže; spízig wie e-e - sein býti pichlavý. 6. ein paar -n zusammenbringen sehnati n ustřádati pár grošů. 7. Θ tkale. znamenko.

gräten (←) n (b) C₁₃ = grätchen.

Gräten..., gräten... (n...-) -artig a ost-
novitý; -řiške mpl. 20. ryby kostnate; -ge-
rünt n Θ kostra rybí; -losa a bez kosti;
-reich a plný ostek; -zange f chir. klištky
na kůstky, proštipe.

Gratial (-(y)²) [lt.] n E₃ odměna z uzna-
losti n mimořádná, zpropitné.

Gratias (1(2)) npr. n neskl. (děkovná) modlitba po jídle; daa - spredhen modliti se po jídle, vzdávati Bohu díky.

Gratification (—-(y)²) [lt.] f E₁₈ (dobrovolná mimořádná) odměna, přidavek.

grätig (—) [Gräte] a D₂₃. 1. ostnatý, plný ostek n kůstek. 2. fig. (erbtvert) rozhořčený, nedůtklivý, popudlivý; (in f-n Reden scharf, feug) pichlavý, jízlivý; -er Mensch nedůtklivec, jízlivec.

graticulieren (—) [lt.] n/2a C₁₂ mal. rozdě-
liti ve čtverečky, čtverečkovati, mřížkovati.

Gräting (—) f E₁₈ plav. mřížovina.

Gratiotin (—) [lt.] n E₂₅ bez pl. chem. id., kon Rudovina.

gratís (—) [lt.] adv. zdarma, zadarmo.

Gratis... (n...-) -bcilage f příloha zdarma;
-emplular n výtisk zdarma a čestný n ná-
dkový; -schauspiel podívaná zadarmo.

Grätlich Θ (—) m E₃ bez pl., vod. stav. sypká zemc.

Grättling (—) m E₃ rybíčka plná kůstek.

grätsch (2) adv. iul. roznožmo.

Grätsch... (n...) tel. -höfe f, -höfen n
dučka; -schwebc f vznos roznožmo; -hüf m
výsed roznožmo; -stellung f postoj roz-
nozmo, stoj rozkročený, roznožka.

Grätsche (—) f E₂₂ tel. = Grätsch-stellung.

Grätschel-beine (n—) prov. s npl. E₃ roz-
kročené n šmaťhavé nohy.

grätschen (—) [Gräße] I. rₐ (b) C₁₂ roz-
krokovati se, rozkročiti se, rozkročimo cho-
diti. — II. % G- n E₇ bez pl.

Gratulant (—) [lt.] m E₁₉ id., blaho-
přejce, gratulant.

Gratulation (—-(y)², eu -cjón) [lt.] f E₁₈
(blaho)přání, gratulace.

Gratulations... (—-(y)"...-) -besuch m ná-
vštěva blahopřejná; -briech m blahopřejný
list, písemné (blaho)přání.

gratulieren (—) [lt.] v'n (b) C₁₂ 3-m zu
et. - přáti komu štěstí k čemu, gratulovati komu
k čemu; iron. na, da gratuliere ich! no, to vám
gratuluju!

Gräb, Gräß (2) npr. n. neskl. top. Štýrský Hradec.

Gräber, Gräber (1-) I. m E₆. -in f E₁₉ Hradečan, f -ka, Hradečák, Hradecký, ☞ věvoda štyrský. — II. -, g- a neskl. hradecký.

grätsisch (—) a D₂₃, häradecky.

grau (1) I. a D₂₃. 1. šed(iv)ý, šerý; et. -
našedlý, šedavý; fid - fteiden nositi šedivé
šaty; -es Haar šedivé vlasy, šediny; -werden,
-ten Haare bekommen šedivěti; er bekommt ichon
-é Haare už šediví, už mu vlasy prokvétaji,
jíž mu šedinami hlava prokvejtají; fig. sich über
(um) et. -e Haare wachsen lassen dělati si z čeho
starosti, starati se příliš o co, zabírati se
nad čm; darüber werde ich mir keine -en Haare
wachsen lassen proto si nedělám starosti, proto
si nedám nohu za hlavu; zo. -e Ente = Nüngel-
gans; zo. -e Mowe = Graunaden (v Grau...);
-es Papier šedý papír (v Löschpapier, Pathopapier);
-e Radt šerá noc; die -en Mönche Františkáni;
-e-n -en Red anziehen: a) obléci šedivý kabát;
b) u. am. vstoupiti do řádu františkánského;
das -e Kloster františkánský kostel; -e Zdrowe-
sterfert (Kleinen) šedivé pěsry; -er Wein špinavé
červenavé vino; top. (M-e Alpen Alpy Grajské
n šedé (= Grajiiche Alpen); -e die -en Wölster
Grizoni, Graubünd(t)enští. 2. (farblos) bez-
barvý; (matt) mldý; (nebelhaft) mlhavý; (cuna)
ponurý; (eintong) jednotvárny; das ewia -e
Einerfei večná n smutná jednotvárnost; -e Vor-
stellungen ponuré n zasmušilé myšlénky; -es
Afterthum šerý dávnověk, nejdávnější staro-
věk; -es After vysoké stáří; -e -en Weistell
jeho stařeeká moudrost; ver -en Jahren pied
dávnými lety n časy. (o věčech) stářím sešlý
n omělý; fig. (poet) stary; (altehrwirt) staro-
dávný, starobylý; mein -er Zern muj dlou-
li(olety) hněv; -er Wein staré vino. 4. ř. šerý,
-werden šeriti se; laum ist der Morgen - soťva se
ráno šerí; noch bei -em Sternenhimmel za svitání,
za ranního šera. 5 an., path. -er Star zákal šedý
(Cataracta). 6. prov. -es Bret plesnivý chléb;
-es Seld plesniváky, plesnivé groše, stříbrné
peníze. — II. s G- n neskl., das G-c D₂₃
1. šed, šedivá harva, šedo, šedivost: in -e
pielen přecházeti do šed(iv)a; -e in -e mařen
na šedo malovati. 2. das G- des Wergend ranní
šero. 3. -e ch 2. - III. dradyy G- m E₃ bez
pl. = Efel. — IV. s G-c(r) m, G-e f D₂₃
1. šedivec, stařec, -na, kmet. 2. polit. die G-en
střední strana. 3. der G-c, dim. das G-dnen
osel. 4. (v Graured) = Pfaffe.

Grau..., grau... (n...-) -ammer f zo. Embe-
rija miliaria (stradi) pištěk, propáaska; -art-
ide f zo. - -hänsting; -äugig a sivooký;
-bače f zo. Podicipes griseigena roháč rudo-
krký; -bart m 1. Šedivý vous, šedovous,

Grau...

— 1135 —

[Graun...

šedivá brada. 2.: a) bot. Geropogon šedi-
brada; b) = Bedödert e); -bärtig a šedi-
vých vousů, šedovousý; -behaart a šedo-
srstv. s šedou srsti; -bein n lov vlk (= Wol);
-bsan a šedomodrý, sivý; -braun a šedo-
hnedý; -braunstein m. min. = Manganit o
Pyrolifit; -braunsteinerz n. min. = Manganit;
-bünd(t)en npr. n v heslo o sobě; -droßel f zo.
= Zingdresſel; -eſen n O hat. šede n šerě
surové železo; -erſc f bot. Albus incana olse
šedá, lípaliska; -eule f zo. = Modente;
-farbig a sed(iv)é barvy, sed(iv)ý; -ſink m
20. Petronia stulta vrabec žlutokrky; -fuchs m
20. a) liška virginská; b) sedavá ryzka;
-gans f zo. Anser cinereus husa velká n
divoká n popelavá; -gescidert a šedoperý;
-gelb a šedožlutý; -giltigerz n. min. tetraedrit
arsenový n světly; -gips m O sádra smícháu
s maltou; -grüin a sedozelený, sin(av)ý;
-gültigerz n. min. v -giltigerz; -haarig a:
a) šedovlasý, šedivý; b) šed(osrstu)ý;
-haſcr m bot. = schwärzer Flughafier; -halsig a
20. šedokrky; -hänſling m 20. Cannabina linota
jnice obeená, konopka, konipásek; -holz n
bot. = Bergzirbelbaum; -kalk m O redn. suché
vápno; -keſchchen n 20. Accentor modularis
pěnice modrá; -kopf m 1. šedivec, sedo-
hlavec, plesnivec. 2. Falco tinnunculus
poſtolka; -köpſig a šedohlavý, šedivý;
-kreſſe f bot. Berteroa sive Farseta incana tarice
šeda n šedivá, šedivka; -lachs m 20. hubený
losos; -licht n (es Monté) bledá záře; -lila a
fialový do šeda, šedofialový, naſialovělý:
-maſcrei f malování n sedo; -manganzr n
= Manganit o Pyrolifit; -mantel m = Nabel-
träfe; -meſe f 20. = Sumpſmeije; -mctall n
O hat. mosaz s olovem n cinem; -nacken m
20. malý racek popelavý; -pappel f bot.
Populus canescens topol sokora; -rod m =
Piaſſe; -roth a (o konich) šedě ryšavý; sedo-
děrvený, načervenaly; -riücken m zo. = Nabel-
träfe; -riuſſelkäfer m zo. Sitona zrnokaz;
-schedig a šedivě strakatý; -ſchimmel m:
a) sivý kůň, sivák, sivka; b) iert. osel;
c) = kopf; -ſchimmlich a násivý; -ſchwär-
mer m zo. Glaucopidae vrány ohaszet;
-ſchwarz a šedočerný; -ſilber n. min. selbſt;
-ſpecht m 20) a) Certhia familiaris šoupálek
obený; b) Šiſta europaea brhlík severni;
c) Picus canus žluna šeda; -ſpiegel(cifen n) m
O hat. lemované zreadné surové železo;
lemovaná zreadlina; -ſpießglanzcrz, -ſpieß-
glaserz n. min. = Antimenni; -ſein m. min.
1. trachyt, Štávnický hlinitý porfyr. 2. Šupi-
natý leukostin; -ſtuck m = gips; -thier n
f osel; -tiicher m O továrník hrubých
suken; -wacke f min., geol. droba, silurský
pískovec; -wackenconglomerat n geol. slepe-
nec drobový; -wackenformation f geol. útvar
drobový, drobové hory: -wackenhaltig a ob-
sahující drobu; -wackenquarz m. min. drobový
křemenece; -wackenfandsein m. min. drobový
piskovec; -wackenſchiefer m. min. drobová
brídlice; -werden n šedivění; -wcrk n 1. =
Reh 1. 2. šedé lámané kamení; -wcrſk-
önig m 70. Pteromys veverka noční, po-
letucha.

Grauünd(t)en (-v̈-) npr. n top. id., Grizonsko.

Grauünd(t)ner (-v̈-) I. m E₆, -in f E₁₃
Grizon, f -ka. - II. v̈-, g- a neskl. grizonský,
grauündnerisch (-v̈-) a D₂,₃ grizonský,
graubündtenský.

Grauchen (v̈-) n E, v gran IV. 3.

Grauderer (v̈-) m E₆, vid. = Bauderer.

Gräue (v̈-) f E₂, bez pl. šed, šedivá barva,
šedo(st).

Gräuel 2c. v Grenel 2c.

gränelhaft (v̈-) a D₂,₃ = gränulich

graueln, prov. a gräneln (v̈-) v̈r, % C₁₂, ſin
id. graule mich, es graneit mir vor... osklivi se
mi co, hrozím se čeho.

grau-en (v̈-) I. v̈n (b) 1. sedivěti; čs - mir
ichou die Maare vlasy už mi šedivěji; s. sm.
stárnouti; fig. die -de Vorzeit šerý dávnověk.
2. der Taq (e Mergen o Himmel o v) če grant
den se šerí, serí se, svítá, rozednívá
chvíle nastává. - II. v̈n (b), v̈r sich - hroziti
se, děsiti se čeho, třásti se před činn, obávati
se čeho; es grant mir (e % mich) vor et. hrozím
se toho, plní mne to hrůzou; ich graue mich
davor (e % dafür) hrozím se při vzpomíne
n při myšlence na to; ich graue mich, es zu
hun hrozím se to uciniti; -d pojatý hrůzou;
mir grant's vor dir hrozím se tebe. - III. %
(G- n E₇ bez pl. k I. 2. šero; beim G- des
Tages za ranního sera; k II. hrůza, děs; es
wandelte ihn (G- an hrůza ho obešla, přišla
naň hrůza.

Grauen..., grauen... (v̈...-) -bild, -ge-
bilde n strašlivý n hrůzný obraz n přelud:
-drohend a, -erregend a hrůzný, (děsně)
hrozný, -ivý, strašlivý, -děsný, -ivý; -er-
regend a děs vzbuzující budící; -tag m
= Greueltag; -voll a hrůzyplný, hrozný,
děsný, strašný, -livý.

grauenhaft, grauerlich (v̈-) I. a D₂,₃
= granenerregend. - II. s Grauenhaftigkeit f
E₁₈ hrůza.

grauerlich (v̈-) a D₂,₃ = grauenhaft.

Grau (v̈-) m E₃ = Grauel.

graulen (v̈-) 2c. prov. s = gräneln.

graulich (v̈-) a D₂,₃ 1. našedivělý, šedavý;
fig. šerý, temný, ponurý. 2.: a) = grauen-
erregend (spr. graulig): mir war ~ zu Mute
bylo mi hrozně, obcházela mne hrůza;
b) passivně id bin ~ bojím se (strašidel), jsem
bázlivý n bojačný.

graulich (v̈-) a D₂,₃ 1. = graulich I.
2. = gräſlich, grauenregend. 3. F ohromný,
nesmírný; er hat ihn auf (G- ste verlenndet po-
mluvil ho až hrůza.

graulicht (v̈-) a D₂,₃ = graulich 1.

graulich-weiſz (v̈-v̈) a 1) 2,3) šedobílý.

graulich (v̈-) a D₂,₃ = graulich 2.

Gräulung, Graulung (v̈-) m E₃, šedý před-
mět: 1. osel. 2. šedý kabát. 3. bot. Russula
emetica čirůvka, vrhavka, prasenice. ryzec
zelenávý. 4. zo. motýl s popelavými křidly.

Graun (v̈-) n E₇ bez pl. hrůza. děs (=
Grauen).

Graun..., graun... (v̈...) = Grauen...

Gräupchen-kuchen

— 1136 —

[Freif

Gräupchen-kuchen (≈~≈) m E₇ prov. s =
Streufeltuchen.

Graupe (≈) f E₂₂ 1. kroupa: a) (Weilen) kroupa; b) von Hafer ovesné kroupy, roubenina; b) F (zence) ~tt (Hagel) kroupy (v Graupeln); c) ☉ hor. kroupa rudná: a) nejhrubší kus tlúčené rudy; b) kov nalézající se v jednotlivých zruch. 2. fig. prov. podivný nápad, libůstka, škrup(u)le†.

Gräupel-erz (≈~≈) n E₃ hor. = Graupe 1c).

Gräupeln, Gräupeln (≈) fpl. neskl. (tlenie Hagettenerner) krupice, krupky.

Gräupeln (≈) vₙ, vᵢ (b) C₁₂, e₅ graupelt kru-
pice padá, krupky padaji.

Gräupelwetter (≈~≈) n E₆ krupice, krupky,
padání krupek.

Graupen (top. Č od Krupka.

Graupen-... (≈~...) -boden m ☉ hor. krou-
pová úsada na odsadní situ.; -bri m kaše
z krup n kroupová; -gang m (ve mlyně) krupník;
-hagel m kroupy, hrad, ledovec, krupobiti;
-händler, -macher, -mühler m krupár; -fo-
balt m min. kobalt zrnitý; -mühle f krupník stup-
ník, holandr; -müller m krupár; -ofen m ☉ but.
= vřošen; -rege m padání krupy, kroupy;
-röstofen m ☉ but. pražná pee „ pražnice na
kroupy (rudně: -schleim, -seim m usazenina
z krup; -schörl m min. afričit; -sebaidjine f
 hor odsadní stroj n odsadník na kroupy;
-stampfe f stoupa n kroupy, -suppe f po-
livka z krup n krupová.

grauwert F (≈~) a D₂,₃ vid. (ro)zeuchaný.

graniicht, graupig (≈) a D₃,₃ krupkovitý, zrnitý.

Graupner (≈) m E₆ krupař.

Graus (≈) A. I. m bez pl. hrůza, děs, š. sm.
predmět hrozný n děsný; da femt jeho der
nächtliche ~ tu přichází noční přišera. — II. ~ a
D₂,₃ = grausenerregend. — B. G- [Gries] m D₆
stěrk, rum; in Stanz und ~ zerfallen rozpad-
nouti se v trosky n v rum.

Graujal (≈) n E₃ = Grauengesalt.

grausam (≈) I. a D₂,₃ 1. ukrutný, krutý, zů-
rivý, litý, sveřištý, divoký, nelidský. 2. = grau-
senerregend. 3. f zom. adv. ~ reich ukrutně n hrozně
n náramně holatý; ~ běžitěb strašně n až
hrůza ošklivý. — II. s G-c(r.; G-e f D₂,₃
ukrutník, f -ice, zůřivec, nelida. — III. Grau-
jamkeit (≈—) f E₁₈ 1. ukrutnost. 2. ukrut-
ník, f -ice.

grausamlich (≈) a D₂,₃ = schredlich.

Graus-birne † (≈~) f E₂₂ vid. mir ſteigen
die ~n anf jde na mne hrůza, až jde po mně
mráz.

Grauſel (≈) m E₆ = Grauen (v Grauen III.)

grauselig (≈) a D₂,₃ hrozný, děsný,
strašný, -idelný (obv. F gruſelig); e-c-e (Weidbide
strašid. lný příbeh.

grauseln (≈) vₙ (b) vᵢ ſich ~ vᵣ C₁₂ mir
(o mich) graujeit tež graujeit's, id grauſele
(mich) bojim se, mám strach, obcházi „ po-
jímá mne hrůza.

grausen (≈) C₁₄ A. [Graus A] I. vₙ (b) vₜ
ich grauſe, reſp. mir (v mich) grauſt (e) jde po
mne mráz, obcházi mne hruza, hrozim se;
~d = grausenerregend. — II. s, G- E₇ bez pl.
= Graus A ū; Prv. dem ſchuldigen Mann geſt

(S- an hříšníka straší hříchy. B. [Graus B]
~ I. vₙ rozdráti, rozdrobiti, rozmělniti. —
II. vₙ (jtu) v prach a v rum a v trosky se
rozpadnouti.

grausen-erregend (≈~≈), grausenhaft
(≈~), grausenvoll (≈~), grausjerlich (≈~),
grausig (≈) a D₂,₃ 1. hrozný, strašný, -livý,
děsný, -ivý. 2. f = grauliſd 3 a grauſam I. 3.

grauslich (≈) a D₂,₃ = grauselig.

Graves (≈) [fr.] m neskl. id. druh bileho bor
deauskeho vina.

Graveur [fr. ěu -vōer] m E₂₅, E₃ ryjec,
rytec.

Gravier-... (≈~...) ⊕ -anſtalt f rytecká
dilna; ~beutel m ryjecké náčini; ~hammer m
⊕ rytecké kladivo; ~kunſt f ryjectvi, ry-
tectvi; ~meiſel m rylec, rydlo, rydelko,
dláto rytecké.

graviieren (≈~) [fr.] I. vₙ C₁₂ 1. ⊕ rýti.
2. prvtr. 3. ~ pritížiti komu; ~der Unstand při-
těžující okolnost. — II. vₙ G~ n E₇ bez pl.,
Gravierung f E₁₈ rýti, rytectvi.

Gravis (≈) [lt.] m neskl. (tale někdy pl. v lt.
formě Graves), gram. id. přízvuk težký n tupý.

Gravitát (≈~) [lt.] f E₁₈ bez pl. důležitost,
vážnost, důraznost.

Gravitation (≈~) [lt.] f E₁₈ bez pl.
tíž, -e, -nost, pritaž(l)ivost, gravitacej.

Gravitations-... (≈~) (≈~) ~-gjesc n zákon
gravitační; -kraft f sila gravitační, sila vše-
obecně pritažňováti.

gravitativisch (≈~) [lt.] a D₂,₃ vážný.

gravitieren (≈~) [lt.] vₙ (b) C₁₂ tihnouti,
tihou směřovati (kam), gravitovati†; nach et. ~
tihnouti k čemu n kani.

graeeln f (≈) vₙ (b) C₁₂ viá. = humpeln.

Graren (≈) m E₇ prov. J. 1. nůše. 2. belhavá
bab(izn)a.

Graz, Gratz zela. (Štýrský) Hradec.

Grazie (≈~) [lt.] f E₁₂ 1. myth die ~tt Gracie,
Milost(en)ky. 2. = Annuth.

Grazien-... (≈~...) -loſ a bez půvabu;
~maſer m malíř Gracií.

grajiós (≈~) [lt.] a D₂,₃ = annuthig.

grajioso (≈~) [it.] adv. libézné.

Grebe (≈~) [fr.] f E₁₂ 20. I. = Hanben-
taucher. — II. m E₂₁ starosta obce n rychtář
(v Kurhessich).

Greenockit (≈~) m E₂₀, E₃ min. id., blejno
kademnaté.

Gweep (≈) m E₃ plav. klounovec (= Ver-
seven).

Gweep-taus-wind (≈~) m E₃ plav. = Bad,
flagwind.

Grege (≈~ eti. ~žo) [fr.] f E₂₂ bot. hedvábi
surove n nekroucené.

Grege-garn (≈~) n textil. tvrdá nemastná nit
vlhně a síhne točení.
Gregor (≈) npr. m E₂₅ Rehoř.
gregorianisch (≈~) a D₂,₃ gregor(ian)ský,
řehořský.

Gregorius (≈~) E₁ 1. npr. m Rehoř.
2. p řkáz. z Chirurgu.

Gregorius-... (≈~) -ſeſt n den a svátek
sv. Rehoře; ~holz n bot. = Mahalebfürche.

Greif (≈) m E₃, E₂₀ A. [řec.] 1. a) noh
(báječné zvíře); b) papír se znamením noha;

Greif...]

— 1137 —

[Gt. ...

c) hippogryff, okřídlený kůň, Pegasus). 2. zo. *Sarcorhamphus gryphus* kondor ame-
rický. — B. [greifen] rukojeł; (Heutel) ucho. C. [imp. od greifen] 1.: a) ~spieken hráti na
hmatačku; b) jméno psů: Chnap, Lap. 2. plav. = Greep.

Greif..., greif... (¹⁻²) ~ adler m zo. *Pisactus bellicosus* orel bojovný; ~brett n = Grifffrent; ~fuß m der střateubiere zo. nožky lacíč; ~füßig a zo. s nohami n nožkami lacími; ~gier m zo = Greif A 2.; ~holz n Θ rukovět, držadło: textu. držák při prastarých nůřených postrí-
haškých nůžkách; ~klaue f lapák, dráp; ~mußel f zo. *Gryphata* ústrice zobákova; ~schnabel m Θ = Greisfüß 3.; ~schwanz m zo 1. chápavý oces (epic, vašenatá). 2. zo. *Cercoleptes caudirovus* kikanžu rusý; ~stachler m zo. *Cer-
colabes* prehensilis lapol mexický, kuandut; ~versted (piel) hra na lapáčku n na scho-
vávanou na slepou bábu, žmuček; ~zirkel m Θ kružidlo točité = Tidzirfel; ~zu m chnapoun, poberta.

greisbar (¹⁻²) a D₂,₃ uchopitelný; fig. po-
makavý, zřejmý.

Greife (²⁻³) f E₂,₃ državka.

greifen (¹⁻²) C₅. I. vₐ 1. = ergreifen I. 1. a; man hat die Ziebe gegriffen chytili n dopadli
zloděje, zlodějé byli dopadeni; Z. beim
kragen ~ chytiti koho za límec; Zpinnen ~
= Floden (v toto 1.) lesen; ein Los aus dem Glückstopfe =
vytáhnouti los z osudí. 2. hud. das C auf der
Greise ~ hmatatia na vziti C; das C auf dem
Claviere ~ uhoditi na C; eine Zaita ~ na strunu
hmatatia u hoditi, struny se dotýkati n p do-
tknouti; eine falde Zaita ~, n'faltid ~: a) na ne-
pravou strunu hmatatii u hoditi. falesné
hmatatii u hoditi; b) fik. (z)mylití se; die Holz
ist zu hech gegriffen éisło jest príliš vysoké n
veliké. 3. fig. es lässt sich mit Handen ~, (n'vₐ
das greift sich mit Händen) to je makavan na
biledni, to bije do očí; fig. die Nachricht ist aus
der Luft gegriffen jest to jalová n lichá zpráva;
et. aus der Luft ~ vymyslit si co. 4. Plaß ~ (plaß-
greifen) ujmouti se, ujiti se, ustáliti se; e-n
Vorflach plaß ~ lassen místo dáti návrhu, návrh
schváliti n prjimouti. — II. vₐ (b) 1. hmatatii,
sahati, sáhnouti, makati; hud. v I. 2. 2. sp.
a) das greift an den Bentel to dělá díru do kapsy
(mnoho stojd; e-r Praat an den Busjen ~ ženskou
omakávati; S-m ans Leben ~ ukládati komu
o život, sáhnouti komu na život; J-m an die
Gre ~ utrhati komu na oti, sáhnouti komu na
čest; J-m an das Herz ~ dotknouti se koho ci-
telné; ~ das greift an die Nerven to se dotýká
nervů; fig. f das greift an die Nieren: a) to jde
k srdeči, to je citelné; b) to dá co proto, to
dá pro vitr; e-m kranken an den Puls ~ oma-
kávati tepnu nemocného; b) in J-s Bentel ~
sáhati do sáčku šno; in einander ~: a) zasahovati,
zapadati do sebe; b) fig. býti vo spojení, ho-
diti se k sobě; S-m in die Haare ~ vjetti komu
do vlasů; in die Tasche ~ (Geld beranžurüden) sá-
hati do kapsy pro penze; in den Busjen ~ sá-
houti si za nádra; in seinen eigenen Busjen ~
sáhnouti si na srídce, zpytovati své nitro;
J-m ins Amt o ins Handwert ~ plésti se n vklá-
dati se n michati se komu do úradu n do ře-

mesla; es greift in meine Ziele to proniká mi
duši; e) nach et. ~ sáhnouti po čem; s. sm. cho-
piti co n se čeho; er griff nach m Hute sáhl se
klobouku, vzal n sebral klobouk; nach et. ~
odeziti, ukrásti co; ein Eutreinender greift nach
einem Ztrohmalte tonoucí i stěbla se chytá;
danach brancht man nur zu ~ jen ruku po tom
vtaghnouti n na; d) über et. ~ sáhati přes
co; die Siegel ~ über einander tašky přesahuji
přes sebe; e) um sich ~: a) hmatatia kolem sebe;
b) fig. zmáhati se, siriiti se; das Dener greift überall
um sich ohěn se zmáhá na vše straý; f) 3-m
unter die Arme ~ подporovati kohou. pomoci
n prispěti komu (mit et. čim); g) um et. ~ sáhnouti
k čemo, (wabent) (z)woliti co; zu Mittelu ~ sá-
hnouti k prostředkun, uzivati prostředků;
jum Außersten ~ chopiti se nejkrajnejšjo n
posledního prostředku; nur eder ~ sáhnouti
k péru, chopiti se péru; zu den Waffen ~ sáh-
nouti k zbrani, chopiti se zbraně. 3. (ein-
wirten) die Zäge greift gut pila dobře zabírā n
zařezává, here n zapadila; ~ feins von diesen
Argumenten wollte bei ihm ~ žádný z těch dů-
vodů u něho neměl účinku; das greift zu weit
to jde pres meho miru, to jest přesprilši. —
III. v/re sich ~ chytati se (navzájem). — IV. %
B~ n E₇ bez pl.; B~ (spiel) der Stunder = Greif
C 1. a).

Greifenberger (²⁻³) m E₆. 1. (~in f E₁₉)
obyvatel (n f -ka) Greifenberka, Greifen-
berčan. 2. vert. poberta, zloděj f nenechavec
(= Dieb).

Greifen-spiel (²⁻³) n E₃ = (Greif C 1. a).

Greifer (¹⁻²) m E₆. 1. (těž ~ in f E₁₉) chy-
tač, lapac, f -ka. 2. u široko stroje; kličkař; typ.:
~ an der Majodine chapać, chapadło.

Greifer... Θ (²⁻³...) ~hange f typ. chápavá
tyč; ~spise f zub kličkáře; ~wollc f hřídel
kličkáře.

greißig (⁻²) a D₂,₃ 1. lapavý, chytavý. 2. =
greißich 2. 3. tes rukama obemknutelný (stron).

greißisch (⁻²) a D₂,₃. 1. = greißig 1. 2. často
chytaný; ~ e leute = Zspitbuben.

greißlich (⁻²) a D₂,₃; = greisbar a handgreißlich.

Greine-ſieſt P (²⁻³), Grieine-ſieſt P (²⁻⁻) m
E₃ brečoun, plaček.

greinen (²⁻³) I. vₐ (b) C₁₂. 1. brečeti, řin-
kat. 2. f prov. s šklebiti se, ušklíbati se, po-
kot. 1. % G~ n E₇ bei pl.
1. brekot. 2. škleb.

Greiner (²⁻³) m E₆, ~in f E₁₉ brečoun,
plačěk, -tivec; šklebil.

greinerlich ~ (²⁻³) a D₂,₃ 1. brečivý,
fnakavý. 2. šklebivý.

greis (¹⁻²) I. a D₁,₂₃ (rejm. o vlasech ve vysokém
stáří šed(iv)jx; greises Haar šediny; der greise
Pater sedivý n stajičký otec; fig. greises Alter
vysoké stári. kmetstvi, staroba; s der (e die)
Greije = ~ II. — II. G~ m E₃. 1. šedivec,
střec, -ček, staroušek, staroch, stařík, kmet.
Greisin f E₁₉ stařen(k)a. 2. zo. = rother Brill-
affe. — III. G~ (těž Greiß) m E₉: a) min. =
Greijen; b) Θ but. jalovina z rýžováni.

Greis..., greis... (²⁻³...) ~bart m bot. =
Baumropf; ~grau a stářím šedivý, světle
šedivý; ~holz n bot. = Weinholz 2. a); ~krant n
bot. blaues ~krant b).

Německočsky slovník. I. Deutschößmisches Wörterbuch.

143

Grenjen

— 1138 —

[Grenz...

Grenjen (↓) m E₇, min greisen†, bezživ-
cová žula.

greisen (↓) (↓) (Greis) v₅ (b) C₁₄, šedivěti,
starnouti.

Grenjen..., ☞ Greisesz... (↓......) -alter n
starost. staroba. stáří, stařecký věk, kmet-
stvi; in m-m -alter v mé starobě, v mých
starých letech, na (má) stará kolena; dem
alter eiſen stařecký; -bart m: a) brada sta-
řecká n metketsa; b) bot Tillandsia usnoides
kykatka mechovitá; -bogen m an. kruh n
ohluček starců (gerontotoxon); -krauſheit f
choroba n nemoc stařecká, seslost věkem,
marasmus.

greisenhaft (↓-) I. a D₂₁ stařecký, se-
šlý. — II. s Greisenhaftgeit (↓-...) f E₁₈
bez pl. stařeckost, staroba, seslost.

Greisenthum (↓-) n D₂ bez pl. stařectvi,
kmetstvi (= Greisenalter).

Greisesz... (↓...) e Greisenz...

Greisler (↓-) x. = Fragner x c.

Greiſ (↓) m E₉, l (Greiſ III.)

greisen (↓-) v₄ C₁₄ ⊕ hor. (ro7)Štipati,
rozekláti.

Greiſler x c. prov. j (↓-) m E₆ = Fragner x c.

grell (↓) I. a D₂, 3 1. o tonech. pronikavý,
ostrý; ~ e Žtimmé pronikavý n ostrý n je-
civý hlas. 2. a) ~ e Augen bystré oči; du
ſtehft auſ den Augen jeo ~ als wenn. oči se ti
svítí, jako by...; b) ~ es dýener oslnujiče oheň;
~ e ſarben do oči bijici n křiklavé barvy.
3. ⊕ ~ es Heheisen surůvě zelezo v houškach. —
II. daš Grelle n D₂₁₃, Grellheit (↓-) f E₁₈
živost, pronikavost, křiklavost.

grellen ☞ (↓-) [grell] v₅n (b) C₁₂ ječeti,
ostre n pronikavě zníti.

Gremialz... (↓-...) -bureau n pisárna
gremialni; -práſes m předseda gremia(lní).

Gremium (↓-...) [lt.] n E₂₇ 1. = Echop.

2. pl. obyčejně Gremien en prov. J = Körperſchaft.

Grempeſ (↓-) m E₆ prov. J = Krambandel.

grempeln (↓-) v₅n (b) C₁₂ kramaiti.

Grenadier (↓-) [fr.] m E₃ 1. voj granát-
ník. 2. f ☞ wahrer (o ženskě) = Dragener 2. b).

3. Šest poražených kuželek.

Grenadier... (↓-...) -blöſ m plav. pro-
vlaka, díra na provaz v poklopech vikýřo-
vých; -compagnie f setnina granátníků;
-ümiſe für granatnické čepice.

Grenadill... (↓-...) zc. = Granatill... zc.

Grendel (↓-) m E₆ 1. (crügels) závora;
(↓crügels) záporá. 2. hosp. hřídel u pluha.

Grendel... (↓...) -baum m hřídel; -kette f
houz ev); -ring m zdeŕ na hřídeli; -wicde f
= -lette.

Grenget ⊕ (↓-) m E₆ = Grendel 2.

Greniſ (⊕) (↓-) n D₁₃ hor. osmý díl části dolu.

Grenſeijen ⊕ (↓-...) n E₇ pánev (u zvonu).

Grenſel (↓-) m E₆ bot. = Portulat.

Grenſing (↓-) m E₁ bot: a) = Brenne-
frautf); b) = Adineingerhant; e) Clematis erecta
planemek primy; d) = Žchalbarje.

Grenz..., grenz... (↓...) -ader m pomezni
n hraniené pole; -auſcher m, -auſchichts-
beamtet(r) m pohraničný dozorce n strážník;
-bach m pomezní potok; -bahnhof m ná-

draží pohraničné n na hranici; -bäume mpl.
les. krajní stromy; -beſichtigung f opevnéni
hranic; -begehung f ohledáni hranice, ob-
chůzka po hranici; -begriff m pojem
meze, pojem (jisté) omezenosti; -bereiter m
jízdný celník; -berichtigung f upravení
hranic n mezi; -beschreibung f popis hra-
nic; -beſichtigung f, -bejichung f = hirz-
begeug; -beſimumung f ustanovení hranic;
-bewohner mpl. pomezní hraniční oby-
vatelstvo: -Blatt n voj. del: a) -blatt tes Wunderſ
zastavovátkovytěráku; b) = ſchiene; -brücke f
 po)hraničný most; -cordon m = ſlette;
-ßamm m mezní hráze; -distric t m pomezni
okres. pomezí; -eisen n ⊕ = Grenſeisen;
-jeſtung f pomezní pevnost; -furche f hosp. po-
mezni brázda, rozhuor. rozvor (mezizáhony);
-gebirge n pomezni hory; -gegenden fpl.
pomezni n sousední n okolní krajiny; -ge-
meinschaft f společné hranice n meze;
-gott m myth. bůh pomezi; -graben m hra-
ničný n mezní příkop; -haufen m hranice
kamenů jako mezník; -haus n: a) hraničný
dům; b) (hraničný) celní úrad; -hügel m:
a) hraničný n pomezný vřech; b) = auſen;
-irrung f = -irrechtfait; -jäger m = -be-
reiter; -kammer f (in Rußich Poten) pohraniční
kancelář prohlížení; -fetic f: a) celní hra-
nice; b) hraničné vojsko; -land n, -mark f
hraničná n pomezní země; -linic f mezní
n hraničná čára, hrance; -los a n = grenze-
tes; -mal n, -marke f mezní znamení, mez-
ník; -marten jezen vyhraniti meze; -mauer f
pomezní n sousední zeŕ; -messer m = -dei-
ter; -nachbar m soumezník, pomezní sou-
sed; -nomš -nadbaren sousédé Rima; -nach-
barſchaft f soumeznictvi, (soumezni) sou-
sedstvi; -pfahf m hraničný n mezní kůl,
meznice; -pfeiler m ⊕ hor. pomezní ohrad-
nik n pilíř n celík; -poſitivait f poštovník
úrad pohraničný; -poſten m voj. pohraničná
straž; -punkt m: a) koncový n konečný bod;
b) mezní, mezní bod; e) rozhraní; -rain m
mez (polni); -rayon m poſt. hraničné pásmo;
-receſs m = vertrag; -recht n hraničné
právo, hraničná n mezní právomocnost;
-requiliernung f = veridigung; -ſaule f
hraničný sloup; -ſcheid f rozhraní, meze
(= -deidung); -ſcider m měřič hranie,
geometr; f prov. J iron. gemessen wie vom -deid-
ber velmi přesný; -ſcheidung f rozmezo-
váni, vy, rozhraníčování, o-, rozměrňování
hranic n mezi; -ſcheidungsklage f žaloba
na vymezení; -ſchiene f voj., del: -ſchiene am
Broſtaſen zastavovací pant n hlomozní n ko-
lesní skříně; -ſoldat m pohraničný voják;
-ſperre f uzavření hranic přechodu n přezvoz;
-ſtation f pohraničná n pomezni stanice,
stanice na hranici; -ſtein m hraničný n
mezní kámen, hraničník, mezník; -ſteine
jesen mezníky klásti n sázeti; -ſtreifen m
pomezi; -ſirechtfait f m pře o meze n
hranice, mezní pře; -ſtrich m pomezi;
-truppen fpl. pohraničné vojsko, hraničáři;
-unbewusſt a s neznámými hranicemi;
-vergleich m = vertrag; -verkehr m styky
n obchod pohraniční, pomezni obchod; -ver-

Grenze

— 1139 —

[w] [c] [p] [c] [e] [p]

markung s vyznačení hranic: -verkrückung s
přesazem mezunků; -vertraag m narovnání
o meze: -wache s pomezní stráž; -wächter m
= -lāger; -weg m pomezní cesta; -wehr s
obrana hranic n pomezí; -wert m math při-
bližná hodnota; -wild(bret) n lov. zvěr přes
hranice) zabíhající (pri pronásledování);
-jaun m mezní plot; -jeichen n = -mal;
-joll m c'o pomezni; -jollamt n = -zell-
bebörde; -jollbeschörde f hraničný celní úrad;
-jollwächter m pomezní celní strážnik;
-jug m = Flurbegang.

Grenze (↓-) f E₂, 1. mez, hranice:
die n i-r Wachtd überdötten překročiti meze n
hranice své moci; die feststehen meze stanov-
iti; -zwischen zwei ſelbem mez meiz čvěmal poli;
fig. i-mr Chreize e-e -jeten krotiti n držeti
na uzdě svou ctižádost; j-e Leidenchaft fentem
jehe n jeho vášeň nezná n nemá mezí; e-r
Zadek n ieben vytknouti ſemme meze, omezo-
vati 20; an der - liegend pomezni, mezný,
pohraničný; das überseit alle n to přesahuje
n překracuje veškery meze, to jde o kraj-
nosti, to nemá kraje ani konce. 2. -c
Ztaates v hranice stát at; 3. über die - bringen
dostati n dopraviti n vyyvěsti koho za hra-
nice; die n e-s Ztaates erweitern rozširiti hra-
nice státu 3. abs. = österreichische Militärgrenze.

grenzen (↓-) 1. ‚n (b) C₁₄ an mit et. -
hraniciiti. mezovati s eim; das Haus grenzt an
den Garten dům jest u (samé) zahrady; ihr
deld grenzt an das unirec jejich pole přílehá
k našemu: beide Fäuer - an einander ohé
země se (spolu) stýkají, obě zeme přílehaji
k sobě; wir - mit übten mezujeme n sous-
dime s nimi, jsme jejich sousedé; fig. das
grenzt an Unverchämtheit to jest skoro už i-
stydatost; das grenzt aus unausländische to jest
skoro neuverítelno. 2. abs. rozprostrati
se, rozkládati se; post. weit -des Reichs sira
n rozsáhlá ríše. - II. %a = begrenzen, abgrenzen.

grenzen-fos (↓-↓) a I. I.₂,₃ bez mezi,
bezmezný, neo(b)mezený, veškery meze pře-
sahující, (ügelfos) nekonečný, (ungebener) ne-
smírný, (unmerstjist) ohromný, (unendtich) bez-
uzdný. - II. s Grenzenflosigkeit (↓-↓-) f E₁₈
bez pl. nesmírnost, neo(b)mezenost, nekoneč-
nost.

Grenzcr (↓-) m E₆ obyvatel pohraničný,
hraničář (dříve t. o) obyvatel Vejčenske Hranice v Rak.

Grenzer... (↓-↓...) -leben n život (obyvatel) na hranicích n hranicářů; -regiment n voj. pluk hranicářů.

Grieſſe (↓-) m E₃, 70. Gründling.

Gretchen (↓-) E. I. npr. Markétka. - II. n
1. bot. - im Busch = Brant in Haaren (v Brant 4. a).
2. plav. - vom Teiche nadkošová plachta sto-
žaru křížového.

Grete (abbr. za Margarethe) (↓-) I. f E₁₇
Marketa; fig. jeder fam mit f-r - každý přísel
se (svou) společníci; die faule - (iméno vyhtášencho
děla) XX. stol.). - II. f E₁₂, jasle -: 1. bot a) =
Gartengleife; b) = Außentüle; c) Sium falcaria
tytan srpenee, stračí nůžka, ševlek srpovitý.
2. 70. = Baumwanze.

Gretel (↓-) n Eₐ 1. prov = Gretchen. 2. bot.
- in Bujch, - in der Ţaude = Brant in den
Haaren (v Brant 4. a).

Gretelc (↓-) n pr. n kř. jm. = Gretchen.

gretten (↓-) v ‚n (b) C₁₃ = grätigen.

Grenuel (↓-) m (n) E₇, 1. hrůza, děs; (Abjen)
ošklivost; - an et. haben miti co v ošklivosti,
oškliviti si co, hroziti se čeho 2. ohavnost,
mrzkost, hanebnost, předmět hrůzy o šokli-
vosti; 3-m ein - seint buditi hrůzu v kom,
oškliviti se, husniti se, protiviti se, přičiti
se komu; die - des Mutege hrůzy vály n ečné.

Grenel..., grenel=... ("n...") -gcralt f
hrozná n Serechná n ohyzdná postava n po-
doba, šereda, ohyzda; -jahr n hrůz(ypl ný
rok; -jeunc f hrozný n Serechný n příserný
výjev; -that f hrozný n straslivý čin; -voll a
= granenwell.

grenelhaft (↓-) a D₂,₃ = gräntlich.

greneln (↓-) v graneln.

Grieze (↓-), Griez-fide ("n-") f E₁₂ = Grege.
gricklich (↓-) a D₂,₃ = kridtich.

Griebe (↓-) f E₂, 21. (Zalat- o Šped- ) škvarek.
2. vyrážka v obličjez; z-jem na dolním rtu.

Griebel (↓-) f E₁₂ = Gräne 2.

Grieben=... ("n...") -maffe f usedlina ze
škvařeného loje; -schmalz n tuk n omastek
ze škvarků; -seder m vyyařovač škvarků.

Griebs (↓-) m, sg. D₀, pl. E₁ (kerngebanje)
ohyzek ("voenje)

Grieche (↓-) m E₁₁, Gricchin f E₁₉. Řek,
f -vně. 2. hellenista, řečtinář, znalec řecké
řeci a literatury; fig. er ist kein greifer - neni
příliš vzdělaný n ucený n chytrý. 3. cirk. vy-
znavač řecké (pravoslavné) cirkve. 4. pod-
vodný hráč.

Griechen..., griechen=... ("n...") -blau (Die-
terl) a rak modrý n siný od mrazu; -grund m
přitel Reků; -freundlich a přiznivý Rekům,
filhellenský; -vok n národ Reku, řecký
národ, Rekové.

Griechenland ("n-") npr. n zem. Řecko.

Griechenthum (↓-) n D₅ bez pl. řěctví,
hellenism(US)†.

Griecherl (↓-) n E₁₁ rak, bot. slivka, malá
sliva.

Griechheit (↓-) f E₁₈ bez pl. řěctví.

griechisch (↓-) I. a D₂,₃ reeky; -c Ţprade
řecký jazyk, řěctina; - machen pořečiti;
- werden pořečiti se. - II. s₅ G- n neskl.,
daš Gricheſſe D₂,₃ 1. reeky jazyk, řěctina.
2. das -e an et. reeký ráz čeho.

griechisch... ("n...") -lateinisch a řecko-
latinský.

Griech-fäule ⊕ ("n-") f E₁₂ = (Griech-fäule a).

Grieſſe f ("n-") f E₁₂ prov. = Griebe.

grieſſachen P ("n-") vₙ (b) C₁₂ = greinen.

Griegel-hahn, Griegel-huhn ("n-") n D₅
svce = Birthahn, Birthuhn.

Griel (↓-) m E₃, 20. --- Dicubuß b).

Griel-trappe (↓-) f E₁₂, 20. Otis tetrax
drop malý.

Grien (↓-) m E₆ = Gries I. 2.

Grieneſtich p ("n-") m E₃ berl. v G. einſteſt.
grieneſſe-ſter n p ("n-") g. grienen p (↓-) vₙ (b)
C₁₂ = greinen 1. 2.

Grieper (↓-) m E₆ 70 = Baumläufer.

*

Gries]

— 1140 —

[griffig]

Gries (²) m D₆ bez pl. 1. a) hrubý písek, (drobný) štěrk, zvir; b) wět Grieskołte drobné uhli; důstřebově ořechové uhli, ořechy, ořes; (zůstřebově) osivané uhli. 2. path. (Griesen- Blaen- ) krupice, písek (v moči a ledvinách). 3. krupice, -čka. 4. práškový nálet, prášek. — II. g- a D₂₃ = gran, greid, gran. gres.

Gries..., gries... (³...). -ašche f kalcino-
vaný vinný kámen; -bart m: a) šědiva
brada; b) path. = Baumtropf; -becre f bot. =
finnische Beere (v Beere 3.); -beschwerden fl.
path. obtíže a bolesti pískové; -brei m kru-
pičná n-ová kaše; -brot n krupičný chléb;
-fuchsmo. Canis cinereo-argentatus liška sedo-
stříbrná; -gram m: 1. bručivost, morou-
ství, mrzoutství. 2. mrzout, morous, bračál;
-gramen 2c. v heslo o sobě; -grämig, -grëmisch,
-grämlich a mrzutý, morouský, mrzoutský,
bručivý; -grube f stěrkoviště; -händler m
krupař; -hol; n: a) łk dřevo léčící písek;
zegm. dřevo behenově (v Beheimisbaum); b) tot.
= Beinfelz 2 b; -holzbaum m bot. = Bezen
(nj.sbaum); -horstmpisečnýchlumek n násep;
-hutnu m 10. Glarcola ouhorlik; -klicie f
krupičné otruby; -knödel mклрипčнě knedlíky;
-koch m: a) = brei; b) krupičný dort, nákyp
z krupice; -kohle f v Gries 1. b); -kotif f,
-krampf m path. kolika n křeč písková;
-krauf a path, s -kranke(r) m, -kranke f
trpíc n stížený pískem n krupici; -kraut n
bot. a) = Bergmelisse; b) = Säusingebergkraut;
-kuchen m krupičný koláč; -mehl n kru-
pičná mouka, mletá krupice; -mehlbrot n
krupičný chléb; -mühle f mlný krupičný,
krupičník; -mus n = brei; -natter f 20. Colu-
ber miliaris úžovka zrníčková; -nockerl npl.
krupičné noky; -ort m stěrkoviště; -fäule f
hsp. slupice; -jemmel f krupičná houska;
-fich n sító krupičné n na krupici; -flein m
ledvinee, nefřit'. -šrindel m krupicový zá-
vin; -suppe f krupičná polovka; -wart m,
-wärtel m druhby = Kampfwart; -wurzel f bot.
Cissampelos abuta, batu, povíjelka.

Grieschen prov. 3 (²⁻¹ m E₅ = Kiecie.

Griesel-bär (³⁻⁰) m E₄₀ 20. Ursus cinereus
medvéd popelavý n střeřepý.

griefelig (³⁻⁰) a D₂₃ krupičkovatý (=
griefsicht).

Grieseln (³⁻¹) C₁₂ I. v'n (b) 1. es grieſtelt krupice
páda, padaji krupky. 2. = grauſeln. — II. v'n
= grauſen B. I.

griesen (³⁻¹) v'n C₁₄ mlym. na krupici (se)mliti.

Griesgramen ∽ (³⁻¹ v'n) I n jen v: ∽ haben
= ∽ II. ∽ II. g- v'n (b) C₁₂ býti mrzoutem,
stále bručeti. — III. g- a D₁₃ = gries- mämiig.

griefsicht. grieſig (³⁻¹ a D₁₁₃ krupičnatý,
-kovatý; -werden krupičkovatěti.

Grieſig (³⁻¹) n E₃ bez pl. 1. trus včel(f).
2. = (grüne.

Griesler (³⁻¹) m E₆ 1. = Grieshändler a Griesler.
2. = Grus.

Griete (³⁻¹) f E₂₂₇, -n pl. plav. žehro, žehrovi
mezi palubními trány.

griff 1. a 3. sg. impf. od greifen.

Griff (³) m E₃ I. (as Grieſen) (c)hmátnuti,
máknuti, chmat, uchopení; e-n ~ nad (c in) et.
thun hmátnouti n sáhnouti po čem (n do čeho); cr

padte išu mit sichern -c uchopil ho pevným
(c)hmatem n pevnou rukou; mit dem ersten -c in
die Täſche když poprvé sáhne; e-n
ſalſchien -thun zmyliti se; der Habicht gab der Täne
e-n -jestřáb zaſt drápy do holuba. 2. způsob,
jakým se čeho chápeme; es ist nicht schwer zu
heben, wenn man den richtigen (Hand-) - herans
hat dá se to snadno zvednouti, viſ-li, jak se
to jo hopiti a juk der to znáš-li fortel
ťo věci; den -ſiſden přijíti čem na kloube; et.
am (e im) -c haben miti eo v prstech, znáti eo
z paměti; typ. e-n guten - haben miti dobrý
hmat n jem. 3. voj. -c hmaty puſkou n ruč-
nici, p (c)hmátky. 4. hud. hmatáni) na hudební
ástrou, sáhnuti na struny, dotek strun. 5. tel.
uchopení protivníka v zápase. 6. fig. zom pl.
-c úskok, lest, fortel† fig. trumme -c úskoky.
7. (Ztiet) držadlo, rukojeſt, -vét; (Gentel) ucho
- deč Degenſs jilec kordu; - des Hebelſs rukoveť
n nos hoblíku; = Griffbrett; - e-c ſlinden-
baunes pыsk; -c an e-r ſange držadla, kleſtiny.
8. ſzen. části zvířat, jejichž dotekem lze sou-
diti na jejich tlouštku. 9. (Hand)hrst. (Gingeripigevoß) ſpetka, štipka; hosp. = Dreide 5.;
tes (Zpanne) píct. 10. (as Grieſenbö drápy. spáry
(u draveč); - am Hucijen ozub(ee) podkovy.

Griff..., griff... (³...). -bſatt n. hud. chma-
tátko, -iště; -brett n. hud. hmátník, prázek,
prážek, jho (u houslů, u klavíru) klavesiště, klavi-
turaſ, klávesnice; -bügel m oblouk u jilce,
kluk (u ručnice), luk n lučík n obluček
u hlavistě pušky n ručnice; -ſörmig a v po-
dobé držadla, tvaru držadla n rukojeti;
držadlovitý; -nagel m E: a) hrot pro ná-
ledi, podkovák; b) = Griesjäute a); -jäule f
slupice; -triebel m nož. spálíček k nasa-
zeni rukojeti u kordu; -wechſel m voj. a tel.
(z)měna hmatu.

griffe (²⁻¹) impf. conj. od greifen.

Griffel (²⁻¹) m E₉ (v Rakuſku) pl. těž e D₁₁
1. písaſlo, -átko (ohvylek starym); fig. péro (ku
psaní). 2. nyn (Zdručenství) brídičkový roubík,
kaminek. 3. ukazovátko abecady. 4. O měr,
rydło n -élko. 5. an. bodecovitá koncová část
kosti. 6. bot. a) čnělka; b) Hydnum aurí-
scalpium lošák (jelenice) brolčevitý.

Griffel..., griffel... (³...). -bart-altjriaſ-
ſらuch m bot. Altyia gynopogon vraskoun;
baum m bot. Cercis jídášník, žmarlika;
-becre f bot. Vaccinium punctatum brusnice
n brusina tečkovaná; -blume f bot. Stylidium
stoupatka; -ſörmig a čnělkovitý; -fortjau m
an. = Griffel δ: -fußm bot. podčnělči; -kappe f
bot. der Apochneen podpeſtiči; -loſ a bot. bez
čnělky; -musſeln mpl. an. svaly bodecové;
-potſier n bot. = -juß; -jäule f bot. součnělči;
-ſchiefer m min. brídiſle graſitová (na tabulky
skolm); -ſchfundmuſkel m an. svaly bodeohita-
nové; -ſpíſe f hrot n konee pisátka; -ſtán-
dig a bot. na čnělce narostlý; -ſtrang m bot.
ſloupek čnělkový n plemenělčiny; -tragend a
bot. čnělkatý, čnělkonosný; -träger m bot.
och = ſuß; b) roſtlina s čnělkou; -warzen-
boch n an otvor bodecosovitý; -ungenbein-
nuſkel m an. sval bodecojazykový; -ungen-
nuſkel m an. sval bodecojazykový.

griffig (³⁻¹) a D₂₃ = greißig 1.

Griffing

— 1141 —

Grinč

Griffling (↓) m E₃ zlod. ruka.

Grill ˘ (↓) m bez pl. = Žplint.

Grille (↓) f E₁₂ 1: a) Gryllus cvrcek; b) = Heuschevre, Heimden. 2. fig. vrtoch, brykule, rozmar; -n pl. ponuré n zasmušilé myšlénky; (schmetter Eismut) náhlý nápad; -n haben o fangen, sich mit -n plagen býti rozmrzelý n mrzutý n rozbrkaný n rozbručený, býti zamyšlen, míti vrtochy n brykule n starosti; er hat -n im Mepfe má v hlavě vrtochy n f mysí, néco mu preletělo přes nos; ich weiß nicht, welche - ihm durch den Kopf geht nevım, co mu vrtá v mozku n co mu preletělo přes nos; sich die -n verjagen o vertreiben vrtochy zaháněti n (7a)plašiti; 3-m -n vertreiben vyřázeti koho; er hat die wunderliche -e zu... (s infinit.) vzal si do hlavy, že...; lasf die -n nech těch myšlének n nápad.

griffen (↓) v/a C₁₂ 1. = grellen; (o evrčku) cvrkati, ˘ prov. J křičeti. 2. těž jich = Grillen fangen (v Grille 2.).

Grillen..., grilllen... (↓...) -artig a zo. evrčkovitý; -fang m = -fängerei; -fänger m clověk vrtošivý, vrtošivec, morous, trampotář; -fängerei f vrtošivost, vrtochy = -fängerisch a vrtošivý, rozmrzelý; -gezirpe n evrkání, evrčení, evrkot: -frank a hypochordrický†; -franthcuit f chorobný vrtošivost, hypochondrie†; -lerche f zo. = Wiejenpieper; -mušchel f zo. = Käfermušchel; -plan m ˘ pozdvív plan n úmysl; -schencher m zaháněč vrtochů n starostí n dloubě chvíle, těšitel; -šit m f hnízdo vrtochů, hlava; -spiel n ˘ kratochvilna hra s količenk na drávemk pénkén pro jednotlivce; -fucht f = -franthcuit; -füchtig a = -frant; -werk n mal. groteskní ozdoby, grotesky†.

Grillendorf top. Č (v) Svrčeves.

grillenhaft (↓...) I. a D₂·₃³ vrtošivý, pozdvív, rozmrzelý, nevrly, trampotný. — II. s Grillenhaftigkeit (↓...) f E₁₈ bez pl. vrtošivost.

grillig ˘, grillisch ˘ (↓) a D₂·₃³ = grillenhaft.

grilltieren ˘ (↓...) vₙ (b) C₁₂ býtí pln vrtochů, míti (samé) vrtochy n divné nápady.

Grillowiz top. M (v) Křidlovice.

Grimasse (↓) [fr.] f E₁₂ 1. uškleb(ek), po; -n machen o schueiden ošklébati se, šklebiti se; fig. es ist nicht als - jest pourpou přetvárka. 2. zo. Tritonum anus tritonka babí.

Grimassen..., grimassen... (↓...) -artig a posuňkovitý, posunčitý, šklebivý, pitvorný; -macher(in) f m, -schucider(in) f m posuňkár, oškleba, šklebil, f -ka.

grimassenhaft (↓...) a D₂·₃³ = grimassenartig.

grimassieren (↓...) vₙ (b) C₁₂ ušklíbati se, šklebiti se.

Grimbart (↓) npr. m E₂₅ jezevec (v básni Reineke Buch).

Grimm (↓) A. I. m E₃ (pl. ˘) zloba, zlost, hnev, zuřivost, vztek; in - geraten rozhněvati se, rozzlobiti se, rozzuřiti se, rozkatiti se, rozlítiti se, rozvztekliti se. — II. ˘ g-a |

D₂·₃³ = grimmig 1. — B. npr. m (wv gen. sg., -s, ost. neskl.) id., Gebrüder - bratři Grimmové (slavní germanistů).

Grimm..., grimm... (↓...) -darm m an. tračník, trační n denní strevo; -darm-entziin dung f path. zánět tračníku; -darmgekrósje n an. krušť tračníkový (mesocolon); -erfüllt a planý hnevo n zlosti n vzteklu, rozvztekleny, rozlíčený; -krant n bot. = Baldtrant a); -schäumend a soptící vztekem; -zorn m ˘ (nesmírný) vztek.

grimmca (↓) I. v/a (↓) 1. působiti (paukou) bolest, hrázti; -c cě grimmmt mich (o mir) im Baudc hryze mne v brise, mám ujímání. 2. das grimmmt mich, es grimmmt mir im Herzen to mne mrzí n zlobí n F dopaluje n P žere. — II. % G- n E₇ 1. bez pl. = Baudgrinumen. 2. s pl. lov. = Burgwall 2.

Grimmenser (↓...) | (Grimma M v Šasku) I. 1. s obyvatel Grimmy, Grimman. 2. žák učiště v Grimme. — II. g a neskl. grimmský.

Grimmewasser (↓...) n E₉ bez pl. lék, prostředek n lék od hryzení n ujímání.

Grimmer (↓) m E₉ 1. zo: a = Lämmerseier; b) reiter Milan. 2. obch. = grimmner.

Grimmia (↓...) f E₁₂ bot. = Zwergmeos.

grimmig (↓) I. a D₂·₃³ 1. litv. zuíviv, vztekly. divv; (divcreut) hrozný, strašný, desný; -c Tjier litá šelma. 2. -er Hunger strašný v veľký hlad, vlči hlad, zámor, hlad jako (má) vlk n pes; -c Mätte strašná n hrozná n krutá zima; -c Schmerzen hrozné n kruté n strašne bolesti. — II. s Grimmigkeit (↓-) f E₁₈ bez pl. zuřivost, vzteklost.

grimm'sch (↓) [Grimm B.] a D₂·₃³: G-tertub Grimmův slovník; -c Siege zo An-tilope Grimmia druh antilop.

Grimpel (↓) m zo = O (fl) rite.

Grimpen (↓) m E₉ 1. zo = Gründling.

Grind (↓) m E₇ (pl. těž -en v 5.) 1. path.: a) strup (↓) (na anděl), -ovatost; b) chrásta, prašivina. 2. bot. příživén rostlinny, parasiti. 3. ˘ a) = (Grilte); b) = Schmutz. 4. prov. hlava; lov. hlava jelení. 5. zo. (pl. také -en) Globiocephalus melas kutohlavec černý.

Grind..., grind... (↓...) -artig a strupo-vitý; -hand f bot. Alcyonium exos hlivovatka obecná; -holz n bot. Frangula alnus krušina olšovitá; -holymagen m bot. = Feldmehn; -kopf m 1) prašivá n strupatá hlava. 2. strupatý člověk, prašive; -krant n bot.: a) Eronica beccabunga rozrazil potoční, rozrazilka; b) = Feldscabiose; c) = Baldtrant a); -salbe f mast na strupy n na prašivinu; -schnabel m zo. = Zaattrábě; -stein m = Granit; -wal m zo. = Grind 5.; -walßang m lov kutohlavec černých; -warze f path. = Weigwarze; -wurz(e)l f bot.: a) = Gartenampfer; b) = Ackerlette.

Grindel (↓) v Grendel xc.

grindicht, grindig (↓) I. a D₂·₃³ strupatý, (raudig) prašivý. — II. s Grindige(r), Grindige f D₂·₃³ prašivec, f -á.

grinen p (↓) vₙ (b) C₁₂ prov. = greinen I. 2.

Grinitisch (↓) m neskl. bot. Spartium sco-arium janovec metlatý, jetelice, výtečník (tež vitéčník) metlovitý, janofit.

Grinił

— 1142 —

Grobz...

Grinił (L), Grinsching (L') m E₃ zo. =
(Wrinntis).

grinsen (L') I. "n (b) C₁₄, 1. šklebiti se, uškli-
bati se, ceniti se; - sm. poskělně n výsměně
mluviti; %a Weißall - pochvalně se sklebiti.
2. O hut začiti se rozpoušteti. — II. 5% G- n
bez fl. škleb(eni).

Grinser (L') m E₆, -in f E₁₉ oškleba,
šklebil, f -ka, cenidlo (tež fl).

Grinsing (L') m E₃ bot. = Gänsefegertraut,
grinzen (L') "n (b) C₁₄ = grinsen.

Griotte (L') [fr.] f E₁₂ bot. Ceramus capro-
niana griotta višen obecná, višně (= (Wlase-
tiride a).

Grippe (L') [fr.] f E₂₂ path. chripka, in-
fluenza).

Grippe-anfall (L'--L") m záchvat chípyk.

Grippen-meifter, Grippen-reiter f (L'--L') m
E₆ tak velmi hubený clovček, kostlivec, vy-
záblik, vyhrtlee.

gripps-grapps! f (L') intj. chňap' chlamst!

Grips f (L') m D₆ bez fl. 1. mozek; - haben
mítí (bystrý) rozum, nebýti hlopý; mítí
filipa n ſinářv; er hat nie viel - gehabt neměl
nikdy mnoho filipa, ten nevynašel prach.
2. místo, kde koho chytyme; 3. am Grippe
paden chytiti koho za límeč. 3. = Griebs.

gripsen P (L') "n (b), "n a C₁₄ (u)krásti, f Štíp-
nouti (= steblen).

Gripfer P (L') m E₆ zloděj, poberta, dlouho-
prsták.

Grischau w, p C (v) Skrýšov.

Grjedlis (L') npr. f neskl. Griselda.

Grifett (L') [fr.] m (n) E₂₅, -Zeug (L') n
E₃ grizet↑ (látká).

Grifette (L') [fr] f E₂₂ grizetka].

Grifetten... (L'--L'...) -liebhaber m milovník
grizet; -wirtschaft f grizet-ké n studentské
hospodářství.

Gristn (L') m [angl.] m E₂₅ = Grießfar.

Grifon [fr.] m E₂₅. Galictis vittata grison
(stužkou) ovinutý (druh jezeveel).

Gritš (L') m E₃, 1. vuž mužíček. pídi-
mužik, skíček, cvalík, mrnous. 2. p lieber -
milý brachu! 3 nezvedené dítě, nezbeda.
4. = Griebs.

Grišel (L') f E₂₂ = Auderwurzel.

grob (1) I. a D₂₃ (comp arbet) 1. hrubý: a) -c
Leynwańt hubé plátno; -c Hand drsná ruka;
-er Kanun řídky hreben; -c Žicb řídky sito; -cě
Weht cerná mouka; -cě Pret černý chléb; -c
Ztimmé hrubý n drsný hlas; -c Arbeit hrubá
práce: a) těžka práce sprostého dělníka; b) práce leda-
bylo odbytá; O hor. -c (Wänge hrubé žily (mało
ceenné; -c Žehleč hrulá n veliká chyba; -cě Ver-
gehen téžké provinění; b) -cč Stert c Menjch hrubý
n neokřesaný n neotesaný n neomalený chlap
člověk; hrubec, hrubian, klacek, huľvát; -c
Umwissenheit hrozná n čírá nevědomost; -c
Viguer neomalený hlář; er lígt gar zn v hrdlo
že; že, az se mu z huby práší (a až se
hory zelenají); wer ıſt so -; dáſe er midt merit...
kdo je tak tuřý, aby nepoznual...; -c - an-
fahren obořiti se, osopiti se (zhurda na koho);
F er maſch et zn -f ten tropí přespríliš. Prv,
auf einen -en Mlegt gehört ein -er Weil na tvrdý
špalek tvrdý klin; na hrubý kalát hrubá

záplata. 2. skoro † - (hech) schwanger sein býti
v posledním čase těhotenství, p mítí brěcho
pod nos; -c Žce (vysoko) vzduté n zvlíněné
mote. - II. G-c(s) n D₂₃ et. ane dem G-en
(o) (wěbřen) arbeiten z hruba pracovati co. —
III. s G- n E₂₀ bez pl. = (groß-zeug).

Großheit (L') f E₁₈ hrubost; - der Ztimmere,
drhnost tlasu; er ıſt von einer -! ten jest hrubý!
to je hrubec!; in -en ausbrechen spustiti
z hruba; -n-m -en jagen o an den Hals werien
pustiti se z hruba do koho, osopiti se zhunta
a zhruba na koho

Grobz..., grobz... (L'...) -blech n hrubý n
tlustý plech; -draht m hrubý nlustý diat;
-drahtig a z hrubého drátu; -drahtzicher m
vytahovač hrubého drátu; -cingesprengt a
resl. hrubo(zrnně) vtroušený; -eſen n O hut.
hrubé železo (holové), hrubá holovka;
-eiſenvalzwerk O hat. válcovna na hrubé
železo (holové), válcovna na hrubou ho-
lovku, hrubosortní válcový stan; -fädig a
hrubonitný; -ſaferig a hrubých vláken,
s hrubými vlákny; -fäuſtel n O hor. =
(Groſjäntel; -ſeife c O hrubý pilník; -ſei-
len n O hrubé pilování, pilování hrubým
pilníkem; -ſlyer (eu ...flajer) m O přád. hrubý
předsprádací stroj; -gcedact a hud. -gectadts
Rejiſter rejstřík šestnáctistopý; -gepulvert a
na hrubo rozemletý, hrubozrnný; -geſreicht a
hrubě n tlusté pruhovaný; -gciwidt n obch.
hrubá váha; -glicederig a hrubých údů;
-gren n O [kaž. z fr.] gros grain↑, grogren↑,
těžká (dyonská) látka hedvábná; -haarig,
-hären a hrubosrtný, huňatý; -hänsern n
druh hry v kaity; -häutig a > hruban koží, hrubo-
kožny; -hängnés Wejen hrubokožec; -hechel f
O přád. hrubá česáčka, hocle'; -hecheln n O
česání z hruba u lau (vochlování); -jährig a
tes. hrubého léta (dívá), hruboletý; -kalt m
ged. hrubý vápenee; -fämmer m O souk.
čechračka (ku rozdrobněni n promichání chomačě vchyl);
-karde f O přád. hrubé n řídké n silné škra-
báky; -kloßig a p hrubý f -kohſc hrubé
uhlít; -kornſchmaſchine f O odsadní stroj
n odsadník na hrubé zrno; -kornwäſche f
O hor. prádlo n promývadlo na hrubé zrno;
-förnig a hrubozrnný; -kupſerschmied m O
kotlář na hrubou práci; -maler m malíž
hrubého štěţee; sp. sm. mazal; -mchf m
hrubá n černá mouka; -mörtel m O stav. beton;
-pochen n krupné n režné pestování; -po-
cher m O hor. pestovana na hrubé zrkné
zrno; -ſact m P prov. = (Wrebian; -ſand m
hrubý písek; -ſandig a z hrubého pisku,
hrubozrnný; -ſchleifen n O broušení na hrubo
n z hruba; -ſchmied m O kovář, mor. kuzněc,
ſlez. koval; -ſchmiede f O kovárna; -ſchmiede-
arbeit f O kovářská práce; -ſchrot n lov.
hrubé broky; -ſchrötig a: a) lov. s hrubými
broky; b) fig. F -ſchreiter (a obv. vierchreiter)
Menjch hrubec, neotesanee; -ſchüſer m int
Rechwerf podsypné koryto, podsypník; -ſchwan-
ger A = groe I. 2.; -ſinnig a hrubé myslí;
-ſinnlich a hrubé smyslnosti oddaný, hrubé
smyslný; -ſpangelig a: -ſpangeliges Eiſen,
-ſpangelcfeifen n O hat. velkohvězdnáté su-
rové železo; -ſpecißig a O hor. hrubozrnný,

Gröbe

— 1143 —

[groß]

hrubého zrná; -spindelbank f ₣ = -scher; -strahlig a ₣ hot. hrubopaprskový; -strafe f ₣ hot. = -cijenvalzwerf; -streckeisen n ₣ hot. hrubé holové zelezo, hrubá holovka, hrubosortní zelezo; -streckwalzwerk n ₣ hot. = -cijenvalzwerf; -strecke f ₣ hot. = -cijenvalzwerf; -sinf m ₣ přad. prvý předspírací stroj u bavny; -walzwerk n ₣ hot. = -cijenvalzwerf; -walzen fpl. ₣ hot. válece na hrubé holové zelezo, hrubosortní váce; -widdrct n = -Zdawarwildviet; -wollig a z hrubé vlny, hrubovlnny; -zeng n F (to Kreppeug) cháska, spřěž; a. sm. das tincie -zeng děti, drobotina, caparti; -zwillich m hrubé plátno bavlňné (kostkové).

Gröbe (↓-) f E₁₂ bez pl. hrubost, tloušťka.

Grobheit (↓-) f E₁₈ (v grob) hrubost atd.

Grobian (↓-) [groß] m E₃ hrubec. -ák, hrubian, nezdvorák, spřáščak.

grobianišch (↓-) (Grebian] a D₂,₁₃ hrub(ian)ský, nezdvoráký, spřáščaký.

großlich (↓-) a D₂,₁₃ 1. náhrubý, obhroublyb. 2. zejm. adv. (čart, ungemein) sich ~ irren velice n hodně se mýliti. 3. ₣ = greb I. 1. b).

Gröbs ₣ (↓-) m sg. D₆, fl. E₁ = Gröbse.

großthümlich ₣ (↓-) a D₂,₁₃ hrubých zpusobů, hrubý.

Groden (↓-) [v grüin] m E₇ 1. vnější svah hráze trávníkem porostlé. 2. ostrůvek travnatý.

Grog (↓) [angl.] m E₂₅ id. (nápoj z rumu, cukru a horké vody).

gröb(h)fen p (↓-) I. v₃ₕ (b), v₄ a C₁₂ skřečiti, jeceti, řváti. — II. % v B- n E₇ bez pl. skřek, jekot, řev.

Gröb(h)fer p (↓-) m E₆, -in f E₁₉ F kříkloun, ivoun, ječoun.

Grohlinger-Krankheit (n~n~↓-) f E₁₈ patb. scherlievoj (ištryska n illyrská pořežní choroba syfilická).

Groll (↓) m E₃ (někdy D₁₁, pl. ₣) záští, (mspr. záští), nenávist, nevražení, hněv, nevole; den ~ jafren lassen od hněvu upustiti, hněv mimo sebe pustiti; e-n ~ anf (o gegen o wider). S. jühlen o haben (gegen) mítí záští na koho, chovati záští ke komu, hněvati se n nevražiti na koho.

groffen (↓-) I. v₃ₕ (b) (↓%) C₁₂ 1. temně zniti, rachotiti; der Donner groff: hrom rachotí n duní. 2. (Groll begen) (mit) S-m o anf. 3. ~ hněvati se, nevražiti, nevříti na koho; ~ = großhaft. — II. % B- n E₇ bez pl. 1. rachot. 2. = Groff.

Groller (↓-) m E₆, -in f E₁₉ nenávistnik.

großhaft ₣ (↓-) a D₂,₁₃ nenávistný.

Größl P ₣ (↓-) m E₃ = Müßl.

grölzen p (↓-) v₄ₙ (b) C₁₄ 1. = rüpfen. 2. = grösslen.

Gromatiker (↓-) [rec.] m E₆ zeměměřič.

Gromling top. Č (v) Kramolin.

grommeln f (↓-) v₄ₙ (b) C₁₂ = brunnen.

Gröna top. Č (v) Křenová.

Grönland (n~n~↓) npr. n zem id., Gronsko.

Grönländer (n~n~↓) I. m E₆, -in f E₁₉ Gronlandan, obyvatel Gronska. — II. ~, g~ a neskl. gronský, gronlandský.

grönländisch (n~n~↓) a D₂,₁₃ gronlandský, gronský; ~ Tanbe z₄ = Swollenlumme.

Grönlands-fahrer (n~n~↓-) m E₆ 1. lovec velryb. 2 lof in lov velby.

Gronne (↓-) f E₂₂ lov = Burgstall 2.

Groom (či grūm) [angl.] m E₂₅ id., lokajik, malý sloužící mladého pána.

Grojoj (↓) m E₁₃ (po čiščet neskl.) zejm. druhdy bremská mince (↓-) platěho t-laru).

Gropiżrant (top. C (v) Krajětín).

Groppe (↓-) f E₁₂ 1. zt. Cottus gobio pulec ohečný, vranka: ranbe ~ Uranoscopus scaber nehehléd draslavý. 2. ₣ = Kruppe.

Gropperein (↓-) n E₁₂ z. = Meererein.

Gröps (↓) m. sg. D₄, E₁ = Grieß.

Gröps-becre (n~n~↓-) f E₁₂ bot. = Beerenbaum.

Gröps-lorsche (n~n~↓-) f E₁₂ = Blattblume.

Gros (↓, ču groš) 1. m neskl. 1. hustá taffetovitá tkanina. 2. groš (v Groschen). 3. = (Weß (↓) 1. — II. n neskl. vog ~ der Armee hlavní voj n houf vojska armády; aiv. ~ der Zünfer baletní sbor).

Gröschau top. Č (v) Chrastany.

Gröschel (↓-) (dim. od Greiden) m E₇ druhdy grešlef, groši(cek (= Dreier).

Gröschen (↓-) m E₇. 1. groš: a) stříbrná mince, druhdy 12. pak 10 pfennug; b) prov. S (vých. Prus.) čtyřpfennig; c) prov. s třikrejcar. 2. (Oset) f-e paar ~ jeho (n svěch) pár grošů; e-n schěn ~ verzicen vydělati hezkých pár grošů (n hezkou sumu peněz); er hat teinen ~ nemá groše, P smrdli grošem; Prv. die ~ machen den Thaler, vierundzwanzig ~ machen auch e-n Thaler haléř k haléři a ze dvanácti bude groš; drž groš, aby ti zlatý neutekl; znrko po zrnku kužátko naplní své volatko.

Gröschen... groschen... (n~n~↓-) ~angabe f grošové vydání, vydání v grošových sešitcích; -briefc m grošové psaní, psaní vyplacené s poštovní známkou za groš; -brot n grošový chléb; -cabinet n šbírka mince (= Münzjammlung); -courant n grošová měna; -marke f grošová (poštovní) známka; -jammlung f: a) grošová šbírka (po groši); b) šbírka grošů; -püük n grošák; -wicise a (groš) po groši.

Gros-grain (či grogrěn) [fr.] n E₂₅ id., grogrěn, drsnost látky (povstala svazem) (v Grasgrünt).

Gros de tours ₣ (či gro-d'-tur) text1 provázání plátnové o několika útcích; tež rips se zářezy a pruhy příčnými.

Größ-herzog (n~n~↓-) m D₁₁⁺⁺ za (Grossbergeg).

Größ (↓) n E₃ (pl. Groß) 1. obch. id., 12 tuctů. 2. = Gros II.

groß (↓) I. a D₂,₁₃ (comp. greßer, sup. größ eſt) 1. vel(ı)ký: a (pak klein) ~ c Bücher veliké knihy; e-e ~ Weite velká n dobrá míle; ~er Menisch velikán, čahoun, kolohnát, zlombidlo; über die Maßen ~ nad míru veliký, přílišný, nesmírný; ein Wort mit ~em Anfangsbedubstaben (o ein Wort ~) schreiben slovo psáti velkým (náslovným) písmenem; ~ c Aagen machen oči otvírati n valiti, divát se s údivem n udiveně; der ~ Westen americký západ; ~ o größer machen, größer erj Scheinen lassen (z)většiti, zvětšo-

Groß...]

— 1145 —

[6.]

Menš člověk velikých myšlének n vysoko
myslíci: -deutsch: 1. a velkoněmecky. 2. n zlod.
veliký paklíč; -deutsche(r) m Velkoněme;
-Deutschland n Velkoněmecko; -drußtisch a bot.
hrubě žláznatý, s velkými žlážami; -durchend n
vel(e)tucet, 12 tuctů (= Groß 1.); -echsen fpl.
70. veleještěri; -clermutter f prababa, pra-
babička; -clerlich a dědečkuv a babiččin,
po dědovi a babičce; -clernu mpl. děd
a bába, rodiče rodičův, rodiče otcovi i mat-
čini; -clervater m praděd(ek); -cuke m hosp.
prov. nádvorník, první oráč; -cuke(in) f) m
pravnuk, f čka, syn n f deera vnuka n vnúky;
-ente f zo. Anas boschas kachna divoká; -falt m
20. Falco sacer raroh veliký (take vj. méno dělat)
-faltenmeister, -falfonier m nejvyšší sokol-
ník; -fauſel n ☉ hor. tézké kladivo, perlík,
pucka; -feldherr m nejvyšší vojevůdce;
-fingerigkeſt f velkoprstost; -ſlieder m bot.
= Baſſaunn; -ſloſſig a zo. velkoploutvý;
-ſlügelig a 70. velkokřídly, s velikýma
křídloma; -ſliſler mpl. 70. velkokřídelci;
-ſluthig a veleproudný; -folio n obch. veliký
fiový formát; -fragner m obch. prov. ob-
chodnik (s) potravinami; -fragnerrei n.
f.
fragner-geſchäft n obchod (s) potravinam;
-ſrüchtig a s velikými plody, velkoplody;
-ſürt m velkokníze; -ſürtenthm n velko-
knižectví; -ſürtin f velkokněžna; -ſürtich a
velkoknízeći; -ſuſm noháč; -ſüſzig a nohatý,
s velkými nohami; -garn n ☉ ryb. čeřen;
-geaungt a = -äuſig; -geſliedert a = -lie
derig; -geſinnit a = -denlend; -gewachsen
n narostly, vy-, od-; -gewerbe n obch. velko-
průmysl; -gezogen a odchovaný; -glie-
derig a s velkými údy; -grundbeſtig m
velkostatek; -grundbeſſiger m velkostatkár;
-handel m obch. velkoobchod, velkokupectví,
veltržba; -bautel treiben provozovati obchod
ve velkém; -händler m velkoobchodník;
-handlung f obch. velkoobchod; -händig a
s velikýma rukama, velkoruký, ♂ rukaty;
-händler m obch. velkokupec, velkoobchodněk;
-händlerin f obch. velkoobchodnice;
-händeriſch a obch. velkokupecký, velko-
obchodni; -handlungs-beſugnis f obch., rak.
výsada na provozování obchodu ve velkém
n na veletržbu; -handlungs-gremium n obch.
gremium n družstvo velkokupčuv; -hanſ m
F vychloubač, chlubný človék, hrdopýšek,
darmopych, chlubné p líce; -herr m veliký pán,
pán pánů (titul tureckého sułtaná); -jerrich a
velko-
panský; -herrlich a sultánský; -herrlieder
Befeſt ferman†; -herzig a: a) (opak enherzig)
schlechtn, velkomyslný, velkodušný; b) (opak
leinberzig) odvážný, statečný; -herzigkeſt f:
a) šlechtnost, velkomyslnost; b) odvaha;
-herzog m: a) (v Badensku +, Großherzog na minceh)
velkovevoda; b) zo. Bubo ignavus vŕt; -her-
zogin f velkovévodkyně; -herzoglich a velko-
vévodský; -herzogthum n velkovévodství;
-hirn n (veliký) mozek; -hirnhemisphäre f
velká polokoule mozková; -hirnlappen m
lalok velkého mozku; -hirnurinde f kůra
velkého mozku; -hirnschenkel mpl. stopky
mozkové; -hofmeister m nejvyšší hoſmistr;
-hörnig a velkorohý, rohatý; -hundert n

Německocesky slovník. 1. Deutschbemüſches Wörterbuch.

druhdy: stodvacet; -industrie f obch. = -gewerbe;
-industrieſſle(r) m velkopruſmílník; -inqui-
ſitor m nejvyšší inkvisor; -jährig a plav.
zletilv, plnoletý, právní léta mající; -jährig
jeu mítí svá léta; -jährigkeſt f práv. zletilost,
plnoletost; die -jährigkeſt erreichen dojítí práv-
ních let; -kämmerer, -kammerherr m nej-
vyšší komorí; -kanzler m velkokanclér, nej-
vyšší kanclér, arcikanclér; -kanſler-amt n
velkokanclérství, arcí; -fernig a velko-
zrný; -khan, -chan m veliký chlan; -find n
vnouče, m vnuk. f čka; -klette f vot. = Butzen-
tette; -knecht m nádvorník; -knuchig a
kostnatý; -foh)zc m p (staz. Kothſaffe) velk.
pán; -kohzig a p = -dichtnerid; -kopf m:
1. hlavč, -atec. 2. zo. a) Mugil cephalus
(ryba) cípal hlavatý; b) Liparis sive Ocneria
dispar (mots) bekyně velkohlavá; -kopſblatt-
weipe f zo. Megalodonte hlavatka; -ſöpfe mpl.
zo. hlaváči, plošće hlavaté; -ſöpfig a
velkohlavý, hlavatý; -ſöpſigkeit f velko-
hlavost, hlavatost; -kopſwanze f zo. plošće
z rodu Syr'tis; -kophta m (jen u Goethal) domnělý
velmistr smyšleného duchovního řádu; -för-
nig a hrubozrnný, velkozrnny, zrnatý; -foje zc.
= -lebze zc.; -frenz n: a) eſ- ſbenſen velko-
křížník) řádu; b) zo. Panergaeus crux maior
križák páskovaný; -küchenmeister m druhdy:
nejvyšší kuchař; -kuh) m p = -fojež;
-lapfen m zo. Strombus latissimus křídlá-
tenece nejširí; -leſſegel n plav. hlavní zá-
větrná plachta (hlavní závětrovka); -leſſe-
gelsfall m plav. spousť hlavní závětrovky;
-leſſig a = -lippiag; -leibig a: a) télnatý,
velikeho těla; b) břiſch; -liſp m pyská,
pyskoun; -liſzig a pыskaty; -liſpigkeſt f
pyskostat; -maſſt f vel(e)moc; -macht-
lüſtern a snazici se po postavení vel-
mocenském; -machtſiehung f velmocenské
postavení; -mächtig a velemocný, píč,
veliko-, vel(ko)možný; -mächtigkeſt f velko-
mocnost, vel(ko)možnost; -magd f první
n starší služka, staršinka; -maſcrei m malba
ve velkých rozměrech; -mama f bába,
babička; -mauſs bewuſſtein n = domný-
ſlivosť. marnivost; -mauſsucht f, -mauſs-
wuth f snaha státi se velikým mužem; -mauſthalle f veliká n hlavní tržnice; -märs m plav. veleſtěh; -maſſlieger-
fall m plav. spoušt kosatky veleſtěhové; -märsraa f plav. rahno velkošové; -mar-
ſchall m velký mäſalek; -maſchig a s veli-
kými oky, veliká oka mající, okaty; -maſt m
plav. velestožár; -maut n: 1. osoba n zvíre
mající velikou hubu, hubač. 2. fig. (Fraßler)
hubač, tlučhuba, (mlar)huba, mluvka, otevř-
huba. 3. zo. a) -mäuter pl. Eurystoma plazi
velkoústí; b) = Bartvegel; c) Buccinum persicum
surmovka perská; -mäulig, rak. -mäulert a:
a) velkoústý, hubatý; b) fig. chvástavý, tluč-
hubský; -mäutligkeſt f: a) hubatost; b) fig.
chvástavost; -mauſchel m zlod. vyšetřovaci
soudce; -meiſe f zo. = Keſhmeiſe; -meiſter m
velmistr; -meiſerſchafft f, -meiſterhutn n,
-meiſterwürde f velmistrovství; -milſtraut n
bot. Blechnum boreale kaprae různolisty, žebro-
vice obečná; -mögend a = -mächtig; -mogul m

144

Groß...

— 1146 —

[Groß-Glockner

veliký mogul; non. sám Pán Bůh! -miündig a
velkoústý: -mundischen m nejvyšší čísník;
-vundischtenen fpl. zo. plži s velkým obústím;
-muth († a †ještě počet.) veliká msl., veliko-
myslnost, velikodušnost: -miithig, -muth (‡)
voll a: a) velikomyslný, velikodušný; mit
anderer Vente (veľgt ijt gut) -miithig jein z cizího
se snadno dává, z cizího krev neteče;
b) hrdý, vysokomyslný; -miithigkeit f =
-muth; -mutter f = -mama; -mütterlich a
babičen; -matterschaft f babičstvi; -nase f
nosité, -atec; -našiq a nosatý, velkonosý;
-nessc m synovec syna n deery. prasynovec;
-nichte f neč syna n deery; -oberlesegel n
plav. vrehni závěrtná plachta vrcholiková;
-lecjegeitsfall m spoušt vrehni závěrtné
plachty vrcholikové; -octav n: 1. typ. veliký
oktáv, veliká osmerka 2. had. veliká oktáva;
-ojšicier m velkoduštojník; -ešejm m strýe
(rodicív), bratr dědečkův a bablečin; -ohr n:
1. a) veliké ucho; b) osoba n zvíře s velkýma
nešima, ušák, ušatec 2. -Plecotus auritus ne-
topýr ušatý; -öhrig a ušatý (v language);
-onkel m = -elcim; -papa m dědeček);
-volen npr. n † heslo o soli; -polnišch a velko-
polský; -prahler m chvastoun, vychloubač,
honosil; -prahlereci f chvast, chlouba, vy-
chloubaní; -prahlerisch, F -pratřisch a
chlubný, vychloubavý, chvastavý, honosivý;
-preuſem Velkoprušák, stoupenec popruštěni
Německa; -preuſenthum n Velkopruſastvo,
strana snažící se popruštitli Německo;
-preuſisch a velkopruský; -priecier m vele-
kněz; -prior m velkoprevor; -priorci f
velkopřevorství; -proſem f = -foſze; -proſen-
thum n f = -Geldholz 2.; -proſig a f = breit-
ſurig b); -räderthierchen n zo. Melicerta rin-
gens virník obrovský; -reich a veleliše;
-rusſe m Velkorus; -ruſſisch a velkoruský;
-Gußsland npr. n zem. v heslo o šobě; -jamig a
bot. velkosemenný; -ſchabmeiſter m velko-
pokladník, nejvyšší pokladník; kančleř
pokladu; -ſchunbler mpl. zo. Magnirostres
velkozobci; -ſchunbliq a velkozobý, hrubo-;
-ſchuanze f p: a) = -sprecher; b) = -le(b)ze;
-ſchünzig a p: a) = -sprecherid; b) = -brei-
ſurig b); -ſchön a velekrásny; -ſchulterig a
ramenatý; -ſchuppig a velkošupinatý;
-ſchwerträger m nejvyšší mečonoš; -ſegel n
plav. veleplachta, hlavní plachta; -jein n =
(šöſe 1.; -jeſig a bokatý; -ſegelbewahrer m
velkopečetník; -ſinn m velikomyslnost;
-ſinnig a velkomyslný, velkoduchý; -ſin-
nigkeit f = -ſinn; -ſohn m vnuk; -ſorben-
frant n = -Bederblume; -ſpinnerci f ⊕ přá-
delna (továrně; -ſprecher(in f) m člověk mlu-
vici veliké řeci; a. sm. mluvka, chvastoun,
chvastal (= -prahfer); -ſprecherci f vychlou-
bavost, chvast, chlubnost (= -prahlerei);
-ſprecherisch a vychloubavý, chvastavý;
-ſpule f ⊕ čivka osnovova; -ſpurig a
breitpurig a), b); -ſurigkeit f = -Breitpurig-
keit fig.; -itaat m velestat, veleliše, velmo-
ča; -ſtadt f veliké město, velkoměsto, velmo-
ča; -ſtädt(f)er(in f) m velkoměšťak, obyvatel
velkého města; -ſládtisch a velkoměstský;
-ſlagsſeget n plav. kosatka velestěchová;

-ſlagsſegelsfall m plav. spoušť kosatky vel-
stěhové; -ſtallmeiſter m nejvyšší podkoni;
-ſtengeslag n plav. stěh velecnelkový; -ſtenge-
ſlagsſeget n plav. kosatka stěho vele-
cnělkového; -ſtengestagsjegeitsfall m plav.
spoušt kosatky velecnelkového stěhu
-ſtirnig a čelatý: -ſultan m velký sultan
(= herr); -tante f = -bajc; -tausend n
dvanáct set; -tertia f vysši otěděleni
třetí řídy; -that f velký čin, velecin, vele-
skutek; -thätig a velečinný, konající ve-
líkočiny; -thuend a vypínavý, nadýmavý;
-thuer(in f) m = -prahler a -maul; -thuerei f
= -jederei; -thuig, -thuisch a = -prederije;
-tochter f vnučka; -trappe f zo. = -drappans;
-truchſeſs m nejvyšší truksas; -tiirſe m =
-herc a -sultan; -uhrmacher m ⊕: 1. výrobce
vězníček hodin. 2. továrník hodinek; -ur-
neſel(in f) m pravnuk, f -čka; -vater m:
a = -papa; b) = -batertan; -vatersluhl m
lenoška: -batertan m sousedská (ſe vpevem
Kýlý s naš dědeček bahlčku hrál); -bätlicher a dědečů,
dělovský; -verkauf, rak. -verſchleiß m obch.
hrubý prodej, prodej ve velikém, vel(e)-
prodej; -dejier m velký vezír, vel(ko)vezír;
viech n hosp. velký dobytek, skot a koně;
vogt m nejvyšší správce; -wähler m velko-
volič, hodnostář za prvního franc. čaſa-
stvi; -waibel m svýc. předseda, president;
-waidwerk n lov. vysoká zvěř; -werden n
vzruštáni; -würdenträger(in f) m vy-
soký hodnostář, velmož; -wurzelig a bot
velkokořenný, s velikými kořeny; -jähnig a
s velkými zuby, zubatý; -janzig a: -janzige
äſler zo. broucí s velkými makády; -jellig a
velkobuněčný, s velikými buňkami; -ziehen n
hosp. výchova. výkrm. (vy)křmeni; -jchemer m
lov. = -Krammerjegegel; -jüngig a velkojazyčný,
jazykatý; -jüngler m zo. Macroglossus kalon
dlouhojazyčný.

Grossarias («—») [špan.] pl. neskl. hrubé
plátno španělské.

Großbod top C (v) Bukovina Velká.

Groß-Britanni-en («—») npr. n E₇, top.
Velká Britannie.

Großdorf top C (v) Velká Ves.

Große («—) f E₇₂, pl. veliká vlna.

Große («—) f E₂₂ 1. velikost; rozsáhlost,
vzrůst, obšah, síla, vzněšenost; er iſt von beiner
e—jost tak velké jako tv; cě hat die — e-š
Apicijs má to velikost jablka, jest to veliké
jako jablko, je to zvící jablka. 2. (et. tas e-
bat veličina (teš math.), 3. prosluł a zna-
menitá osoba.

Großfel («—) m E₆ prov. zo. = Wicjentnuare.

Grossel-beere («—») f E₁₂ = -Ztachlebere.

Großen... («—») -lehe f nauka o veliči-
nách, měřietvi, geometrieſt, a. sm. mathema-
tika†; -reihe f řada veličin; -vergleichung f
srovnávání co do velikosti, kvantitativní
srovnávání; -wahnſinn m path. slavomam,
velikaſſtví, megalomanie‡.

groſentheißs («—, —) adv. z veliké části.

groſern («—) na C₁₂ = vergroſern.

Groſer-werden («—») n E₇ bei pl. vzrůſtáni.

Groß-Glockner («—») npr. n top. E₆ Veliký
Zvon (hora v Alpách).

Gruber]

— 118 —

Grüin...

- *schlange* f. 20. *Cucolpeltis* široblavce zemní;
- *schmand* m. hor. důlní bláto hřez; - *schmiede* f.
hor. = *Bergschmiede*; - *seil* n. hor. důlní provaz
n lanó; - *steiger* m. hor. podulný; - *injist* n.
(nat. *Kaufreben*) (opak *Mübelinjist*) system záchodu
s troubami odpovými; - *tašche* f. hornická
braňa; - *tjicherper* m. hornický nůž; - *venti-
lator* m. hor. v. důlní n. ruční větrník; - *ver-
anstaltung* f. zařízení důlních prací; - *ver-
fohling* f. vno. zuhlení v jamách, pálení
uhli v jamách; - *verwaltung* f. hor. důlní
správa; - *vorstand* m. a důlní predstavený
n. náčelník; b) důlní představenstvo; - *wäch-
ter* m. stražný; - *wagen* m. hor. = *bund*;
- *wasser* n. důlní voda; - *werk* n. dolv. - *wet-
ter* n. důlní větrn. v vzduch: - *zimmerfung* m.
hor. důlní tesár; - *zimmerung* f. důlní (vy-
dřevení); - *zug* m. vývorení dluu.

Gruber (2-) m. E₂, zlod. = Zpaten a Gruben-
ende.

Grub-huhn (2-) n. D₅, 20. *Glarcola* ouhorlik.
*grubig* (2-) a D₂, 23 jam(n)atý, jamkovatý,
důlkovatý, dolinovatý.

Grüßler (2-) m. E₆, -in f. E₁₉ bloubal, -älek,
zkoumálek, stářej.

grüßlerisch (2-) a D₂, 3³ hloubačný, hlou-
bavý.

Grübling (L-) m. 1. druh jablek. 2. bot. *Omphalea* puspkovec, pupečenka. 3. = Erdschmier. 4. a = *Träffel*; b) 8 = *Marteffel*.

Grübs (2-) m. sg. D₂. pl. E₁ = *Kiebs*.

Grüde (2-) f. E₂, prov. horký popel.

Grüeſl (2-) m. E₆, 20. = *Maidichnepe*.

Gruft (L-) f. D₁. (Krabgewerthe hroßka, krypta; s. sm. hrob; in tie = ſüßen klesnouti do hrobu. 2. Grüße, jáma, důl; cytenwa hlubina, výhlubein.

Gruft... (2...) = begräbnis n, -gewölbe n
hrobka (= Grün 1); -cinfassung f zárubeñ
krypty; -kirche f chrám podzemni; -sampf c
lampicka v hrobce; -platte záklopní deska
krypty; -schimmel m. bot. = *Astaumfajer*.

Grugel-huhn (2-1) n. D₂, 20. = *Auerhenne*.
grugen p (L-) †r sich = C₁₂ = *sich grantet*.
Grühe (L-) f. E₂₂, 20. *Phoxinus* lacris
střevle(c), stře(v)lička.

Gruchl (top. Čm Králíky).
Grüll p (5) I. m E₂₀, via. hubená osoba,
hubenáč, p -nour. - II. wěn = (Veräll.(e).

Grummet (L-) [= Grünmäßt n (m) E₂₅
hor. pl. hosp. otava; das včite = podrost. -ek.
lina; fig. 8 = maßen vor dem Heu vědá
mladší deuer dríve nežli starší.

Grummet..., (2-)... boden m. puda na
otavu; -butter f podzimní máslo; -erute f.
-mahd f sečení klizení otavy; -fütterung f.
krmení otavou; -heu n. otava; -wicje f
otavistě.

grummeten (L-) n. (b) C₁₃ hosp. kositi n
sklizeti otavu.

grün (4) I. a D₂, 23 1. zelený: a) an-
ſteiden zelené natřiti; - maßen zeleniti;
- werden (za zelenat) et. - zelenavý, nazele-
nalý; -c Farbe zelenatı. barva. zelenost, zeleň;
ſehr - zelený jako brěl; path. -er Žtar oblok
n. zákal zelený (glaucoma); b) zelený, svěži,
čerstvý (opak ditt, verwelkt); -es Holz zelené n

čerstvé dřevo; -e Zant ošení; die -e Augend
sveži n. jaré mládi; jein Kern - offen: a) pro-
tráviti své přijmy předem; uživati radostí
manželských předem; es Auschen sveži n.
mladistvě vzezření; in -en Sahren v mladi-
stvém věku, za mladých let; anf e-n -en
Zweig temmen domoci se blahobytu; -m -
jein přáti komu, byti přizniv n. naklonen komu;
er iſt mir niſt - nejče mi, má na mne
s vrchu; e) † = geinnt; d) (unreif) zelený ne-
zraľ. nedozraľ; -c Erbien zelený hrásek;
die Burnen - pflüden trhati hrušky za zelena
n. než uzrají; et. zt - abbrechen nenechati do-
zráti co: fig. er iſt nod - jest ještě nezkušený;
ein -ce Bürdchen, -er Junge holobrádek, nezku-
senece, nováček; p is - tak hloupý nejsem!
co pak jsem (n jsme) dnešní! nejsem v te-
meno uražen!; -er Wit mladický n uličnický
vtpí; sidi - maßen mnoho si dovolovati; 8 -
- c Märd en báchorky, pohálky. povídačky;
r) (nab nicht sauberet) -c Hant kůže čerstvá n. sy-
rová n od nože; - abgefüllte Hant kůže od
nože loužená; -c (trüdchbrehene) -c Teine čerstvě
lámaná skála; -c es angenebrenes. Hier mladé n.
nevykvašené pivo; -es Fleißig nesolenem maso;
O klob. -e Haare srst právě stažených zvířat;
f) -c Gesichtsfarbe zelená n žlutá pleť; sidi -
und gelb ärgeren zlostí zloutnouti: S. - und
gelb (c blan) schlagen zmlátiti koho, až zmodrá;
es wird mir - und gelb vor den Augen dělají se
mi mžitky před očima; g) der -c Seńig
Babe (c.) zelený král kluk at.l.) (v kartéch.)
2. a) berl. -er Augnit policejní dopravní vůz;
b) -er Donnerstag zelené ctyrtek; e) -c Jurde
hosp.: a) = Grenzjurde; b) = Wasser Jurde; d) -c
Süttc: a) besidka, loubi; b) ski. sklárna oby-
čejněho skla; e) -er Marſt zehn ný trh; f) -c
Tisch zelený stul pit zkouškách a j. 3. Prv. wer sidi
- maßt, den jreſſen die Jiegen kdo lehá mezi
otruby. prícháži svini pod zuby; kdo se
michá mezi plevy, toho svině také snědí. -
I. G- n. neskl. (R E₃), das (c der) G-c n (m)
1. a das (R-c) zelenost, zelená barva;
b) zeleň; das (R- der Pflanzen zeleň rostlin;
im G-en gelagert sein ležeti v (zelené) trávé;
p bei Mutter G- jchaſen späti pod říšym nebem
n ťert. -n Zeleného stromu"; c) (R-cěs (omnigen)
zelenina; d) mat. Braunindweiger c. G- zeleň
brunšvická ata. 2. ein G-er zelenokabátník;
zemn. f. 1. = Näger, Grenzjäger; ťert. žába (= Freid).
2 nováček, začátečník, p ucho.

Grüin..., grüin... (2...) -ander f. 20. Pieris
nazi belášek řepkový: -aſſe m Cercopithecus
sabaeus kočkodan zelený; -apſcl m zelenáč;
-äugig a mající zelené oči, zelenooký;
-becre f. bot. = Stadchelbecre; -bein(hen) n. 20.
Totanus glottis vodouš šedý; -belaubt a po-
krytý zelení n (zeleným) listím; -běchſilft a
porostlý zeleným sitím; -bewaſchſen a po-
rostlý zelení; -blätterig a zelenelisty; -blaňa
zelenomordý; -bleierz n. min. zelený pyro-
morſit; -blühen n. bot. zezelenalost květu;
-bliſchud a. bot. zeleně kvetoucí, se zelenými
květy; -blume f. bot. Chloranthus češužatka;
Donnerstag m zelený čtyrrek; -dünget n.
-düngung f zelené lnojení (zaoránim zelených
rostlin); -ciscenerdc f. min. bismutoferrit↑; -ciscu-

Grund...

— 1152 —

[gründen]

nosti; nach -säben handeln zásadami se spra-
vovati; aus -hat = -hästid; -sälich a zá-
sadný; adv. zásadně, ze zásady; -saflos a
nezásadný, bez-, bez zásad; -zatofigkcit f
nedostatek zásad, nezásadnost, bez-; -sauern
Θ pek. základní kvas (od drívějšo běcení uschovaný):
-jaüte f: a) základní sloup; b) fig. sloup,
základ. opora, ühelný kámen; -schäfe Θ m pl.
tkale. listy n brdo kaniny půdove n základní;
-ischit f stav. základová vrstva, spodní vrstva
- základů z tvrdých kamenů: -schlecht a (skrz)
naskrz špatný, prašpatný, nadobro zkažený;
-schmitt m math. proseč, -řez; -schnur f Θ =
-angei; -schojs m = -steuer; -schreiber m pisár
při knihach pozemkových, pisár katastrální:
-schritt m krest. základná n -i linka; -schud* f
hypoteční dluh; -schuldordnung* f = Hypothe-
ftehenerdung; -schuis m Θ: a) outek půdový
n základní; b) plav. střela, do životen části
trupu lodního; -schwelle f Θ stav základní
práh, pražec; hor. = jeble; -sicher a: a) mající
bezpečně n spolehlivé základy; b) úplně bez-
pečný; -sticherheit f: a) bezpečnost n spo-
lehlivost základův; b) úplná bezpečnost;
-štbe f eram. základní n kmenová slabka;
-šjšle f Θ hor. (v -lade(n); hor. ležina, li- ležen;
furje -lebe práh; -lebte beim Rodsthuß pestová
ležen; -sprache f: a) původní jazyk n prvotná
mluva; b) jazyk prvotního textu n origi-
nálnu; -stammaccord m hud. základní akkord;
-štändig a bot. spodinový; -stein m stak. = a) zá-
kladní kámen; -stcin e-r -žaule (kamenný) pod-
stavec sloupu; b) fig. = -laqe b); miya. =
Borenjein 1.; c) min. kremenitá skála; -stein-le-
gung f kladení n položení základního ka-
mene; -stelle f ^ au(k)torita, svědectví,
dukaz; -stětung f na základní postoje; -stencf
dan pozemková n z pozemků, pozemne;
-steuer-kataster m katastr pozemkový; -steuer-
commißion f komise k daní pozemkové;
-steuer-einschätzung f rozvrh daně pozemkové;
-steuer-pflichtig a povinný pozemkovon daní;
-steuer-pflichtige(r) s poplatník z pozemků;
-steuer-provisorium n zatímně opatření v při-
cině daně pozemkové; -steuer-regulierungs-
commißion f komise na upravení daně po-
zemkové; -steuer-veranlagung f = -steuerem-
ischung; -stimme f základní hlas; -stoc m
bech = -jentd; -stoff m základní n prvotní
látka n živel; chem prvek (chemický); -stollenm
Θ hor. spodní štola; -straud m bot Epigaca
repens pozemnice plazivá; -strecke f Θ horn.
hlavní strida; -strengenfeiler m Θ hor. ohradní
pilři n ohradník hlavní stridy; -strich m:
(a) (opak -na, -strid čára stínová; b) základní n
hlavní rys; c) první vrstva barvy při olejové
malbe; -flüic n: a) pozemek, -nost, b. am. ne-
movitost; b) hlavní kus n část; -stücks-ab-
tretung f, -stücks-übereigung f (trak) postou-
pení pozemku; -stürrend a základy bořící.
- am. podvratný, destruktivní: -flüic f hlavní
podpora; -substanz f = -stoff; -suppe f plav. =
-ürlie. -takelage f plav kotvová prislusenství;
-talje f plav. am Zteueruder dolení kladkostroj
kormidlový; -tau n plav. spouštěcí lano; -tert m
původní text n znění, original†; -theit m 1. pod-
statná částka. 2. = -stoff; -theilung f 1. dělení

pozemku. 2. dělení na základní n hlavní části;
-thema n. hud. hlavní thema; -ton m základní
ton; -tonart f hud. základní tonina; -treu a
uplně věrný, oddaný tělem a duši; -trieh m
hlavní n převládající pud; -tugend f zá-
kladní etnost; -übel n základní n hlavní zlo;
-unterchied m základní n podstatný rozdíl;
-ursache f hlavní příčina; -ventil n Θ zpáteční
záklopka n ventil (v ssacim koši); -ventilish
Θ einer Pumpe bota pumpy; -verbohrt f. -verdacht
f a z(a)notaný, přepodivný; -versaffung f
základní zřízení; fig. základy; -vermögen n
1. základní jmení. 2. majetek pozemkový,
nemovitosti fpl. 3. fysiol. základní n prvotní
mohutnost; -verpfähigung f Θ = jed; -ver-
pfändung f: a) zástava n zastavení statku;
b) zástava nemovitá, hypotheka†; -ver-
schreibung f zápis pozemkový; -beste f =
-jeiie; -vorselung f základní věda; -welle f puch;
-wage f krokvice, vážná lať; -wahrheit f
základní pravda; -wache f voj. pevn. = -saldine;
-wasser n 1. geol. spodní voda. 2. hor. pod-
stolni n podpatrová voda; -wasserstand m
výška spodní vody; -wehr f vod. stav jez
ponořený; -weide f bot. = Bondweide; -welle f
spodní vlna; -werk n: a) hlavní dílo; b) =
Grund 12.: -wesen f podstata, zásada, základ;
-wissenfeyn f základní věda; -wolfe f puch;
-wort n 1. základní n kmenové n neodvozené
slovo. 2. ve složených slovích základní slovo
-pak (Vermittungswert); -wurft f voj. = -saldine;
-ahlf f: a) základní číslo (početní soustavy); b) tež -ahl-
wort n základní číslovka; -japfen m cipp
fu 15-mkar; -jchem m desátek z pozemku;
-zichnung f základní rys; -zersüfelung f
rozkouskování pozemků; -jinsm = Bodenjue;
-zinsmann m poplatník z pozemků; -jug m
hlavní rys n tah čerta; fig. die -züge icmeés
Charaters hlavní rysy jeho povahy; -züge pl.
základy, osnova; -züge eines (Verdienst) osnova
básne; -zungenmuskel m an. sval spodino-
jazykový.

Grund top. Č (ry) Podol.

Grundel, Gründel (2.) [Grund] m E₆ 70.
1. = (Gründling) 1. 2. a) Cobitis barbatula mřeně,
mřenka, mřínka, sekavě; b) (Meer) = Cobitis
fossilis pískor, čík; c) Gobius hlaváč.

grunden (2.) C₁₃ I. vₐ (poprve) natirati. — II. vₙ (b) prov. = grunden IV. — III. ¾ Θ—n E. bez pl., Grundung f E₁₅.

gründen (2.) C₁₃ f. vₐ 1. zakládati p za-
ložiti, základ (ého n k éme) položiti, zříditi (eo);
ein (Sebände — založiti budovu, položiti zá-
klady k budove; e-n Žtaat — založiti n zři-
diti stát. 2. fig. sein Urtheil auf et. — opirati
svůj úsudek óž, odůvodniti svůj úsudek eim;
auf et. gegründet sein zakládati se, spočivati
na éem n v eem; ich gründe m-e Eeffnung auf Gott
má naděje jest v Bohu. mám naději v Boha.
3. = erarinden I. 1. 3. Θ půdovati, natirati,
gruntovati †. 4 Θ holovati kocourem
(v (Grundbebel). 5. * sp., sm. založiti společnost;
e-e jchen bestehende Jabri! — přeměniti továrnu
v akciervou (pro zisk); a sm. jednati podvodně.
— II. vₙ (b): a) a. sm. v ~ I. 1., 2.; b) prováděti
podvodné podniky, klamati obecenstvo (ne-
čestnými spekulacemi). — III. vₚ sich auf et. ~

Gruſi-en

— 1154 —

[Gubſt]

Gruſi-en (↓-↓) npr. n E₂₅ zem. Gruzie.

Gruſi-er (↓-↓, m E₆, -in f E₁₉) (Gruzinec, f-ka. gruſiſch (↓-↓), gruſiſnisch (↓-↓) a D₂₃ gruzinsky.

Gruſſer f (↓-↓) m E₆ vid. = Niederroſt.

Gruſ (↓) m D₁. 1. pozdrav(ení) den ~
crwieden za (n na) pozdrav(ení) (po)dekovati,
pozdrav opětovati; ~ und Handichlag (v psanich)
prátelský pozdrav; englischer ~ andělské po-
dravení; er hat mir Grüße an Žie angetragen
vzkazuje Vám (po mne) pozdrav, pozdra-
vuje Vás (po mně), mám Vám vyříditi jeho
pozdrav; bringen (e) bestellen) Žie ípm tanjend
(Grüße von mir vyřídte mu, že ho na stokráte
pozdravují; pozdravujte ho ode mne na sto-
tisickrát; 3-in Grüße sagen taffen (e † befestlen)
vzkazovati komu (prátelské) pozdravení, po-
dravovati koho (po kom); freundlichen ~ bud
vzdrá! prátelský pozdrav! 2. vzkaz, vzká-
zání; ich habe schlimmen ~ zu bringen prinášim
vám nemilé vzkázání; † Gott zum ~ pozdrav
(Pán) Büh!

Gruſz... ("...") -formel f formule pozdravovaci, pozdrav; -ſuſ m: wir steben mit einander auf dem ~ juß pozdravujeme se (spolu) s ním; -jeit f lov. zahájený čas.

Gruſſbach top. M (v) Krušovany.

grüſſbar (↓-↓) a D₂₃ pozdravitelný; alles
G-c všichni známí.

grüſsen (↓-↓) I. %a (C₁), a) pozdravovati p -iti,
m spr. zdraviti; (koho), dat. nat. pozdraveni (komu);
wieder ~ pozdrav opětovati, za pozdrav dě-
kovati; 3. durch Abziehen des Hutes ~ pozdra-
viti koho smeknutí klobouku; h) ~ Žie ibm
von mir pozdravujte ho od mne, vyříkřte
mu od mne pozdrav(ení); er täjst Žie viel-
maſs ~ vzkazuje Vás pozdravovati, vzka-
zuje Vám pozdrav: c) sei mir gegrüſt, mein
Berg ... vitej mi. bud mi vítána (n pozdravují
tě), horo má atd. das Handwerk ~ v begrüßen I. 1.;
d) s praedikat. acc. (tats) Kaiter ~ pozdraviti koho
jako čísaře, prohlásiti koho (pozdravem) za
císaře; er grüſte sie Brüder nazýval je bra-
třimi. 2. Gott grüſt (End) ! prov. 1. grüſt! Gott!
pozdrav (vás Pán) Büh! 3. prov. F ungedicht
(v) Unverſchwindt) kiſt! -1 to jest nemotornost (n
no-
stoudnost); grüſt! Grieſmutter tálhni (sirky)! jdi
na kolo n po svých! — II. %, n E₇ bez fl.
= Gruß.

Grüſti (↓-↓, n -↓) npr. n E₂₅, = Nütti.

Grüſchfau top. (v) Krčín.

Grutte (↓-↓) f E₂₅, ²⁰ = Truttabu.

Grüß..., grüß... ("...") -artig a krupie-
vity; -bentel m: 1. pytel na krupici n s kru-
pići n od krupice; 2. path. = geſchwindt; -brei m
kaše krupičná n z krupice; -frau f = -händ-
lerin; -geſchwindt f path. halva, vlček (athe-
rom); -haſer m bot. Avena nuda oves nahy
n tatarský, tatar; -handel m krupařství;
-händler(in f) m krupaŕ (f-ka); -jäkel,
-jöckel m min. přírodni skalice; -(en)kieſe f
otruby krupičné; -kopf m f hlupák, hńp,
lulpas, trouba; -köpſig a hloupý, pytlem
praſténý; -mann m = -bündler; -mehn f
krupična mouka; -mehlbrot n chléb z kru-
pićné mouky; -mühle f krupiční mlýn, kru-

pieník; -müller m mlynář krupice; -stampſe f
stoupa krupičná n na krupici; -jupe f kru-
pičná polívka, roubenina; -wurſt f krupičná
jitrnice.

Griiſc (↓-) f E₂₂ bez pl. 1. krupice. 2. s. sm. jídlo
krupičné, krupičná kaše, lámanina, -ka, roun-
benina, -i; v blau I. 4.; rotſe ~ studený pokrm
ze sága n z rýžové mouky vařený v červené
ovocné štavé. 3. fig. = Grips 1.; ~ haben mítí
mímary; uměti více než kaši jísti; jídáti
vtipnou kaši. 4. prov. ~ im Kopſe haben mítí
řezanku v hlavě, býti hlup.

Griiſen... ("...") v Grüſz...

Gruverin-wäſch (~~-w~~) n E₃ bez pl. nářeči
Greierzské (vo Svýčeníči).

Grylle (↓-) | ſrec.] f E₂₂ = Grille 1.

Gryſſen... ("...") -ſresser m = Hirteneuſel;
-kreſb m = Bärenrehe: -ſerche f = Wicjon-
pieper; -lumme f ²⁰. Cephus Grylle alkou
holubi; -ſchneße f = Grille.

G-Saite ("1-1") f E₂₂ struna g.

G-Schlüssel ("2-2") m, E₆ klíč g.

Gſchwend top. Œ (v) Svendov.

Gſtom top. Œ (v) Staň.

Guacharo (en guačaro) [špań.] m E₂₅, ²⁰
Steatornis caripensis lelek jeskyní, guacharo.

Guajak (↓-) [lt.] m E₂₅ bot. Guaiacum offici-
nale gvajak, kvajak.

Guajak... ("-u") -baum m bot. = Guajal;
-cſſenz f kar. trest gvajaková; -holz n gva-
jakové dřevo. francouzské n svate dřevo;
-jäure f chem. kyselina gvajaková.

Guajave [špań.] f E₂₇ = Gujavabann.

Gualterins ("-u") [lt.] npr. m E₄ = Wathier.

Guana ("-u") [špań.] f E₂₃ = Leguan.

Guano ("-u", "-d") [peruan.] m E₂₅, ²⁰ pl.
guano†, ptači hńů.

Guano... ("-u", "-d", "-u") -handel m obchod
(s) guanem; -inſel f guanový ostrov; -až-
ger n ložiště guana; -ſtremaschine f hosp.
roztrušovadlo guana.

Guarana ("-u") [špań.] f id., pasta guaranová (testovitý slitek semen guaranskeho keſe].

Guarana... ("-u", "-d") -paſſa f = Guarana;
-ſtranch m bot. Paullinia sorbilis kurura ná-
pojná.

Guardian ("-u") [it. n angl. gárdyen] m E₃
(pater) kvardián (= Gardián).

Guatemala, Guatimala ("-u") npr. n E₂₅
zem. id.

Guayana ("-u") npr. n E₂₅ zem. = Guanana.

Guazuti ("-u") [amer.] m E₂₅, ²⁰. Cervus
campestris jelen pampový.

Gubel (↓-) m E₆ trouchnivá země.

Gubernator ("-u") [lt.] m E₁₂ gubernator†,
guvernér nejvyšší správce země, vladař.

Gubernial... (↓-↓) ("...") v Regierung...:
-decret n, -erlaſs m, -verordnung f gubern-
nialni dekret n výnos n nařízení.

gubernieren (↓-↓) [lt.] "n (b) C₁₂ býti gubernatorem, vladariti.

Gubernium ("-u") [lt.] n E₁₃ gubernium†,
správa země (= Gouvernement).

Gubſt (↓) f sg. neskl., pl. E₃, ²⁰. Capra ibex
femina koza kozorožce alpského.

Guck

— 1155 —

gülden

Guck (v) m E₃, kouknutí, pohled (= Wid); beim ersten - na první pohled.

Guck... (v...). -ahne f \ prabába (= Ungreif mutter); -auge n zvědavé oko; -äußigen, -äußelnen n oči(ě)ko; -fenster n vylidiká, špěhýrka, kukátko, okénko; -glas n = Augenglas; -guck m: a) bot. retjer -att Orchis latifolia kukačka, vstavač širolistý; weißer -guck = Bisamnabentraut; b) \ zo. kukačka, žěžhulka (= Rudrud); geß zum -aud! jdi na kolo n jdi mi k šipku!; -in-den-Topf m čmuchálek (= Topsgauder); -in-die-Welt m (n) mladá nezkušená osoba, (mladý) zajíc, holobrádek; -kasten m kukátko; -kastenmann, -käfner m kukátkář; -loch n: a) = -fenster; b) skulina, dira, otvor (k nahlížení); -rohr n kukátko, (šemrebro) dalekohled; -riibe f bot. dumlik, tuřín; -scharte f skulina; -über-den-Zaun m bot. obrovské listové zelí.

gückeln f (v-) n(b) C₁₂ pokukovati, mrkati, šilhati (po čem), po očku se divati.

quken (v) C₁₂ I. v(b) n. 1. kukatí, pokukovati, hleděti; gern tief ins Glas ~ rád kukati sklenici na dno, rád se napiti; zu tief ins Glas ~ opiti se. 2. o věčeh. sein Schmiffnd gucho ihm aus der Tafse kapesní šátek kouká mu z kapsy. — II. v(a), v(r) sich ~: sich (dat.) die Augen aus dem Kopfe ~, sich blind ~ oči (z hlavy) si vykoukati.

Gufer (v) m E₆, -in f E₁₉ 1. koukal, zvědavec, zevloun. 2. jen m: a) děts. = Guț-äußigen; b) = Augenglas; c) = Guțfenster; d) = Guțloch b).

Guferrei (v- v) f E₁₈ bez pl. koukání.

Guferlein (v-) n E₇ zo. = Neldlerde.

Gufrun (v-) npr. f neskl. id. (hirdinka stejnojmenného sthn. epos).

Güdse (v) f E₁₂ = Hohlmelsel.

Gu(ueber (v) m E₁, gebar,; etitel ohně, přívrženec náboženství Zoroastrova.

Guelse [fr.] m E₂₁ = Welsel v.

Guepard [fr.] m E₃ v Gepard.

Guereza (v-) m E₂₅ zo. Colobus Guereza guereza†.

Guerifla [špań.] f E₂₅ id.: a) španělský sbor dobrovolnichý; b) drobná válka.

Guerilla... -führer m náčelník guerilly; -krieg m guerilla†, drobná válka.

Guffer (v-) [švýc.] m E₆ 1. = Erhöhung. 2. geol. valouny u ledovece.

Guffer-linien (v- v-) fpl. E₂₂ geol. = Mittelmoränen.

Gugel (v-) f E₂₂ 1. prov. kápě, kukla. 2. = Gugelhopsf. 3. her., rak. komín, dovrchní střída.

Gügel top. Č (v) Bukovina.

Gugel-hopsf (v- v) m E₃, \ -cn (v-) m E₇, Gugel-hupsf (v- v) m E₃ prov. j báb(ovk)a.

Gugemuke (v- v) f E₂₂ prov. = Champignou. Gu(h)r (v) [gähren] f E₁₈ 1. prov. = Gährung.

2. Θ geol. výkvas zemitý, spraž. 3. (vo Vých. Indi) výmol.

Gu(h)r-... (v-) ... dynamit n = Rieselguhr dynamit.

Guhrau (v.) Č (n) Hůra.

guhrig (v-) [Guhr] a D₂₁₃ drobivý.

Guib m E₂₅ zo. Tragelaphus scriptus lesoň tlamatý, kozojel, křovák.

Guiden [fr.] mpl. voj. neskl. télesná stráž veliciho generála, garda, vůdcovská stráž (télesná).

Guilloche [fr. eu -šě] Θ stav. vlnovka závitková.

guillochieren Θ [fr. eu -šě] I. v(b) C₁₂ proplétaním zdobiti, proplétati (krutovými čarami. — II. v) 1. G- n E₇ bez pl., Guilfochierung f E₁₈ proplétaná ozdoba.

Guillochierc Θ [fr.] m E₆ propletač ozdob (čárových).

Guillochier-maschine Θ (v- v-) f E₂₂ proplétadlo ozdob.

Guillotine f E₂₂ guillotina†, stinadlo.

Guillotinen... (v- v-) ... -fenster n vyzdvihovací vysouvací okno; -messer n nůž guillotiny.

guillotinieren (v- v-) [fr.] I. v(b) C₁₂ guillotinovati, guillotinou popraviti n sti(na)ti. — II. % G- n E₇ bez pl., Guillotinierung f E₁₈ poprava guillotinou.

Guinca (v- v, eu gíný) I. npr. n E₂₅ tem. Guinea; Wufen von ~ záliv guinejský. — II. f E₂₃ = Guince.

Guinca z... (v předěl.); -fahrer m plav. loſ konající plavbu do Guiney; -fieber n path. žlutá zimnice africká; -gras n bot. Panicum maximum proso obrovské; -hož n guinejské dievo; -korn n bot. Sorghus vulgare čirok obecný proso mouřenínské, jáhly indské; -pfeffer m bot. Capsicum annuum paprika n pepříka obecná, pepř turecký n červený n indianský; -pocken fpl. path. = Erdbeerpocken; -chaf n zo. Ovis guinensis ovee guinejská (dlouhonohá); -wurm m zo. Filaria mediensis vlasovec medinský.

Guince f E₂₅ (ět giny) obeh. guinea† čílivo zlatá mince angheká = 21 něm. mark).

Guince-zeng (v-) n E₃ obeh. modrý kartoun guinejský.

Guinco (v-) m E₂₅ zo. = Bananenpang.

Guingan [fr.] m E₂₅ obeh. Ginghamská látka.

Guitipure (v-) [fr. eu gi-] f E₂₂ obeh. id.: a) krajky bez půdy z krouceného hedvábi; b) vypouklé vyšívání; e) potahování zlatým n stříbrným vysíváním.

Guitipure(n)z... (v- v, čt gi-) -spike f = Guipüre a).

Guirlande [fr. eu gi-] f E₂₂ guirlanda†, věncoví, květinoví, pletener n řetěz věncový.

Guitarre (v- v, čt gi-) [řec.] f E₂₂ hud. kytara.

Guitarre(n)z... (v- v, čt gi-) hud. -geftlimpern, -klimpern n břinkání n drukání na kytaru; -ſaite f struna kytarová; -ſchule f škola na kytaru; -ſpicer m hrác na kytaru, kytarista.

Guitarrist (v-) m E₂₀ hud. = Guittarre(n)pieler. Gujaf (v-) v Gujaf.

Gujava... (v- v) [špań.] bot. -apfel m gujava† (plod); -baum m Psidium kujava†; -birnbaum m Psidium pyriferum kujava hrušková; -birne f = -apfel.

Gufaſch (v-) [maſ.] m E₃, -ſleisch (v-) n E₃ bez pl. kuch. = Wellauch.

Gulden, \ tej Gülden (v-) [Geld] m E₇ zlatý, f zlatka; čs ijt ihm ničt um e-n ~ 31thun nejde mu o zlatku, nesejde mu na zlatce.

Gülden (v-) a D₂₁₃ = gelden.

*

Gulden...

— 1156 —

Günsel

Gulden ..., ₮ Gülden ... ("...")-banknotf. zlatová bankovka (sry. -schein); -baum m. bot. = Amberbaum; -bruch m. math. zlatový zlomek; -fuš m. obch. zlatový ráz; -groschen m. druhdy: = Gulden a. Valer; -flee m. bot. a) = Blätterkraut, b. Warenkraut e); -leberkraut n. bot. = Blätterkraut; -tungemurz f. bot. Cerastium vulgatum rozee klubkatý n. obecný; -šäure f f. via. zadní vino. patésky; -schein m. zlat(ov)ka; -stempel m. zlatový kolek; -stück n. zlatník, zlaták; -widerthon m. bot. = Geldbar 2. b); -jettel m. = -idein.

guldig, güldig, güldisch ("-") a D₂,₃ 1. ₮ = gelzig, golden 1. b). 2. = gelthaltig.

Guldiner F ("-") [Gulden] m E₅ (rak. (papírová) zlatka, f jednuška, panenka, p kule†, kláda.

gültisch ("-") a D₂,₃ min. zlatitý, zlatnatý.

Gulgul ("-") m E₂₅ 20. Coracias melanocaphalus kráska červenozobá.

Gülle ("-") f E₂₂ prov. J 1. louže, kaluž(e) (= Flübe). 2. hnojnice, hnojovka (= Müstjahrche.

Gült... ("...") -bauer m obročník; sedlák, jenž plati obrok; -buch n úroční kniha, registra gruntovní (= Gülbud); -herr m pán gruntu.

gültbar ("-") a D₂,₃ zúroč(ite)lný.

Gülte ("-") [gelten] f E₂ úrok.

gülte ₮ ("-") conj. impf. od gelten.

Gülte... (= Gült...)

gültlen ("-", "-j) [Gülte] vₙ (b) C₁₃ platiti úrok.

gültig ("-", "-j) I. a D₂,₃ platný: (rechts - zákonný; - sein platiti; -c Münje platň n. berný peniz. — II. s Gültigkeit ("-") f E₁₃ platnost.

Gültigkeits... ("-...") -dauernd f doba platnosti; schmägige -bauer haben platiti deset dní; -erklärung f prohlášení platnosti; -probe f zkuška platnosti.

Gültig-machen n E, bez pl., Gültig-machung f. E₁₅ ("-...") uvedení v platnost, stvrzení; -c v. (ge) (nejvšiss) stvrzení zákona, sankce.

Gum ("-", "-j) [ar.] m (n) E₂₅ vej. id., družina válečná, válečná hotovost kmenne arabského.

Gummi ("-", "-j) [lt.] m (n) E₂₅, Gummen neskl. gum(m)maſ, klí, klejovina, klovatina; - gutti v Gummiqutt.

Gummiz... gummi... ("-...") -apsel m. bot. = Eößnblatt; -artig a gummé podobný, klovatý, gummovitý; -auflösung f rozputšená gumma, roztok gummový; -ball m gummový n. pružný mič; -baum m. bot. a) gummovník; b) Ficus elastica smokvón pruznoklejní; e) arabischer -baum Acacia arabica kapinice arabská n. bělotrná, ostrobyl: d) berberischer -baum Acacia gummifera kapinice marocká; e) neuholländischer -baum Eucalyptus blahovičník; f) weißer -baum Bursera gummifera březula vejčitá; g) = dederharzbaum; -bujen m kaččukové prsy; -distel f bot. = Masturbistel; -einzug m Θ = -üig; -erz n. tinn. obch. = Gummit -fäschsen n Θ soudek m klovatinu; -flušs m ztr. klovatost, tok klí (nemoc broskvi); -gebend a bot. gummovatý, klejorodý; -geschwulst f, -gewächs n. pann. klovatý vid. klovatost. klova-

tina (svilitická); -haltig a klovatý; -harz n. chem. kleopryskyřice; -harzig a chem. kleopryskyričný; -hede f bot. Vismia žlutol; -holz n. drevo gummovnika; -knede f bot. Bolax gummifera nižěn tupolistý; -lack m. obch. šelak; -lackbaum m. bot. Aleurites laccifera moukeš lakonosný; -lacharz n. obch. = ład; -lachschildans f 20. Coccina lacca červec lakový; -lösung f = auſtějung; -möhre f bot. Opopanax moračina; -nobe f bot. Ceratopetalum lachatka; -papier n gummovaný papír; -passe f gummová pasta†; -pflaster n tekár. gummová náplast; -rad n kolo kaucůkem potažené; -rock m gummový n. nempromokavý plášť; -šäure f chem. kyselina gummová; -schuh m gummový n. svrchní střevie, kalosč†, přezuvka; -stift m tužka s gummou; -stoff m. chem. klovatina; -strumpfbänder npl. gummové podvazky; -thier n. 20. = Galage; -tragant(h) m tragant†; -tragend a = -geben; -trcibriemen m (hnaci) remen kaččukový; -iiberschuhe mpl. = -schube; -waren fpl. kaččukové zboži; -wirbelkraut n. bot. Astragalus gummifer kozinec klejorodý; -jeuq n. obch. gummován n nempromokavá látka; -jug m Θ gu(m)ma; bot. péro.

gummicht ("-") a D₂,₃ = gummiartig.

Gummierz... ("-...") -maschine f Θ stroj gummovaci.

gummieren Θ ("-"-) "a C₁₂ gummovati†, gummou n klovatinou natřati.

Gummierer Θ ("-"-) m E₆ gummovač.

gummig ₮ ("-"-) a D₂,₃ = gummiartig, gummißartig.

Gummigutt ("-"-) n E₂₅ bez pl. gummigutta†.

Gummigutt... ("-"-...) -baum m bot. Garcinia mangostana.

Gummit ("-") m E₃ min. obch. gummit†, klejoove ( = lvanemnd).

Gumpe ("-") f E₂ 1. prov. J dno řečiště. 1. Θ hor.: a) (beim Födelwelt) pestové koryto, pestová stoupa; b) (beim Veherbereit) mutník.

Gumpel ("-") f E₂₂ bot. třídu jablont.

gumpen F ("-") vₙ (b) C₁₂ prov. skákati, skočiti.

Gumpen... ("-...") -wasser n mutní voda.

Guna ("-") n E₂₅ gram. id., stupňování samohlásek první n s a (na př. i v ai) v sanskrtu.

Gundelz... ("-"-) -kraut n bot. Thymus citriadorus donška jařmovitá; -rebe f bot. Glechoma hederacum (p) openec obecný, ponponka, zádušník, budra (p) Ercephen a).

Gundermann ("-"-) m E₃, Gundermännen ("-"-) n E₇ bez pl. bot. = Gundelrebe.

Gundram ("-") m E₁ bez pl. bot. = Gundelrebe.

Gundrum top. Č. M (v) Komořany.

Gunge Θ ("-"-) f E₂₂ prov. J = Gange. Gung(cl) Θ ("-"-) f E₂₂ tes. prov. J = Aitſcherung (v auſcheren II.).

Gungel-zapfen Θ ("-"-) m E₇ prov. J čep (do drážky zapalající).

Günger ("-") m E₆ zo švýc. = Těbel 2. gunicren ("-"-) "a C₁₂ gram. gunovati†, gunon opatřiti.

Günß top. Uh. od Kysek.

Günsel ("-") [lt.] m E₆ 1. bot. Ajußa svalník prostřední. ranník n ranné koření, zběhovec.

Gurt...]

— 1158 —

[Gustav]

klenutý, pás n oblouk klenbový. p gurt];
e) vazník, vazný trám.

Gurt... (2...) -bett n postel s popruhy
n na popruhům; -boden m (v kufrech atd.) při-
hrádka z popruhů, popruhy; -bogen m Θ
stav. obloukový pás, archivolta; obloučnice;
-bogenvorlage f Θ stav. pilíř luky klenbové
nesouci, opěrný pilíř; -gchenk n závěska,
opásání, kuple; -(ge)sins n stav. = Corden-
gefins; -gewölbogen m Θ stav. = Gurt 2.; b-);
-gewölbe n stav. klenutí na pasech n do pasu;
-haken m sponka pásová n na pase; -holz n
vazník; -kamm m provazn. hřeben k hlazení
pásů; -pfeiler m = begenvorlage; -riem/cu m
podpenka, podpínka; -sims n = Cordengefins;
-schnalle f přezka na (n k) popruhu n pod-
pěnce; -sreif m vyšv. pásek, plátěný pás při
rámu k vyšivání; -werk n Θ stav. pásovi.

Gürtel (2-) m E6 1. pás(ek), opasek; e-n -
aufgen (pasem) opásati (se); den - jasflaffer
machen pás popustiti n povoliti. 2. (Cendengegend)
pás, bedra; das Wasser geht ihm bis an den -
voda mu jde až po pás; fig. 3-m nicht bis an
den - reiden nesahati komu po pás, vody komu
nepodati. 3. (Zungfräutichkeit) den - löschen o au-
chüren zbaviti panenství, porušiti. 4. = Zene.
5. path. = Gürtelreje.

Gürtel..., -gürtel... (2')... -artig a paso-
vitý; -affel f zo. Armadillo vulgaris pásověc
obecně; -ausflach m path. = -reje; -bahn f
pásová dráha. obvodní dráha; -braffen m zo.
Sparus zonophorus pražma páskovaná; -fa-
brieation f výroba pásů n popruhů; -flechfe f
1. path. = -reje. 2. bot. Zostera marina pásem-
nice, vocha mořská; -förmig a = -artig;
-haken m há(č)e k pasu; -händler m pro-
davač pásů; -käfer m zo. Zonitis páskovec;
-kranichschnabel m bot. Pelargonium zonale
capinos páskatý; -fraut n bot. = Bärenlappe 2.);
-loš n bez pasu, neopásaný, bezpasý; -ma-
cher m pasíř; -moos n bot. = Bärenlappe 2.);
-qualle f zo Cestum veneris pás Venušin;
-ring m prezka u pasu; -rose f path. opar
pasový (zoster); -schalenaffel f zo. Glomeris
marginata svinule vroubená; -schlange f zo.
Dryophis madagascariensis bíčovka madagas-
karská; -schleiche f zo Amphisbaena dvouplaz,
hadoještěrík; -schließe f sponka na opasku;
-jchnalle f, -jpange f přezka na opasku;
-jhmürleib n pásová šněrovačka; -tang m
Zonaria zonarie, řasa páskovaná.

gürten Θ (2-) %a C13 tes. přepásati, spí-
nati, sepnouti, vázati.

gürten (2-) %, v. sich ~ (o)pásati; 3. mit
dem Schwerte ~ opásati koho mečem; das Schwert
mm den Leib ~, sich mit dem Schwerte ~ opásati
se; ein Fferd ~ koné (n koni popruh) pode-
pnouti; sich ~: a) opásati se; b) k zápasu se
opásati n příchystati. 3. fig. připraviti se na
cestu.

Gurtendorf top. M. v. Skorotín.

Gürtler (2-) m E6 1. pasíř. 2. = Gele-
giefer.

Gürtler... (2')... -handwerk n pasířské
řemeslo, pasířství; -werstatt f pasírna;
-thier n zo. Dasypus pasovec; -weispe f zo.
vosa páskovaná.

gürtein (2-) %a C12 1. opásati. 2. tes. c-H
Baum ~ kůru stromu dole pasovitě oloupati,
aby zahynul.

Gurtung Θ (2-) f E18 tes. pás.

Gurwiß top. M (v) Krhovice.

Gutsch (2-) f E12 1. Θ = Goſche, Gutsch.
2. prov. (2c) Guchſel huba, p kušna.

Guspe Θ (2-) f E22 stav = Cucatararbeit.
Guts (2-) m D12 1. (Oſicuſen) lití, nalévání. 2. več
najednou nalitá. nalév(ek). 3. liják, avec,
příval, silný deſt. 4. eukr. polev(a). 5. slév.
a) ter Metalle lití n slévání kovů; b) litina,
slitek, od-, slívek; c) kryce dymarská. 6. otvr
k vylévání: a) = Guchſtein, Goffe 1.; b) Θ =
Gutsch; c) mlyn. koš k nasypání obli.

Guts..., guſſ... Θ -abdruck m typ. odlitek; -arbeit f lití, slévání; -blafe f slév. bublina v litiné; -blei n slévané olovo; -bruſceri f: a) výrobná odlitků; b) tisk z odlitků; -eijen n but. litina ze surového železa; -eijenpattc f litinová deska; -eijenwaren f pl. litinove zboží; -eijern a litinový; -form f forma slévací; metallene o guſseierne o bleibende -form slévací kadlub; -gerechigkeit f právo odvá dečti dešťovou vodu; -gerinne n slév. nálevnice, nálevní n slévací žlábek n koryto n stružka; -haut f slév. kůra na litině n a odlitku; -hiitte f slév. slávána; -kasten m slév. = Gießtaften; -kopf m slév. přílitek (= Gießterp a); -loch n slv.: a) litník, nálevek ve formách n kadlubech slévacích; b) = Fermange; -(loch)apfen m slév. zátka nálevky n litníku; -mauerf f zeď litá; -mauerwerk m beton; -metall n slévaný kov, litina; -maltähänder m obchodník (s) litinou; -modell n model slévarský; -mörtel m stav. beton; -mutter f mat(r)ice; -naht f slév. sev na odlitech; -ofen m slév. slévařská pec; -psanne f slév. slévací pánev; -pfeife f slév. trubka na slévací formě; -regen m příval, lijavec, liják; -reif m = -naht; -rinne f: a) výlev, výlévdlo; b) slév. = -gerinne; -rohjeijen n but. = Gießerei-reheijen; -röhre f 1. tourba eugunová n z litiny surového železa. 2. slév. nálevní trubka; -schale f slév. kadlub slévací; -sprife z stříkačka (požárovka) s nádržkou vzduchovou; -stahl m litá ocel; -stahlblee n but. plech z lité oceli; -stahlblock m but. slitek m balvan lité oceli; -stahdraft m but. drát z lité oceli; -stahldrahtſeil n Θ lano z lité oceli; -stahſfabriek f but. továrna n závod na litou ocel; -stahſkönig m but. králík lité oceli; -stahſloſen m but. pec na litou ocel, tygvlová tavnice; -ſtein m kámen ze zdi vysazený, po němž voda vytéká (écouloir); -ſtraht m = Guſſ 5. a.); -ſück n but. slevek, odlitek, s-; -trichter m slév. vlévadlo, nálevka, -nice; -wachs n čištěný vosk; -waren f pl.: a) lité zboží, zboží z litiny; b) = Gijenguſware; -weiſc a: es reguet -weiſe prši jen se leje, leje se jako z konve; -werf n but.: a) slévání, dílo slévačské; b) = hiitte; c) = -ſtitt; -apfen m slév.: a) v -lechapfen; b) přílitek (= Anguſſ); -jink m litina zinková; -zwiebad m kuch, polévaný suchar.

güt (2) a D2,3 = gelt II.

Gustav (—. npr. m E25 id.

gut

— 1160 —

Gut...

ctivec; f er ist ein -er kerl, er jiijet feine Jaſt-
lichter jest hodný: když spí, ani chleba nejí;
q1 Prv. ~ oder übel po dobrém ci po zlém,
volky nevolky, chtej) nechte(j); ~ Leben,
~ Ende jaký život, taková smrt; wer ~ süt,
ruide nicht komu se dobre daří, buſpokojen;
Anfang ~, Alles ~ dobrý začátek polovice dila;
Ende ~, Alles ~ konec dila věnec; ~ Dün will
Weilehaben práce kvapná, málo platná: kvapky
mivají hapky; ein ~ sét Wort findet e ~ e Štatt
( e Stelle) více nežli seči získáš vlídno řeči.
2. (leicht, bequem) Sie haben ~ (o tuß) reden, Sie
find reich Vám se to (snadno) fekne, vy jste
bohat; also jiného smyslu jest (de franc.) Sie haben ~
reden marně ~ nadarmo mluvite, mluvte co
mluvte; aus fremdem Leder ist ~ Riemen schneiden
široké řemeny z cizí kůže, z cizího krev
neteče. 3. (hebevoll zugebbar, opak beje) ~ J-m ~ fein
býti s kym za dobre, býti nakloněn ~ přiznív
oddán komu; ~ J-m ~ werden nakloniti se,
příchýlit se ke komu, oblißte si, zamilovati
si koho; weder ~ werden udobřiti se; ich möchte
Euch gern wieder ~ mit einander fehen räd bych
videl, abyste se (spolu) udobřili (o smírili).

4. (pleonast. při určených času jako „schön“; e-ß ~ en Morgen jednou z rána. 5. Jür ~ befinden uznati dobre; er befand süt ~ uzdálo se mu, vidělo se mu; süt ~ finden ~ befinden; (bittigen) schváliti; (bestätigem) potvrditi; bei J-m et. zu ~ haben miti eo (penize) za kym; süt ~ halten ~süt~ befinden; ei ~ heissen ~süt~ befinden; et. (wieder) ~ machen napraviti eo; e-n Zehaden ~ machen škodu nahraditi; jezt ijt Alles wieder (gemacht) teed už je zas (všecko) dobre ~ všecko o pořádku; jeine Zünden ~ machen očistiti se od hříchů; e-n Zas ~ machen větu dokázati; ich kannt es nicht ~ machen nemohu to hraditi ~ platiti; es mit ~ J-m ~ meinen miniti smyšleti dobre s kym; prátli dobra komu; jür ~. Jagen ~sétehen rušiti ~ státi ~ býti zodpověden za koho; (he) mit ~ J-m ~ stehen býti zadobre ~ s srovnatvati se s kym; sich ~ stehen bei er- Sache miti úžitek in prospech ~ výhodu zu čeho; er sjeht sich dabei jebr ~ jemu jest to na prospech ~ s výhodou; ~ thun dělati dobrotu, miti účinek, působiti, účinkovati, konati svou povinnost, býti k dobrému ~ na prospech: (taugen) hoditi se, (besen) pomáhati přispivati; der Bube will nicht ~ thun kluk neděla dobrotu; m-e Rüße wollen nicht mehr ~ thun nohy mi již nedělají dobrotu; nohy mi neslouží; die Gewächsche thun hier nicht ~ rostlinám se tu nedáří, rostlinám tu nejde k duhu; ~ J-m et. ~ thun (vergütten) nahraditi komu eo; ~ werden napraviti se, s-se; das wird hald wieder ~ werden to se brzy spravi. — II. s Guter', Gute, Gutes) n Ds, 1. der G-e dobrý člověk, dobrak, f -ačka; die Sonne scheint über G-e und Böse slunce svítí na dobré i na zlé. 2. das Gute dobro; nichts G-e nic dobrého; das G-e bei (e an) der Sache ist, co jest pri tom dobrého, jest.; er hat das G-e (an sich), daß... má to dobre do sebe, má tu dobrob stránku, ze...; dieceh kustpilat bei jem G-e v této veselohře jsou dobré veci; e-e Sache zum G-e führen vée dobre fiditi; non. Sie haben da et. G-e ange richtet vy jste tu vyvedl pěknou vée; des G-e

zu viel thun přebrati (zu viel essen) přejísti se;
die Sache wendet sich zum G-e véc se obrači
k dobrému; wenn man G-e nicht haben kann,
mußs man sich mit Schlechterem zufrieden geben
z nouze Franta dobrý; kde není ryb, tam
rak za rybu platí; man muß des G-e
nicht zu viel thun přilis mnoho škodi. 4. im
G-eu po dobrém, (freundsgaßtich) přátelsky,
(freundlich) dobrovolně; gestehe mirs im G-e
priznej se mi po dobrém dobrovolně; ~ J-m
zum G-eu reden domlouvati komu, chlacholiti,
konejšiti koho. 5. zu G-e, zugute: a) hra v ku-
lečnik: J-m 10 Points zu ~ e gebaut (obv. vorgeben)
dáti komu deset napřed; b) bei J-m et. zu G-(e)
behalten miti ještě za kým eo (penize); ich behalte
noch fünf Gutden bei dir zu G-e mám za tebou
ještě pět zlatých, ostane mi u tebe ještě
pět zlatých; J-m et. zu G-(e) halten hověti,
vyhovovati komu v čem; (verzeichen) prominvent,
odpustiti komu eo; J-m Bielež zu G-(e) halten po-
volovati, nadržovati komu, hověti komu přilis;
J-m zu G-e kommen: býti komu k dobrému ~ na
na prospěch; J-m et. zu G-e feinnen lajen po-
skytnouti komu eo, dopráti komu čeho; deine Sprad-
feruntis wird dir sehr zu G-e kommen tráv znalast
jazyku velice ti prospěje, velice získáš svou
znalostí jazyků; J-m et. zu G-e schreiben ~
jchreiben (v ~ I. h.); J-m et. zu G-e thun na-
hraditi komu eo; er weiß nicht, was er ihr Alles zu
G-e thun soll von by ji nosil; sich et. zu
G-e thun popráti si čeho; (sich přyčten) hověti si;
sich (et.) auf (o über) e-e Sache zu G-e thun za-
kládati si na čem; býti hrd na eo; ~ J-m viel
zu G-e thun ciniti komu mnoho čeho, zav-
pávati koho dobrodiním. — III. G-e n Ds
1. a) dobro; das hechste G-e nejvyšší dobro (bän);
b) blaho, jméni, majetek, statek; Sab und G-
verlieben pozbýti vseho jméni; jahendeš G-
movité jméni; typ. G-e habent (opak Sauer haben)
bráti hotové (penize); Prv. G-e macht übermuth
dobré bydlo pálí; c) (Schrantz) statek; liegende
Güter pozemky. 2. obch. (Savat) zboží; Prv. sychled
G-e ist auch um einen Heller zu thener spätnež zboží
darmo drahé. 3. a) das liebe G-e chléb, boží
dárek; b) cirk. das hohwürdige G-e posvěcená
hostie; c) hosp., v Holst.: das ~ dobytek; d) věl;
med; e) výroba octa: tekutina (vino atd.), z níž se
přapravuje ocet; f) slr. kov, bronzt; g) sol.:
= G-o(e); h) výroba tabáku: bestes G-e nejlepší
druh tabáku; i) hrnč. irdenes G-e hliněné ná-
dobí. 4. plav. = Lamvert.

Gut..., gut..., („...“) -achten (dobre) zdání,
dobrozdání, minění; jein -achten abgeben dáti
n podati n oznámiti své dobré zdání; -acht-
lich a (dv.) ve způsobě dobrého zdání; síd
-achtlich dahin äußern, daß... podati dobré zdání
v ten rozum n v tom smyslu, že...; et. -ad-
lich einbegleiten připojiti k čemu své dobré zdání;
-artig a dobré povahy; path. přiznivý, lehky
(o nemoci); -artige Sinneer způsobné n mravné
děti; -artigkeitsf dobrá povaha; způsobnost
-bäumen n textul dobré navinutí osnovy na
vratidlo; -bäumer m navinovač; -bäun-
stuhl m stav navinovaci; -bediinen n
= -bünten; -besinden n: a) = -bünken;
b) uspokojujici stav; (dobré) zdraví; -be-
jecht a dobre obsazený (tež div. o úlohách); -blatt n

Gütchen]

— 1161 —

züglich

bot. = Gewißtztägigkeit-müss; -blätterkraut n bot.
= Augenkraut b); -dentend a = gesünnt; -dün-
ken n zdání, mínění; nach -dünken podle
bosti; nach deinem -dünken jak se ti uzdá;
-cedel: 1. ₩ a šlechtický; též s m šlechtic; 2. m
bot, druh vinné révy; -crz n Θ hor. bohatá ruda;
-sinden ₩ n = -besinden; -gcartet a = -artig;
-gelaunt a v dobré míře v dobrém roz-
maru (jsoucí); -gesünnt a dobře smýšlející;
-gesunthheit f dobré smýšlení; -gewicht n
obeh. dobrá váha; vývažek; -gläubig a pravo-
věrný; -haben: 1. %a miti co za kym, miti na
v vrub n řád; 2. n obeh. pohledávka, aktiva,
ůvěr, penize za kym; (pravi strana obchody knihy)
-dal¹ (n má bráti); -habungsausweis m po-
hledávaci n započítávací výkaz; -heil int
v heolo o sobh; -heißen n, -heißung f schválení;
-herzig a dobrosrdečný, dobrodušný; -herzig-
keit f dobrosrdečnost, dobrodušnost; -lau-
nig ₩ a = -gelaunt; -lcut-haus n ne-
mocnice; -machen n, -machung f napravení,
náprava; -männ ₩ m dobrak; -mćanj
heit ₩ f = Wehlmellen; -miithig a = herzig;
-müthigkeit f = -herzigkeit; -rechnen %a za-
počítatı co, při-co k dobrému; -rechnung f
pocet k dobrému; -rechnungs-ausweis m
započítavaci výkaz; -sagen n, -sagung f
obeh. ručení, odpovídání (zač, rukojemství;
-sager m rukojmí; -schmecker m labužník;
-schreiben n. -schrift f obeh. dobropis, při-
pásní k dobrému; -sein n dobrota; -spre-
chen ₩ n obch = -sagen; -sprecher ₩ m obeh.
= -sager; -tage mpl. dni k dobrému jdoucí;
-that ₩ f. = -Wolhthat z.; -unterrichtet a
dobre zpravený; von -unterrichteter Seite, též
-unterrichteterjedsits ₩ a z dobrého pramene;
-weib ₩ n dobračka; -willing a: a) při-
nzivý; b) (dobro)volný, ochotný; -willing-
keit f: a) přízeň; b) (dobro)volnost, ochota;
-jettel m obeh. poukázka, přijimací listek,
chekt.

Gütchen (L) n E, 1. [dim. od Gut III.] stateček. 2. [dim. od Guter] dobráček, dotřisko.

Güte (L) f E₂₂ 1. dobrota: a) (Gutfein)
- des Brotes dobrota n (dobrá) jakost chleba;
Waren von erſter zboži nejlepší jakosti;
b) Gütige Gesinnung) er ist die - selbst jest vtělená
n učiněná dobrota; ein Menich von ſeltenernd
člověk vzácné dobrot; (ach!) du m-e ! do-
brotivé nebe! dobrotivý Bože! Prv. - wirft
mehr als Gewalt více nežli seči získáš vlídňou
řeči; c) (Gefälligkeit) wenn Sie die - haben wollen
budete-li tak laskav; haben Sie die -, es mir
zu jagen řekněte mi to laskavě. 2. (Glittm) mit
-, in aller - v dobrotě, po dobrém; e-e Sache
in - (ohne Proceſis) abmachen věc urovnati po
dobrém; er soll in - kommen at přijde po
dobrém - dobrovně.

Güte... (n...). -grad m stupeň dobroty
n jakosti.

güteln (L) v'n (b) C₁₂ mluviti přivětivě
n laskavě.

guten (L) v'n, ½ (b) C₁₃ prov. J: es gutet ihr
dělá ji to dobře, prospívá ji to: es gutet ven
ihm ſelber to se poddá samo sebou.

güten (L) %a C₁₃ = vergütten.

Gutenmorgen-wünscher F (~~~L~~~) m L₄
ziodel, jenž rano krade.

Güter..., güter... (n...). -abtretung f od-
stoupeni statků; -anschlag m odhad n oce-
nění pozemku; -anweisung f poukázka na
zboží; -bahuhof m nádraži nákladní; -bat-
len m balík zboží; -begabt a obdařený ná-
daný statky, zámožný; -beschauer m do-
zorce n ohledac zboží; -besiher m majetník
pozemků; -bestätigter m přejimatel zboží,
expeditor†; -besteller m - Frachtmäfler;
-boden m = halle; -brief m = Frachtbrieſ;
-buch n = Lagerbud; -dienst m zelezn. služba
n zboží; -eilzug m nákladní rychlovlak;
-erpedition f: a) výprava zboží; b) vý-
pravna zboží; -gemeinschaft f (zejm. u manžel)°
společnost jměni, společenství statků; in
-gemeinschaft lebende Gatten manželé majici
jmění společné; Lebre von der -gemeinschaft =
Communismus; -halle f sklad zboží; -han-
del m obchod s pozemky; -kauf m koupě
pozemků; -ladepfaz m zelezn. místo k na-
kládání zboží; -lader m = -pader; -maſſe f
celost jmění; -namhaftmachung f statku
ze jména jmenování; -pader m balí k zboží;
-production f výnos pozemků; -recht n
právo majetkové; -ſchlädcher m rozbíječ
statků; -ſchreiber m: a) písar v výpravne
zboží; b) správce pozemku; -ſchuppen m.
-ſpicher m = -halle; -ſtück n kus zboží, za-
zavadlo; -tarif m sazba na zboží; -traſ-
port m doprava zboží; -treunung f od-
dělení statků; -verkehr m: a) dovoz zboží;
b) oběh statků; -verſender m zasiła zboží;
-versicherung f pojistěni zboží; -verthei-
lung f rozdělení pozemků; -verwalter m:
a) správce statků; b) = -jedreiber; -verwal-
tung f správa statků; -wage f váha na
zboží; -wagen m zelezn. nákladní vůz, p pytlák†;
-zeug m zelezn. nákladní vlak; -zeug mit Verjen-
bejörderung smíšený vlak.

Gut-heil (n...). int. (pordrav turnerſi) nazdar.

Gut-heil ₩ f E₈ = Güte.

gütig (L) I. a D₂,₃ 1. dobrotivý, laskavý,
privětivý, vlídňy, (autberig) dobrosrdečný; der
- Gott dobrotivý Büh. 2. (aefüllig) seien Sie so
und geben es ihm buſte tak laskav, dejte mu
to; dejte mu to laskavě; račte mu to dáti;
Sie sind seß - jste velice laskav; erlauben Sie
- ist dovolte laskavě; račte dovoliti. — II. s
Gütigkeit (L-) f E₈ bor pl. 1. dobrota, -ivost,
laskavost, vlídnost. 2. s pl. dobrotivost, dů-
kaz dobrotivosti; id. daute Ihnen für Ihre
Gütigkeiten děkuji Vám za Vaše laskavosti.

Gutigkeiten F (L—) fpl. neskl. viá. jemné
pečivo.

Gütter (L) m E₆ vlastník malého po-
zemku, malý sedlák.

gütlich (L) I. a D₂,₃ 1. přátelský, po
dobrém, v dobroté (= in Güte, v toto 2.); -c
Beilegung vyrovnání v dobrém. 2. 3-m (o ſid.)
thun = zu Güte thun (v gut II. 5.); er thun tid
- dabei hoví si při tom, vede se mu při tom
dobre; sie thun sich -, wie die Spaben in den
Mirchen maji se velmi dobře; jsou jako v nebi;

Námeckočeský slovník. I. Teutjchöhnisches Wörterbuch.

146

Guts...

— 1162 —

[Haar

–c Pflege výborné ošetření. – II. s Gütlidigkeit ↗ (↓-) f E₁₈ = (Suite 1. b), 2.

Guts... gutš... ("...") -besitzer(in f) m majetník (f -ice), majitel (f -ka), držitel (f -ka) statku; statkár (f -ka); große(r) -besser velkostatkár; -bestandblatt n list podstaty statkové, list držebnosti; -frau f vlastnice statku, statkárka; -herr m = -besisser; -herrlichkeit f statkárství; -herrschaft fanstvo, vrchnost; -kauf m koupě statku n pozemku; -körper m statek vrchnostenský; -pflichtig a povinný robotou; -verwalter m, -vorscher m správce statku; -wäsche f textil prani zadkové.

Gutsche Θ (↓-) f E₂₂, tes, truhl. ušátko, ušatka, duté dláto n ouško (= Heil meißel).

Gutta (↓-) [lt.] f E₁₈, (pl. -š) 1. = Gunnigutt. 2. orn. kapka, kräpnice.

Guttapercha (↓-↓-) [malaj.] f E₁₈ bez pl. guttaperča†, perčovina, klejina perčová.

Guttapercha... (↓-↓...) -baum m bot. Isonandra gutta strom guttaperčový; -gcbiš n chrup guttaperčový.

Guttenberg ("-"-) npr. m E₂₅ id. (vynalezce knihlušku).

Guttenbergisch ("-"-) a D₂,₃ Guttenbergský.

Guttenbrunn top. Č (v) Dobrá Voda.

Guttiferen ("-"-) [lt.] fpl. E₂₂, Guttgewächje ("-"-) npl., sg. D₆, pl. E₁ bot. perepovité.

Guttural... ("-"...) -buchstabe, -lant m hrdelnice; -verbindung f skupina hrdelnice.

Gutwasser top. Č, M (v) Dobrá Voda.

Guße-bauch ("-"-) m D₁₁ prov. kukačka.

Gutische Θ ("-"-) ↗ f E₂₂ = (Wutische.

g. u. b. avob. zedn. abbr. za gerecht und vollkommen.

Gubernante ↗ ("-"-) f E₂₂ = Gubernante.

Gur ("-) m E₃ srye sněhový vír.

Gujana ("-"-) npr. E₂₅ zem. id. (země jhoamer).

għäisch ("-"-) [Wuże] a D₂,₃ gygeovský (v násł.).

Gyges ("-"-) npr. m neskl. id. (král lydský n čaro-dějšném prstenem).

Gymnaſiſ... ("-"-) ("-"...) -abiturient m gymnasijní abiturient; -bildung f vzdělání gymnasijní; er bat sich e-e tildytge -bildung an geeignet osvojil si důkladné vzdělání gymnasijní; -director m ředitel gymnasia; -schrer m učitel gymnasijní; -lehrerstelle f gymnasií učitelství; -plan m osnova učební na gymnasii; -ſchüler m žák gymnasií, gymnasista; -ſtudien npl. studia gymnasií; -unterricht m vyučováni gymnasií n na gymnasii; -wesen n záležitosti v věci gymnasií; -zeitschrift f časopis pro gymnasia.

Gymnaſtarch ("-"-) [řec.] m E₂₀ d st. v. id., představený gymnasia n her gymnastických.

Gymnaſiast ("-"-) [řec.] m E₂₀ gymnasista†.

Gymnaſium ("-"-) [řec.] n E₁₃ id.; ein -beſuchen choditi do gymnasia; auſs - gehen, auf dem - sein studovati na gymnasi.

Gymnaſt ("-) [řec.] m E₂₀ 1. d. st. v gymnasta†, evičitě zápasniku. 2. a) ↗ = Turnmeister; b) gymnasta, borec, Sokol.

Gymnaſiit ("-"-) [řec.] f E₁₈ gymnastika†, tělocvik.

Gymnaſiker ("-"-) [řec.] m E₆ gymnast†.

Gymnaſiisch ("-"-) [řec.] a D₂,₃ gymnasický†, tělocvičný; -e übungen evičení tělocvičná, tělocvik.

Gynäcca ("-"-) pl. čmýra, f měsíčky.

Gynäccum ("-"-) [řec.] n E₁₃ a. st. v. gynakeion†, světnice ženská (v řeká).

Gynäkologe ("-"-) [řec.] m E₂₁ gynakolog†, ženský lékař.

Gynäkologisch ("-"-) [řec.] u D₄,₃ gynakologický†.

Gynandriſch ("-"-) [řec.] a D₂,₃ bot. sorderodný, ženomužný.

Gyuniſ ("-"-) [řec.] m neskl. id. (půjmi Bacchovol).

Gyψs ("-"-) 2c. = (šipš 2c).

Gyrophora ("-"-) [řec.] f E₂₃ bot. Gyrophora klikonoška.

Gyro trop ("-"-) [řec.] m E₃ gyrotrop† (přístroj uzavírající galvanický proud).

H, h ("-"-) A. n E₂₄ h: a) osmě pěně abecedy; b) hud. 7. stupeň v diatonické tonině c dur; c) num. na minech, označení mincoven Darmstadtské, La Rochelleské, Günzburské. B. abbr. a) min. = Härte; b) h. H. = hoh, Höhe; c) h = Hezeit; d) h. = heilig; e) h. obch. = (Wut)haben; f) h. při určení ča-u Ztunde (lt. hora); na př. h. 11' = neun übr elj Minuten (devět hodin jedenáct minut); g) H. těk. na receptech = Krant (lt. herba); h) H. chem. = Wasserstoff (hydrogenium). C. nžkdy za Hinter, Hinter(ition), Helle, Hure.

H... ("-"-) -eisen u Θ bot. železo jako H. ha! ("-"-) I. int. ha: 1. a) výraz smíchu, radostněho přikvapění, b) výraz blubšho citu, na př. radosti, bluboké nevole. 2. volaní na dobytek: čehy! (= lints, opak hett). — II. H. - n E₂₅ volání n výkřik ha!

há ("-"-) int. = he.

Haag ("-"-) npr. m E₂₅ zem. der - Haag (sfědelní M Nizozemské).

Haan top. Č (v) Hájnov.

Haar (dim. Härchen ("-"-) n E₇, Härlein ("-"-) n E₇) I. I. a) vlas; b) (alle -c zujammem) vlasy; cin (einjetes) graues - šedivý vlas, šedina; graues -, graue -c šedivé vlasy, šediny; jich daß - machen upraviti si vlasy, (u)dělati si účes, (u)česati se; die -c 3-ě in Unordnung bringen e zerausfen rozcuchati vlasy komu n koło; mit jsem o fliegendem - s rozpuštěnými vlasy; b) chlup, coll. chlupy, srst; daß - verlieren linati; mit Haut und -en z masa a kostí, jak žije a tyje, živoucí; c) (Doje-)-žíně; d) bot. chlupy; (Grannen der Thren) os(t)ina, osti klasó; -e

Haar...

— 1164 —

Haar...

stiape (na konci censu), chomáč, chundel, svazek
chlupů; bot. čupryna†, chocholka z chlupů
na jednom konci semen (plodu mnohosemenném);
‡büschtraupe f 20. chlupatá houseňka;
‡deče f přikrývka z chlupů n žíněná;
‡dicht v a natý (o ověř kožičk); ‡dic f vlasový,
slústý jako vlas, z tloušti vaslu; ‡dic f =
‡breite; ‡draht m vlasový (n nejtenčí) drát;
‡druše f min. druza vláskovitá; ‡dünn a
tenký jako vlas, vlasový; ‡dúrce f vysvý-
chání vlasů; ‡eisen n: a) želízko na vlasy,
želízko kadeřící; b) kožel. koza omykací;
‡crz n ryzí ruda vlásková; ‡erzeugung výroba vlasů; ‡erzeugungsmittel n pro-
stredek podporující vzrůst vlasů; ‡faden m
bet. = tran; 2.; ‡fadenpatschouli n bot. Pogo-
stemon patschouly rostlina poskytující listy
pižmové, pačuli†, pasulýv, patšulýv; ‡fall m
= ausjallen; ‡farbe f barva vlasů; ‡farbe-
mittel n prostredek barvíčí vlasy, barvivo
na vlasy; ‡farbungstinctur f tinktura na
barvení vlasů; ‡farbiq a mající barvu vlasů,
barvy (gen.) vlasů; ‡farn m bot. Asplenium
slezinník; ‡faser f bot. vlasové vlákno, vlá-
sivo, chloupek, chmýří; ‡faserí a bot. vla-
sové vláknitý, vlásivý; ‡feder f: a) prach
pernatý, prašné pří (== Štaumjefer; ein
Boigel mit ‡jedern nedoperný n novější n ne-
peřený ptáček; b) ⊕ bot. zpruha vlásko-
vitá; ‡fein a tenký jako vlas, vlasový,
tenoučký (jako vlasek); ‡fein zugejpišt vla-
sové přiostřený; fig. ‡feiner unterricht velmi
jemný rozdíl; ‡feinheit f vlasovost, co nej-
větší tenkost; ‡flechte f: 1. vrkoč, rulík, ple-
tenec vlasů. 2. bot = Bartsflechte. 3. path. lišje
vlasový; ‡flechter(in) f) m splétač (f -ka)
vlasů; ‡förmig a vlásovitý, vláskovitý;
‡förmigkeit f vlasovitost; ‡frisur f účes;
‡fuchserei f vlasotepství; ‡fißig a s cho-
didly obrvenými; ‡gebände n korunkovitá
úprava vlasů; ‡gefäss n céva vlasová, syro-
vatečná céva, vlasecnice; ‡geslecht n plete-
níčko; ‡geſirn n ‡kometá†, vlasatice; ‡ge-
webe n vlasenice, tkaninaz vlasin; ‡gezweigen
v vétve spĺvající jako vlasy; ‡glicdrafaut n
bot. = Bauernheilfrant; ‡gold n nitkové zlato;
‡gras n bot.: a) Agrostis rupestris psineček
skalní (== Beratijje); b) Elymus ječmenka;
c) Trichodium; ‡gürtcl m žíněný pás, pás
ze žíní: ‡hammer m = Dengehammer;
‡handel m obchod (s) vlasy n (se) srstí n
(s) žíněmi, vlasařství, žínařství; ‡händler m
obchodník (s) vlasy atd., vlasař, žínaŕ; ‡har-
nen n vyměšování moče promíšené nit-
kami; ‡haube f bot. = Goldhaar 2. b); ‡haut f
bot. chlupoblaň, vlasoví; ‡hemd n žíněná
košile; ‡holz n bot. = Traubentürje; ‡huhn n
zo. = Wollhutn; ‡käfer m zo. Trichius chlupáč;
‡kalk m zedn. malta (též vápno) s plstí a kou-
delí; ‡kamm m hřeben (na vlasy); ‡kappe f
bot. = moos; ‡kim m an. zárodek vlasů n
chlupů, brdečka vlasová; ‡kette f = ‡jdnur;
‡ties m min. milleritý, kyz vláskový; ‡kla-
ber(in) f m člověk dělající distinkce přilis
subtilní. vlasotepec, hnidopich, puntičkár; f
-ka; ‡klauberei f puntičkárstvi; ‡kcid n
tes Schafes povlak, roundo; ‡kcie f path. lupy

(v ‡ſlechte); ‡klein a vláskový (= ‡ein); adv. na
vlas, do nejmenších podrobností, velmi dů-
kladné, co nejzevrubněji n nejpodrobněji;
‡lumpen m chumáč vlasů; ‡knopf m an. =
‡wiebel; ‡komet m vlasatice; ‡kopf m: 1. bot
Cephalotrichum flavovirens matocub žlutavý.
2. zo. = ‡kopfurm; ‡kopſpilze mpl. bot. Cephalo-
trichei houby poprašnicovité; ‡kopf(wurm) m
zo. Trichocephalus dispar tenkohlavce bičikový;
‡oralline f sklípčenka; ‡ranthief f path.
nemoc vlasů, choroba vlasů; ‡frau m:
1. tonsura↑, postřížiny knězšké. 2. bot. Tricho-
stemma; ‡krause f kučera; ‡kräusler(in) f) m
kadeřník, -ice; ‡fraut n bot. = ‡lntjapbulein;
‡trone f: a) korunka z vlasů; b) e-s Samens
bot. chmýr (pappus), chmér, chmýří, čupryna†,
čuprina†; ‡kugel f = Gemjentugel; ‡fünſler m
kadeřník; ‡upſer n min. měd vláskovitá;
‡lauſm ⊕ tkale. osnova, směr vlasulátky česané;
‡lehm m ⊕ zedn. hlína míchaná s chlupy a kou-
delí n pazdeřím; ‡leiden n choroba vlasů;
‡leine f = ſeil; ‡leife f bot. kroužek, stavec,
trubka u pyskatých (annulus); ‡linie f geom.
vlasová čára; ‡loſc f kadeř, kučera; ‡loſa
a bezvlasy; (lątterijg) holohlavý, bez chlupů, bez
srsti, bez žíni; ‡leje Ţelle lysina, pleš; ‡loſg-
keit f bezvlasost, holohlavost; ‡mal n path.
znamení barvité (= Dáujemal); ‡mangel m
chudoba n nedostatek vlasů; ‡mann n: a) =
‡bändler; b) sukno zválené, vyčesané a se-
strihnutím hrubých ostrých vlasů vlněných
zbavené; c) vlasatý člověk, vlasatec; ‡man-
tel m vlaseník, plášť při česání n při stři-
hání vlasů; ‡mark n vlasový tuk; ‡matraſe
f žíňovka, žíněnka, matrace†; ‡mehn = ‡puden
= ‡messer n nožík na rozřezání nití, tvořících
srst aksamitovou; ‡milde f 20. zákočky vla-
sová, roztoč vlasový; ‡moos n bot.: gemeines
(o gülbenes) = ‡moos = Goldhaar 2. b); ‡mörtel m
= ‡falt; ‡müſe f 20. Hirtea komár brvitý;
‡muskel m sval míšku vlasového; ‡nadel f:
1. vlasnice. 2. jehlice do vlasů; ‡neſſel f
bot. = Brenneijessel; ‡neſſel(n) n žíhon, pletenec,
kotouč, zavití vlasů, drdol, vrkoč v tyle;
‡neč n: 1. síſka (na vlasy). 2. bot. a) vlasovi,
kosmatíčko; b) Trichoderma, chlupoblaň,
vlásovi; ‡nire f bot. Cabomba aquatica chebule
vodní; ‡öl n olej na vlasy n na mazání
vlasů; ‡orchis f bot. Trichosma; ‡papilſe
brdečka vlasová; ‡paſſete f těsto, v němž
se vlas pekou, aby zkudrnatěły; ‡pfeil m
sip n šipka do vlasů; ‡pſlege f ošetrování
vlasů; ‡pigment n barvina vlasů; ‡pilz m
bot. Trichia vlasatka; ‡pinjel m štětička vla-
sová, štětec vlasový; ‡pomade f pomáda
na vlasy; ‡pudel m lov. = Meorjchnepie;
‡puder m pudr na vlasy; ‡puſſe f výčeska,
chomáč vlasů (na přikrytí hřebenu), nahře-
bení; ‡puſſer m chomáč pudrovací n na
pudrování; ‡puß m účes, úprava vlasů;
‡qualle f 20. Cyanea capillata medusa žahavá;
‡rauch m vestf. = Höhenrauch; ‡rauſend a
rvoucí si vlasy; ‡rciber m vyroba karet:
natěradlo; ‡rinde f 20. Flustra pilosa kor-
natka obrvená; ‡ringel(n) m prstenec vla-
sový, kotouč n kroužek z vlasů, kreden(c); ‡riſs m hřneč. vlasová trhlina v glasuře; ‡riſijg a

Haarling]

— 1166 —

[haben]

Haarling (↓) m E₃ zo. *Trichodectes* všenka.

Haa? top. C (v) Harcov.

Hab' (↓) n neskl. v Habe 1.

Hab=...; hab=... (↓...) = begierde ˇf., = begierig ˇa = gierig); = geist ˇm, = gier ˇm chtivost. hrabivost. lakota; touha po majetku n po bohatství; = gierig ˇa lacný n chtivý bohatství; hrabivý, lakotný; = seligkeiten fpl. jméní, majetek; vše, co člověk má; das ist all m-c = seligkeit zu jest vše, co mám; = sicht f = = gier; = sündig ˇa = gierig.

Haba-Kladran top. Č (v) Habrové Kladruby.

Habakut (↓...) npr. m E₂₅ id. (proreč).

Habaner (↓...) m E₆ rak. kolportér hrnců, nožů a pod.

Habe (↓...) f (↓...) her pl. jméní, majetek, statek; bewegliche o jahrende ~ jméní movité; unbewegliche ~ jméní nemovité; L-m f-e gange ~ abgewinnen pripraviti koho o všecken majetek; Hab' (n neskl.) und Gut všecko jméní (w); Hab' und Gut verpfänden zastaviti všecken svůj majetek.

Habe=... (↓...) [imp. od haben] obyč. F = Dank m
dík, poděkování; = geru m žádostivec, vše-
chotěl; er ist ein gerern chce mít všechno, pořád
neco chce, pořád a něco chtěl; = nichts m:
Herr o Baron von -nichts pán z Nemanic n
z Nemajova n z Nouzova n z Chudobova
n z Nouzova o z Chudobina; dž, Walter von
-nichts Walter z Nemanic; = recht m pravduměl,
takehimít, příč, svéhlavec, osoba, chtící
míždy pravdu; = rechten: a) ˇa, ˇn svářiti
se, příti se, hádati se: b) n. ti = rechterei f
pření, neústupnost (= Neuchtaberei).

Habeas-Corpus-Acte (↓...↓...↓) [lt.] f E₂₅
habeas corpus-akt(a) (takon angl. z r 1679).

Habelsdorf top. M (v) Hablov.

Habemus F (↓↓) [lt.] m neskl. bez pl. student.
= Hausch.

haben (↓) A₂ I. ˇa 1. (halten, fassen mít);
et. in der Hand ~ mítí n držeti co v ruce; N.
an der Hand ~ držeti koho za ruku; ein Kind
auf dem Arme ~ držeti ans na ruce; sie hat jetzt
das Kind an der Brust má teš dítě u prsu,
koji teč dítě, dává teč dítěti pití; e-c Arne
hat bundert Heller koruna má sto halirů, sto
halirů činí korunu; die Stadt hat 100.000 Ein-
wöchner v městě jest 100.000 obyvatelů. 2. (be-
benem er hat (be)ství viele Wüter má mnoho statků;
er hat keine Zeit nemá kdy; ich habe e-e Bitte
an Sie mám k Vám prosbu; hast du Geld?
mášli peníze?; ich habe t ein Geld nemám peněz;
die Frau hat e-n Ausländer zum Mann ta žena
má eizozemce za muže; sie will ihm nicht zum
Mann ~ nechce ho (mítí) (za muže); die
Schwindsucht hat er von f-m Vater má soucho-
tiny po otcě; ich habe Hunger mám hlad, chce
se mi jísti; wo hast du das Geld her? odkud
más peníze?; von wem hast du es? od koho
to máš?: a) od koho's to dostal? b) od koho's
to slyšel?; ich habe das ans f-m eigenen Munde
slyšel jsem to z jeho vlastních úst (n od
něho sameho); - Sie die Wüte budte tak dobrý
n laskav; was hast du? co jest ti? co ti schází?
morgen jelfst du es ~ zítra to dostaneš n ob-
držíš; da hast du es! tu más, f na; da ~ wir's!
da ~ wir die Becherung (e den Braten o die Ge-

idichte o die Pastete o den Salat) tu to máme!
to je pěkné (n estě) nadělení! die gehabte Chre
čest, kterer jsme měli ata.; er hat schon Latein
má už latinu, začíná se učiti latiní; Ringe
in den Ohren ~ nositi náušnice; das Ficker ~
mítí horečku; ich habe es (Schmezen) im Halte
boli mne v krku, mám bolest v krku; e-e
Frau gern ~ wollen mítí zálusk na ženskou;
die Sache hat Eile spěchá n pošípčá to; wir
~ den 7. Februar dnes jest 7.února; wir ~
Winter jest zima; nun hat er s-f Lohn! F nun
hat er's weg! F hat ihn (ver.) ihn) schon! dostal
eo proto! co dostal, to má! dostal svůj díl!;
ich hab's! (gefunden) mám to! už to mám!; ich
měchte den Rad vom Leibe und die Siefet von den
Füßen ~ rád bych svlékl kabát a zul boty;
was hat er denn? co pak se mu stalo? co pak
mu vrtá mozkem?; abs. es gut ~ mítí se
dobře; Prv. besser ich hab' dich, als ich hätt' (do
fem') dich; ein Hab-ich ist besser als ein (o zehn)
Hätt-ich: ~ ist besser als friegen lépe jest mítí
něž chtítí; zu ~ in allen Buchhandlungen in
skladě (n mspr. k dostání) ve všech knihku-
pectvích; für Geld ist Alles zu ~ za peníze lze
všecko dostati, zu peníze se všecko dostane;
e) s a po obj.: sie ~ das Haupt bedeckt nesmekli,
maji hlavu pokrytu; ich habe das Werk voll-
fänglich mám dílo uplné hotovo; d) ˇa + +,
gallicanismus (rejm. švyce): ich habe talt o warm jest mi
zima n teplo; ˇa + + (rejm. prov.) es hat kalt fest
zimme; e) s inf.: ich habe das Bild vor mir stehen
mám obraz (státi před sebou; Sie ~ leicht
(o gut) reden Vám se to lehko n snadno hezky
fekne; f) v imp.: habe (o - Žic) die Güte buch'te)
tak laskav (n dobrý); habe Dank! dík(y) tobě!
děkuji ti!; habe nur Geld, so bífst du klug
jenom peníze, potom jsi moudře; mášli
peníze, máš i rozum; g) cf. ~ wollen: wollen
Sie dieses Buch ~ ? chcete-li (mítí) tu knihu?;
Geit will es so ~ Bůh tomu chce; wer will
das ~ kdo to poroučí?; ich will es nicht ~ ne-
chei tomu, nepřeji si toho, zapovídám to;
h) willst du Arm und Bein entzwei (geschlagen) ~
chces, aby ti zpřeráželi nohy a ruce?; er
will es sejhu gesehen haben tvrdí (stojí na tom),
že to sám viděl; ich will ihn damit nicht ge-
chimpst ~ nechtel jsem ho tím auriziti. 2. s inf.
a zu: ich habe e-n Brief zu schreiben mám psátí
psaní; dit haft dafür zu jersgen, daß es gejchieht
na tobě jest, aby se to stal; ich habe nur noch
zu bemerken zbývá mi jen abych podot(e)kl;
ich habe (brancho) wohlt nicht erſt zu bemerken neni
třeba, abych teprve podotýkal; was hat das zu
bebeden? co to znamenä?; die Sache hat viel zu
jagen věc jest významná n důležitá; das hat
nichts zu jagen to jest bezvýznamné; was hat
er mir zu beſchen? jakým právem mi poroučí?;
was ~ Sie hier mitzureden? co máte do toml
ohluviti? jakým právem do toho mluvite?;
niemaud hat danach zu jagen nikomu po tom
n do toho nic neni; Sie ~ über mich zu ver-
fügten nakládejte se mnou dlie libostia, jsem
Vám k službám; ich will mit der Sache nichts
zu thun! nechci s tím nic mítí; das Buch ist
schwer zu ~ knihi je nesnadno dostati; ich
habe zu thunm mám co dělati, mám práci; ich
habe nichts zu offen nemám co jístí; ihm habe

Haben...

— 1168 —

[hacheln

vání jest po divné! to jest zvláštní cho-
vání (od neho)! kterak si muže tak počinat!;
(wiichtig thun) naparovati se, nafukovati se. na-
dýmati se; ~ ře či sich doch nicht so gefährlich!:
a) nedělejte hluk pro nie za nie; b) ne-
budte tak úzkostliv o své zdrávi; c) nedě-
lejte tolik okolku, neupejteje se! soll sie
sich darum ~, daš...? má proto dělati povyk.
že...? sich ~ (při hřo na piano) pohybovati přilis
rukama. — IV. ~ d part. prae., a D₂,₃ 1. ~
vo vzn. inf. ~ 2. +₄+ ve smyslu passivním a medálním: die
in Hauden ~ den Bühner knihy, které má(m)e at.
v rukou; f-t bei sich ~ den Kerb kos, který u sebe
měl. — V. pomocně sloveso k tvoření pf. a plsgpf.: a) wir ~ geleien ćetli jsme: er (o sie) hat geleien
ćetha); ich hätte geleien bylta() bych ćetl(a);
těž jako imp.: habe nides ąebert! dělej. jako bys
byl nie neslyšel; tys nie neslyšel, rozumš?;
läbt euch verbrer wöld präpariert; budete drüve
dobře připraveni!; zert. f unverberitet wie id
midh habe (já) jsa nepřipraven n nepřipraviv
se; b) ~ jako pomocně oplada glanbtt dit, daſs es
er geschehen (hat)? myslíš, že to viděl?; c) er hat
gelbt (it) toden žil (a zemřel). — VI. % H.-n.
E₂ he pl. 1. «dal», pravá strana hlavni knihy;
Zelt und H.- má dáti, dal. 2. = Guthaven.

Haben... (~...)(v haben VI.) ~ positionen m. po-
ložka na pravé straně hlavní knihy; ~ seitc f
pravá strana hlavní knihy.

Haber (L~) m E₂ = Hafer; iron. vortrefflicher ~
to je pěkná věc!

Haber... (~...) I. = Hafer... — II. ~ fieldreichen n id., soud lidu, lidová spravedlnost, lynchování v Bavorsku; ~ fieldtreibern m účastník lidové spravedlnosti v Bavorsku; ~ gciſ f 1. zo.: a) = Ziegenmelter; b) = Astervinne. 2. prov. J zem. v Dts. brčadlo; ~ kirsche f bot. = Vogeltrijde; ~ rechen m: a) hrabice na kose (na oves); b) kosa na oves s hrabici; ~ rohn n pištalаркесовій пастырskій пастusi, šalmaj, moldánky, trestinka.

Haberdorf top. Č (v) Habrov.

Habern top. O od Habry.

Habech (n) npr. n neskl. zem. Habeš, Abys-
sinieł.

Habessini-er (~ ~ ~) m H.-n in f E₁₉ Habešan,
f -ka (= Abteilung).

habessiniſch (~ ~) a D₂,₃ habešský, abys-
sinskýt.

Hab-gier ćc. v hab...

habhaft (~) uživáno jen v einer Zade (gen.) o
~ eine Sache ~ werden zmocniti se э.ho, opa-
triti si, zjednatni si co, dosíci, domoci se э.ho;
der (o die) Tnie ~ werden zmocniti se zlodějů,
chytiti n zatknouti zloděje.

Habhaft-werdung (~ ~) f E₁₈ bez pl. zmoc-
něni se koho n э.cho.

Hab-ich (L~) n neskl. v haben I. 1. b) Prv.

Habicht (L~) m E₃ 1. zo. Astur palumbarius
jestráb -unger -jestráb-, -ek. 2. bot. = Habidts-
pil 3. g. hrabiver.

habicht (L~) ... , habicht š... (~...). ~ab-
richter m evicitel jestřábu, jestřábnik;
-artig a jestrábovity; ~ binde f druhdy chir.
krahujeŕik, obvazek na nos; ~ enſe f zo.
sova jestrábi; ~ ſang m: a) chytání n lov

jestrábu; b) = klane; c) = terb; ~ liege f
ro, Asilus roupec; ~ klanc f dráp n spár
n párat n pazour jestrábi; ~ korb m lov.
kos n poklop na jestráby; ~ krant n tot.: a)
Hieracium jestrábnik; einbuniges ~ kraut =
Ducatenrösschen; b) = Barvenkrant; c) gefleutes
~ kraut = Buchſohl a.); d) = Mutijamen; e) =
heines ~ kraut = Augenwurz c); ~ krantartig a
bot. jestrábníkovitý; ~ männchen n jestráb
(samec); ~ muſchel f zo. = Greifnuchdel; ~ naſe f
jestrábi n orli nos, klikonos; ~ neſt n
hínzdo jestrábi; ~ neſ; n sít na jestráby;
~ pił3 m bot.: a) = Buchſchwamm; b) Hydnum
imbricatum jelenice, loſák jelení; ~ ſchunabel m
zobák jestrábi; ~ ſchunabelſchildröte f zo.
Chelone imbricata želva šupinatá n karetová;
~ ſchwamm m bot. = ~ pił3; ~ ſtein m min. hie-
racit, jestrábee; ~ toſoł m: a) let jestrábi;
b) sít na jestráby; ~ wciibchen n jestráb sa-
mice, jestrábice.

Habichtſtein top. Č (v) Jestřebi.

habig (~) a D₂,₃ prov. j lakotný, hrabivý
= habierig.

habeig, ~ hablich (L~) a D₂,₃ = behäbig.

Habilität (~ ~) [lt.] f L₁₈ práv. schopnost,
způsobilost.

Habilitation (~ ~ (~)¹) [lt.] f E₁₈ habili-
tace↑, zem. nabyti práva prednášeti na vy-
soké škole.

Habilitations-Schrift (~ ~ (~)~) [lt.-něm.]
spis n pojednání habilitační.

habiliticren (~ ~ ~) [lt.] I. % = befähigen I. —
II. % sich ~, sich an einer Hochdichte ~ habilito-
vati se (n nabyti práva prednášeti) na vysoké
škole. — III. % H.-n E₇ bez pl. Habilitie-
rung f E₁₈.

Habit f (~) [fr.] m n. E₃ (fl. toż ~ cr) oblek,
odev, šaty, f hábit.

Habitus (L~) [lt.] m neskl. bez pl.: a) ze-
vnejšek; b) chování. c) = Habit.

Habran top. Č (v) Havrań.

Habronem... (~ ~...) min. ~ er; n hnědel,
~ malachit m malachit†.

Habsburg (~) npr. n E₂₅ das Haus ~ dům
Habsburský; der Graß von ~ hrabě Habs-
burský.

Habsburger (~) I. m E₆, in f E₁₉ Habs-
burk, -ovna; die ~ Habsburkové. — II. H.-
h- a neskl. habsburský (= habeturqidi).

habsburgisch (~) a D₂,₃ habsburský.

Habsburg-Lothringen (~ ~ ~) npr. n
E₃ dům Habsbursko-Lotrinský.

Habſchaft (L~) ~ f E₁₈ = Habe, Habjeligjeit.

Habſeligkeit (n~ ~) f, Habſucht (n~) ~c.
v Hab...

Hache (L~) 1. f E₂₂ = Hade 1. — II. m prov.
greber ~ hrubec. hrubý člověk.

Haché (L~) en hase[] [fr.] n E₂₅ kuch. = Hadz
lied.

Hachel (L~) f E₁₈ = Hachel.

Hachel-kamm (~) m D₁₁. Scandix pecten
vochlice hřebenatá.

Hachel-krant (~) n D₅ 1. = Aderbanhachel.
2. Hafarant.

Hacheln (L~) C₁₂ v % sich ~ rak. svářiti se,
Skorpi se, hřiti na štiru.

Haderei

— 1170 —

Hafer...

-jammłer m hadrár, hadrnik; -schuder m, -schneide Maschine f hadromel; -sucht f hadavost, vadivost, svárlivost; hašterivost, škorpivost, škádlivost; -fiichtig a hašterivý. svárlivý, škorpivý, škádlivý; -suppe f: a) polévka (z vody n z masa) se zakvedlanými vejci; bavlněná n kapaná polévka; b) výprask; -tandler m vol. = Lumpenbäntler.

Haderei (²⁻³) f E₁₉ haštorení, svárení pření.

Hadcrer (²⁻³) m E₆. 1. hádkář, svárate, svárlivce, škorpil. 2. kančí kly. 3. vid. hadrár, hadrnik.

haderhaft (²⁻³) a D₂₃ svárlivý, vadivý, hašterivý, ruznivý, škorpivý.

haderig (²⁻³) n D₂₃ = fantridig.

hadern (²⁻³) C₁₂ I. v. (b) 1. mit S-m = hádati se, příti se, vaditi se, různiti se, hašteřiti se; škorpiti se, nesnaditi se, škádliti se s kým; um nícte = hádati se pro nic za nic; die = gleid ti jsou hned v sobě; außhereu zu = dohádati se. 2. tabl. hněvati se, býti podrážděn; zlobiti se. III. ²⁻³ = na roztrhati na kusy n na cáry. III. ²⁻³ v E₇ bez pl. = Hader II.

Hades (²⁻³) m neskl. myth. id. (Büh podsvětů).

Hadrer (²⁻³) m E₆ = Haderer.

Hadrian (²⁻³) npr. m E₂₅ Hadrian.

hadrianisch (²⁻³) a D₂₃ hadriánský.

Hadrian... (²⁻³) = -mauer f Zed Hadrianova (v sev. Anglüh).

hadschert p (²⁻³) a D₂₃ rak. = schwereffäig.

Hadachi (²⁻³) [arab.] m E₂₅ (poutník) hadži.

Hädu-er (²⁻³) myl. E₆ d. st. v. Haeduové.

Häfel (²⁻³) m B₆ f E₂₃ tkale. brdo, nítěnice.

Haſen (²⁻³) m 1. zejm. prov. nádoba o hrnec k uschování. s. sm. hrnec (= Jeví). 2. přístav, in den = einlaufen, den = gewunnen dostati se v plouti do přístavu; fig. útočiště.

Haſen... (²⁻³) = -amt n přístavní úřad; -anfer m přístavní kotva; -arbeiten fpl.; a) stavby přístavní; b) práce přístavní; -ausſcher m = -inspektor; -bake f značková plavatka přístavní; -bau m stavba přístavu; -baum m přístavní závora; -bau-meißner m námořní inženýr; -besſetigungen fpl. opevnění přístavní; -bchörde f úřad přístavní; -binder m kotlárík, pánvickář dráteník; -brücke f = -damm; -buch n denník přístavní; -butte f Ø sklen. kadlub sklenárský; -capitán m = -inspektor; -damm m přístavní hráz; -decel m poklicka; -dofe f darisená, menši vnitřní zátoka; - (e Häſen) einſatzloch n Ø but. spodní okno násadní; -gait m loſ plující do přístavu; -gebür f; -gelder npl. přístavné; -gericht n soud námořní; -inspektor m, -meißler m správce přístavu; -lette f ouvazový n přehradový fetěz přístavní; -fuchtm = -Vagger; -fuchſte f maják, světlarna prístavní; -macher m prov. d = Hader; -ordnung f přístavní řad; -ort m = -plaß: -paffierſchein m přístavní průkaz propouštěci; -pflange f bot. = Doppflamente; -plaß m přístavní misko, přístaviste; -polizei f přístavní policie; -räumer m vyklizováčka přístavu, lodice n ponton vyklizovací; -räumung f vyklizení n čiſtení přístavu; -reiniger m čiſtido přístavu, vyhlubovač přístavu (v Vagger);

-reinigung f čiſtení přístavu; -ſat m usazenina v hrnku; -ſchleßer m zavérać přístavu; -ſchlupf m skryš přístavní; -ſpeſen pl. přístavné; -ſperre f uzavření přístavu; -ſtadt f přístavní město; -träger m nosič přístavní; -wächter m hládač přístavní; - (e Häſen) wagen m skl. dvířka u chladící pici; -wehr f = -damm; -weide f bot. Salix viminalis vrba košářská; -zange f skl. (sklárské) kleště; -jeſt f přístavní cas; -joll m přístavné (= -gebiir).

Häſen... (²⁻³) v Haſen...

Haſener (²⁻³) m E₆ zejm. d = Häner.

Haſer (²⁻³) m E₆ hosp. Avena oves; auſ (o von) = ovesný; ein reicher = smeták; tiſrijſcher = turčák; hoſer = Häfergrae; morgenfändiſcher o podelijcher = Bartwischbäfer; schwarzer = Auguftbäfer; weißer = Märgbäfer; tauber = Bartbäfer; fig. maſs giff der = ? společenská hra; Přyder = stidt ibn dobré bydlo ho píchá n páli; es tiß gut = jädén někdo má noy křížem (dyž rozhovor vázne) (v Engel 1. fig.); er hat i-n-ten milden = noch fange nicht gejaſt jesté se nevyhrouil; S-m in j-n = gehen lézti komu do zeli; das Pjerd, das den = verdient, betommem ibn nicht zásluhy jsou zřídka oceněny.

Haſer..., haſer... (²⁻³) = -ačer m ovesné pole, ovesniště; -arten fpl. bot. ovesné druhu, ovsiny: -artig a ovsovitý; -bau m seti n pestování ovsa; -bauer m ovsař, oviskář; -bier m ovesné pivo; -birn m hruška zrající v ovesných žních; -blattlaus f 70. Aphis avenae mše ovesná; -boſ m 20. Gallinago gallinaria sluka otavní, bekasinka; -boden m a) ovesná půda, půda hodící se k pěstování ovsa; b) ovesná sypka; -brei m ovesná kaše; -brot m ovesný chlěb, ovesňák; -cur f léčení ovsem; -distel f bot... Cirsium arvense pcháč, oset, osti. srpek rolní (= Ackerdistel); -crnte f ovesné žně; -seld n ovesné pole, ovesniště; -ſiſch(chen) m 20. Leucaspius delineatus slunka; -gais f 70. = Ziegenmesser; -garbe f snop ovsa n ovesný; -gelf n ovesné pole; ovesniště: -ſiſch(chen) m 20. Leucaspius delineatus slunka; -gais f 70. = Ziegenmesser; -garbe f snop ovsa n ovesný; -gelf m žlutý jako oves; -giff n bot. = Ackerritterspern; -graſ n bot.: a) = Bartbäfer; b) roſbes = graſ Avena pratenesis oves lučni; c) weidbaunareſ graſ Avena pubescens oves přítvý; d) tanges = graſ = Vergraſe c; e) Melica ciliata strdivka vrbitá; -graſafter m 10. Hipparchia Paeira okáčovsový; -gries m ovesná krupice; -grüſe f kroupy ovesné, roubenina ovesná; -händler m prodavać ovsa, ovsa; -kajen m; -ſijce f ovesnice, truhla na oves; -käſtner m (dvorní) obstaravatel pice; -kirsche f Prunus avium slíva ptačnice; -kfeber m chem. lep n maz ovesný: -korn n ovesné zrno. zrno ovsa; -lämmchen n 70. = -bed: -lattich m bot. Tussilago farfara devětsil mensi, podběl; -laus f 70. = -blattlaus; -malchen n bot. = Bedesbart c; -mauſ f 70. myš rolní: -meſt n ovesná mouka; -milch f = Bodtsbart e; -musn = -bri: -neſſel f bot. = Breun-neſſel; -pflaume f slíva obecná (plod); -pflaumenbaum m bot. Prunus insititia sliva obecná; -raſe f bot. = -Zaatträbe; -raute f bot. = Cherraute; -reis n bot. Zizania ovsucha; -riſke f 70. = -Zaatträbe; -rose f růže šípková n ostnatá; -ſaat f ovesný.

Haferei)

— 1171 —

haften

osení, setba ovesná, zasotý oves; ~sach m pytel na oves; fig. f ~säcě pl. veliké koně (potřebující mnoho ovsá); ~schlag m hosp. ovesný lán; ~schlech (nbaum m) f.; ~schlech (naučnach m) f. = ~pflaume(nbaum); ~schleim m, ~schleimsuppe = ~tumm; š. sm. = ~brei; ~schrot n ospa, tluč ovesná; ~schwingel m bot. Danthonia decumbens trojzubec vystoupavý, mrvka ležatá; ~schwinge f opálka n vejka na oves; ~sehn n, ~seim m = ~tumm; ~senje f kosa ovesná n na oves; ~spreu f ovesná pleva; ~stärke f textil. skrob ovesný; ~stoppel f ovesné strniště; ~stroh n ovesná sláma; ~stück n ovesniště (= ~leid); ~suppe f ovsovka, polévka s ovesnými kroupami; ~trant m ovsovka, nápoj z vařeného ovsá; ~tumm m ovesná polévka; ~weide f pastva na ovesniští; fig. S. auf die ~weide jidlagen zůstaviti koho v bidě; ~wurz(f)l f bot a) Scorzonera hadimord; b) = Bedebar e); e) sblittblätterige ~wurz Podospermum laciniatum hadimord dřípatý; ~jins m desátek n plat ovesný.

Haferei (~-¼) [fr. 7 Hafen] f E₁₃, 1. škoda námořní, h)avarie¹, 2. clo kotevní.

Haferei... (~-¼...) ~atteſt n stvrzení škod námořních.

haferiert (~-¼) a D₂,₃ plav. zkažený, porušeny.

Häferl, Häferl f (~) n E₆ prov. J hrn(e)ek).

Häferl... prov. s (~) m D₃,₄... ~dalk m hloupý n pitomý tvor; ~guter m = Töpfuerd.

Haff (L) n E₃ (pl. tež ~s) haſt, zátoka.

Haff-dorn (L') m E₉ = Beere 2.

Haffs (~) npr. m neskl. Hafázit.

Hafner, Häſner prov. J (~) m E₆ hrnčíř (= Töpſer).

Hafner... (~) I. = Töpfersz... — II. ~erz n = Maſurerz.

hafnerisch (~) a D₂,₃ hrnčířský.

Hafnerluden top. M (v) Lubnice.

„haft (~) přípona k tvoření a a adv. a, s, ~, v při tvoření S má obdobné ...haftigkeit (~-I) Význam: a) přítomnost n majetek vlastnosti v kmene novém slově obsažené; mangelhaft a vadný, chybny, nedostatečný; v Mangelhaftigkeit f vadnost, chybnost, nedostatečnost; b) náklonnost, snaha, zvyk ve smyslu slova kmenevého: boshaft a zlomyslný; s Voshaftigkeit f vadnost, bosheit/zlomyslnost; Tugendhafta etnostný; s Tugendhaftigkeit f etnostnost; c) podobnost, souhlasnost; fieberhaft a na způsob horečky, horečně, zimničně; s Fieberhaftigkeit f horečnost, zimničnost; d) vzbuzování, popud: eſelhaft a vzbuzující ošklivost, husný; s Eſelhaftigkeit f husnosnost.

Haſt (L') I. m (n) E₁₃ (pl. tež ~en). dim. Häſchen (L') n E₇, Häſtein (L') n E₇, Häſtel (L') n E₈ 1. ponákud + pojídlo, pojítko; feinein ~ haben o halten nedržeti; feinein ~ finden nečachytiti se, neu-se; die Pſlangen finden feinen ~ für ihre Wurzeln rostliny nemohou se uchytiti (kořeny instr.); e-r Sache ein paar ~ e geben připevniti eo několika stehy; Grant hat keinein ~ auf demeim Hafen smutek neusadi se ti v srdci. 2. u. s., kroužek, hák, spona, přezka, šnůrka; sklen. v Haſt(en)ſlei: vinař. úvazek n houž(ev)ka na přivázání révy. 3. chem., fys. přilnavost. 4. 7. qm. n

o. = Cintageſtige (v Ein...). — II. f E₁₈ bez pl. 1. vazba, uvěznění; 3. zur ~ bringen dáti do vazby, uvězniti koho; durch ~ anthalten soudné n osobní vazbou nutiti; in ~ halten chovati n držeti u vězení n ve vazbě, vězniti; s-r entlassen propustiti v vazby. 2. ~ zájem, záruka, zástava, rukojemství; in ~ nehmén zástavou vzítí; Einen in perſonliche ~ zum Pſande eimten zastaviti koho osobné ku vazbě; ein (W)nd gut in ~ geben zastaviti statek.

Haſt... (~) ~antritt m nastoupení vazby; ~befehl m zatýkací rozkaz, rozkaz k zatceni, zatykač, stihací list; ~blech n pokrýv. dlouhý kus plechu; ~(en)blci n sklen. = Feuſterblci; ~brief m ~ zatykač (= Ztedbrief); ~dolbe f bot. Cancalis deyvorec; ~dorn m bot. Hippophae rakytník; ~einschnitt m der Zülle e-6 Bajennetto voj. výřez v toulei n v trubici n v tuleci bodáku; ~fuß m 70 Liotheum běhule; ~geld n = Handgeld; ~genosse m druh n společník o vazbě, spoluvézen; ~gesetz n zákon ve ručení; ~gut m sekvetrované mjěni; ~gutsverwalter m sekvest(o)r]; ~kierer mpl. eo. Plectognathuryby srostločelistné; ~kierer mpl. zo. Pictobranchuryby srostložábře; ~krebsmpl. zo. Parasita pseudocephala; ~local n místnost n místo vazby, vazba, věznice; ~nahme n vztěti do vazby, zatčení; ~organ n bot. = ~aier; ~ort m místo vazby, věznice, vězení; ~pfeunnig m ~ = Handgeld; ~pſlicht f zavazanost. závaznost, povinnost pro zavazek, zodpovědnost, ručení; ~pſlichtgeſet n = geſet; ~ſchim m protokol vězenský vžalarní; ~ſchilzym = ~eimduitt; ~pſitze f držadelní prut; ~traſe f = Haſt II.; ~ſtrid m provaz na přivázání; ~vollzug m dáni do vazby, uvěznění; ~walzen fpl. zo. sumši kotvicovi; ~zaſer f bot. příepky n přichytky, vlákna kořenová; ~eher mpl. zo. gekonit.

Haſtbar (L') I. a D₂,₃ závazný, (z)odpoředný; perſenlich ~ (z)odpoředný svou osobou. — II. s Haſtbarkeit f E₁₈ závaznost, (z)odpořednost.

Haſtel-macher (~-L') m E₆ kroužkár, sponkár, prezkár ata. (v Haſt I. 2.).

Haſten (~) I. n (b) 1. an o auf o in et. ~ býti připevněn k čemu, lnouti k čemu, vězeti, váznouti, tkvěti o čim n v čom; seſt an der Čreč ~ pevně vězeti v zemi; daſ zlugliid haſtet an f-u ſerjeu neſtěstí věsi se mu na paty n prónasleduje ho v každém kroku; ſ-e Blide auf et. ~ laſsen upřiti zraky o oči naſ; eſe haſtet nicht in feinem Krepſe o bei iym: a) zapomene všeho, nic mu v paměti n v hlavě neutkví n neuvázne, je bez paměti; b) nie se ho nedotkne, nie nezanechá v něm trvalého dojmu. 2. čs. ~ viele Zuthden auf feinem Danje na jeho domě zůstává n jest plno dluhů, jeho dámě jest velice zadlužen; eſ darf fein Bweijet darauf ~ o tom nesmí býti nejmenší pochybnosti; diese Farbe haſtet nicht an der Leinwand tato barva nechytá na plátno. 3. für et. ~ práv býti z čeho, zavázán býti za eo, ručiti zaſ, povinen býti čim (= bürger); 3-m mit et. ~ býti komu čim povinen; ich haſte mit m-m Krepſe dafür ručím za to (svou) hlavou; eſ ist o haſtet (Weſahr am Verzuge nebezpečí naſtává z pro-

Haften-blei

— 1172 —

Hahn

dlení, s prodlením spojeno jest nebezpeći. — II. %, H- n E₇ bez pl., Haftung f E₁₈ rucení, závazek; bilcherliche Haftung závada; für et. in Haftung treten vejiti n vstoupiti v závazek pro co, zavázati se v čem; perjénliche Haftung závazek osobní; jädliche Haftung závazek věcný.

Haften-blei (v-/-) n E₃ v Hain...

Hafter (~) m E₇ pokryv. příponka, ú-.

...haftigkeit (~-~) v ...haft.

Däftling (v-) m E₇ rak. vězeň.

Däftlings-... (v-...) -verpflegung f stravování věznů.

Haftungs-... (v-...) -entbindung f sprostění n zbavení koho závazku, vyvazení; v-licht f = Haftpflicht; -urkunde f list závazný; -jeugnis n vysvědčení rukojemské n zaručovaci.

Hag (±) m (n) E₃, E₃ (pl. wě Häge, 1. plot.

2. ohrazené místo, ohrada. 3. houští, -ina.

4. háj(ek), lesík. 5. travnatý okršlek; (W�ic) louka; fig. den Wagen in den - fahren se vozem uváznouti; zu äußerst am -e sein býti v rozpacích n v nesnázich n f v bryndě.

Hag-... ("-...") -apfel m plané jablko, pláň, horče, -átko; -apfelbaum m bot jablou planá n zrnatá, pláňe, pláňka; -eiche f dub zimní, zimnák; -eichel f duběnka (= Nallariel); -eichenwald m dubovina; -gebüsch n krovi, houští (= Daa 3.); -pflanzen fptl.: a) květiny vzhodné na živý plot; b) rostlin podle (n u) plotů; -seifrebe f bot = Brenntraut c).

Hagada (v-/-) hebr. f neskl. id., povídka, legenda; tež legendická exegese bíble.

hagadisch (v-/-) a D₂₃ exegetický.

Hage (v-) f E₂₂ = Hagg.

Hag-...; hage-... (v-...) I. = Hage-... — II. -apfel m bot. = -orn; -buche f bot Carpinus betulus habr obecný; Baumhöhle von -buchen halbrowna; -buchen: a) habrový; b) fig. P(v) -büchlen = babn(e)buchen; -buchengang m, -buchenhain m, -buchenheche f habri, -rina, -rovi; -buttbirne f (hruska)šípovka; -butterbärenwasser nšípkovice; -butte f bot: a)šípek; b) weiche -butte = Brustbeerbau m; -butterferne mpl.šípková znrk; -buttermus nšípková povidla; -butterrose f = -rose; -butterenschwamm m bot. houba růžová, výrostek našípku způsobenýžlabatkou; -dorn m bot. Mespilus oxyacantha hloh; -dornenle f, -dorn-nachtfalter m₁₀. Diloba caeruleocephala modrohlávek ovocný; -driüſe f žlázka prchlá; -rose f bot.: a) Rosa caninašípek; b) Rosa villosa růžešípková pýřitá; -holz: 1. m phth. bezženee, starýmládenee. 2. a staromládenecký; -holzenwirtschaft f staromládenecká domácnost; -torf m špatná raseлина.

Häge-... (v-...) v Hage ...

Hagel (L-) m E₆ 1. a) kroupy (pl.), krupobiti, ↗ sutky; die Heifer haben vom - gelitten pole utrpěla kroupami; b) fig. von Schädelte Zeinen v Heilen krupobitern n děſt ran n kameni nšípí; - von Schimpfwörtern spousta n příválnadávek; (c) path. - (Geſchwulſt) am Augencreut vlči zrno, p neštovioe (chalazion). 2. v kleini. Bluty, Teumer und -! alle! -tisic lateral hromůtablesků! 3. iov. broky.

4. = Hahnentritt a). 5. Jan (o ↗ Hans-) -luza, zheř, chátra, láje; svye du -! lotře! hanebníče!

Hagel-...; hagel-... (v-...) -ableiter m lys. krouposvod; -beschädigte(r) m poškozený kroupami n krupobitím; -beutel m vácek na broky, brokovka; -bildung f tvoření kroup; -böf plav. nával krupobitný; -dicht a hustý jako kroupy, hustě jako krup m much; -dichvoll a f = -voll; -sleek m path. v -schmer; -gans f zo. = -bnegeans; -geschwulſt f path. = Hagen 1. c); -gieſerei f lití broků; -gujs m silné krupobiti, krupobiti; -jahr n rok krupobitný; -korn n: 1. kroupa 2. (= Hagen 1. c) vlči zrno. 3. brok (v Hagen 3.); -fugel f vol. šrapnel†, granát kartáčový n naditý kulkami; -regen m krupobiti; padání krup, kroupy; -ſchaden m škoda způsobená kroupami, potlučení obli; c) hat -ſchaden erlitten potlouklo m (napoli); -ſchadenversicherung f pojištění pro (ti) krupobiti; -ſchauer m bouře kroposnose, hrůza krupobiti; -ſchlag m = -ſchaden; -ſchloſe f = -kern a); -ſchmer f = Hahnentritt 1.; -ſchunrhäutchen n zo. kožka, blána pupeční; -ſchwer a kruponosný, kroupový; -ſtein m, -ſtück n: a) = -fern 2.; b) vol. dělo na střelbu šrapnelu n granátů kartáčových, houfnice, haubice, -ſturm m pojišťování proti krupobiti; -versicherungsgemeſſchaft f spoječnost pojišťující proti krupobiti; -wolfe f mračno krupobitné; pl. harady.

hageln (v-) "n (h) zeim. % eſ hagelt padaji kroupy; eſ bagelte ſteine (o Pürgel) auf ihn, ſteine bagelten auf ihn kameni nan (jen) pršelo, ránv se náu (jen) sypaly; ↗ %a die Mörder bagelten ſteine auf ihn vrazi ho kamenovali.

Hagen (v-) E₂₅ I. npr. m bez pl. (von Třoněd o Trenje) id., hraina Nobelu, n.

Hagen-... (v-...) = Hage-...

hagen (v-) %a C₁₂ = hegen.

Häger (v-) m E₆ = Häger.

hager (v-) I. a D₂₃, hubený, vyzáblý, vychudlý, vychladlý, vyschlý, vychrtlý, chudý (masem); -maden hubeniti, vsusiti; -werden hubeněti, schnouti; ein -er Menjub vyzáblík. — II. s Hagerkeit f E₁, hubenost awo.

Hager-fale (v-...) m E₂₁ starý špatný sokol.

Hagiograph (~-~) |rec.| m E₂₀ životopisec svatých.

Hagiographa (~-~) [rec.] npl. neskl. životopisy svatých, apokryfy†.

Hagje-Taq (v-...) m E₄ plav. den masa.

haha! (~) I. int. haha! — II. H- m E₄₅ otvor k vchlízení z ohrady zahradni.

haha! (~) int. iov. (ha)hej! stůj! zaraz! (volánf na psy).

Hähe (v-) f E₂ ptačí samička.

Häher (v-) m E₄₅ zo. 1. Garrulus glandarius sojka. 2. blauer - Coracias garrula mandelik.

Hagel-... (v-...) -art f druh sojek; -infud m zo. Cuculus glandarius kukačka jižní.

Hahn (v-) m D₁₁ 1. (prov a v ~ 11.) E₂₀ kohout, kur, ↗ kokes; - und Henne: a) kohout

Haid...

— 1174 —

Haken...

Haid... (L-) ~ schmucke f v Heidejunde.

Haida top. Č (m) Bor, Hajda.

Haid(c) (L-) v Heide re.

Haid... (L-) ~ forntًاlürke f škrob pohan-
kový (v Heide...).

Haidingerit (- - -) m min. id., sádrovee
hranolový.

Haidfer (L-) m E₂₅, E₂₅ = Heidud re.
stepi (= Heidehewohner).

Haidl top. Č (w: a) Lomek; b) Zhůří;
c) Maňová.

Haidu(c)k (L-, L-) m E₂₀, E₂₅ = Heidud re.

Hai-ſiſch (n-?) v Hai.

Hai-ſiſch... (n-?) ~ ſang m lov na žraloky;
~haut f kůže žraločí; ~haken m ryb. veliká
udice s kotoučem na řetěz; ~auns f zo. žraločí
veš z rodu Anthosoma; ~rochen (w Hai-roche) m
zo. Rhinobates rýnok, trnák; ~zahn m zab žra-
ločí.

Hain (L-) m E₃, 1. háj, bor; coll. hájovi.
2. poet. = Hein.

Hain... (n-) ~ altar m oltář posvátného
háje; ~ancmone f Anemone nemorosa sasanka
hajni, větrnička, pohanina; ~balken m =
Habnenbalten; ~binſe f bot. = Witerjimſe; ~buche f
bot. = Hagebuche; ~buchenrüſter f bot. Ulmus
suberosa brest, odrůda jilmu polního; ~buchca-
jpanner m zo. Elopia margaritaria bělocrník
habrový; ~buchenjpanner m zo. Saturnia car-
pini pavi oko habrové; ~buchweizen m bot.
Melampyrum nemorosum černýš hájni; der
Woitinger ~bund n Góttinský spolek básnický:
~ſäfer m zo. Lucanus rohác; ~lebneſke f Silene
nemoralis silenka hajni; ~pflaume f bot. Prunus
exigua slíva svinská; ~rispenqrass m bot. Poo
nemoralis lipnice hajni; ~riſter f bot. jilm (=
Jütime); ~schnirſchneſde f 70. Helix nemoralis
hlemýžd hajni; ~schöndjen n bot. Nemophila
druh amerických rostlin; ~schwingel m bot. Festuca
drymeia kostřava n mrvka chlumí; ~ſinjſe f
bot. Luzula bika; ~(ſtern)micre f bot. ptačinec
hajní; ~ſtordjchnabel m bot. Geranium nemo-
rosum kakost lesni hajní.

Hain(d)el (L-) m E₆, Hainz (L-) m E₃ prov. J
= Hainrei 1.

Hainspach top. Č (m) Hanſpach.

Ha-iti (L-) npr. n E₂₅ id.

Ha-itiarner (L-) (= L-), ei háic-) m E₆, ~in f
E₁₉ obyvatel, f ~ ka Haiti.
ha-itiſch (n-) a D₂₃ haitsky.
Hak (L-) m E₃ prov. 1. = Haididt. 2. ohrada.
Häſchen (L-) [dim. od Hafen] n E. háček;
fig. ein ~ anſ. haben miti pitku (n svrehu)
na koho; ein ~ (Zparrem im Kopfe haben neuvi
v hlavě všecko v pořádku, býti praſtěn
(pyttlem).

Hak-eiſen (n-L-) n E₇, 1. souſtr. = Hakeiſen b).

2. hosp. hák, rádló, náradník.

Häſel (L-) I. m (n) E₆ háček (sřv. Häſel-
nadel). — II. h- a D₂₃ = häſelig, hertel.

Häſel... (n-...) ~ arbeit f häckování:
~hafen m háček (k háčkování); ~maschine f
stroj háckovací; ~nadel f = ~hafen; ~ſiſch f
(mohjejnu) häckovaný sloupek.

Hafeldama (n-L-) npr. n E₂₅ bibl. id.

Häkelei (~-) f E₁₈, 1. = Hälelarbeit. 2. fig.
f úſtýpky.

hák cylig (L-) v) I. a D₂₃, 1. háčkovatý,
plný háku; š. sm. drsný. 2. choulostivý; (be-
dentiu) povážlivý; (to asobucho nedútklivý; (em-
pfinti)) citlivý. — II. s Häſeljagheit f E₁₈
choulostivost ata.

häſelu (L-) va, vn (b), vr ſich ~ 1. háčkovati.
2. hácky (instr. přiťtáhnouti (k sobě), hácky
upevniti, zaháčkovati; ſich jeſt ~ zaháčkovati
se; da häſelt den Jipſet ein eiſerner Haken tu jeſt
éip přípevněn železným hákem. 2. fig. po-
pichovati, poſtuchovati, dobírati si koho, dě-
lati si úſtýpky z koho. 3. an et. stále něco
vyťkati na čem, f protřepávati co; er hat
immer et. zu ~ und zu mäſelu má stále co vy-
týkati, porád by jen rýpal a vrtal. 4. fig. v,
da häſelt eſ v tom to vězi. — II. sp H- n
E₂ bez pl. háčkování.

Haken (L-) m E₁, 1. hák†; et. an den ~ hängen
pověsití co na hák; ~ (často Hát') und Šien hácky
a petlice; fig. j-n ~ wo anſchlagen bažiti po čem,
miti zálusk na co (rejgm. na ženskou); c-nl ~ anſ
3. haben v Häſchen fig. die Šache hat c (i 3bren);
má to (háček n) potiž; da sigt der ~! tu to
vězi!; waſ ein ~ werden will, frímmit ſich bei-
jeiten co má býti kopřivou, záhy pálí; na
dvěřich: skoba; na zvonu. babka; na pluhu. pata.
2. oklika, zatáčka, záhyb, náhlé zabočení;
o čestách. e-n ~ maſten o jſchlagen, ſich in m ~
wendeut otáčeti se, zahýbati ſi; lov. c-nl ~
jſchlagen kličkovati. 3. ⊕ a) ~ (Maſe) e-ſ Tachygeſla
pokryv. jutpek, nos; b) kurka s nosem (n hákem);
typ. a) Tichethaken; b) ⊕ (obv. Häſchen) apostrof
(= Apejrepht); zol. ohyb, zá-, pře-, pro-, převrat,
klika (vrstev n plastů). 4. hosp. a) hák†, rádló;
b) el. = Hakenbuche. 5. voj. = Hakenbiidje a).
6. prov., švýc. = Hatenlachs.

Haken... ~ haken... (n-...) ~ ammonit m
zo. hlavonožec (ohnutý, trnítý) z rodu An-
cyloceras; ~ armunſkeſl m sval hákoramenný;
~ band n ⊕ hák návěsky, návěsní spoly; zdům
dlouhý závěs na kužel; ~ bein n (os hamatum)
kost hákovitá; ~ blatt n: a) ⊕ zám. petlice
zámučku truhlových; b) tos. náplaz zubázeny
n plaz zahákovaný; ~ bleſch n ⊕ = ~ blatt a);
~ block m plav. kladkvenice s hákem; ~ blume f
bot. Crinum křin; ~ bohserm ⊕ hor. zeměvrt s há-
kem a lžicí; ~ bolzen m ⊕ stav. a) hreb ku
háku; b) voj. plitka hákovit, obřtlík hákový;
~ borſte f bot. háček; ~ biidje f. háčnice,
hákovní ručnice; b) pouzdro na háky; ~ eiſen u:
a) str. = Haincijen; b) souſtr. lomeny dutinák;
c) hosp. = Hakeiſen; ~ ſink m 70. = freuſchjabel;
~ förmig a hákovitý; ~ jernig gebogen hákovitě
zahnuty; ~ förmigjeit f hákovitost; ~ for-
ſatß m an. hákovitý vřenčlek; ~ fruchſt f bot.
Ancistrum; ~ gimpel m zo. ⊕ = freuſchjabel;
~ haſpe f, ~ frampe f hýl ofešník; e-r ſeichſel
klemzera; ~ haue f hor. motyka; ~ huſe f hosp.
mira patnácti jiter (půdy); ~ kſüſer m 70. Parnus
ouškočlenec; ~ kamm m ⊕ = ~ blatt b); ~ ker-
beiſer m zo. = freuſchjabel; ~ kopf m: a) ⊕ hla-
vice preslice provaznieke; b) zo. ~ köpfe pl.
hlavicky tasemnie s hácky; ~ freuſchjabel m
70. Finiclea crucleator hýl ofešník; ~ ſuſel f
voj., da. koule s háky n oušky; ~ laſch m zo.
a) losos(i) samec; b) Salmo salar losos
obecný; ~ ſilic f Crinum křin; ~ macher m

Halb...]

— 1176 —

Halb...

-en gethan učinil to k vůli mně n tobe vám;
jmy význam má: meinet -en pro mne třebas,
necht si; meinet -en tanst du es thun pro mne
si to učin; das Kind, um deſent -en wir beſort
ſund ditě, o něž pečujeme. 2. Mutter -iſt
er edel po matec jest slechtig. 3. v auſer-
halb, innerhalb, auſenthalſen xc. — IV. Halb-
heit (ü-) f E₁₈ 1. bez pl. polovičatost, ne-
úplnost; s. sm. nerozhodnost, váhání, nedo-
statečnost, neúplnost. 2. s pl. věc polovičatá
n nedokonalá.

Halb... (ü...) -abendbrot n prov. J = Beiper-
brot; -aſtflächner m lmn. poloosmisten; -aſt-
maſchesflächner m dvakrátvanactisten,
čtyřiadvacetisten lichoběžníkový, sudotvar;
-affe m zo. Lemur poloopice; -amtlich a
poloúřední; -apollo m zo. lumírek (motýl);
-aptercn mpl zo hmyzové polokřídli; -ärmel m
a) poloviční rukáv, půrukáv; b) = Erdreib-
ärmel; -art f: a) bot. padruh, subspecieſ;
b) odrůda; -bad n poloviční lázeň; -atlas m
poloviční atlas, poloatlas; -band m = franz-
band; -baten-berein m asi trojní(é)ková spo-
lečnost; -batig a prov. s trojníkový, mající cenu
půlpacu; -bauer m: a) poloviční sedlák, půl-
lánik; b) nájemník odvádející místo penz
polovici úrody; -baucrei f polosedláctvi,
polaníctvi; -baumwoſlen a polobavlněný;
-baumwoſlen-waren f pl. polobavlněně
zboži; -beſahren a: beſahrener Matreſe stavlník
neuplné vyečiény; -befleidung f stav oblo-
žení zpola; -berline f poloberlinka, berlínský
kočár bez předního sedadla; -bewuſt a
polovědom (ý); -bier n slivky, rečina, spatný
n slabé pivo; -bild n poprſi; -bildung f ne-
úplné tvoření; u. sm. polovičaté vzdělání;
-binder m ⊙ tes polovazník; -blind a polok
slepý, napolo slepý; -blut n polokrevnost,
druhokrevnost; -blütlig a polokrevný, druhо-
-bogen m: a) půlbołouk; b) půlarch; -böhme m
Nedočeč; -braten n nedopečení, nedopé-
káni; -brett n = Dümbrett; -brettnagel m
poloprkenák; -brigade f vož. půl brágy;
-bruder m nevlastní bratr; -brustbild n
poloprſi; -bührger m občan neplnoprávný;
-bürgerſtelle f občanství neplnoprávně;
-bürtig a nevlastní, -polourodny; -colom-
bier (fr. (et kolomhje) n formát papíru; -chor m půl-
chor; -wor-beglückt f hud. provážení polo-
vici choru; -dach n = einbängiges Dach (v eu...);
-dachs m zo. = Zinttadse; -damast m polo-
damasek; -dämmering f poloſero, příšeř;
-deſchlügler mpl. zo. = flügler; -deſchlügel m zo.
polokrovka; -deſe f zo. u hmyzu polokrovka;
-deſer mpl. zo. = flügler; -deſtäfer m zo.
Molorchus polokrovečník; -dorn-muskel m
sval polotrnový n semispinalniſt; -drcimat-
achſtflächner m = Dellerdodetaſder; -drosjer f
zo. Ixos drozdee, bylbyl↑; -ducaten m půl-
dukát; -dunkel 1. a polotemný, pološerý,
žerý, slabě osvětlený; 2. n přitmi, sero,
přisvit; -durch-messer m poloměr; -durch-
ſichtig a poloprühledný, poloprůzraený, polo-
průsvitný; -durchſchichtſeit f poloprühled-
nost, poloprůzraenost, poloprůsvitnost; -du-
yend n půl tuctu, půltucet; -edelſtein m
polodrahokam; -che f morganatický snátek

(manželství na levou ruku); -eirund a polo-
vejčitý; -eſisen n ⊙ dlabadlo; -eſlig a půllo-
ketní; -ente f zo. Colymbus toſaplice mořská;
-entſaſtet a polorozvitý; -entſchummett a
polouspaný; -erbe m (opak Pellerbe) polodědi,
poloviční dédič dědi poloviny; -erdmef
taſſe npl. chem. = Erdalfiſmetaffe; -erhabe n soh.
polovypuklý; -ernt a polovážný; -erſchla-
gen a nedobitý; -eſel m zo. Equus hemionus
půloſel; -ſaſs n půlsud; -ſaſten f poloviční
půſt; -ſciertag m poloviční svátek; -ſeile f
poloviční pilník; -ſein a polojemný; -ſenſter n
půlové okno, půlokno, polookno; -fertig a
polohotový, napolo hotový; -fett a: -ette
Rebte položirné uhlí; -ſinger m zo. Hemidac-
tylus gekon poloprſtý; -ſiſche m zo. Pleuro-
nectidae platejsi; -ſlach a poloplochý; -ſläch-
ner m = Hemi-eder; -ſlächten a poloiněný;
-ſlächjene Leinwand = heſdeinent; -ſleſchig a
pološlachový; -ſleſc m ⊙ ob. podpatceſe;
-ſleſch jen v Prv. Malſleſchig -ſleſch teleci maso
má jen polovici výživně sily; -ſloſser m zo.
Coryphaena hemiptera doráda, zlak, polo-
ploutvý; -ſliüſelig a zo. polokřídly; -ſliüſler mpl
zo. polokřídli (hmyzi); -franz; band m ⊙ kaib.
polotuhá vazba; -franzſcharlach m polonach
francouzský; -frucht f bot. směska, souržice,
polovina, obodvojec; -ſuchs m vače; -ſüſig;
-ſüſige Beſchung svah jako 1:2 (t. j. pata ku
výšce jako 1:2); -gar a nedovařený; das
Nleicht nur -gar fohen jassen maso na polouvářiti;
-gebaſen a polopečený, zejm. fig. slabý; -ge-
burt f polosourozenství, sourozenství ne-
lastní; -gſiedert a bot: a peřenklaný, proti-
sečný (ſiederpaltia); b) polozpeřený; -geſtrorc n
polozmrzlý, poloskréhly; -geſror(c)nes n =
Zorber; -geſüllt a bot. poloinm (květ); -ge-
koſt a = -gar; -gelehrte(r) m poloviční n
povrchní účenec, nedouk; -geſlenk n klobu-
tuhý n málo pohyblový (amphiartrosis); ge-
öffnet a: -öffucte Thüre přivřené n pootevrěné
dvére; -geſchliffen a plav. poloopotřebovaný;
-geſchloſsen a napolo zavřený; pri-; -geſchoſn
polopatro, me(z)zanin↑, nadpřizemi, zvýšený
přízemek; -geſchoſſenſtner n ſlámské okno;
-geſchwiffer npl. nevlastní bratři, sestry;
-geſell(c) m vyučenee; -geſicht n = Proſt;
-geſjotten a polovařený, nedovařený; fig. po-
lovičatý, slabý; -getrcide n = Menglein;
-gebierte(s) n typ. půlčtverčík; -gold n polo-
vicní zlato; -gott m polobůh; -gott-ähnlich;
-göttlich a polobožsky; -göttin f poloboh-
ně; -gräſer m pl. bot. sitiny; -ovité rostliny;
-gut n stroj. smíšenina olova a cínu; -haje m
zo. Cavia leporina polozajie, činčillaſ; -hedc
leinen n tkale. polokoudel; -helle f přitmi,
přisvit. sero; -hemd(c) n: a) ↗ náprsenka
(= Verhemd); b) = Halbttittel; -herzig a ne-
rozhodný, neodhodlaný, váhavý; -herz
muſchel f zo. Hemicardium polosrdcovka;
-hoch a poloviční výšky (gen.); -hoch-ſjen m
polovysoká pec, polodomna↑; -holländer m ⊙
cupovací válec (na hadry); -holz n tes. polo-
trám, štípance, napolo rozězané drívi;
-hose f brslenky, krátké kalhoty (po ko-
lena); -hubcr m, -huf(c)ner m, -hüſ(c)ner
polouláník; -huſer mpl. zo. polokopytníči;

Halb...

— 1177 —

Halb...

- *hühner* n pl. *zo.* tinami; - *hundert* n (icpe halbes Hundert) půl sta, padesátka; - *imperial* n = -colembier; - *infel* f poloostrov; - *infel* a ↗ poloostrovni; - *inbalde* m (v Prusku) poloinvalid(a)†; - *jahr* n půlletí, půlrok, semestr↑; - *jährig* a polouletní, půlročný, semestrálnit, - *sestiměsiční*; - *jahrlich* a: a) opakující se každých šest měsíců, po půlletí; b) ♀ = - *jährig*; - *jahrsdividend* f půlletní dividenda; - *juchtenband* m knih, vazba polojuchtová; - *käfer* m *zo.* Neevcalis nedokrovka; - *kammgarn* n prád, poločesaná příze vlněná; - *kaninchen* n *zo.*: a) = -baie; b) = Meerschwein; - *karthanne* f *zo.* poloviční švihovka n kartoun↑; - *keller* m = *laut*; - *kenner* m povrechní n polovičatýznalec; - *fентерс* f, - *fenntnis* f nedokonala n povrechní znalost, polovičatá znalost v vědomost; - *fette* f souk., tkale, poloosnova; - *fiecherhecht* m *zo.* = - *dnabel*; - *kittel* m halena (skleněná) o jednom rukávě; - *klappe* f bot. = - *Schmelmbot*; - *klappig* a bot. polochlopny; - *kluga* málo chytrý, p = dumm; - *kopf* m f ↗ polovchní člověk, o(b)mezená hlava, o(b)mezenec; - *köpfig* f ↗ a o(b)mezeného ducha, o(b)mezený; - *kost* f = - *venien*; - *kreis* m půlkruch; - *kreisbogenfenster* n stav. polokruhové n polokulaté okno; - *kreisförmig* a polokruhový; - *kreisrund* a = - *kreisförmig*; - *kugel* f polokoule; - *kugelhühlich* a polok(o)ulov(it)ý; - *kugelförmig* a polok(o)ulov(it)ý; - *kugelig* a polokulový; - *kundig* a mající nedokonala n povrechní vědomosti; - *kuppel* f ⊖ stav. výklenek; - *kupfer-er* n ⊖ min. chalopyr; - *kutische* f polokrytý kočár; - *laden* m poloviční okenice (na půl okna); - *lähmung* f = - *jeitige* Lühmung; - *lafen* n = - *bedelcenen*; - *lamelle* f bot. pološara, poločepelka; - *laut* a polohlasný; - *laut(er)* m gram. polo(samo)hláska, mezihláska; - *lederband* m = - *franzband*; - *leer* a poloprázdný, napolo prázdný; - *leinen* 1. n tež - *leinwand* f poloplátno, polovičník. 2. a poloplátěný, polovičníkový; - *leinenband* m poloplátěná vazba; - *leiter* m b, neúplný vodič; - *leute* mpl. od. - *bauer* b); - *licht* 1 a it - *lichten* llnrijden neuréčtými rysy n tahy. 2. n polosvit; - *links* adv. v levo, v příč; - *linnen* n a a = - *leinen*; - *löhner* m = - *bauer* a); - *mann* m: a) celély n nehotový muž; b) kleštěnec (= *Emmud*); c) (pl. *leute*) = - *bauer* b); d) plav = - *matroje*; e) bez = - *Wiedehopf*; - *mannsgesindel* n = - *man* bez polovědní lidé, čeládka; - *maske* f polomaska↑, domino↑; - *maſt* 1. hosp. = Buchmaſt. 2. a plav die Flagge *maſt* bijen spustiti n vysoukati vlajku do půl stežně (na znamení smutku); - *maſtig* a hosp. dávající bukvice; - *matroſe* m plavec málo zkušený; - *mehl* n zadnímouka; - *mciern* polodvorník; - *meiſter* m = - *Abdecker*; - *mciiterci* f = - *Abdecreci*; - *mensch* m (opak Halbthier) 1. poločlověk, myth. kentaur↑. 2. fig.: a) *barbar*; b) člověk nedokonálý n nehotový; - *messer* m = - *Durchmesser*; - *metall* n polokov; - *metallisch* a polokovoy; - *mittag* m prov. n doba mezi devátou a desátou hodinou; - *molche* mpl. *zo.* polomloci; - *monatlich* a: a) půlměsiční, čtrnáctidenní; b) opakující se každých

čtrnácte dní; - *mond* m 1. půlměsíc, půl mésice; fig. Půlměsíc, turecká říše. 2. voj. pevn. půlměsíc, ravelin↑, hradba polokruhová. 3. *zo.* = - *mentpinner*. 4. přístroj rovnací, jenž uvádí látku do plné šířky; - *mondeiseu* n dláto kulaté; - *mondsförmig* a poloměsivostivý; - *mondschunce* f zo. Nerita zubovec poloměsičný; - *mondpinner* m, - *mondbogel* m zo. Phialera (Bombyx) bucephala vztycnoritka lípová; - *mörtel* m hubená malta (obsahující málo vápna); - *mutter* f ↗ macecha, nevlastní matka; - *nacht* f ↗ soumrak, šero, přitmi; - *narr* m poloviční blázen; - *neue* f sníh, který ráno roztaje; - *nutzung* f poloviční užívání; - *offen* a o dvěřích přivřený, pootevřený; - *offensein*, - *offessen* n pootevření; - *officieil* a poloúradní; - *opal* m min. poloopál, - *pacht* f poloviční pacht↑ n nájem; - *pächter* m = - *bauer* b); - *parket* n 1. vlys↑, vlýsek, frýzek, dlážka. 2. podlaha dlážková n frýzová n vlysová; - *part* adv. na polovic! rozdělme se! - *partere* n prov. J = - *gechojs*; - *partspiel* n hra na polovic (výhry); - *pension* f poloviční výslužné n pense; - *penſionär* (in) f poloviční pensista, f - ka; - *perlen* fpl. poloviční perly (z perleti); - *pſer* n: a) = - *ſel*; b) bot. = - *Bubenfraut* c); - *pſünder* m voj. dši, půlliberka; - *pſündig* a půlliberní; - *pilze* mpl. bot. poloehouby; - *pique* (áu piké) m nápodobené piké, bavlněná látka bilá, silně škrobená a na spodní straně česaná; - *porzellan* m majolik↑; - *preiser* f ↗ mpl. lidé mající přístup do dvadla za poloviční vstupné; - *rahm-käje* m polosmetanový sýr; - *rechts* a v pravo v příč!; - *reif* a polozralý, nedozralý; - *reiche* f poloviční zralost, nedozralost; - *reicher* m *zo.* volavka modravá; - *rcint* m assonance↑; - *reinhanſ* m konopi zpola čištěné; - *roh* a polosyrový; fig. polosurevy, přihrublý; - *rund* a polokulatý, polookrouhlý, polooblý; - *rundeisen* n ⊖ hut, poloikrouhlé železo; - *santmet* m poloaksamit↑; látka bavlněná n vlněná, která úpravou srst obdržela; - *sauer* a (o víně) přikyslý, nakyslý; - *säune* f ⊖ stav. polosloup, sloup polouztracený, sloupe ve zdi; - *scharlach* m barv.: *franjöſischer* - *scharlach* polonach francouzský; - *ſchatten* m polostín; - *ſcheid* f, - *ſchit* f polovice, -na, půl(ka); - *ſcheide* wand f bot poloviční přepážka, poloviční bránice; - *ſcheidlich* a rozdělený v polovici; - *ſchied* f = - *ſchid*; - *ſchlächtig* a ↗ obojdruhý; jig. neodvážný, nesrdnatý, nezužný; - *ſchlam* m dřímota; - *ſchlag* m a: zrůdnost; b) path. ochrnutí jedinomranné n po jedné straně (hemiplegia); - *ſchlummer* m dřímota; - *ſchnabel* m zo. Hemirhamphus polozobec; - *ſchepſe* f zo. Gallinago gallinaria sluka otavní, bekasin(k)a↑; - *ſchuh* m ↗ pološtřevíc, nízký štřevíc, panoſel↑; - *ſchürig* a 1. od druhé stříže. 2. fig. a) středni; b) prov. nevčasný, nevhodný, nerozvážný; - *ſchwänge* mpl. zo. (krabi) poocasić; - *ſchwarz* a z polovice černý, sm. skoro černý, načernalý, přičernavý; - *ſchweiter* f: a) nevlastní sestra; b) švekruše, švakrová; - *jechsmalachſlächner* m = - *Heratistetraeder*; - *ſehen* n path. polo-

Německočeský slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

148

Halb...!

— 1178 —

[hälfc

vidoměst (hemiopic); ~schaig a = ~slechſig; ~ſcide f polohedvábi; ~ſciden a: a) polohedvábný; b) pochybné pověsti; ~ſcideu~cug n polohedvábná látka; ~ſcitig a: a) tvkající se půle strany, polo(u)stranný; b) polostránkový (v kn ze); ~ſichtigkeit f: a) = jchen; b) dichotomieſ; poloviční osvětlení (měsíce); ~ſiſber n platina; ~ſold m poloviční mzdá; ~jommerkleid n jarní šaty; ~jpanner m Semi-geometra polopídalka; ~jpanner m = ~baner a); ~jparren m ~ tos námětková krokev, krokevkrátce; ~ſpiegel(rob)ciſen n ~ hut. polozreadelné surové železo; ~ſahl m = ~Weſt-ſtaſl; ~ſtämmig a bot. polokmenný, s kmenem tak dlouhým jako tlustým; ~ſtarre f zbrnění, zkoprňení, katalepsieſ; ~ſich m plas. = ~iimmerſtich; ~ſtieſel m polobotka; ~ſtock a: ~ſted hiffen spustiti vlájka do půl stěžné v ~maſt 2.; ~ſtrauch m bot. polokeř, podkeř; ~ſtramplf m ponožka; ~ſtuffen ~ hor. poloruda; ~jstumm a poloněmý, nemluvný; ~jundenglas n pisečné hodiny půlhinodné; ~jündig a půlhedinný; ~jündlich a každé půl hodiny (se opakující); ~tagewerk n půlden práce; ~tägig a polodenní; ~tagſchule f polodenní škola; ~taub a nedoslýchavý; ~thecilig a rozdělený ve dvě stejne části, rozdvojený, rozpúlený, půlkový; ~theilung f (roz)děleni ve dvi, (roz)půlení; ~thier n = Centaur; ~thor n křídlo vrat a brány; ~tinte f střední barva, poloviční tintaſ; ~todt a polomrtvý, na polo mrtvý, omraćený, ~t. ~tetři schlagent omračiti koho, při po(z)abiti; ~ton m hud. půlton; ~topp m plav. (auj) ~tepp hiffen spustiti n vysoukati do půl vrcholu; ~tourschloſs n zám. zámek půlzápadový n se závorkou vrztanou; ~trauer f polosmutek, poloviční smutek; ~trauer tragen: a) miti poloviční smutek; b) (= Schmutz unter den Rägeln haben) miti špinu za nehty; ~trauerſtoſſe mpl. polosmutkové látky; ~frunken a polospitý, polopilý; ~tuch n: a) lehké su..no, polosukno, pran, n slabě válená látka vhněná; b) lov.; ~tüdler pl. poloplachty; ~umkreis m math. polo-kruh, poloobvod, poloviční obvod; ~bater m ~ otćm (= Štejfar); ~verdeſt m: a) ~utidje; b) plav. půlpaluba, půlpaloubka; ~verrikt a zbrklý. f prastěný (pytlem); ~vers m poloverši, půlverš, hemistichſ; ~butter m příbuzný ne-rovným šnatkem; ~bich n: a) (o hechde) (polo)zvíře, hovado; b) stádo, z něhož užitek náleži z polovice pánu, z polovice pastyři; ~biermaſchſflächner m = ~entaqendetelaeder; ~vocal m gram. = ~lautn(er); ~vocaliſch a gram. polo(samo)hláskový; ~vogel m lov.: a) v ptáčněm poloviční pták, drozd ata.; b) ptáček; e) pták, který nelitá; ~voll a napolo n z polovice plný: ~vollständig a zpola úplný n ukončený, hotový; a. sm neúplný; ~wach a napolo probužený n bdící, (napolo) dřimající, rozespalý, v polobění; ~wachſen a vyrostlý napolo, nedorostlý; ~wagen m kabriolet, dvoukolka, koleska; ~walm m tes. valln a poloviční n poloviční svisel boční; ~walmdach n stav. střecha polovalbová; ~wal-loncufriſcharbeit f; ~waltonenſchmiede f ~ polovallonské krycování, polovallonka; ~wal-

jenſörmig a poloválcovitý; ~wecg(c) čaštěp; ~wegs adv.: a) v půli cestě; b) poněkud, néjak; wenn es nur ~wegs geht půjde-li to jen trochu, bude-li to jen trochu možno; ~weiſch f. ~weſtlerin f dám(ičk) a polověta, frejíkraſ; ~wild a polodiv(ok)ý; ~wilder m polodivoch, barbar; ~wiffen n polovičaté n povrchní n mělké vědění; ~wiffer m polovičatý n povrchní vědec; ~wisserei f poloviční n povrchní vědění; ~wit(t)wc f ~ vdova po živém, žena opuštěná mužem; ~wiſ m nepravý vtip, nedovtip; ~wolle f polovlna; ~wollenſtoff m polovlněná látka; ~wiſchig a polovzrostlý; fig. holobradý; ~zeit f polovina doby n času; ~zeug n ~ pan. tluč hadrová; ~zeugholländer m = ~holländer; ~ziegel m tenká cihla; ~zimmer n pokoj v polopatře; ~jinn n špatný cin; ~zirkel m = ~trci etc.; ~zeug m půlčeta, půlzdelek; ~zweimalzwölſflächner m = ~zaleneoder.

Halb-baryt (~) m E₃ min. merotec.

Halbè-krug (~-~) m D₁₁, Halbe-krügel (~-~) n E₉ prov. s = ~zidc.

halben (~) I. v halb III. — II. %a, %r sich ~ C₁₂ ~ = halbieren.

halber (~) v halb III.

Hälberling (~-~) m E₃ = Blending 3.

Halber-zwölſ f (~-~) n E₃ bez pl. hazardni hra půldvanáctka.

Halbheit (~) f E₁₈ v halb IV.

Halbier-... (~-...) ~ſchere f jehaſtvi nůžky na přestrihování koušků nití.

halbieren (~-~) I. %a %r sich ~ C₁₂ (ro7- půliti, (ro7)děliti ve dvi. — II. %v ~- E₇ bez pl., Halbierung f E₁₈.

Halbierungsz... (~-...) ~punkt m bod půlicí.

Halbig (~) prov. a D₂,₃ polovičatý, nedokonalý, povrchní; prostřední; obstojný; jako adv. = halbwege b).

Halbling (~) m E₃ 1. člověk polovičatý necelný n nesvýj n váhavý atd. 2 svyc. = Halbölle.

Halbthum (~) n D₅ = Halb IV. 2.

Halcyon (~) [řec.] m E₂₅ zo. lednáček (= ~čižegef al.

halcyonisch (~-~) a D₂,₃: die ~en Žage dni lednáčkové, 7 dní pred zínnim slunovratem a po něm (kdy lednáček hnízí).

Halde (~) f E₂₂ 1. svah, sklon hory. 2. vršek, návrší, pahorek, pahrbek. 3. ~ hor., hor., halda, odval; fig. ~. auſt ~ ſegen: a) odepřiti koumu (soudně) právo na rudnou žílu; b) ošiditi koho (o podil).

Halden... ~ (~-...) ~erge mpl., ~geſein n hor. haldové kamení, haldovina, odvalina; ~kuttung f rozkutání n probírání n prohlédání haldy n odvalů; ~plaſ m hor., hor., hal-dovjště, odval; ~ſchutt m rumová n jalová sýpka; ~ſturz m hor., hor.: a) odval, výsyp; b) = ~plaſ; ~vorrat m zásoba haldová n a haldě; ~zeug(c) n hor. haldovina, odvalina; ~zug m hor. staré haldy n odvaly.

hafen (~) C₁₂ = anſchen.

halſ (L) 1. a 3. praes. ind. impſ. od heſsen.

Halfa (~) f E₂₅ = Œparto-gras.

hälſe (~) 1. a 3. conj. impſ. od heſsen.

Halsen]

— 1179 —

Halogen

Halsen (»-) m E₂ prov. (in Rynš) = Halbbauer a); zemj. vinaŕ.

hälſt (↓) 2. impf. od helfen.

Hälſt p (↓) a D₂₃ v Hälfte 2.

Hälſte (↓-) I f E₁₁ 1. polovice, -na, půlč. -ka; zur -, auf die ~ na polovie; um die ~ mehr o polovie(í) vice; mit ſ-m bei e-m Weichäte zur ~ gehen miti s kym na polovie eo; kaum die ~ je jäwer sotva (s) polovie téžký; auf der ~ die Weages v polovici cesty; um (o auf) die ~ reduciert zamenso o n na) polovinu; Rinder bezahlen die ~ děti plati polovie. 2. (ehe ~ ich und m-e ~ já a moje polovice (żena). — II. a neskl. das b ~ (Geld poloviční plat n vstupné.

hälſten (↓-) a C₁₁ = halbieren.

Hальſter (↓-) m E₂, f E₂, 1. ohlávka, ohlav; c-m Pferde die ~ antegen dáti koni ohlávku; Přv. die ~ wäre mir lieber als das Thier (o houple n o'klivě osobě plné šporků a řádu). 2. chomout (= Kammet). 3. ohlav(ek u sědla) na bambitku (= Holjter). 4. zo. ohlav, část ptačí hlavy mezi okem a kořenem zobaku.

Hальſter... (↓-) ~ anbindriemen m vazák; ~band a ~ -riemen; ~binde f: a) saul, vazák; b) chir. páska na zlomenou spodní čelist; ~ſiſch m zo.: a) Chactodon capistratus klipka, sapin; b) Heniochus cornutus mrskavec rohatý; greſdunpapier ~ hibd Heniochus macrolepidotus mrskavec velkošupinný; ~geld n uzdné; ~lțte f ohlávkový retizk; ~lčine f = ~riemen; ~loch n otvör na ohlávku; ~macher m ohlávkár; ~riemen m řemen ohlávkový, otěž; ~říjef m, ~žigel m = -riemen.

hälſtern (↓-) j. a D₁₂ ohlav dáti, ohlaviti.

hälſtig (↓-) a D₁₂ halb, zur Hälfte.

Halge (↓-) f E₂, (sétidje poleno).

Halina-tuch (↓-) ~ slov.-nem. n D₅ rak, hrubé bílé sukno.

Hаль (I) m E₃ zvuk (daleko slvšitelný), hlahol. — II f prov. J = Halle. — III. [= Zal] npr. n E₃ bez pl. zem. jméno několika měst.

Hаль... (↓-) ~ amt n prov. I = Mantant; ~bursch m = Zalzarbeiter; ~drommete J, ~horn n trouba zvéstující starým židům jubilejní rok; ~erde f = Düngejol; ~jahr n jubilejní rok starých zidů; š. sm. jubilejní rok, milostivé léto (= Miteljahr); ~lčute mpl. solivarnici; ~meiſter m solivarnický mistr; ~volk n = -lente.

Hälaſi 2c. = Halaſi 2c.

Halle (↓-) f E₂₂ 1. krytý prostor, (pod)loubi; galerie†, veranda†. 2. velký uzavřený prostor, dvorana, síń; (zaal) sál†. 3. (Manſz., Marſt.-) tržnice, bazar†. 4. ☞ = Zalzwert.

Halle (↓-) npr. zem. I. n E₂₅ pruske M s universitou, — II. f E₂₂ die ~ id., ſeka v Elsasku.

Halleluja(h) (↓-↓, +, ↓-↓) [hebr.] n neskl. (h)aleluja!; ~ ſungen zpivati aleluja.

hallen (↓-) C₁₂ I. vₙ (b) zníti, zaznivati, hlučeti, hlaholiti, rozléhati se. — II. %a rozevzučeti (co). — III. ~d part. a zaznivajici, zvučici, zvučný.

Hallen... (↓-) ~ baum a: stavba tržnic(e); b) stavba s loubím; c) síń, sál; ~ Mine f. ~weiſ b žena v tržnici a z tržnice, f zelebnáka; ~geld n plat z místa (na tržníži,

místné, tržné, stanovštíne; ~kirche f stav. kostel o stejné vysokých lodích; ~spiel n sloupení; ~vogt m tržní (dozorce).

Hallenſer (↓-) m E₆ 1. tě- in f E₁₉ obyvatel města Halle. 2. studující na universitě v Halle.

halleuſiſch (↓-) a D₁₂₃ hallský (= haliſch).

Halliſg prov s (↓-) f E₁₄, Haliſge (↓-) f E₂₂ nízký ostrůvek u pohřeží severního more.

Hallina (↓-) f © tval. silná látka z hrubé vlny (v Halinatům).

haliſiſch (↓-) a D₂₃₃ hallský.

Hallodri f (↓-) I. m vid. šibal, ferina. — II. int. b ~ pfi jodováni id.

hallo-en (↓-) "n (b) C₁₃ a) lov. křičeti hallo! b) hulákati, povykovati, dělati n tropiti hluk n povyk.

hallo(h) (↓-) I. int. halo! — II. sp H- n (↓-) m E₂₅ lov. (volání n křík) halo; a. sm. hluk, povyk.

Hallor (↓-) m E₂₀ solivarník.

Hallowen... (↓-) ~ stadt f solivarské město.

Hallowenſchaft (↓-) f E₁₈ solivarstvo.

Hallowication (↓-) [It.] f E₁₈ halucinace†, přelud (— Zůnečněníjubina).

Hal(f)unfe (↓-) m E₁₁ 1. holomek. halama, bídák, lotr, padouch. 2. ro. Corycus (ryba, druh pýskounů).

Hal(f)unfen... (↓-) ~ gečiſt n zlotrovělý obličej; ~loge (èu lože) f f div. olymp, poslední galerie; ~paf n lotrovina, ~stvo, padoušstvo; ~ptaf m f = ~loge; ~ſtreich m darebácký n lotrovský kousek.

hal(f)unkenſt (↓-) a D₂₃ darebácký, lotrovský, padousský.

Hal(f)unkerei (↓-) f E₁₅ = Hallowenſtreid.

Hal(f)unkiſch (↓-) a D₂₃ = hallowenſhaji.

Halm (↓-) m E₃, ☞ E₄ 1. stéboł. 2. die Eriute auf dem c (ver)tauſen koupiti (n prodati) skližen z zelena n na stojatě. 3. bot. = Dachgraſ; š. sm. = Dinc.

Halmf... (↓-) ~liege f zo. Oscinis šunka ječná; ~früchſe fpl. bot. obiliny, stěbeininy; ~knoten m uzel stěbelný; ~leje f sbrání n sbírka klasů; ~leſer m sbírač klasů; ~pſcife f rákosová pišťala, šalmaj, moldánek; ~pſlanjen fpl. bot. stěbelniny; ~wejpe f zo. Cephus bodruška; ~ug m ☞ = Hälmchen (v toto 2) zječen.

Hälmchen (↓-) n, Hälmfein (↓-) n 1. dim. od Halm. 2. jig ~ anſweren hžeti stěbla po větru (nevi- kdo, kterem cestou se bráti, poušťeti klubíčko; das ~ zječen tahati stěbelka, losovati stěbły; ſ-m das ~ durch den Mund zječen omámiti koho ličocením, lisati se ke komu.

haimen (↓-) vₙ (b) C₁₂ hnáti do stébel.

Haimen..., haimen... (↓-) I. = Haim... II. ~dach n došková střecha; ~hut m slamený klobouk (= Střebut); ~hütte f cha-loupka došková, chatře; ~leſc f klasobrani (= Ahrenleſe); ~leſer m = Ahrenleſer; ~riibe f kapusta řipa; ~tragend a stébelnatý; ~weiſc adv. po stéblech.

Halochemic (↓-) [ſec.] f E₂₂ nauka o solech čast leučby.

Halogen (↓-) [rec.] n E₂ chem. = Halič 1. a).

■

Haloid

— 1180 —

Hals...

Halo-id (~-^) [rec.] n E₃, ~sal; (~-^) n E₃
chem. 1. a) id. halogen, prvek halový n soli-
tvorný; b) id. súl halová. 2. min. hálovec.

Halo-id... (~-^...) ~salje npl. soli halové;
~fäuren fpl. kyseliny halové.

Halotrichit (~-^) [rec.] m E₂₀ min. id.

Hals (²) m sg. D₆, pl. E₁ (se změnou a v ä)
1. krk; hrdlo; šije; weißer ~ bilá šije; ~m
um den ~ fallen padnouti komu kolem krku,
vrhnouti se komu do náručí; gutwilling den ~
hinhalten nastaviti krk ~ šiji (osudné ráně),
obětovati se; e-n langen ~ machen natahovati
krk; er wird den Strid um den ~ befommen do-
stane oprátku (na krk); sich dem Ersteesten
an den Hals wersen věseti se na každého;
~m den ~ abſchneiden podřiznouti komu krk,
zaříznouti koho: 3. beim ~ jassen chytiti koho
za krk (v nepřátelském úmystu); f-r liebsten Alles an
den ~ hängen dátu všecko milence; zert bis an
den ~ gelehrt sein učený až po krk, ale do hlavv
nie nepříšlo; bis an den ~ in Schulden steßen býtý
zadlužen až po krk; Prv. die Kuh mifcht durch
den ~ dej krávě do drštky, dá tobě do dížky;
über ~ und Kopf; ~ über Kopf; über ~, über Sepf
o překot, střemhlav, horempadem; über ~ und
Kopf davonlanfen ubíhati o překot n horem-
pádem; jetzt habe ich ihn auch auf den ~ befommen
ted mi také přísel na krk (za obta); bleib mir
damit vom Halse ušetř mne (s) tím, dej mi s tím
pokoj; 3. o et. auf dem Halse haben miti koho n co
na krku; ~m über den ~ fommen překvapiti
koho; přijiti z nenadání, přikvačiti na koho;
~m zu Halse gehen dotirati na koho; ~m et. auf
den ~ laden naložiti ~ na bedra komu; sich e-n
Proces auf den ~ laden zaplésti se do procesu;
~m auf dem Halse liegen o fischen obtěžovati koho
přitomností návštěvami; sich et. an den ~ reden
zaplésti se prostořekosti do čeho; sich 3. o et.
vom Halse schaffen o laden o schlütteln o wälzen
zbaviti se, sprostiti se, zbýti (se) koho n čeho;
~m 3. auf den Hals schiden poslati komu na
krk komu; ~m et. an den ~ schwagen; a) hoditi
co na krk komu; b) e-n Proces začiti n zahájiti
spor s kym; ~m alles üble an den ~ wittchen
přáti komu co nejhoršivo, psí hlavu strakati
na koho; et. mit dem Halse bečhlen o břißen za-
platiti n pykati co životem; es geht ihm an
den ~ es gilt den ~ das testet den ~ jde n běži
(mu) o hrdlo n o krk n o život; sich um den ~
reden zaplatiti životem svou prostořekost;
der ~ ist ihm verwirft propadne trestu smrti,
due odsouzenen an smrt; ~ er ist auf f-n ~
gefangen jest obviněn z hrdelniho zločinu;
den ~ brechen: a) tež ~ und Beut brechen zlomiti
si n zlámati si n sraziti vaz: b) = den Garaus
machen v Gar...; das hat ihm den ~ gebrochen
to mu dodalo! to ho zničilo; plav die (Sezeit
bricht den ~ odliv jest u konce; e-n schlimmen
~ haben, Schmerzen (o es) im Halse haben miti
bolesti v krku; er leidet immer am Halse, sein
~ macht ihm immer zu schaffen má stále boleni
(v) krku; es ist ihm in den unredten ~ (in die
vifrebro getenommen zaskočilo mu (do kolčové
dirk); anſs vollem Halse fachen o schreien smáti
se n krneeti z plna hrdla; f das hat er in j-n
~ hinein gelegen v hrdlo lhal, p vrdlouhal;

ibm richtd aus dem Halse má páchnoucí dech,
páchne mu z úst; sich bis an den ~ voll eſsen
najisti se do syta. fig. ich hab's jatt bis an
den ~ es wäßt mir schon zum Halse heraus mám
toho až po krk; das Bier will mir niicht recht
zu Halse pivo mi nebere; loy. ~ geben štěkati;
f o lidech mluviti. 2. věc kolem krku; (sragen)
límeč; Hälschen (Halsduch) nákrčník; ein ~ Perlen
garnitura† perel; lov. = Halsband; beim Zugviede:
~ Summet. 3. věci krku podobně; ~ e-r Flasche
hrdlo láhve; fig. e-r Flasche den ~ brechen láhev
vypiti. 4. ~ e-s Segels = Halse 2. 5. ⊕ ~ des
Capitäts krk sloupu; ~ beim ſjen hrdlo ka-
men (z venku výtopných).

Hals..., hals... (²...) ~abschneiden n:
a) podřezání krku, zaříznuti; fig. lichváření,
lichvářství; ~abschneider m: a) podřezavač
krků, zařezavač; b) fig. lichvář, pijavice;
~abschneiderei f = ~abschneiden; ~ader f
hrdelní žíla, hrdelnice; ~arbeit f práce na-
kvap; ~artig a krkovitý; ~band n: a) stužka
na krk, u zvítí obojek; zert. bühnenes: band
oprátka; b vso. ~band e-r Stanone okruží kolem dna
děla; c) zo. filbernes = band Argymus euphrosyne
perlefovec fialkový; d) path. ~band der Bense syti-
litické vředy kolem krku; ~bandeidechsen f zo.
ještěrky pruhované; ~bandfasan m zo, bažant
obojkový; ~bandſiegenfänger, ~bandſie-
genschnäpper m zo. Muscicapa albicollis mucho-
lapka bélokrká; ~bandkerneißer m zo. mol
nákrčníkový; ~bandmeerkafte f zo. Cercopiti-
thecus aethiops kočkodan, mořská kočka
ethiopská; ~bandnabelſchwein m zo. pekar
obojkový (= Pefari); ~bandnatter f zo. užovka
páskovaná; ~bandorden m řád obojkový;
~bandproces m proces nákrčníkový n kolli-
rový n o náhrdlek (královny Marie Antoinety); ~band-
regenpfseifer m zo. Charadrius hiaticula kulik
písečný; ~bandſteinwülder m zo. Strepsilas
interpres ústričník malý; ~bandziegemelferm
ko. zozodoj obojkový; ~bandziekervogel m
zo. Cinnyris chalybaea strodlimi pruhovaný;
~bart m podbradní vousy; ~bauschmusſel m
sval řemenovitý; ~ und beinbrechend a =
~brechend; ~berge f druhdy voj. náhrdlek, okruži
(cást brněni); ~bindchen n nárkocha; ~binde f
nákrčník, kravataf; ~blutlerf = ~ader;
~braten m lov. kusy masa od krku černé a čer-
vene zvěři; ~bräune f path.: a) brandige ~ bräune
= Tiphtheritis; b) bau tíge ~bräune záškrt;
~brechend a ~, ~brecherisch a krkolomný,
nebezpečný; ~bruch m zlámání vazu, sražení
hlavy; ~bund m límeč (košile); ~bürge m
rukojmě životem; ~bürgschaft f rukojemství
životem; ~dornraupen fpl. zo. trnokrke hou-
senky; ~dreher m zo. krutihlav; ~drije f an-
mandle (Amygdala); ~drüſengeſchwulſt f otok
mandli; ~eigen a = leibeigen; ~eisen n:
a) železný kruh a obojek, kuta; b) (ein Stammer-
eisen) mádlo; c) voj. ~eisen in der Mauer e-r Schleue
železný kruh ve zdi u stavidla; ~entjüng-
dung f zánét hrantan (laryngitis); ~ſeiſelun fpl.
= ~driſen; ~flor m kytajka; ~ſloſſe f zo. hrudní
(prsní) ploutev: ~ſloſſer m zo. hrudiploutvé
ryby; ~ſörmig a podoby krku, krkovitý

halten]

— 1182 —

halten]

Pistole vor die Brunst ~ nastaviti komu bambitku
na prsa; ein Tubo vers o ver dem) Gesicht ~
zakrývati (si) obliçej sátkem; die Hände gen
Himmel ~ vztahovati ruce k nebi; 3. unter
Schlois und Riegel ~ vězniti koho; den Ziegel
turz (o straff) ~: a) jezd. držeti uzdu z krátka;
b) fig. držeti koho na uzdě; f.-e. Begierden im
Baume ~ držeti chtice na uzdě. potlačovati
chtice; 3. kurz o sehr strengc o sehr inucht ~
držeti koho zkrátka; et. im Gesundheit (7a-)
chovati n podržeti co v paměti; 3. bei j-m
(o beim) Wert ~ bráti n p vzíti koho za slovo;
žádati na kom. aby dostál slovu; die Ztiefel ~
Wasser boty nepropouštěji vodu; 7. cš melt
ihn nicht lange in dieser Lage nevydržel dlouho
tento stav; h) (aufreucht erbatten) držeti se, udr-
žovati se: sich taum auf den Züllen stěži se
držeti n státi na nohou; diese Farbe hält sich nicht
tato barva není stálá; 4. trvalá; das Wetter
wird sich nicht (langet) počasi dlouho nepo-
trvá; der Rüfcher konnte die Pferde nicht ~ koči
nemohl koně udržeti; sich vor Laden nicht ~
fühnen nemoci se ubrániti smíchu; Prebe ~
obstáti ve zkoušce, prestáti zkoušku; e (von et.
nicht abgeben) jein Verprechen ~ dostáti slibun.
mspr. dodržeti slib; den Einjat (dagegen) ~ jiti
v sázkü; d) (in sich fassen) wie viel Betten bält
dieser Saaf? kolik posteli (se ve)jde do sáu?;
e-e krone bält hundert Heller koruna má sto
halířů; der Garten bält laundert Meter in die Länge
zahradte jest sto metru zděli; e) (bunten) ist
daselbich sich ihn (nicht) durchsäue stěži se bránim
n zdržuji (n nevım, co mi brání), abych
ho nezpráskal; sich für sich ~ býti stranou;
er wollte sich nicht ~ laffen nedal se (zivou
moci) udržeti; nedal se premluviti, aby
zůstal; f das läst sich ~, es läst sich damit
noch ~ to není zvlástni věc; es mit 3-m ~
a) (= es mit 3-s Partei ~, sich zu 3-m 3-s
Jahne ~) býti s kym za jedno, býti na strane
ei; b) es mit e-m Dravenzimmern ~ milovati tajně
jenskou, mspr. udržovati pomer se jenskou, držeti
se jenskou; sich zu seinergleichen ~ obcovati se
sobe rovnými; f) für et. ~, dafür ~ etc. v ~ 2. für...;
2) f-e Kinder zu Zdülle (sche) ~ posilaten děti pilne
do skoly; 3. zum Studieren ~ miti ~ pridržo-
vati koho k studiim; 3. zum Harren o zum
beslen ~ (lepe haben) miti koho za blazne, tro-
piti si sašky z koho; h) sein (Gefunde gut ~ (behandelt)
dobre zacházeti se služebnictvem; 3. wie jein
kind ~ zacházeti s kym jako s vlastnými dítětem;
baltet Euch tapfer ~ držte se: es so und so ~ za-
cházeti s šim tak či onak; so ~ wir es, je
pflegen wir es zu to jest más zvyk obyčej;
Zie kömen's ~ nach Belieben; ~ Wie das, wie Zie
wollen dělejte. jak Vám libo n jak cheete;
sich so und so ~ (behandelt) chovati se n počínati
si tak či onak; 1) (haben) e-e (Wasswirtchaft) miti
hostinec; e-m Munde e-n Lebrer ~ platiti díteti
učitele; Meßgänger ~ miti strávniky a lidi na
stravu, stravovati lidi; Vieh ~ chovati do-
bytek; e-e Zeitung ~ od(e)bírati casopis; obeh.
wir ~ diese Ware nicht nemáto toho zhoši na
skladě: j. (Seridt) ~ konati soud, souditi;
Rath ~ bráti radu, raditi se. 2. den Urin o das
Wasseri an sich ~ držeti moć; den Athem an sich ~

dech (za) tajiti; (nnt) et. an sich ~ skrývati,
tajiti co; das Lachen an sich ~ brániti se smíchu;
jetzt er taum die Zinde nicht an sich ~ nemůžu
dziéi psaní; fig. ich weiß jetzt, woran ich nicht zu
~ habe těd vim. čim se (mám) fíditi n spravov-
vati n na čem jsem; sich an 3. wegen et. a:
) fíditi se, spravovati se kym (v příčině čeho);
b) držeti se koho, spoléhati (mspr. se) na koho
v čehn; obeh. wir ~ uns wegen unneren Forderung an
Zie v příčině své pohledáky držíme se Vás
n spolchame na Vás; sich an et. heran ~, sich
dazn ~ pospísi si s čim, vložiti se, dáti se
(s chuti n s horlivosti) do čeho; et. an das Feuer
~ držeti co u ohné; bei der Ztanze ~ neustoupit,
vytrvati; (nicht abwechseln) neodchýliti se od čeho:
für et. ~: ich halte ihn für e-n chřlichen Mann
mám n pokládám ho za poctive; für e-e
Chre ~ zu... pokládati (si) za čest (s inf.); ich
halte es für gut mám n pokládám to za dobré;
zdá se mi, že jest to dobré; ich halte es für
m-e Pflicht, es zu melden mám (vsou) povin-
nost, abych to oznámił; ich halte dafür, dášf~
mám za to n domnivám se, ...; et. für
wahr ~ mítı za pravdu co; et. gegen einander
srovnávati co s čim; et. gegen das Zid ~ držeti
co proti světlu; mit et. hinter dem Berge ~
skrývati, tajiti co; 3. in Athem ~ nedati komu
oddechnouti; qut in Zand gehaltenes Haus za-
chovaný dám; 3. im Baum ~ nedávati válli
komu; wie willst du es damit gehalten haben? jak
to chees (mítı)?; wie wirst du es damit? jak
sich budeš počínati v tom případě?; wie ist es
damit zu? jak (treba) si počínati v tomto
případě?; was ~ Zie von 3-m co o něm
soudíte?; ich halte viel von ihm vážim si n
cenim ho velice; man bält nicht viel von ihm
neni u veliké vážnosti; ein Kind über die
Taufe ~ držeti dítě na rukou pri křtu, býti
dítěti kmotrem (pri křtu); was ~ Zie davon?
co o tom soudíte?; ich halte nídsidt davon ne-
libi se mi to, nezdá se mi to vhodným; ich
halte nichts von dem Gericht nedávám viry té
pověsti; sich džu ~ sich et. her; ein Kind
zur Tausch ~ über die Tausch ~; 3-m et. zu Gute
o zu Guaden ~ prominouti n odpustiti komu co,
nepočítati komu za vinnu co; sich zu Hanfe ~ zůstá-
vati doma, nevycházeti z domu. 3. sich bereit
e in Vereitschaft ~ býti připraven; der Eimer
bält dicht vědro neteče; 3. frei ~ (zah)platiti
za koho, častovati koho; 3. gesangen ~: a) e-n
Lerbreuer zločinech chovati ve vězeni ~ vězniti;
b) e-n srengsgefangenen chovati h zu zajeti;
et. gehim ~ chovati co v tajnosti, tajiti co:
den Rept (o sich) gerade ~ mítí hlavu vzpřimenu
n vzhuru, býti vzpřímen; sich e-r Zade (gen.
gewiš ~ býti jist čim; große Stücke auf 3. ~
v viel auf 3. ~; sich gut ~: a) držeti se, dobrě
se chovati: b) udržovati se (v neporuše-
nosti), nekaziti se; hoch ~: a) v thener ~:
b) v wert ~; 3. kur ~ nedávati válli komu;
3. es bült ihn nicht langer nevydrži to déle;
3. lieb ~ milovati koho; sich linsß ~ v rechts ~; den
Wand offen ~ mítí ústa otevřena; sich rechts
n linsß ~ držeti se v pravo (v levo); 3. jadlos-
(n)hraditi komu ztrátu, mspr. odškodniti koho;
wie thener (e hoch) halten Zie die Statue? kolik
byste fekl n hádal, ze socha stála? na

hăltig

— 1184 —

Hammer...

hăltig, prov. ă hăltig (↓) a D₂,₃, 1. zeim. vo slož obsahující; tohtenjáře obsahující kyselinu uhličitou. 2. a) rudnatý; b) kovnatý.

hăltigt (↓) 2. sg. praez. ind. od halten.

Haltung (↓) f. E₁, v halten.

Haltungs..., haltungs... (↓...) fest a
pevný, stálý, zásadný; -los a nepevný, ne-
stálý, bezzásadný; -lošigkeit f nepevnost,
nestálost, bezzásadnost.

Halt-unş-feſt f ↗ a zert. (↓↓...) m E₂ vrátný.

Halunfe țc. v Hallunte țc.

Halyden (↓) v Halys II.

Hahys (↓) [rec.] I. npr. m neskl. id., řeka v Malé Asii. — II. f sg. neskl.. pl. Halyden rod ploštie n štenic.

Hamadryade (↓-↓) [rec.] f E₂₂ myth. hama-
madryada†, lesní panna. (smrtelná) vila
stromová.

Hamadryas (↓↓...) [rec.] f E₁₈ (pl. Ham-
dryaden (↓-↓)) 1. = Hamadryade. 2. zo. pa-
vian plášťový, též duran červenolíčný.

Hamtak (↓) [fr.] m E₂ = Hůžematte.

Hämatit (↓) [rec.] m E, min. 1. = Eiien-
oryb. 2. hématit], krevel, červený železovec
n železnák.

Ha-maus (↓) D₁, (v pl. Hamäuse) zo. = Erdratte b).

Hambuche (↓-) f E₂₂ bot. = Hagebuche.

Hamburg (↓) npr. n E₂₅ zem. Hamburk.

Hamburger (↓↓...) I. m E₆: a) - in f E₁₉
Hamburcan, f -ka. Hamburak, f -ačka; b) plav.
= Holländerbaum. - II. =, h- a neskl. =
hamburgisch.

hamburgern (↓↓...) n (b) C₁₂ jednati po
hambursku n jako Hamburák; hra v kuželky:
hráti hamburskou (ve dvou partích).

hamburgisch (↓↓↓) a D₁,₃ hamburský.

Hambutte țc. (↓↓...) f E₂₂ = Hagebutte țc.

Hämchen (↓) n E₇ 1 dim. od Hamen. 2. fig.
prov. osoba štihl n slaká.

Hamen (↓) m E₆, Hame (↓) m E₂₁ (dim. Hämchen) (↓) n E₇ A) ryb. = Angel-haten. B. a) ryb. keser; b) tov. sít k lovu slepic, divokých kachen ata. a. sm. sít.

hämisch (↓) a D₂,₃ potutelný, F počouchlý;
- c freude skodolibost; - fächelt pošklebně n
posupné se smáti.

Hamm (↓) prov. m D₁₁ uzavřená lučina.

Hamme (↓) f E₂₂ 1. † (ještě prov.) = -dinebug,
Duß, Keule, Šchädel, Šchendel, zem. Šchüten. 2. =
a) Hecke; b) Verhan. 3. a) (Senſe) kosa; b) - an
der Senſe pata.

Hammel (↓) m E₆ 1. skop(ee), skopeček;
el. = Hammelbraten; Prv. um wieder auf den
besagen (n. ärüdt) zu kommen vratme se k na-
šemu předmětu; wenn ein verpringt, springen
die anderen nach skocel-li jeden skopee, skoči
ostatni za ním; geduldig wie ein trpeливý
jako beránek. 2. = Kapjder = albatros stě-
hovavý. 3. fig.: a) (Unreinifter) sviňák; du viſt
ein rechter spr. tys dobytek s sviňák n prase;
b) ve slož. v (Weiß-, Weiß-) etc.; c) prov. j ein
wilder (o rechter) = učinený divoch; d) f (S
(Commingrand am stieren sie hat sich einen; gehet
zalbátila si n ucourala si šatv, p ná kaštany.

Hammel..., (↓...) -brüſt f knch. skopové
hrudi; -bug m skopové plecko; -coteſtett n

skopový řízek ze hřbetu, skopový kotelet;
-jeſſel n skopová kůže, skopovice; -ſleisch n
skopové maso, skopovina; -halſſtied n sko-
pová krkovička; -jährting m mladý (roční)
skopee; -knedt m skopčák; -korn n bot. =
Hartgerſte; -keule f skopová kýta; -kopf m
hlava skopći; -lamm n = -jährting; -laußen n
honba za skopcem; -maus f prov. = Heimchen;
-nieren fpl. skopové ledvinky; -od, 3 m =
Žpringedß; -putch n vankovská slavnost to žních, kde
se losuje o skopce; -ragout (eu ragú) n podpoušťka,
skopové ragout]; -rennen n: a) = -laujen;
b) dvě koule koulející se za sebou; -ſchla-
gel m = -ſeule; -ſchwanz m 1. ocas skopči.
2. bot: a) großer -jchwanz = Königſterje; b) kleiner
-dwan; = -Sdermennig; -ſprung m skopčí
skok, husí pochod (těž fig. na př. v poslanécké
sněmovně); -viertel n čtvrt skopee.

hammetn (↓) C₁₉ I. v (y) Klestiti, vyře-
zati, (pod)skopiti. — II. n (b) prov. J f zejm. v: da
ſtünnte man jcher to by člověk zlosti pukl.

Hammels... (↓...) -putch vankovská slavnost to žních.

Hammer (↓) m E₆ 1.: a) kladivo; fig. unter dem kommen, dem verfallen přijíti do dražby; fig. Karl der Karel Martel; b) hor. mlátek; c) (der mechanische große) mlat, buchar; d) (Gahu) des Gewehres kohoutek, kladivko ručné; e) (bürterleifer) kladpadlo, kle pátko, palička u dveří; f) an. kladivko (v uhel); g) = Hammerſisch; h) tel. eſletrijcher elektrické kladivko. 2. ⊕ hat. (kryčná) mlatovna. 3. das, čeŕrjchmant.

Hammer..., hammer... ⊕ (↓...) -appa-
rat m přístroj kladivový; -arbeit f: a) kovani,
kuti; b) kovaná n kutá práce; -arbeiter m
pracovník s kladivemi; -auge n proušina
kladiva n mlatu; -aigt f kladivnen, kladivo
se sekeron; -bahn f pouk kladiva n mlatu;
-secrec f bot. = Preielißbere; -beil n sekera
s kladivkem; -blech n plech kované n kutý;
-block m c-š -Zampibammers = -Heß; -cindriace
mpl. stopy kladiva; -eisen n ⊕ hat. kované
n kuté železo; -ſinne f klincový pouk,
klínek kladiva n mlátku; zedn. ostří kladiva;
-ſiſch m zo. Zygaena kladivoun; -förmig a
kladivovitý, v podobě kladiva; -ſihrigend vládnové kladivem; -gar a (měd) kujná n
zkujojně n dodělaná n raffinovaná; das Kupfer-
gar machen (c -garmaden) měd zkujojniti do
dělati n dočiniti; -garherd m hat. zkujňovací
hrn na měd, hrn n zkujnění mědi; -gar-
machen n des muſiers zkujnění n dodělaní n do-
cinení mědi; -geruſt n hat., str. mlatový stan,
stan kryčného mlatu; -geſtett n hat., str.
staniny mlatu n -ové; -gewicht n váha kla-
diva; -hake, -hane f motyčka, kladivo s mo-
tyčkou; -haupt n = -linge; -hein m, -helb m,
-helß m: a) hat., str. toporistě kryčného
mlatu; b) e-š Handhammers topůrko kladiva; -herr m
majetník (kryčné) mlatovny; -hülſe f hat.,
str. obřtlík n chompiers zkujnění, chomputina
mlatová; -hütte f hat. = -wert a); -klaue f
= -spalt; -klinge f, -kopf, -ktoß m des
Zampibammers buchar j arniho mlatu; -kopf m hat.
plocek n buchar u pákového mlatu; -loch n
= -ange; -meiſel m plav. uepavadlo; -meiſter m
mlatovný mistr; -müſch f: a) = -wert; b) =

hämmerbar

— 1185 —

Hand

Valmuliyle; ~muſchel f. to. Malleus, ~naſen m
čepec matlu (pákového n kryšného); ~ordnung f
řád mlatovny; ~píckel m = ~hade; ~pinne f
= ſiune; ~pochwrt n hamr; ~přeller m
održka matlu n -ová; ~rad n mlatové kolo,
vodní kolo k pohybování kryčeného matlu;
~jšaſſuer m = ~meiſter; ~jſchlaſe f kryčná
truska; ~jſchag m: a) rána n úhoz n úder,
uderéní kladivem n matlem; b) but. okuje ko-
vářské, kovačina; c) kryčný mat; ~jſchloſn
zur Percuffienzüntung der wöchende vj. zámek ná-
raživý n perkusijni; ~jſchmied m 1. kovár
(kryčný). 2. ro. Agita tau (māra) paví oko
bukové; ~jſchniede f but = ~wert; ~jſchwanz m,
~jſchweiſ m chvost matlu n -ový; ~jſeelen fpl.
but, str pružiny n pera chvostového matlu;
~jſinter m = ~jſchag b); ~jſpatt m rozste-
pený pouk klínčový; ~jſiel m = ~heim b);
~jſirn f = ~jſirna; ~jſock m kov., but, str.
nákovník, spalek pod kovadlem n podkó-
vadleni; ~jſtranch m bot. Cestrum Parqui
kladivník jivnatý; ~jüſe f but, str. podporka
matlu (pákového n kryčeného); ~jwale f
stoupa; ~jwelle f but, str. mlatový n paleční
hřídel; ~jwerk n: a) mlatovna (kryčná, kryčná
hřídel; b) ~jperwert; c) = ~gewer; ~jwurz f
bot. = Breedwen; a); ~jange f kleſtiperlik;
~jjeichen n: a) h. s. liha, lž; b) tovarmi znamen
mlatovny.

hämmerbar (L-) I. a D₂,₃₃ kujný, tažný. —
II. s Hämmerbarkeit f E₁₈ kujnost.

Hämmerchen (L~) (dim. od Hammer) n E₇ kladivko.

Hämmerlein (L~) [dim. od Hammer] n E₇. 1. Θ
= Hämmerlein. 2. (schebet) skřít(ek); (Gottersjeß)
strašidlo. 3. zíľ duch, démon[.] 4. Meister ~
= Henfer. 5. sasek, harlekýn[.]

Hämmerling (L~) m E₃ = Hämmerlein 2—5.
hämmerln (L~) rₙ (b) C₁₂ rak. hämmern II.
hämmeru (L~) I. rₙ a C₁₂ kouti, kovati. —
II. rₙ (g) bušiti, buchati; wie hämmert mir das
Herz jak mi srдce tluče n buši! — III. g. H-
E₇ bez pl. kování, bušení, buchot.

Hämmerhjädt top. C (v) VlastjejoVICE.

Hämmerlein (L~) n E₇ [dim. od Hammel].
Hämmling (L~) m E₃: a) kleſténeč, skopeč,
kastrát†; b) = Hammel.

Hammonia (L~) [nlt.] npr. f poet. E₁₅
= Hamburg.

Hämato... (L~) anat. ~elec f kýla krevná;
~chsten fpl. boubele krevne; ~pericardium n
nahromadění krve v osrdel; ~philie f =
Hämephilie; ~po-čſis f tvoření se krve; ~tho-
rau m nahromadění krve v hrudníku.

Hämö... (L~) tk. ~philie f krváćivost;
~pncumothorar m výlev krve při větrnatosti
hrudníku; ~pto-c, ~ptnſis f chrění n kašlání
krve; ~rhhagie f krváčení, výlev krve;
~rhhagiich a krvavý; ~rrhoidal... c heslo o s. b.
~rrhoides pl. zlatá žila, kravnice; ~ſlabis f
hrážení(se)krve, stavění(se)krve; ~ſtatica npl.
léky krв stavící.

hämorroh-idal (~~~~) [rec.] a D₂,₃₃ pa-
stelinový, krvavnicový.

Hämorroh-idal... (~~~~) ~adern fpl.
= ~benen; ~fluſs m krváčení ze zlaté žíly;
~knoten m městky pastelinové, zlatá žíla;

~pſlebitis f zánět zlatých žil; ~taſchen fpl.
vaky městek pastelinových; ~benen fpl. žíly
pastelínů.

Hämorroh-idarins f (~~~~) [rec.] m E₁₄
zlatou žilou stížený, haemorroidami trpěi.

Hämorroh-iden [rec] fpl. path. zlatá žíla,
kravnice, haemorroidy†.

Hampel (L~) m E₆ (~~~) f E₂₂) pior. nemo-
tora, fulpas, vrták, trdlo.

hampelig (~~~) a D₂,₃₃ nemotorný, ne-
ohrabaný, vrtáký.

Hampel-mann (~~~) m D₅ panák.

hampel-männisch (~~~) a D₂,₃₃ panáčký,
pimprláčký.

Hampel-mas p (~~~) m D₁₁ Hampelmann.

Hampel-methode ~ (~~~) f E₁₂ panáčké
a pimprláčké n směšné chování.

hampeln (L~) rₙ (b) hýbati. zmítati, vrtět
sebou; mit den Beinen (beim Zisten) ~ nohama
kláti.

Hampfel (L~) f E₁₈ prov. J hrot.

Hämſcriling (L~) m E₃ v Häntling.

Hamfer (L~) |slov.] 1. m E₃, ~in f E₁₉ Cri-
cetus (s)křeček; ~in f saměka (s)křečková.
2. křečkovina, křečková kůže, f křeček.
3. fig.: a) hrabivee; b) samotář, pecival.

Hamſter..., hamſter... (~~~) ~artig a křeč-
kovitý; ~ſanger m, ~gräber m křečkar, vy-
kopavač křečku; ~höhe f, ~loch n, ~röhre f
křečkový pelech, křečková díra; ~jšrant m
piov. c veliká skřín.

hajſtern (L~) n (b) C₁₂ 1. dělati mezi sásoby
(jako křeček). 2. (při párě) dříti se, mezkovati
se ( ~ bljſen); (při jíde) lltati.

hajmtüſchich (~~~) a D₂,₃ = heimtildich.

Han (L~) [ar., tur.] n E₂₅ zájezdujů dům
v oriente.

Hanate (L~) m E₂₁, Hanakin f E₁₉, Hanák,
f ~áčka.

Hanbuche (L~), Hanbutte (L~) bot., prov.
= Hagebutte, Hagebutte.

Hand (L~) f D₁₅ (dat. pl. někdy též Handen,
zr. m. po p[.]r.) ruka; rechte ~ (ásta. heite ~, prov. J
jšune ~: a) pravá ruka, pravice; h: er ist j~e
rechte ~ jest jeho pravá ruka n faktotum†;
c) rechte ~ pravá ruka (trét. figura ve čtěrvelje); linke ~
levice; flache ~ dlań; die geballe ~ pest; un-
getebte r o vertehrte o äbide ~ rub ruky; höhe ~ hirst;
e-e ~ breit höher o pěst vyšší; die ~ zur Zanb vallen
sevřiti (ruku v) pěst; von seiner Hände Arbeit
leben živiti se svými mozely a praci svěch
rukou; e-e ~ voll hirst e-m; beide Hände voll pre-
hristl, prechoušli; ak e-e ~ well denken ruka plná
skvrm n posetá skvrnami; alle Hände voll zu thun
haben miti pluo (n plhe ruce) präce; die ~ von
~m abzieben odtáhnouti (pomocnou) ruku od
koho, zůstaviti koho bez pomoci n osudu; but. die
~ (Settes: a) ruka Páne, prst Boži; b) die ~
~ (Settes (cer Zolagtiljuse) hat ibi gerührt ranila ho
mrtvi.e; um die ~ e-s Mädchen anhalten uchá-
zeti se o ruku divky (o divku); o divce ~ m-f-
~ geben o reichen dáti komu svou ruku, pro-
vdati se za koho; ifre ~ iſt jehn vergeben (divka)
jest již zadána; sich e-e nicht ebensürtige dran
an die linke (o zur tüten) ~ antracen lassen vejiti
ve ~ snatek morganatický (e merganatidj); ca
gebt von e-r ~ zur andern o von ~ zu ~ de to z ruky

Aneckeckesky slovník. 1. Tenthjchböhmiiches Werterbuch.

149

Hand

1186

do ruky; druhly: die obere ~ Yehnsherr; die
untere ~ vasal], man]; aus erster (e zweiter) ~
tanfen kounpiti co z první (n z druhe) ruky;
et. von guter ~ wiffen o haben vědět (n mítí)
co z dobrého pramene; ich habe diesen Brief von
lieber (o heber) ~ mäßt tento dopis od milé
(a vysoce postavené) osoby; Ausgabe derster ~
vydáni poslední redakee; das Geld liegt in
gitter (e fischerer) ~ o in guten Händen penou jsou
v dobrých rukou; taist Cuch von des Priečeres
~ zusammen thun dejte se knězem oblati; es
jebt uns an Händen nedostává se nám sil n
pracovníků n dělníků; (mit) gejammet všichni
dohromady; u sm. ze všech sil; plav es sind
sießehn Hände an Verd na lodi jest sedmnácte
lodníků; alle Hände auf Teel všehno na pa-
lubu!; Prv. viele Hände fërdern das Wert mnoho
rukou muhoz zmůže; (Bühnleitgter der) eine ge-
schidte (e leidte) ~ haben miti dovedühn (n lehku)
ruku; die letzte ~ an et. legen posledně pilník
príložiti nās, naposledy (propilovati n pro-
hlédnouti co; finger ~ zkrátka, krátee, bez
obhradností, bez okolků, bez formalit (brevi-
manu); Prv. in kräftiger ~ ist jede Waffe gut
zdatné paži každá zbrań dobrá; eine gute
(Händsdrüft) ~ haben (o schreiben) miti peknou
ruku n pékné pismo, pékné pršti; zur redten
(1 linten) (Zeite) ~, redter (e linten) ~ po pravé
(alevè) ruce (n straně), po pravici, po levici;
beider ~ po pravici i po levici, na pravo i na
levo; po obou stranách; ein Wagenpierd geha-
uf beiden Händen kün jde na podsedn (n. na-
nuré; lov flache ~ e-c (Gewehwe) vidle, vidlico-
vité parohy selten); ~ anlegen ruku k dílu při-
kládati n příložiti; 3-m die Hände auflegen
vz kládati n vložiti ruce na koho; 3-m die
~ bieten: a) podati komu ruku; b) k smífeni; po-
dati n nabídnouti ruku komu k smíru, učiniti
první krok smírlivý; c) sich (einander) die ~
bieten podávati si ruce, podporovati se na-
vzájem; 3-m die Hände binden vázati komo ruce,
oduti (ma)ti volnost (jednání) komu; an Händen
und Füßen gebunden ~ poután na rukou i na
nohou; 3-m die ~ drüßen (s preßsen) stisknouti
komu ruku; die ~ gegen 3. erheben vztáhnouti
ruku na koho; er hat es nicht gewagt, ~ gegen
mich zu erheben neopovázil se mne dotknouti;
schend die Hände zum Himmel erheben vzpínati
prosebné ruce k nebi; 3-m die ~ geben po-
dati komu ruce; (die) et. an die ~ geben po-
ndatiti, vnknouti komu eo; da haben ſie m-e ~
(davanti), ich gebe den die ~ darauf Vám tu je má
ruka, zde ruka na to, dávám Vám na to
ruku; die ~ bei et. im Ziele haben miti v čom
ruku ~ prsty, účastniti se ~ býti účasten
čeho n zapleten v čom; freie ~ haben miti volně
ruce ~ volnost, nebýti ničím vázán; das hat
~ und Nuß má to hlavu a patu, jest do dobře
stojenzeno n zařízeno; Minder ans e-r Cbe zur
lüften ~ haben die ärgere ~ děti z nerovného
manželství nemaji stejných práv jako děti
z manželství rovného; die ~ im Zweck halten
sedoti se založenýma rukama, miti ruce
v klíně, zaháleti; 3-m die ~ lüßen libati n
p polibiti komu ruku; zejm. rak. (id) tijs die ~:
a) ruku líbám; b) non. děkuji pekně, děkuju
nechei; 3-m freie ~ lassen ponechati n zůsta-

viti komu volnost; die ~ ven et. lassen upustiti
od čoho, zanechati čeho; die ~ aus Herz o auf
die Brust legen połožiti ruku na srdeč n na
srdece; (die) ~ aus Herz! ruku na srdece; die
~ in den Zweck (o auf den Münden o in den Zat
to in die Tafde) legen skládati n p složiti n za-
ruce v klin, dávati ruce do kapes, se založ-
énýma rukama n nečinně státi; die ~ auf
et. legen vložiti ruku na eo, zabaviti eo; ~ aus
Wert legen príložiti ruku k dílu; (die) ~ an
3. (o an et. o an sich) legen vložiti n vztráhnouti
ruku na koho (n na eo na sebe), sáhnouti na koho
n naš, napadnouti koho, sáhnouti komu (n si) na
život; die letzte ~ auf et. legen von konei do-
věsti n připraviti eo; dokončiti, skoncovati,
dovršiti eo; 3-m bilfreiche ~ leisten podati komu
pomocnou ruku, pomoci n přispěti komu
(pomoci); frumme Hände (heho Finger) machen
míni dlouhé prsty, kráští; er macht böhte
Hände natahuje ruce, néco chce; 3-m die
Hände preßen (stisknouti komu ruce; weder
~ noch Nuß regen o riühren ani se nehnniti;
~ 3-m die Hände salben o schmieren o ver-
ſüßern podplatiti, u koho, porušiti koho (p)neue;
p podmazati koho, zlatým pytmel komo prašti;
die Hände über einander schlagen sprásknouti
ruce (nad hlavou); die Hände in die Kehlen
ſchlagen spálití si prsty, spálití se, utrpěti
skodu; die Hände über dem zu zusammenhängen
sprásknouti ruce nad hlavou, býti udiven;
3-m die ~ o Hände schütteln poitrásti komu
rukou; nicht (die) ~ ver Augen jenen nic nevi-
děti; die Hände (mutbotes) finnen lassen spustiti n
světli ruce (malomocně), požbty odvahy;
die Hände in die Zeiten stemmten podepršti si
boky; wie man e-c ~ umdrehst obrátkou,
v okamžiku; die ~ nicht umdrehen o umkehren
un et. nehnnouti ani) rukou n prstem pro eo,
nestarati se o eo; id wasche meine Hände in
linschuld umyvám si ruce (v nevinnosti); Prv.
e-c ~ wächt die andere ruka ruku myje; wenn
man ihm e-n Finger gibt, so nimmt er gleich die
ganze ~ podej mu за a vezte celon ruku;
3. an o bei der ~ haben (o halten o halben
držeti n vésti koho za ruku; 3-m et. an die ~
geben v an die ~ geben; 3. (o et.) an (o bei der)
~ (in der Wabe) haben miti koho n eo po ruce;
3. m die Mittel an (e in) die ~ geben poskyt-
nouti komu prostředku; 3-m an die ~ geben mit
et. pomáhatli komu, prispeti komu (pomoci, býti
komu k ruce n napomocen; 3-m mit gutem Rath
an die ~ geben dobre (po)raditi komu; man mušs
thun auf die ~ sehen člověk musi mu koukatí
stále na prsty (ahy nic neukradł); 3. sm člověk
musi nań miti pozor; 3-m et. auf die ~
geben: a) klepnouti koho přos ruku; b) ~ dáti
komu eo závdavkem; 3. auf Händen tragen nositi
koho na rukou, všemožně peovatí o koho; auf
eigene ~ et. thun ciniti eo na vlastni pěst o na
vlastní vrub o n své ujmě; sich auf eigene ~
jeten usaditi se. zariditi se (pro sebe); auf
eigener ~ füßen o liegen miti své živobyti n
vlastní živnost; das liegt auf der (fladen) ~ o
auf planer ~ to jest zrejme, to jest na bile-
dni; aus der ~ preßen (o krotkych zvířatech, ~ fig.
p tež o bách) žráti z ruky; et. aus der ~ o aus
den Händen geben o lassen dáti n pustiti eo

Hand

Hand...

— 1188 —

Hand...

pesní; -bibliothek f příruční knihovna; -bietung f podání ruky, přispění; -biflet n vlastnoruční dopis; -binde f chr. páska na ruku; -blasebalg m ruční s jednodobým měch; -blatt n: a) manšeta. ˇ n náručka; b) močna plazivá pětiprístka = dléhfrant 2. g1; -blume f bot. Manulea; -bof m = xamme, -bogen m: a) ruční luk; b) an. oblikou ruky; -bohne f bot. = Aderbohne; -brandkugel f voj. dsl. ruční koule palná n zápalná, ruční granát; -breche f ⊕ prát. lamačka ruční: -breit a z šíři ruky, na dlaň siroký; -brett n ⊕ šleč, ruční sajma; zeď. spořídlo, spořitko; -breche f prov. J = -jeſſel; -brief m: a) list psaný (vlastní) rukou d. vlastnoruční list n dopis, autogram, mspr. f; b) vlastnoruční listek; -bricschen n listěček, psaníčko; -bube ˇ m = Ženne; -buch n příručení kniha, příručnice, manuál, kompendium, vademecum; -büchlein n příruční knížka; -büchse f ručnice, karabina; -bügel m ⊕ am (Gewebekopfate) luk n luček n oblouček u pážby púsky n = u pážby ručnice; -cariotte n kára n dvojkolec samotnýžný; -caſſe f příruční pokladna; -deſſe f malá příkrývka; -dicuſt m osobní roloba; -dienſter ˇ n robotník; -dreschmaschine f ruční mlátiči stroj ruční mlátička; -drillmaschine f hosp. (ruční) zasevadlo řádkové; -drueſ m: a) = Händreud; b) tisk ruční (kadlubový); -druchm f hosp. mláčení ruční n cepem; -eimer věděrko; -einkauf n kupování z ruky; -eisen n pouta, okovy (na ruce); -cemplar n příruční výtisk; -fahrt f ⊕ ho sestupování po řežbřicích; -ſajs n: a) prenosný soudek; b) nádržka na umývání rukou; -fauſſel n hor mlátek; -ſeger m = beſen; -ſeile f ⊕ ruční pilník; -ſertig a (v rukou) obratný, zručný, dovedný; -ſeſſel f pouto na ruku n na ruce; -ſeſt a: a) mající silnou ruku; -jeſſter serl silný n svalnatý chlap; b) J. jeſt maſten v díngjeſt b); -ſeile f: a) skoro † slavný slib, zejm.: a) zasnoubení (= Cheverletُni); b) hostina při zasnoubení; b skoro † akt styrzený vlastn(oruční) im podlipsom. správní list, průkazní list; e) prov. druhá hypotheka; -ſeuergewehr n, -ſeuervaffe f ručnice; -ſenſprische f ruční stříkačka; -ſluſſe f dlaň; -ſlatterer mpl. 20. = -ſilger; -ſleſſe f slacha v ruce n ručni; -ſlechſeuipauer m napináč slachručnich; -ſloſſer mpl. 20. rukoploutví; -ſliuſter mpl. 20. Chiroptera letouni, netopřvi; -ſörmig a podoby ruky; bot. dlaňovitý; -ſriede m bezpečnost od násili; -ſrohne f = -dienſt; -fröhner m = -dienſter; -ſüghobel m trahn. macek; -ſüſter mpl. 20. ssavei čtyřruči (opice: -garneinen n tate. Inéna příze ručné spředěná; -gauſ m = -pierd a); -gebranch m příruční potreba, obyčejně užívání; -gehör n nov. ručinkovité parohy; -geld n: a) počinek, první stržené peníze; -ß-m -geld geben dáti koma počinek; b) závádavek; -gelenk n kloub zápeſtuý; (Ganunverßd zápeſti; -gelöbnis n, -gelübde n slib rukoudáním; -gelte f prov. J konep, -vice, nálevka (= -ßillgeltte, -ßéplgeltte); -gemen a: -gemenin werden (unitß-m) dostati se n dáti se do sebe, sraziti se; seprati se, servati se.

ſie waren ſhen -aemein byli již v sobě, už si byli ve vlasech; -gemenge: 1. n ſež, srážka, rvačka; 2. ˇ a = -aemein; -gepäſt n příruční n drobná zavazadla; -gereſt a příručný; -arect sein (dobře) padnouti do ruky; -geschieſ ˇ n, -geschicklichkeit f obratnost (ruky), ruční obratnost, příhodnost (k braní do ruky), příručnost; -geschmeide n: a) = Armeidegemeide; b) iron. = -jeſſel; -gespinn t n přádlo ruční; -gespinnleinwand f plátno domácí z příze ručné upředené; -gewaffen ˇ n = -gewehr; -gewebe n pletivo ruční; -gewehr n: a) = -senegegewehr; b) seán zbran; c = sm. ruční zbraň (zaběre); -geweih n = -achern; -gewerbe ˇ n = -wert; -gicht f path. dna ruky (chiragra) = -giff ˇ f = -geld; -glocke f ruční zvonereck; -granate f aa. granát ruční; -granatzünder m voj. přípałnace n přúpalka u zápalník cu ručníku granátu; -greiſlich a makavý, patrný, zřejmý, jasný; čas iſt -greiſlich to jest na bředlni n na jevo; f mitßß m -greiſlich reiden mluvitě s kym bez okolků; -reißlich werden: a) státi se jasným at, vjítí na jevo; b) mluvitě bez obalu. F podáváti co po lopate: c) = -gemen werden; zejm. začítí omakávati ženskou; -greiſlichkeiſt f: a) bez pl. patrnost, makavost, zřejmaliſt atd.; b) pl. c: ſam fan za -greiſtdeichen dali se do sebe, doslo k reži n ke rvače; -griffi s: 1. a) chápání, chopeni (se) čeho; zejm. zacházení s čim (Geichtdachſot) obratnost, dovednost, dali b) voj. -griff am (Gewehrre krk uhlavi n hlavisté: ře -griff mit dem Gewehr hmaty puſkou n ručnici; 2. držadlo, madlo, rukojet, násadka; -griffgufer m hadać z ruky. rukověſte; -habe f: a) ⊕ = -griffi 2.); b) (Geichtdachut et. al. faſen: Das (Geiſt) vietet teine -habe nádobu neni zač vzítí; -haben, -haber m v heslo o sobě; -habung f zacházení (s čim); -hade f jednoručka, obyčejná sekera n sekyrka: -hammer m ploſek, ruční kladivko; -hane f mßn. kladní sekera; -hecheleiſ f extal. ruční česáni v vochování; -heſt n zápuſníček; -hilſe f uzd. pomoc rukou; -hoch a zvýši ruky m pusti; -farre f, -farren m ruční vozik; -karte f: a) po- moené, dobré karty; b) = -kauſtarte; -käde m syrecek; -kauf m: a = -act b); b) prodej od ruky n (jen) dle potezkání od oka n bez vázení; e) drobný prodej; f) počinek; -klapper f klapačka; -kloben m ruční sveradlo; -knöchen m kost v ruce; -knopf m ßm. Sommertüren hlavička; -koſſer f ruční kufřík; -korb m, -korbchen n ruční koſſeček; -krämer m vid. obchodník po drobnu. hřstník; -kranje f, -kröſlein n džberík, kadečka; -kuſſt f zručnost n umělost v ruce; -künſter ˇ m člověk zručných rukou; -kurbel f bei der Zogenembe klika vytářeći; -kürbis m bot. = -Brvenie; -kuſſ m polibeni ruky; zunt -luſs fommen: a) být připušten k líbáni ruky; b) fig. rak. oděnísti od ſtonati co (= das Bad (v toto) anstragen); -lang a dlouhý jako ruka, s ruku dlouhý, zděli ruky; -länge f délka ruky; -langen "n" (b) v heslo o sobě; -langer m zeď. nádenník, pridavač, podavač; -langerarbeit f

Hand ...

1189

práce podavačská; -langern v heslo o sobě; -laterne f, -leuchte f svítinicka, ruční svítilna, lucernička; -leder n kůže na ochranu ruky; -lechen n; a) = Črvechen; b) leno obdržené bezprostředně od lenního pána; -leistung f úslula, přispění; -leiter: 1. m vůdce, prudivce (fig. čas); -leiterin; 2. f malý n prenosný rebrík; -leitung f rukoječ, návod (= Anleitung); -leuchter m ruční svičen, svíčinek; -le Institution n příručný slovník; -linie f čára na ruce; -lobung f = -gebaut; -lohn m: a) plat za práci zejm. nádennickou, nádennická mzdá; b) úrok z manského statku; -los a: a) bez rukou, bez ruky: b) nepříručný, nepohodlný (do ruky); -loſe f = -lobn bj; -loſh n olovníčka: -mange l(ruční mandl); -mehr n s většina (pozděvěním ruky); -messer n kudla; -mörger m voi, da, moždř ruční; -muff m: a) ručávni ček, stucel; b) prov. veliká rukavice kožědinová; -mühle f ruční mělýnek; -münze f drobná mince, drobný peníz; -muskel m sval ruky; -nadel f jehla k ručnímu šití; -närmashine f ruční šici stroj; -nerven mpl. nervy ruky; -nervig a bot, dlunitožil(n v); -ohs m náruční vůl; -orgel f = Trebergel; -papier n holandrový papír (opak Maichinen-papier; -pauke f hud. címbal); -pſand n základ; ein -pfaß geben däti v základ; -pſand geber m zastavce; -pſandnehmer m přijemce základu; -pſerd n: a) náruční kůn; b) kůn náhradní k vystřídni; -pſlicht f = -gelebniš; -preſse f ruční lis; -prije f štipe; -prohjagen m voi, da, ruční kolesna hlomozna; -pumpe f ruční pumpa; -quachle f prov. = -uch; -rakete f malá raketa; -ramme f = -a) ruční beran, beránek, palice (k zatoukání slabých koló); b) stav. dlaž, pěch, dusák; -rauherci f des Indes česáni ruční; -recht a = -gerecht; -regjister n zápisník; -reichen v heslo o sobě; -reichung f podání (pomocné) ruky, přispění, pomoc; -rijs m: a) trhlina v ruce; b) črta, náčrtek; -rohr n = -blüde; -rollwagen m (ruční) vozík; -rolle f = -mangel; -rojs n = -pierd; -rücken m hribet ruky; -rücker m (f) hosp. = -Pilgerster; -ruthc f u bíce: bižište; u copu: cepovka; -sachle f = -sare; -jämaſchine f ruční secí stroj; -jäge f truhl. pil(ka) ruční n zahradnická; -ſalbe f zeit. dary, pomazanka; -ſattel m sedlo náručního koně; -jaum m lem rukávů; -ſare f O hor. lotek (promyváre); -ſcharwerk n = -dienſt; -ſcheibe f ſouk kotouč ruční n čas deska na zkroucení n zkroužení rozčesaného nepostřiženého sukna; -ſcheidung f O = -Ausschreibung; -ſchein m listek zápisní (při půjčce); -ſchelle f = -ſessel; -ſhere f ruční nážky (na stříhání plechu); -ſchirm m stinidlo; -ſchlag m: a) udeření rukou; -ſchlagjoch n tlesknuti (rukama); b) plácnutí při slibu atd., a. sm. slavný slib; c) podání ruky, rukou dáni; mit -ſchlag verprechen slibiti rukou dáním; v závěrku dopisů. -Gruß und -ſchlag pozdrauviují tě a tisknu ti (v duchu) ruku; -ſchlagend a tleskající; -ſchleißein m (ruční) brousek; -ſchleuder f prak; -ſchlitten m ruční šánky; -ſchmiede f příruční kovárna; -ſchmuck m šperk na ruku; -ſchranbe f šroub

na svírání rukou; -ſchranßtock m ruční svěrák; -ſchreiben n: a) psaní vlastní rukou n vlastnoruční; b) písimo, rukopis (kontraktne); -ſchrift f: a) písimo, ruka a; b) úpis (dlužní); -Santum kvitance]; c) rukopis, manuskript]; -ſchriftentektung f vykladání rukopisů, umění z tahů a tvaru písma poznatou povahu pisateľov, grafologie]; -ſchriftenkunde f veda rukopisná; -ſchriftenkundiger m uzalec rukopisů, palaeograf; -ſchriftenfunt v umění čišťi lustiti rukopisy (stare), palaeografie), diplomatika; -ſchriftenjammung f sbírka rukopisů; -ſchriftenstreit m boj o rukopisy, Frukopisná vojna; -ſchriftenjucht f rukopisná manie, shánění se po rukopisech; -ſchriftlesen n četní rukopisná; -ſchriftlich a: a) rukopisný, písemný; ein Wert; -drittlisch beibehen mítí dílo v rukopise; b) paſt. sich -drittlisch verpflichtet upsatí se (mae); -id, ülitlicher (dřebiger) véritel na (pouhý) úpis; -schuh m rukavice; fig. ich nehme den -dubh auf, den Žie mir hinwenden přijímám n zvedám rukavice, kterer mi házite; -schuhblume f bot = Primel; -schuhfabrikation f rukavičkárstvi; -schuhfabrik f továrna na rukavice; -schuhfabrikant m rukavičkár; -schuhfinger m prst rukavický; -schuhhändler m rukavickár; -schuhfahrten m skřínka na rukavieky; -schuhklappe f záponka u rukavice; -schuhknop f knoflík u rukavice; -schuhladen m rukavičkářský krám; -schuhleder n usně na rukavičk, jureha; -schuhderleim m klih rukavičkářský; -schuhmacher(in) f m rukavická, f -ka; -schuhmacherei f, -schuhmachergewerbe n rukavičkárstvi; -schuhmachervare f zboží rukavičkářské; -schuhnätl(her) in ſička rukavie; -schuldsehcin m poukázka na řád; -schüße f O tkale, člunek ruční; -schwice f path. mozol na ruce; -ſeife f mýdlo na ruce; -ſchwingerei f textu, ruční potírání; -ſcite f a) strana ruky; b) náruční strana, strana náručního koně; -ſchel f srpek; -ſieb n sítko; -ſiegecl n soukromá pečet; -ſkiße f běžný f spěšný nástin; -ſpaſe f plav. rukopjeť vratidlo; -ſpaſtig a dlanitoklaný; -ſpaten m malý rveč; -ſpidech f: a) an e-m ſaipet zvedadlo, matice na přískroubování vijáku při různém ohjemu šteníku; b) vej. sochor homozu n kolesní; -ſpicel n (ha v karly) nevalní hra; -ſpieß m ruční rožení; -ſpindel f päd ruční vřeteno; -ſpiinnerci f sprádání ruční; -ſprike f ruční stříkačka; -ſtampfe f = -ramme b); -ſtauche f prov. = -Ausschneiden; -ſtein m: a) O hor. výstavní vzorek rady n mineralu; b) min. rukovitý krápník; c) zed. příručný kámen; d) ruční brousek; -ſtempel m ruční razítko; -ſteuerungshebel m O str. ruční páka vratná; -streifen n tež. vzpažení rukou; -ſtreffer m rozpínáč n na- natahovač ruky; -ſreich m: a) zejm. vej. náhlý a prudký a snělý útok, přepadení; durch -streid erobern dobýti úprkem; b) prov. = -jehag (sopřítřid); pohlavek; -ſluje f = -ſtein a); -ſtuhl m O tkale. stav ruční, stav na rukodělné zboží; -ſtuhl)weber m tkadlec rukodělný; -ſtupen fpl. = Manchstetten; -ſtuhel m záručka, zápěstnice; -tag m robotní den; -taſche f kabelka (= Arbeito-

Hand...

Hand...

— 1190 —

Handel

ventel); -těller m dlanů (= -sládce); -thier n
zo zkamenělina s otisky prstů obrovského
mloka Chirotherium Barthii; -trece f skoro †
— nelébnie; -trommel f bubínek; -tuch n
ručník, utěrák; -tuchdrell m látka na ruč-
níky; -tuchhalter m véšák na ručník;
-umdrehen, -umkehren n zejm. jen ve výrazě:
im umdrehen obrátkou, v okamžení; -ver-
kauf m drobný obchod, hrstnictví; -ver-
kaufer m obchodní po drobnu, hrstník;
-věste f = -ješte; -vogel m: a) (lovný) pták
naučený seděti na ruce; b) zo. Lyvacna Arion
modrásek černoskvrnný; -voll f: a) hrst(ka);
tig. - (Neue) hrstka, malý zástup (lidí); b) textil.
hrst. rulík (množství níti nově osnovy přisukované n navazo-
vane k nítm stará osnovy); -voll fladův textil hrst lnu
k česání podaná (nemá předschovati při sprostěj jakosti
500 q; -vollweise a po hrstech; -waffe f
voj.: a) sečuá zbran; b) = uměrwaffe; -wa-
gen m = -farren; -wahrsager(in f) m vé-
stec (n f kyně) z ruky; vykladač tahů n rysů
ruky, chiromant; -wahrsagerei f véstění
z ruky, rukověštectví; -waffe f Ø souk. val-
chovka; -wanne f koupadlo, umývadlo;
-varm a (o vodě) = lauwarm; -wasser m
voda na ruce n na (umytí rukou; -weiser m
ukazadlo cesty (= Weanweier); -weber m
= -stabilweber; -webestuhl m = -stuhl);
-wechsel m směnárná peněz; -weiche f Ø mo-
ták, motoviłdo, viják; -wende f si. obracení
ruky; -werk n 1. řemeslo, á sm. zaměstnání,
stav; welches -wert treibt er? jakého jest řemes-
la n zaměstnání?; er ist f-m -werke nach
Zdneider jest zaměstnáním krejčí; -m das
-werf legen: a) zakazovati komu (provozovati)
řemeslo; b) přinutiti koho, aby upustil od
svého jednání n předsevzetí, učiniti přitrž
řádění čímu; -m ins -wert fallen o greisen o
piiden plésti se komu do řemesla; Přv. -wert
hat geladenen Boden řemeslo má zlaté dno;
dos ist kein -wert schlecht, doch Biele treiben nicht
recht není hloupých řemesel, jen lidé jsou
hloupí; 2. (Gejammtbeit ter Meister) cech řemes-
nický, společenství; in das -wert beiraten při-
ženiti se na řemeslo; -werferbildungs-
berin m vzdělavací spolek řemeslnický;
-werfercompagnie f: a) společnost řemes-
nická; b) voj. setnina vojenských řemes-
níků n zbrojného dělostřelectva; -werker-
schule f skola řemeslnická; -werferberin m
řemeslnický spolek, řemeslnická beseda;
-werklich a = -werfsmäßig; -werfsälteste(f) m
starsí cechu; -werksarbeit f: a) řemeslná
n mechanická práce; b) práce zdělaná ře-
neslně n mechanicky; -werksbote m posli-
ček čechovní n společenstva; -werfsbrauch m
zvyk řemeslnický n mezi řemeslníky; -werks-
bursch(c) m (remeslnický) dělník, tovarys;
-werksburschenhaft a dělnický, tovaryšský;
-werkscompagnie f = -werfercompagnie;
-werksfrau f žena řemeslníkova, řemes-
nice; -werfsgelchrte(r) m přáh. účenec ze ře-
mesla, řemeslný účenec; -werksgenoss m
soudruh v řemesle; -werfsgeräth n Ø =
-werfzeuge; -werfsgesell m = (Sejfel c);
-werksgewerbe n řemeslná živnost; -werks-
gruß m: a) pozdrav řemeslnický; b) pod-

pora pocestným řemeslníkům; -werksherr m
právní přítel společenstva (= Rechtsbeistand);
-werksinnung f pořádek řemeslnický;
-werksjunge m učen; -werkskleid n šat pra-
covní, halena (řemeslnická); -werkskunde f
znalost řemesel, technologie; -werkslade f
pokladna cechu n společen itva; -werkslehr f
nauka o řemeslech, technologie; -werks-
feute pl. řemeslnici, řemeslnictvo; -werfs-
mann m řemeslník (= -werfer); -werfsmiška
a řemeslný, řemeslnický, po způsobu řemes-
nickém; fig. mechanický; (qmein) věsnedí;
et. -werfsweijc betreiben: a) dělati z čeho řemeslo;
b) dělati co mechanicky; -werfsweije lügen lháti
z řemesla n ze zvyku; -werfsmeister m
mistr (řemeslník); -werfsneid m žárlivost
n řevnívost mezi řemeslníky; -werfsord-
nung f řád řemeslnický; -werkschule f
skola řemeslnická; -werksstätte f des Jurismerits
voj. dilna n pracovna plukovní; -werksver-
wandte(r) m člen cechu n společenstva;
-werksvolk n řemeslníci, -ictvo; -werfs-
jeug n nástroje n nářadí řemeslnické; -werfs-
junst f cechj (= -wert b); -werfzeuge npl.
nástroje ruční; -winte f zdvihák ruční;
-wörterbuch n příruční slovník; -wißhe f
zo. Chirotes dvounožka; -wunde f rána na
ruce; -wurzel f zápěstí (carpus); -wurzel-
bein n, -wurzelknopen m kost zápěstní;
-jeichen n znamení ruky (místo podpisů;
-jeichnen n kreslen od ruky; -jeichnung f
výkres n kresba od ruky; -jirkel m (oby-
čejné) kružitko, kružidlo; -jober m, -juber m
džber; -zug m tah (při psaní) (= Rederzug);
-zug-ramme(f) heranidlo (obyčejné); -jünder m
voj. ds. doutnák ruční, doutnák k ručnímu
granátu; -zwehle f prov. = -tud.

Handhen (L) n E7 (dim. od Hand) ru-
čiška.

Hände—, hände—, (L—, —) —druck m, —drü-
den n stisk(nuti) ruky; —geben n podání
ruky; —klatischen n potlesk, tleskot, —ání, p
plácení (rukama); —ringen n lomení rukama,
spínání rukou; —ringend a lomící rukama,
spínající ruce; —schau f prohlížení rukou; Wabl
durch —schau volba akklamací n počitáním rukou;
—schlag m — Handiblag; —plic n: a) hra
rukama; b) posunky rukama; —sprache f
reč posunková (prsty)(Fingerprache); -voll a
— plýma rukama; —waschen n umváni
rukou; -werk n — ruční práce; —zittern n
třěsení rukou.

Handel (L—) m E1. 1. Vergana věc, mspr. záležitost; sích aně e-m — zjechen vyyáznouti z čeho, uniknouti čímu; das ist ein abgefarteter — to jest umluveno; der wird erufthast jde do tuhého, začíná to do opravdy; e-n verdießlichen — auf dem Halte haben miti na krku mrzutost. 2. (Streitbandet) svor, pře, proces; e-n = 2. ver (Vericht beingen (o ausmachen o sáhtigen) spor zahájiti n před soud vzněsti (spor soudně výřídití a ukliditi). 3. Händel pl. (Streit) spor, hádka, -y, půtka, různice; mit —m Händel machen o anfangen o beginnen o erregen o anpinnen začí(na)ti si něco s kym; er hat Händel mit mir angefangen dal se (n pustil se) se mnou do hádky; sie befamen Händel im Spiele dostali

Handels...

— 1192 —

Handlung

-geographic f obchodní zeměpis; -gerečt'sfame f právo prodeje, povolení k(u provozování) obchodu; -gericht n obchodní soud; -gerichtlich a obchodně soudní, těkající se obchodního soudu; -gerichtspräsident m předseda obchodního soudu; -geschäft n: a obchodní jednání zázecitost; b) obchodní dům závod ( -haus: e) obchodní podnik; in -sichofen reißen cestovati v obchodních zázecitostech n za obchodem; -geschäftsf -enoffenschaft; -geschellschafter m obchodní společník (= -genoss); -geschs n obchodní zákon; -geschsbuch n obchodní zákonník; -geschgebung f obchodní zákonodárství; -gewächs n tržební rostlina; -gewächs-bau m průmyslé pěstování rostliny; -gewicht n obchodní kupecká váha; -gewöbe n obchodní skladiste; -hafen m obchodní přístav; -haus n obchodní dům závod; -herr m a) obchodník, w. u. w. velkoobchodník; b) pán n chéf (obchodního) závodu; -herrschaft f provaha n nálečení v obchodě; -inung f obchodnické společenstvo; -jude m žid obchodník, zem. vetešník; -kammer f obchodní komora; -kammer-gecits n zákon o obchodní komoře; -kammer-präsident m předseda obchodníkomory; -kammer-secretar m tajemník obchodní komory; -krisis f obchodní krise; -land n obchodní země; -lehransial f obchodnický ústav, obchodní učitře; -lehring m obchodnický úceni; -leute pl. v. mann; -luftig a -kupčivý; -mann m obchodník; -mäumisch a adv. obchodnich', adv. -y, po obchodnicku; -marine f obchodní námořnictvo; -mäßig a: a) obchodní, obchodnický; b) -mäumisch; -menagerie f zvěřine obchodní (měho) majetník zavíra prodatá; -minister m ministr obchodu; -ministerium n ministerstvo obchodu; -nation f národ obchodníků; -neid m obchodní zárlivost n reynivost; -ort m -platb; -papier n obchodník (cenný) papir; -paids m obchodní pruvední list; -platb m obchodní místo, třizástě; -politik f obchodní politika; -politisch a obchodné politický; -praxis f obchodní n tržební praxe, zvyklost; -rath m: a) obchodní rada; b) člen obchodní rady; -recht n obchodní n tržební právo; -regißer n obchodní rejstřik, seznam obchodních firen; -reise f obchodní cesta; -reisende(r) m - Handlungseireisen(r); -richter pl. obchodní součlově; -sache: a) -angefangenheit; b) obchodní pre; -schiff n obchodní lod; -schifffahrt f obchodní plavba; -schifff capitän m kapitán obchodní lodí; -schneidern m krejčí obchodník; -schute f obchodní skola; -sction f obchodní odbor; -senat m senat obchodního soudu; -sperre f zákaz n zápověd obchodu; -slaat m obchodní stát: -sladt f obchodní město; -sland m: a) stav obchodní, -ický; b) obchodnictví; c) obchodnictvo, obchodníci; -slit m obchodní slož; -stotung f váznuti obchodu; -šrafe f obchodní cesta; -sytem n soustava obchodní k tržební; -tag m: a) tu žád., spak dějají) den všední n pracovní; b) shromáždění obchodník', sjezd obchodnický; -und (Gewerbetamner obchodní a průmyslová komora;

-unternehmung f obchodní podnik; -nancef (ět. ysdaus) -braud; -verbindung f: a) społecinstvo obchodníků; b) obchodní spojení n styky ( -beziehungen); -verbot n zápověd n zákaz obchodu; -verein m obchodní n -ický spolek; -verkehr m: a) obchodní styky ( = -beziebungen); b) obchodní ruch, tržba; -vertrag m: a) obchodní smlouva; b) deutlicher Vertrag nemecká celní a obchodní smlouva; -voll n: a) národ obchodník; b) obchodnictvo; -weg m obchodní cesta; -weise f ~
Handlungsweise; -wesen n obchod(nietv); -ziehen n obchodní znak n značka n znamení; -ziehen pl. obchodní úroky; -zustand m stav obchodu; -zweig m obchodní odvětví n odbor.

Handelschaft (~~) f a) obchodnictví; b) obchodnictvo.

handelschaftlich ~ (~~) a D₂,₃ obchodnický.

hand-haben (y₁₁) I. v₄ a C₁₂ neodl. v ruce mítí, umeti zacházeti čim prováděti co; die Wagen - vládnouti zbraní, zacházeti se zbraní; fig. Erdmung - udržovati porádek; die Erdstraflege - konati spravedlnost, vésti soudní správu; das (Weise) - užívati zákona. - II. % H₂ n E₂. Handhabung f E₁₈ provádění čeho, zbelhlost v čem, rízení čeho.

Handhaber (~~) m E₆ kdo čim vládne n zacházi atd.

Handicamp (Kennen) (~~, -u handikhäp) angl.-nem.] n E₂,₅. E₇ dostilý, při nížich váha koni se vyrovńává závazím.

handieren (~~) + = hantieren.

handig (~~) a D₂,₃ 1. prov. -ce Pferd = Hande pferd a). 2. plav. -ce Wetter počasi, za něhož lze snádo zacházeti s plachtami.

...händig (~~) -ruký; zwei dvouruký; vier- pielen hráti na čtyři ruce.

Handjar (~~, -ü hand-) [ar.] m E₂₅ = Handjar.

handlangen (~~) v₇n (b) C₁₂ podávati.

handlange(r)n (~~) v₇n (b) C₁₂ a) podávati celníkem atd.; b) s. sm. uderiti (rukou).

Händlein (~~) n E₇ ruc(ć)ka (= Handlein).

Händlein... (~~) -fraut n: a) = Händel- traut; b) Saxifraga tridactylites lomikámen trojaločný; c) = Stedtenraqurw; -schwamm m = Pfifferling; -wurzel f Orchis latifolia vstavač širolistý, kukačka.

Händler (~~) m E₆, -in f E₁₉ obchodník, f -ice, prodavač, f -ka.

handlich (~~) a D₂,₃ 1. příručný, pohodlný (do ruky); -jein hoditi se do ruky; fig. vhodný k pojednání. 2. slušný, obstojný; cín -cr Šteu kámen prostřední velikosti. 3. ~ = handucitlido. 4. svye. (rüchtig) silný; (nabich) čperuň.

Händling (~~) m E₃ 1. bot. Clavaria coralloides kvajanka bílá, karátka, kozibrada bílá, prstěčky, rucičky. 2. prov. j = Handschuh.

Handlung (~~) f E₁₈ 1. a) (Handeln) konání, jednání; b) čin, skutek; gutte - dobrý skutek: ~ in -jeben uvěstí v činnost (obv. in Thätigten jeben). 2. dram. a) dějství, akt; b) děj; Einheit der dramativen - jednota dramatického děje;

Handlungs...

— 1193 —

Hang

ſummme ~ nèmohra. 3. obchod: a) provozováni
obchodu; b) dům obchodní; e-e ~ erridten
zariditi (si) obchod; die ~ lernen učiti se ob-
chodu; e) obchodní místnost. 4. † ~ Aufzug 4.,
Hinterhandlung, Verhandlung, Streithandel.

Handlungs..., handlungs... (v̄-...) ~ an-
gelegenheit f obchodní věc n mspr. záležitost;
~ angestellter m obchodnický, kupecký; ~ art f
= ~ weise; ~ ausdrud m obchodní výraz; ~ be-
ſliſſene(r) m obchodní příruči; a sm. obchodní,
přin. kupěk; ~ bestellte(r) m zřízenec obchodní;
~ bilanz f obchodní bilance n rozvaha; ~ brief m
obchodní dopis; ~ buch n obchodní kniha;
~ commis m obchodní příruči; ~ compagnon m
= ~ aſſellchafter; ~ concessioniert m obchodník
se zvláštním povolením k obchodu; ~ diener m
obchodní sluha; ~ fähig a schopný jednati n
~ aní; ~ fähigkeit f schopnost jednati; ~ firma f
obchodní hrma; ~ fond m obchodní fond;
~ freund m obchodní přitel n dopisovatel:
~ gefährte m obchodní společník; ~ geräth-
ſchaftsconto n účet z nářadi obchodnického;
~ gefellschaft f obchodní společnost; ~ geſell-
ſchafter m obchodní společník; ~ gewölt n
obchodní skladiště; ~ haus n obchodní dům;
~ inhaber m majetník obchodního domu;
~ lehrling m obchodní učen; ~ localität f
obchodní místnost; ~ namc m obchodnický
nápis; ~ papiere npl. obchodní spisy; ~ paſ-
ſiva pl. obchodní dluhy; ~ person f kupecký;
~ personale n obchodní zřízeni; ~ prakti-
kant m rak. obchodní praktikant v lehrling;
~ prar f = Handelsprar; ~ reisende(r) m ob-
chodní cestující; ~ requisiten pl. obchodní
potřeby; ~ ſchriften fpl.: a) obchodní papíry
n spisy; b) knihy (jednající) o obchodě;
~ spesen; ~ unfoſten pl. obchodní náklady;
~ unfoſtenbuch n kniha obchodnických ná-
kladův; ~ umſchrift f obchodní podpis;
~ verrichtung fpl. obchodní práce; ~ voll a
~ činný, činorodý, plný činu n naděje;
~ weise f způsob jednání; ~ wort n: a) gram.
soveso; b) obchodní slovo n výraz; ~ wesen n
obchodnictví.

hand-reichen v (v-l) %a z abs. neodl. C₁₂
pomáhati, pomoci přispivati.

handsam (v-) a D₂,₃ = handlich 1.; plav. =
handig 2.

Handſchar (v-) [ar.] m E₂₅ handžár†.

Haneſerl P (z-...) m E₂₅. 1. zo. = Hänſling.
2. fig. a) slaboučký človiček, nedomřívec,
věžle; b) chytrák, liška, šibal, pálený kostel-
ník, ferina (lišák).

Hanj (v) m E₃ (pl. V, zejmu. ~ arten) bot.
a) Cannabis konopě; männlicher ~ pěnek, samek
konopí, konopě poskonná, poskonnice (=
Fimmel 1. a); ~ brechen (o rösten) konopí lámati
(n močiti); gemeiner ~ Cannabis sativa konopě
setá; b) bengalischer ~ Crotalaria juncea
chěrestnatec sínitový; gelber ~ Datisca cann-
bina konopou obecný; c) wilder = Ader-
neſsel, Erſchichte; d) iur(iar)ischer ~ Apocynum
cannabinum toješt konopná; e) römischer o tür-
kiſcher ~ Ricinus communis skočíc obecný.

Hanj..., hanj... (v̄-) ~ aal m žert. výprask
provazem; ~ aſter m konopné pole, konopiště;
~ art f druh konopí; ~ artig a n obpůsob ko-

nopé; ~ artiges Ţrichfraut = getber Hanj (2. b);
~ bar m bot. pěnek, chlaptka, konopě saméč n
poskonná (= Fimmel 1. a); ~ bau m pěsto-
váni konopí; ~ bereiter(in f) m pazderák n
pazderník konopí; třelka; ~ bicne f bot. kon-
opě saméčí; ~ braut f f provaz; mit der
~ braut getraut pověsen, oběsen; ~ breche f
hosp. lamačka na konopí, mělice, trdlice;
~ brechen n hosp lámání n močení konopí, mě-
dlení, trdlení; ~ břecher(in f) m mědlič, trdli-
f-ka; ~ briefumisrag m, ~ couvert n obálka
z konopného papíru; ~ biindel n svazek
konopí; ~ darce f hosp.; a) sušení konopí;
b) suširna konopí, pazderna; ~ dombene f
(eti -be-e) bot. Dombeya umbellata klanoch
okolikatý; ~ cibisch m bot. Althaea cannabina
proskurník konopný n konopnolistý; ~ er- n
druh asbestu vláknitý amfibol, hadec; ~ feld n
= aſter; ~ fink m zo. = Hünling; ~ flechc f
str. pletenec n cop konopný; ~ garn n kon-
opná příze; ~ hahn m bot. poskonnice (=
bar); ~ händler m obchodní konopí(n),
konopář; ~ hechel f hosp česačka, vochlice
na konopí; ~ hedc f = werg; ~ henne f bot.
hlavatka (= biene); ~ kamm m p řad. hřeben
česací na konopí; ~ kolben m ⊕ str. píst s konop-
ným ucpáním; ~ korn n: a) zrno konopné;
b) ~ förner pl. semene; ~ kraut m bot. =
Aderleinfraut; ~ tuchen m ⊕ konopný kotouč;
~ leinen n, ~ leinwand f plátno konopné;
~ liberung f ⊕ str. ucpání konopné; ~ mann m,
~ männchen n bot. a) = bar; b) = Erbjenwürger;
~ meise f zo. Parus palustris sýkora lužni,
babka; ~ müßhe f mlýnek n lamačka n stoupa
na konopí; ~ neſſel f bot a) Galeopsis kono-
pice; b) = Abviſsenfraut; = öl n semencový
olej; ~ palme f bot. Chamaerops excelsa žumara
ztepilá; ~ papier n konopný papír; ~ pappeſl f
bot. Malva silvestris sléz lesni; ~ pſlanze f
bot. konopí; ~ poſher m hosp. = ~ brecher;
~ raufe f, ~ rißel f drhlen na stírání konopí;
~ rinde f konopné lýči; ~ röſe f: a) močení
konopí; b) močidlo n močárna konopí;
~ ſaat f, ~ ſame(n) m semenec; čs ıſt ıbm wie
dem Vogel im ſameu má se dobře; ~ ſal3 m ⊕ sol.
semlárka; ~ ſchäben fpl. pazdeří konopné;
~ ſchwinge f ⊕ hosp. oflakovačka n potěračka
na konopí; ~ ſchwingen n hosp. oflakování n
potírání konopí; ~ ſchwinger m hosp. potěrać
konopí; ~ ſecke f e-Dräbſtelfeſſ konopná duše
drátého provazu; ~ ſeil n ⊕ konopný provaz,
konopné lano; ~ ſpinnerei f přádelna na
přízi konopnou; ~ stengel m stěblo konopné;
~ ſtük n konopište (= aſter) ~ tod m bot. =
Erbjenwürger; ~ umſchlag m = ~ ceuvert; ~ vo-
gel m ⊕ zo. = Hänſling; ~ wammš n koudel-
nice; ~ weide f bot. Salix viminalis vrba košař-
ská; ~ werg n konopná koudel; ~ würger m,
~ wurz f bot. = ~ tod; ~ jopf m = ~ flechte.

hansen, hänſen (v-) a D₂,₃ konopný, er
verdient ein hänjenes Halßand zasluhuje oprátku.

Hänſer (v-) m E₆ = Hänſbereiter.

Hänſun (v-) f E₁₉ = Hänſbiene.

Hänſling (v-) m E₃. 20. Cannabina linota
jřířice obecná.

Hang (v) m D₁, 1. (Abhang) straň, sklon,
spád. 2. ſig. náklonnost, s-, náchylnost, pří-

Německočesky slovník. I. Deutschbeheimisches Wörterbuch.

150

hängen]

1195

Hanken...

kory; b) z pobožnůstkárství; cl. ~ de řepie pobožnůstkáři; f den Wund o das Maul ~ lassen durditi se, mračiti se, býti nevrěl. 3. ven et. voll ~ býti pln čeho; der Baum bängt voll Früchte, alle Žweige ~ dif voll strom ist obsvápán ovocem; fig. der Himmel bängt jehn voll Seigen c Geige 1. 4. an einander ~ držeti se (spolu, prílehati k sobě; fig. držeti spolu k sobě, Inouti k sobě; sie ~ an einander wie die Kletten wie die Maitäfer drži se druch druha jako klíšťata; Alles, was daran bängt vše, co s tím souvisí; F und Alles, was drum und dran bängt a vše, co k tomu patři n náleži n přísluši. 5. (an et baten) der Spedt hängt am Baume datel se drži stromu; er sab e-n Widder in der Hecke mit s-n Hörnern ~ viděl, jak beran vězel n uvázl rohy (n rohoma) ve křovi; die Kletten ~ jest in den Haaren lopuchy lipaji se und vlasech; (an et.) ~ bleiben uvisnouti, uváznouti, uvíznouti na čem; f abs. ~ bleiben: a) nepokračovati, nejiti ku předu, nehýbati se, váznouti; u sm. ne- moci se hnouti; b) F zbyti na ocet, zkysatí, zůstati starou pannou; c) Sie werden mit ihm auch wohl ~ geblieden sein jistě ze Vám všecko nezaplatal; fig. am Aberglaubent ~ býti naklonen pověře, býti pověrečný; am Erdischen ~ Ipěti na pozemských věcech; an et. herzlich ~ býti čem celým srdcem oddán; alle Blüde hiengen an f-n Lüppen všechny zraky Ipěly n viselý m.n.a. na rtech; Alle, die an ihm hiengen všichni, kdo se ho přidržovali; všichni jeho stou- penci n přivrženci; sie ~ sehr an ihm jsou mu velice nakloněni n oddáni (v ~ 9.); ~ und bangen v bangen I. 1.; student. mit F-m ~ býti před subojem s kym. 7. (seftigen, toden) váznouti, nepokračovati, státi; die Sache hängt věc vázne stojí; die Sache hat lange gehangen věc (a mspr. záležitost) byla dlouho nerozhodnuta; weran hängt (hängt sich) die Sache? woran bängt's? kde to vázne?; die Sache hängt vor Gericht jest to u soudu; e-n Precess etc. ~ lassen nepokračovati ve při, při zastavití. Prv. er weiß, wo es hangt und langt vi, kam vše mříž. 8. an et. o 9. (zá)viseti, záležeti, býti závislý na čem n na kom. 9. an F-m o an et. ~ Inouti ke komu n čemu, býti nakloněn n oddán komu 10. o ploše atd. kloniti se, skláněti se, svahovati se; die Mauer hängt ein wenig nach dieser Seite zed kloni se poněkud v tuto stranu; fig. auf die monarchische Seite ~ kloniti se ke straně monar- chické. — II. %a, %r sich ~ = (sich) hängen. — III. hangend, nytn častě: hangend: part. praes. ~ de Backen svislé tváře; in Federu ~ der Wagen vůz na pérách; ~ de Gärten visuté zahrady; hor. ~ d a krovní; das H-de krov(ina), krovní hornina; ~ der Ballen hlavní trám (zavěšený věšákem věšadla). — IV. % H-n E<sub>7</sub> bez pl. tel. vis. hängen (L-) C<sub>12</sub>, C<sub>10</sub> I. %a, %r sich ~ 1. věšeti v pověsiti, za-; %r se; Wässche auf die Leine ~ prádlo věšeti (na šňůru); sich an e-n Aßt ~ zavěsiti se na větvi; (benken) e-n Dieb (an den Galgen) ~ zloděje oběsiti n pověsiti (na šibenici); ich fasse mich ~, wenn... at vším, když...; er soll sich ~ lassen ak se jde utopit, at ež k sipku; 3. an den Beinen ~ pověsiti koho za nohy; die Gewichte in e-e lhr ~ zavěsiti k hodinám závaži; das Gewehr ilber die Schulter ~ pře-

věsiti pušku n ručnici přes rameno. 2. fig. den Bretferb höher ~ obroku ujmouti komu; et. an die greße Wlede ~ roztrubovati co (v Wlede 1. fig. viel Geld an et. ~ dáti n vynaložiti mnoho peněz naš; m-m alles auf den Leib ~ vynaklá- dati vše komu an oděv; er hat alles an sie ge- bängt (o ihr alles angehängt) dal ji (n an ni) vše, co mêl; an den Maangel o in den Zhorstein ~ pověsiti co na hřebik (za)nechati čeho, upu- stiti od čeho; den Wantel nach dem Winde ~ to- citi plástěm po větru, přizpůsobati se okolnostem, jednati dle potřeby, u sm. seděti na dvou stolicích; die Nürnberger ~ Keinen, sie bätten ihu denn (zuver) zloděje nevěšejí, dokud ho nemají; wenn man H. ~ will, findet man gewijs auch e-n Stricf dazu kdo chce psa bítí, vždy si hůl najde. 3. bez pass. ~ hängen lassen (v hangen I. 2.). 4. et. an e-n Gegenstand ~ (heften) prípevniti co na co; der Staub hängt sich an die Kletterer prach se chytá šatů; man hängte die Bemerkung daran byla připojena poznámka, k tomu bylo podotčeno; das Kind hängt sich so fest an ihu, dass... ditě se ho drželo tak silně, ze...; sein Herz an et. ~ odd(á)vati se čemu, Inouti k čemu (celým srdcem), mítı veli- kou zálibu v čem, přichýliti se, přilnouti k čemu; er hängte (o hieng) sich an die Weiber chytal se ženských, oddával se ženským; dieser Menich hängt sich ilberall an mich tento člověk všeude se na mne lepi n se mne vše chytá. — II. %n ~ hängen. — III. % n H-n E<sub>7</sub> bez pl., ☞ Hängung f E<sub>18</sub>: f mit H- und Würgen s největšim namáhánim n úsilím n napě- tim sil.

Hangend... (L-) ~ abbau m dobývání krovní (n v krovním plastu); ~ flöß n krovní v vrchní plast; ~ gebirge n krovní hornina; ~ kluft f rozsedlina krovní (n v krovní hornině); ~ nachnahme f krovní přibírka; ~ quershlag m krovní překop (vedený do krovních hornin zíly n plastu); ~ schacht m krovní šachta n jáma (založený v krovních horninách žíly n plastu); ~ schifer m krovní v vrchní slínovec; ~ schlag m ~ quershlag; ~ stof m krovní bok; ~ trumm m krovní odzílek.

hängenwert (L-) v, hängenswürdig (L-) a D<sub>2,3</sub>, zasluhující oběšení n oprátku. Hanger, Hänger (L-) m E<sub>6</sub> 1. plav. visatec n závěs ráhnový. 2. ⊠ textit. péro, pérové zatížení válců.

Hangerblöck (L-) m D<sub>11</sub>, plav. kladkovnice visatec ráhnového.

hängerlich ☞ (L-) a D<sub>1,3</sub>; id. hatte ~ e (We- danfen mêl jsem myšlénky na oběšení).

hängig (L-) a D<sub>2,3</sub>. ~ es Daß visutá vazba střešní.

Hangkel (L-) m E<sub>11</sub>, prov. prostřední prst. hangkeln (L-) v<sub>1</sub> (n) C<sub>12</sub> prov s zápasiti (s kym) prostředními prsty (v věbe zaháčovanými) (v finger-hadeln).

Hängsel (L-) n E<sub>6</sub> závěska, -ška (zejm ušatí). Hanichen top. C (v) Jeníkov. Hanfe (L-) f E<sub>22</sub> = Hilfte, Zhenkel. Hanfen..., hanken... (L-) ~ hoch a, ~tief a sáhající (až) ke kyčlím n po kyčle; ~knochen m kyčelní kost.

Hanna

— 1196 —

[happen]

Hanna (→) npr. f E₁₅, E₂₃ Hana, Johana.
Hannate (←) m E₂₁, Hannakin (←) f E₁₉
Hanák, f -ča.

Hannchen (→) npr. n E₇, Johanka. Hanička, Zanyka.

Hanne (→) I. npr. f E₁₇ f 7a Hana (též ve významu Hannebambel x.). — II. f E₁₂ ☒ stav. střecha na polo nakloněná.

Hannebambel f prov. J E₆, Hanneſaſke f
prov. s Hannepampel p m E₆ (→→-) pitomec,
fulpas, húmp.

Hanne(s) (→(>) npr. m neskl. = Hans.

Hanni prov. t npr. f neskl. Johan(k)ka.

Hannibal (→→-) npr. m E₂₅ a st. id. čtavný vádece punský.

Hanno (→-) npr. m E₁₅ d. st. v id. čtavú punecký.

Hannover (→→-) npr. n E₇, zem.: a) řemě Han(n)oversko; b) m Han(n)over.

Hannov(c)raner (→-(→₁⁻⁻⁻) m E₆, →in f E₁₉
Han(n)overán, f -ka; -ák, f -ča.

hannov(c)ranij (→-(→₁⁻⁻⁻) hanuöv(c) -
risch (→(>) →) a D₂₃, han(n)overský.

Haus (>) npr. m k. jn. (pl. též Hänsche)
1. Hanuš, Jan, přb. Honza; → zům hloupy
Honza; někdy jinéno zvířat, zegu, králík. 2. a) Prv. wae
Hänschen verjäunt hat, hełt → nicht mehr ein; was
Hänschen nicht lernt, lernt → immer mehr dem
cemu se Honziček nenaučil, tomu se Honza ne-
naučí; b) → heißen jmenovati se n zváti se
n slouti Jan; prov. s daß zům heißt → to jest
dobré n znamenité; es ist je, wie ich geltet
labe, erer ich will → heißen nemi-li tomu tak. jak
jsem hekl, at jsem Honza; ich will → leißen,
wenn ich es nicht jertia bringe af jsem Honza,
neprovedu-li toho; c) (dummer) → hloupy
Honza, hlupák, -ec. pitomec; ein pitomec →
(depe) Greschhaus) chvastoun, chlubil, moc-huba,
mlac-huba, chlubné plice; die großen Hanjen
vzešnení a velíci páni; er ist ein curijscher
geworden stal se z ného zvláštní patron:
d) → und Stun Petr Pavel. kde kdo, ruzni lidé:
(f) prov., enfem. za Tenfel; f') → Aſſe poſtulec.; Arich
bdzina chlap. → Auffschneider plácal, moc-huba,
prašil; → Dampf pudivit, fanfarum, vetro-
plach; → Filzmann (sprostý) liehvá, vydři-
duech; → (Dampf) in allen (Eden el) Gassen všudy-
byl. všudybud, pobuda; → Hainenßt v Hafen-
juh b); → Münchenmeister = Dorfjander; → Heideleyd
prostopašník, hýřil, zhýralec; → binter der
Mauer zbabělec, baba; → Miers smrt: → Ralj
hátra, luza; → eben im Terj předř, prvni
v obci; → Suneſera (kmotr) nestaral a ne-
dal, bezstarostný člověk; → Šmnis každý,
kde kdo; → Zachte loudavec, (kmotr) louda(l),
3. hot der flingende = Adelglüdcher; der schöne
= Hartmelſe; 20. ippringender = Sprungtander.

Hans..., hans... (→...) I. →aſſe, →arjch,
→auffschneider atd. = Hanss Aſſe v. (v) Hans 2. f);
II. →pirae f druh brusěk; →graff m druhdy obchodni
starosta a sondce (v námečký městěch); →jörg prov. J
npr. m Jan Jiří: →narr m, →närrin f: a) sašek
Saškár, f-ka, fráškár, sprýmař, f-ka; b) cunm
mer (není) hlupak, pýtlík: →wurſt m sašek,
panáca, tajtrlík, harlekýnt, kortyzounf; er
iſt der →wurſt der (Geiſeljait) on je ſaškem
(cele) společnosti; →wurſtartig a ſaškovitý;

→wurſkomödie f, →wurſtireich m, →wurſtei-
rei f, →wurſtiade f ſaškářstvi, ſaškovstvi.
Hansa, Hänſe (→-) f neskl., Hänſa-bund
(→→-) m E₃ Hansa, -za (spolek něm. měst kupěckých).
Hänschen (→-) npr. n E₇ (dim. od Hans)
Honziček, Jeníćek; Prv. v Hans 2.; zejm. v pří-
atech, → im Meller dítě v láně matčině.

Hansdorf top. M (v) Hanušovice.

Hanscat (→→-) m E₂₀ hanzeat, člen Hanzy
hanjeatitisch (→→-) a D₂₃, hanzeatský,
Hanzy se týkající, k Hanze náležející.

Hanjel (→-) npr. m (n) E₆, 1. = Hätschen.
2. prov. j. a) smrt: b) f an označenou osoby jinčem
neznáme pan tento(none).

Hänjelei (→→-) f E₁₈ = hänteln III.

Hanjel-mann (→→-) m D₂₅ prov. = Burzel-
männchen.

hänjeſu (→-) C₁₂ I. v₄. 3. ~ podrobiti koho
mi vstoupeni do spolku, při příchodu do
města (atd.) ſaškovitým obřadnostem. 2. s. st.
(jepeven) škáłiti. drážditi koho miti koho za
blázna, tropiti si blázny n ſašky z koho.
3. plav. vykonati (na plaveci) křest rovní-
kový. — II. v₇ (b), v₇ r čich ~ sem tam se
pohybovati. — III. s/c ~ n E₇ bez pl., Hän-
jeſung f E₁₈.

Hanjemann (→→-) npr. m D₅ id. (prusky
finanézko); fig. F jest tommt der → teč se musí
klopit, nastává doba plassení.

hancen (→-) korf † v₄ a C₁₂ = hänteln I. I.

Hänje-ſtadi (→→-) f D₁, město hanusetské.

hanciſch (→-) a D₂₃, hanseatský.

Hänſler (→-) m E₉ = Kopper.

Hantel (→-) m E₉, nyň vtež f E₉, tál. činka.

hanteln (→ v₇ (b), C₁₂ cí. cvičiti činkami.

hantieren (→ v₇) [fr. hanter] C₁₂ I. v₇ (b)
pracovati (rukama): a) s. sm., býtí zaměstnán,
mítí co délati; er bat noch im Häusze zu ~ má
jestě doma co délati; b) u. sm.: a) (ein Giverbe-
treiben) provozovati živnost; b) (därmen) hlu-
četi, povykovati, řáditi; c) mit et. (umgeben)
zacházeti s čim (tak či onak); mit den Händen ~
rukama rozkládati. — II. v₇ (b) (bantbaben) vlád-
nouti čim, uzivati čeho, zacházeti s čim. —
III. s₇, 1. D₂- n E₇ bez pl., Hantierung anal. ~

2. jen Hanticierung = Handwert.

Hantiererei (→ v₇) f E₁₈ a) = bantieren III.;
b) sp. sm. = Giverbe.

Hannman (→→-) npr. m E₂₂ id. undsky bůh.

Häpe (→-) f E₂₂ prov. = Wingermeſjer.

haperig (→→-) a D₂₃, o osoběch: loudavý,

váhavý: o věčeh - plný překáž ků obtíže.

hapera (→) "n, "n, C₁₂ vázuouti, nepokra-
vati; mit dem Franzöſtiden hapert es noch ve
frančiné to ještě vázne, frančitina dělá (mu)
ještě obtíže; weran hapert es? kde to vázne vězí?

Hapfo ... (→...) [icr. = einfach...] →tomic f
jednoduchý ſez.

Happ F (>) m E₃ 1. = Happen. 2. = hap-
pen II.; e-n → thun chňapnouti (co n po čem)
Häppchen (→-) n E₇ (dim. od happen) 1. sousto;
eſsen Sie ein → mit mir pojezte (trochu) se
mnou; fig. ničt ein → ani trochu, ani za
mák, ani zblo. 2. = Beere.

Happel (→-) n E₁₁ rak. = Haupt, Revi.
happen (→-) I. "n (b) chňapnouti po čem
n co, lapnouti co. = II. s₇ H₂- n E₇, věr pl.

Happen

— 1197 —

Harmattan

Happen f (↓-) m E₂: ein ~ Bret sousto.

Happen (↓-) pl. ⊕ hor. = Happenflöschen.

Happenz... ⊕ (↓-...) hor. ~brett n rozlovka
n promyčačho spľavku; ~flöschen npl. bei Wäschberden
panenky u promyčačho spľavku.

happig f (↓-) I. a D₂,₃ chňapavý, chtivý,
hltavý; dáš it! ~ to je trochu silné! ~ II. %
Happigkeit f E₁₈ chňapavost.

Haps f (↓-) m neskl. bez pl.: mit e-m ~ ver-
djimgen spolknouti, shłtnouti co (najednou);
int. h-! chlamst!

hapjen f (↓-) vₙ (b) = happen.

häpſi! (↓%) int. hepčí(k)! (při kychnutí).

har (↓-) int. čihý, čehý; der Sine will bett,
der Andere ~ jeden tähne v levo (n čehý),
druhý v pravo (n hot).

haranguieren (↓-↓) [fr.] % α C₁₂ pobádati,
ponoukati popouzeti.

Harbüje (↓-) f E₂₂ = Harbije.

Härchen (↓-) n E₇ (dim. od Haar) vlásek,
chloupek.

Hard (↓-) m E₁₂ f E₁₈ prov. horský lesik.

Harde (↓-) f E₂₂ (Stevr.-Holtst.) okresní soud.

Hartel (↓-) n E₆ tak. veverka (= Cichbernden).

Harder (↓-) m 70. Mugilcephalus cipalhlavat.

Hardsčvogt (↓-↓) m D₁, okresní úředník,
n súdi.

Harden (↓-↓) [ar.] m E₂₅ 70. Stellio hardun.

Harem (n↓) [ar.] m E₂₅ harém.

Harem... ("...") ~bcwohnerin f obyva-
telka haremú.

hären (↓-) I. a anal. Haar: vlasový, v zlasů;
chlupový, z chlupů, ze srsti; žíněný, z žíní;
~čs (Büller-)hemd žíněná košile (kajiciņiků). ~
II. % n (b), % r čich ~ = haaren A.

Häresiarch (↓-↓) [rec.] m E₂₀ heresiarch],
arcikacíř, hlava z zakladatel kacířstvi.

Häretiker (↓-↓) m E₉, ~in f E₁₉ heretik;
kacíř.

haretisch (↓-↓) a D₂,₃ heretický, kacířský.

Harse (↓-) f E₂₂ 1. hud. harfa]; (die) ~ ipielen
hráti na harfu. 2. zo. = Harsenquede. 3. hosp.
a) prohazovačka obil (= Kornjege); b) kolna
se všech stran otevřená na sušení obilí.

harsen (↓-) C₁₂ I. % n (b) hud. hráti na harfu
~a = Harsen spielen. ~ II. % hars. hosp. stím provišati.

Harsen..., harfen... (↓-...) ~ähnlich a har-
fovitý, podobný harče; ~artig a: artig ipielen
hráti jako harfu; ~gelipel %, ~geäußel %,
~getön n, ~gezitter n (všecko poet.), stud ~ge-
zwitscher n tony a zvuky harfy; ~klang
svuk n ton harfy; ~fundig a znalý hry na
harfu; ~fondiger m obratný harfenista:
~lyra f harfova lyra; ~mädchen n (mladá)
harfenistka n harfenice; ~muschel f zo Pecten
islandicus hřebenatka islandská; ~pedal n
harfový pedál; ~schläger(in) f m = ~pieler(in);
~schlußsel m klič harfový (a) notový, b) k ladění;
~schnecke f zo. Buccinum harpa harfovká; ede
~schnecke Harpa nobilis surmovka; ~schule f
škola harfy n na harfu (knoha); ~spiel n:
a) hra na harfu; b) % harfa; ~pieler(in) f m
hráč na harfu; harfenista, f -ka, harfenik.
f -ice; ~trauch m bot. = Hapsenporf c);
~lück n (hudební) kus pro harfu; kousek
(zabraný) na harfu; ~stümper % m špatný
harfenista, břinkal na harfu; ~sturm % m

hlučná hra na harfu; ~thierchen n 70 har-
fenička (halevník); ~ton m ~tlang; ~uhr f
hodiny s hrou harfovo; ~jug m hra na harfu.

harfenen (↓-) % = harmen %.

Harsenett (↓-) n E₃ hud. harfička.

harfenhaft (↓-) a D₂,₃ harfovy, podobný
harče; ~ flungen zničí jako harfa.

harsenieren % (↓-↓) "n C₁₂ hráti na harfu.
Harsenift (↓-) m E₂₀, ~in f E₁₉ harfenik,
f -ice; harfenista, f -ka.

harfuen (↓-) vₙ (b) C₁₃ 1. jird. o konji jítí ko-
houtím krokem v Hahnentritt 1. b). 2. hud. hráti
na harfu.

Harsner (↓-) m E₆, ~in f E₁₉ harfenik,
f -ice, harfenista, f -ka; něskdy poet. básnik.

härig (↓-) a D₂,₃ = behaart (v behaaren II.)
a haaricht; zeim. fig. (špinavě) lakomý.

Häring (↓-) % v Hering %.

Harte (↓-) f E₂₂ hosp. (skoro jen v sv. Německu, siv.
Neden) hrábě; fig. f ich werde ihm zeigen, was
eine ~ it, povim mu, zač je toho loket n po
cem v Pardubicích pernik.

Harkel-krant (↓-↓) n bot. D₅ = Feldröstein b).

harken ⊕ (↓-) I. % a % n (b) hrabati; fig. %.
a) hrubě dřsně hrbenem tahati koho; b) š sm.
hrubě zacházeti < kym. ~ II. % H- bez pl.
hrabání.

Harsen... (↓-...) ⊕ ~haupt n příčka (s ko-
ličky) hrabi; ~stiel m hrabiště.

Harfer (↓-) m E₉, ~in f E₁₉ hrabač, f -ka.

Harletlen (tě arl'kun) n L-↓) [it. Arlecchino]
m E₃, E₂₅ 1. harlekýn], šašek (v div. brách hitálkyen);
š sm. = Hanswurff; ~in f E₁₉ žena v šaškov-
ském odévy. 2. pestré sukno anglické. 3. bot.
Orchis morio vstavač obecný, žežhulka, ku-
kačka. 4. zo.: a) Abraxas grossulariata skvrno-
snik angrestový; b) Hister mřník; c) Canis
mesomelas šakal čabrakový n pestrobarvý.

Harletinade 2. L-↓-L-↓) f E₁₂ 1. šaškovstvi.
harlekynáda. 2. div komická pantomima.

Harletin(s)~... (↓-...) ~ente f zo. Harelda
histrionica kachna strakatá; ~hupſipinne f
Epiblemum scenicum skokan strakatý; ~jače f.
~kleid n, ~maske f šat harlekýnský n šas-
kovský; ~leidenchaft f směsná všeň;
~poſſe f div. = Harletinade 2.; ~pritsche f dře-
věná plácačka šaškova; ~jpccht m 70. Picus
minor datel n strakapřid malý; ~spiel n div.
~ = Harletinade 2.; ~streid m = Harletinade 1;
~tanž m tanec šaškovský.

Hürking % (↓%) m E₃ 1. bot.: a) = Hürt-
ling 1.; b) = Herling. 2. zo. = Weißfelschen.

Hartunger (↓-) m E₈ = Herufer.

Harm (↓-) m E₃ 1. hoře, zármutek. 2. urážka,
(věid křivda, bezprávi; %-m ~ zuſüigen úblžiti,
ukřivditi komu.)

Harm..., harm..., (↓...) ~jrei a bez hoře, bez
zármutku, prostý zármutku; ~loſ a: a bez(e)
zármutku, bez bolu, bez hoře, klidný, bez-
starostný; ~leics leben klidný život; ~leic
Augend bezstarostné veselé mládi; b) (un-
jočatud) neškodný; (unjočutig) nevinný; (viertlido)
mírný; (obuc hrg und Tüde) bezelstný; ~loſiq
feit f: a) nezarmoucenost, bezstarostnost,
klid(nost); b) neškodnost, nevinnost, mír-
nost, bezelstnost.

Harmattan (↓-) m E₂₅ id., aſucky vtr.

Harmeken-fell]

— 1198 —

Harn...

Harmeken-fell (v̇) n E₃ hranostajovina.

Harmel (v̇) f E₂₂ prov. = Harmelraute.

Harmel-raute, Harmel-staude [lt.] f E₄₂ bot. Pegannum harmala harmala mnohodílný.

härmen (v̇) C₁₂ I. v̇r. *šich* ~ měti hoře, rmoutiti se, trápiti se, soužiti se, hrýzti se. — II. v̇a L. ~ působiti hoře n zármutek komu, trápiti koho, zarmucovati, (za)rmostiti koho, soužiti koho; ihr Stel; härmt sie tědět její pýcha jí utrápi.

Harmonichord (~-~) [rec.] n E₃ pianino†.

Harmonie (~-~) [rec.] f E₂₂ 1. soulad, souzvuk, souhlas(nost), shoda, harmonie†. 2. hud. souzvuk, akkord†. 3. (zusammenfthing) shoda.

Harmonie..., harmonie... (~-~...) ~concert n hud. = ~musik; ~fremd a nepřístupný souladu, neharmonický, nesouladný; ~gezečte npl. zákony souladu n harmonie; ~lčrečr f nauka o souzvuku n o harmonii; ~měsser m tys. harmonometr†; ~musik f hudba n koncert na plechové nástroje.

Harmoni(c)-en (~-~...) ~bach m ~flušs m proud harmonický.

harmonicren (~-~) vₙ (f) hud. a fig. ~ (mit...). souzvučeti, souhlasiti, být i v souhlase s...; harmonisovati, shodovati se; mit 3-m ~ žití s kým ve shodě.

Harmonik (~-~) [rec.] f E₁₈ hud. nauka o harmonii (= Harmonielehr)e.

Harmonika (~-~) [rec.] f E₁₈ (pl. ~š) (~ich=) ~ (tahací) harmonika.

Harmonika... (~-~...) ~klang m zvuk harmoniky; ~stof m hůl harmoniková.

Harmoniker (~-~) [rec.] m E₆ = Harmoništ.

Harmonion (~-~) [rec.] n E₂₅ = Harmonium.

harmonisch (~-~) [rec.] a D₁₃ harmonický, souladný, souzvučný, shodný.

Harmoniſt (~-~) [rec.] m E₂₀ harmonista, naleqc harmonie (malíř i hudebník), člověk obírající se naukou o harmonii.

Harmoniſtik (~-~) [rec.] f E₁₈ harmonistiká†, věda zabývající se biblickou harmonii.

Harmonium(~-~) [rec.] n E₂₅ harmonium†.

Harmost [rec.] m E₂₀ d st. v. harmostat† (spa-tátky nístodřežící).

Harmotom (~-~) [rec.] m E₃ min. id. puchavec klonodělný.

Harn (v̇) m E₃ bez pl. 1. moč, p scanky; den ~ laſsen močiti, p scáti; den ~ halten (za)držeti moči. 2. lov. šňůra na mladé ohaře.

Harn... harn...=(v̇)~abgang m výtok moče; ~abſonderung f vyměšování moče, močení (diuresis); ~abtreibend a lek. na moč ženouci, moč vypuzující, močopudný; ~apparat m ústroj močový, přístroj močoplodný; ~artig a močovitý, na způsob moče; ~arzt m = bejdhauer; ~auslecrung f, ~ausſcheidung f: a) = ~abgang; b) = abjeuderung; ~befördernd a = ~abtreibend; ~behalter m schránka moče; ~benzofsauer a chem. ~benzofsauerß Salz urobenzoat]; ~benzofsäure f chem. kyselina urobenzoová; ~beſchauer m iron. vyšetřovatel n ohledavatel moče; ~beſchauung f vyšetřování n ohledávání moče; ~beſchwerden fpl. obtíže při močení (dysuric); ~bildung ftvo-

rení moče; ~blasſe f měchýř močový; ~blaseninhalt m obsah méchýřový; ~blasenſpalte f méchýř rozeklaný; ~blasenſlein m kámen v méchýři; ~brennen n path. řezavka, palčivost při močení; ~bruch m path. kýla močová (urocele); ~canal m ~an. = ~gang; ~canälichen npl. rourky močové; ~doctor m = ~beſchauer; ~drang m nucení na moč; ~entleerung f močení; ~farbſtoff m barvivo močové; ~ſleßig a poskvrněný močí (n-em), se skvrnami od moče; ~ſluſs m = ~ruhr; ~ſührend a moconosný; ~vodný; ~gang m močovod (urether); (urethra) trubice n roura močová, cibel; ~geſäſ n trubička močová; ~genitalſpalte f stěrbina močoplemenidelná; ~geiſt m ~ = Salmiah; ~glas n sklenice na moč; ~gras n bot. Asplenium septentrionale slezinnik severní; ~grics m path. písek v moči; ~haut f mázdra močová; ~tranſheiten fpl. path. nemoci n choroby močové; ~kraut n bot.: a) = Aderleinfraut; b) = Aderhauhebedel; c) Reseda reseda; d) indianijchess ~kraut = Kiedelhune; ~kriſe f path. krise močová; ~laffen n lek. vypouštění moče, močení; ~lehre f nauka o močí, urologie†; ~leiter mpl. močovody; ~leiterentzündung f path. zánět močovodu; ~leiterschidenſitel f pištěl močovodopochvová; ~loſigkeit f nedostatek moče; ~mittel n lek. močepudný prostředek, lék na moč ženouci; ~organe n pl. ústroje močové; ~phosphor m chem. fosſor močový; ~prüſung f path. zkoušení moče; ~recipient m močojem, nádržka močová; ~retention f zadržení moče; ~röhre f močová trubice, cibel; ~röhrencanal m průduch cibele; ~röhrenſcheidensſitel f pištěl cíbelopochvová; ~röhrenſchleimfluſt m path. kapavka, kapáčka, hnisotok, bělotok, hlenotok (blennorhagia); ~röhrenſchnitt m řez cíbele n cíbelový, proříznuti cibele; ~röhrenverengung f zůžení roury močové; ~ruhr f path. uplavice močová (diabetes); ~ſad m mázdra močová (allantois); ~ſand m path. = ~grice; ~ſat m lek. sssedina močová, usedlina v močí; ~ſauer a: ~ſaureß Salz urat†, močan; ~ſaure f kyselina močová; ~aſürche-infaret m záhat kyseliny močové; ~ſchau f vyšetřování n ohledání moče (uroscopia); ~ſchmerzen mpl. path. bolesti močové n při močení; ~ſchneiden n řezavka; ~ſchneuler m sval hlívohoubovitý, sval hlívocibelný; ~ſchur f = ~ſtrang; ~ſchweiſ m pot močový; ~ſediment n lek. = ~ſat; ~ſonde f chri. = Katherter; ~ſperre f path. = verhaltung; ~ſlein m kámen močový, močokam; ~ſteinkranſheit f (lithiasis) nemoc od kamenů močových; ~ſtoff m močovina, látka močová; ~ſtrang m provázek méchýřový n močový (urachus); ~ſtrengc f řezavka, řezání moče, obtíž při močení; ~träuſeln n path. kapáni moče; ~treiben n hnání na moč, vypuzování moče; ~treibend a močopudný, ženouci na moč; ~treiber m = ~ſchneuler; ~bergiftung f v Blutvergiftung; ~verhaltung f, ~vertopfung (ischuria) zadržení moče; ~wage f váhy na moč; ~wahrsager m věštec z moče, močopravec; ~wahrsagerei f věštění z moče, močopravectvi; ~wcg m cesta močová; ~werf-

harnen

— 1199 —

[hart]

zeuge npl. an. močidla (≈ organe); ~winde f
= verhaltung; ~wolke r path. oblok na moči;
~zapfcr m chir. = Katheter; ~zwang m path. =
~lrengte.

harnen (↓) C₁₂ I. %n (b) močiti, p scáti. —
II. %a Blut — močiti krev. — III. s'v N̄ ~ n E₇
bez pl. močeni.

harnig (↓) a D₂₃ močový.

Harnisch (↓) [fr.] m (~ prov. n) E₃. 1. odění,
brnění, kyrvš; u. sm. (~)krunýř, pancíř.
2. fig. ~s. in ~ (senn) jagen e trebíten o bringen
podrážditi, popuditi, rozhněvati; ~s. gegen S.
int — bringen popuditi n pošt(i)vati koho proti
komu; in — geraten o tommen rozzlobiti se, roz-
lítiti se, rozkatiti se, rozpáliti se (hněvem).
3. ~ hor., geol. otřelka žilná, otřelá plocha
rudné žíly; der Gang führt e-n flatten — žila
má hladké otřelky. 4. tkale. motouze (n šňůry)
spojující stroj žakárový s jednotlivými ad-
lafy n nitěnkami.

Harnisch- (↓) ~... ~binde f chir. obvazek pan-
ceový, krunýř; ~blatt n ~ tkale. mřížení, mříž
na rozdělení motouzů tažných pod strojem
žakárovým; ~brett n ~ tkale. motouznik,
deska šňůrová (~prkno dirkami opatřené pro rozvod jedno-
thlivých šňůr (n motouzů) od stroje žakárového k nitěnkám); ~ein-
richtung f ~ textil. für Damaßgeweche mit Vorderkämmen
zum Hesen und Zenten příprava stavu pro da-
mašek s předními listy na zvedání a staho-
vání nití; ~einrichtung in Baden příprava stavu
pro pruhované žakárové ktaniny; ~einrichtung
für Berürenn příprava stavu pro žakárové látky
s postranními prýmy; ~einrichtung mit Gesetzsäften
příprava stavu žakárového s listy pod strojem
žakárovým; ~einrichtung mit Tringels příprava
stavu žakárového s listy pod deskou šňů-
rovou n pod motouzníkem; ~einrichtung für
Stamts příprava stavu žakárového pro šály;
~einrichtung für Einfüde příprava stavu žakáro-
vého pro látky se zvlástními obrazci v rohu
tkaniny; ~einrichtung für Gaze příprava stavu
žakárového pro látky s nitmi obtáčejícími;
~feger m cidič brnění; ~řích m z0. Loricaria
brněnec; ~haus n, ~kammer f ~ zbrojnice,
arsenál (obv. Zenghaus); ~kraut n bot. Andro-
sace pochýbek; ~lihen fpl. tkale. nitěnka (adlaf)
žakárová; ~macher m zbrojiř; ~stein m min.
krunyřovec, hoplit; ~řich m ~ textil. Radění, řád,
navlékání šňůr do motouzniku; ~träger m
zbrojnoš; ~weis m z0. Loricaria cataphracta
brněnec hnědy.

harnischen (↓) %a a %r ~ sich ~ C₁₂₁₄ (fid.) ~
obniti (% se); brněním (~r se) odívna ti; fig.
geharniichte Antwort hrubá n zpupná n vyzv-
vavá n drsná odpověď.

Harnischer ~ (↓) m E₆ zbrojiř.

Harpaston, Harpaſtum (~) [řec.] n E₂₅
a. st. v. id. druh hry měćem.

Harpeggiaturn (~) ~, čti ~pedž-) [it.] f E₁₈
sled harpedžovaných tonů.

harpeggieren (~) ~, čti ~pedž-) [it.] I. %a
harpedžovati†, hráti jednotlive tony akkordu
rychle po sobě, jako na harſe (ne současně). —
II. % ~ n E₇ bez pl. harpedžování.

Harpeggio (~, čti ~džo) [it.] n E₂₅ = har-
peggieren II.

Harpune (~) [angl. z fr.] f E₂₂ 1. kýr,
harpuna†, házeci kopi (na velryby atd.). 2. ryb. =
ſchigabel.

harpunen (~) %a C₁₂ = harpunieren.

Harpunen-... (~) ...) kanone f dělo na
střely harpunově n kýry; ~reicher m z0. = Har-
punier 2.

Harpunier (~) m E₃ 1. ryb. harpunář.
2. z0. Tantalus jaculator nesyt americký.

harpunieren (~) I. %a C₁₂ e-n Walfisjo ~
velrybu harpunovati, hoditi harpunou n kýrem
po velrybě. — II. s'p N̄ ~ n E₇ bez pl.

Harpunterer (~) m E₆ = Harpunter 1.

Harpüſe (~) [holl.] f E₂₂ plav. kalafuna,
pryskyřice.

harpüſen (~) [holl.] %a C₁₂ plav. mazati
n potírati kalafunou n pryskyřici.

Harpy(i)c (~) (~) [řec.] I. npr. f Har-
pyje, ženská postava s křídly a drápy;
fig. člověk hltavý n dravý n lakotný n zlý. —
II. f a) druh orla: harpyje zhoubná; b) druh upírů;
c) = Gabelschwanz c).

harp(y)ien-artig (~) (~) (~) (~), har-
py(i)enhaft (~) a D₂₁₃ po způsobu Harpyji.

Harraſs (~) a D₁₃ látka vlněná z hru-
bého lesklého vlasu. haras†.

Harre † (~) f E₂₂ bez pl. = Dauer 1.; in die ~
na dlouho.

harren (~) I. %n (b) 1. čekati, očekávati;
(aus)harren) vytrvati; e-r ~ache ~ (nyní častěji auf
et.) čekati čeho n nač, očekávati co; er harře,
bis man ihm aufmachtě čekal, až mu otevřeli;
bibl. m-e Seele harret auf Gott má duše donſa
n düvěruje v Boha. 2. † = žögern. — II. %
N̄ ~ n E₇ bez pl.; mit N̄ und Hoffen hat's Mandel
getroffen dočke času, co hus klasu, kdo
setr vá i zlé přetrvá; strpeni přináš spasevi;
Hoffen und H̄ macht Manche (it) zu(m) Narren
naděje často trpce sklame.

harrhast (~) a D₂·³ vytrvalý (čekající).

harsch (↓) I. a D₂₁₃ zatvrdlý, tvrdý, oko-
ralý, drsný; ~es Bret okoralý chléb; ~e Hant
drsn(at)á kůže; fig. ~e Luſt drsný vzduch;
~e Worte drsná n nepřivětivá slova. — II. s
Harschheit f E₁₈ bez pl. drsnost.

harschen (↓) I. %n (in, h) C₁₂₁₄ (z)drsnatěti,
(z)draslavěti, (za)tvrdnouti, (o)korati; o voděch:
(za)mrznouti; o ranách tolahovati se strupem. —
II. % ~ n E₇ bez pl., Harschung f E₁₈.

Harschier (~) [fr.] m E₃ = Haridier.

Harſt (↓) m a f E₁₈ 1. druhdy: a) dav, zástup;
b) vojsko. 2 svyče. umrzłý snih.

Hart-fhorn (~) n D₂₅ prov. a trouba válečná.
hart (↓) I. ~ A D₂₁₃ tvrdý 1. a) (opak gelinde,
weid) ~ e Feder tvrdé péro; hárter als Eijen
tvrdši železa n nad železo; ~e (o ~ gejettene)
Eier vejce (vařená) na tvrdo; auf der ~en Erde
liegen ležeti na holé zemi; ~ gefroren umrzły;
~es Rutter zrní; ~ werden tvrdnouti; ~ schlagen
na tvrdo utlouci, uědělati tlučením tvrdým;
~e ~ schlagen ranami otužiti koho; die Ziegel sind
žl ~ gebrannt eihy jsou přepáleny; b) zvětdem
ku poeitu v kom vzbuzenému; ~anziifühlen tvrdý na
omak; ~es Lager tvrdé lůžko; ~e Arbeit krušná
n těžká n hrubá práce; ~en Leib haben míti
zácpu; ein ~es Muſs neuprosná nutnost; das
ijst e-c ~e Anſs (zu knaden) to je tvrdý oříšek

Hart...

1201

Hart...

balterz n. -kobaltkies m. min. skutterudit; -topf m tvrdohlavec, umíněnec, tvrdošijník, palčák, hlaváč, tvrdá palice; -föpfig s: a) tupohlavý, těžko chápavý, tupý, zaběněný; b) (eigenfünbig) tvrdohlavý, své, tvrdošijný, umíněný, paličatý; -föpfigkeit f: a) tup(ohlav)ost, zabědněnost; b) tvrdohlavost, své, tvrdošijnost, umíněnost, paličatost, nepovolnost, zatvrzelost; -korn n. hosp. tvrdé obili žito, pěnice ž jěmen; -lehrig a = -lernig; -leibig a: a) hmyzu: s tvrdým tělem, tvrdotelý; b) mající zácpu, zacpaný; -leibig maden působiti zácpu (života), zacpati; -leibigkeit f zácpa (života), tuhavka; -lernig a těžko se učící; s. sm. těžko chápající, tupý; -loth n ⊕ hut. tvrdá n trudnotavná pájka; -lörenn n (s) pájení na tvrdo; -mangauerz n. min. silomelan↑; -mänulig a zemn. a) koni: tvrdohubý; -mänuligkeit f tvrdohubost; -meißel m dláto kalené na tvrdo; -metall n ⊕ tvrdý kov; -näckig a tvrdošijný, -hlavý, hlavatý, svěhlavý neústupný, umíněný, urputný, zarputilý, zavilý, paličatý, nepovolný; -näckigkeit f tvrdošijnost, hlavatost, tvrdohlavost, své, neústupnost, nepovolnost, urputnost, zarputilost, zavilost, paličatost; zarytost; -recun m ⊕ hut. jedno obělení: a) množství jedné nasady surového železa k obělování; b) výrobek jednoho obělení: -renner m ⊕ hut. lutník n dělník při obělování surového železa; -ricget m bot. - Cornus drín: geßt(blühend)er -vielget Cornus mas drín obecný; gemeiner e rether -vielget Cornus sanquinæ svidá; h) Ligustrum vulgare ptačí zob (obecný); -riegcichot a bot. drín(ové drevo); -rindig a s tvrdou korou, tvrdokorý, okoralý; -rose f bot. = Sifgrei; -samig a bot. tvrdosemenný; -schalig a tvrdoskořepinný, tvrdošupinný; -schlächtig a zverěl. -ce Pferd zehváceny n dívčavičný kům; -schlächigkeit f něr. zehvácenost, dívčavičnost; -schlagen n tužení, tvrzení (tlučením); -schlagloth n ⊕ = -letb; -jchnscl m zo. = Hatentrenzidmabel; -schwäbig a zo. tvrdozobý; -schuanig a: -ce Pferd pychtivý n supivý kůň; -schwingel m bot. Festuca rubra kostřava n mrvka červená; -schugn a tvrdošlachý; -sein n tvrdost; -jinn m: a) = herzigkeit; b) = nädigkeit; -jinnig a: a) = -herza; b) = nädig; -sein m: a) tvrdý kámeu; b) min. rez železná; -stich m bot. lžíce tavené medi; -stotz m ⊕ = Hase 6.; -stluč n ⊕ hut. měděný slítek; -tantalerz n mň ildefonsit; -traber m z vysoka vyšlapující kůň; - und Weichzerrennfrischarbeit f, - und Weichzerrennfrischen n, - und Weichzerrennen n ⊕ hut. střídavé obělování a krycování (surového železa); - und Zäherwerden n (z)tvrdnutí a (z)tuhnutí; -walze f ⊕ hut. zakalený válec; -werden n (z)tvrdnutí; -wurm m zo. = gemeine Blindschleiche; -zerrenuboden m ⊕ hut. obělená placka surového železa, obělené surové železo v plackách; -zerrennfeuer n ⊕ hut. obělovací hrn kryčný; -zerrennhammer m ⊕ hut. kryčná hut n surovou ocel; -zerrennherd m = -zerrennfeuer; -zerrennen n ⊕ hut. obělování surového železa (ke krycování); -zijn n tvrdý cin.

Německočeský slovník. I. Deutschöhmches Wörterbuch.

Härt... (²⁻³) - (e)rijs m = Hartborſte; -pulvern prásek na kalení pilníků; -tonne f, -trog m kalící kád; -wasser n kalicí voda.

härtsbar (²⁻³) I. a D₂₃, kalitelný. — II. ‚Härtbarkeit f E₁₈ kalitelnost.

Härte (²⁻³) f E₂₂. 1. tvrdost; -der Behandlung e des Klimas drsnost jednání n podnebí; - des weibides krutost n neúprosnost osudu; - der Gemüthsart tvrdost, zatvrzelost, necitelnost; - des Stiles e der Verje drsnost n kostrbatost slohu n versů; - des Winters tuhout n krutost zimy; das (Sedicht hat viele -it baseň má mnohá drsná místa; dem Stahle die - geben ocel kaliti; dem Stahle die - benehmen ocel odkaliti. 2. path. -des Leibes zácpa. 3. (Mehrbartung) -des Körpers otužilost těla. 4. ⊕ pilník. nátěr pilníků pred kalením; jehl. cement k cementování jehel.

Härte... (²⁻³) -fähigkeit f = Härtbarkeit; -grad m fys., min. hut. stupen tvrdosti; -mittel n ⊕ kalidlo; -rijs m ⊕ = Hartborſte; -sealn, -jeale f fys., min. stupnice tvrdosti; -schicht f ⊕ textil. auf den Druchwaljen zatvrdnüti povruch váců lisořých; -wasser n kalicí voda, voda na kaleni.

Hartbebest (²⁻³) [holl.] m E₃ Acronotus Caama bůvolec káma.

härten (²⁻³) I. ¹/a činiti tvrdým, ⊗ tvrditi o, tvrdosti dodávati šemu; ⊕ hut. den tätth; ocel (ša)kaliti. — II. n'n (y), v'r sich - (vtvrdnouti. — III. g'r ⊕ n E₂ bez pl. Härtung f E₁₈.

Härter (²⁻³) m E₆ kalici.

Härtern (²⁻³) m E₇ bot. = Hartriegel a).

Härtheit (²⁻³) f E₁₈ tvrdost (= Härte).

Härzigkeit (²⁻³) f E₁₈ bibl. tvrdost (= Härte); skoro jen v: eures Herzen - zatvrzelost vašeho srce.

Hartisch-wurzel (²⁻³) f E₂₂ Bamberger (v toto) žižbel; -

härtlich (²⁻³) a D₂₃, natvrdlý. za- pří.

Härtling (²⁻³) m E₃. 1. bot. a) Hypoxis tvrzen; b) druh broskvi; c) (gabliko) tvrdáč. 2. nezrálk (kyselý) hrozen (vinný). 3. hut tvrdák, cínovitý žuk. 4. každý tvrdý předmět.

Hartmannsdorf (top C) Hertvikovice.

Hарреh (top. C) Hořany.

Härschier (²⁻³) [fr.] m E₃ = Harschier.

Härtungs... (²⁻³) -kohle f im gehärten Stahl

id. (kalif.)
Harnn al Raschid (²⁻³) npr. m E₂₅ id. (kalif.)
Harnung f (²⁻³) m E₃ zert. = Hering.
Harnper (²⁻³) [lt.] m (sg. nechsl., pl. Harupices (²⁻³) d. st. v. vestec hádající ze vnitřnosti zvířat.

Hart (²⁻³) I. n E₃. 1. pryskyřice, živice, smůla, smola; das - auß e-m Banme ziehen o gewinmet pryskyřice ze stromů dobývati. 2. = Gammnt. 3. hvozd, les. — II. npr. m zem. der - tež das -gebirge (²⁻³) n E₃ bez pl. Harec, pohori Harecke; übern - geben ztratiti se, zničiti se, přijítí v nic.

Hart...; hart... (²⁻³) -ähnlich a, -artig a pryskyřicovitý, podobný pryskyřici; -aus- flüts m = -flüts; -auschwizung f pocení pryskyřice; -baum m strom smolný, smolák; -beule f boule smolná n pryskyřicná: -be-

151

["harzen]", "— 1202 —", "[Haſe]", "wohuer(in f) m obyvatel n f -ka Harcu; -burre f bot. Swartzia pomeran; -cement m cement pryskyřičný; -dorſ n vesnice v Harcu n harcká; -drute f bot. Clusia perepa; -cinſammler m sběrač pryskyřice. smolař; elektricität f električnost pryskyřice; -fackel f smolná pochodeň, smolnice; -fabrik f smolárna; -ſichte f bot. Abies jedle; -ſirnīs m pokost pryskyřičná; -förmig a pryskyřicovitý; -fläche f plocha pryskyřičná; -fluſs m prýštení (se) n tok pryskyřice; -galle f smolec, smolák, (zá)smolek; -gallenwicler m 10. Retinia résinella obaleč pryskyřicový; -galſig a (zá)smolkový; -gänge mpl. průchody pryskyřicově; bot. nádržky pryskyřičné; -gas n plyn pryskyřicový; -gebend a pryskyřičen(at)ý, smoln(at)ý; -gebirge n = Harz II.; -gewinnung f dobývání n vyrábění smoly; -gras n bot. = Aſtergras; -grieſen fpl. Škváry n Škvarky pryskyřičně; -hache f sekyrka smolařská; -holz n dřivi pryskyřičné n smolnatě; -kappe f smolařská kazajka; -kitt m tmel pryskyřičný; -klee m bot. Psoralea dětelník; -fohle f pryskyřičné uhlí; -korb m košik na pryskyřici; -frakze f = frakre; -kraſsen n strouhání pryskyřice; -kraut n Cressa živičnatka; -lache f pryskyřiště, lis pryskyřičně; -kuchen m plácka pryskyřičná; -liefernd a = -gebend; -lüge f hrubá n držá lež; -maus f zo. Arvicola glareolus hraboš lesni; -messer n nůž na pryskyřici, smolák; -meste f kornout z kůry na pryskyřici; -nachtigall f zo. = Bergſinnt; -napht(h) a n naſta pryskyřičná; -nuzen m výtěžek ze smoláření; -nužung f zužitkování n těžení pryskyřice; -öl n olej pryskyřičný; -periode f doba škrábání pryskyřice; -pſlanze f bot. roſtlina pryskyřičná; -pol m tys. pol pryskyřičný; -prcſſe f lis na pryskyřici; -producte npl. vyrobky z pryskyřice; -reich a bohatý pryskyřici, pryskyřičnatý; -reise f cesta do (n po) Harcu n Harcem; -reißcu n = -riſs; -reißer m = -charrer; -riuunc f = riſs b); -riſs m: a) sbríání pryskyřice f smůly, smoláření; b) zářez k dobývání pryskyřice; -riſſelkäfer m 20. Pissodes Harcyniae smolák harcký; -ſalbe f lékár. mast pryskyřičná n smolová; -ſammler m = -cinjamunter; -ſchabcn n = -riſs a); -ſchaber m = -charrer; -ſchарре f škrabák na pryskyřici; -ſcharen n škrábání n strouhání pryskyřice; -ſcharrer m smolař; -ſchragen n dobývání pryskyřice; -ſeife f mýdlo pryskyřičné; -ſecretion f odměšování pryskyřice; -ſerſutit f služebnost na pryskyřici; -ſiederci f smolárna; -ſtein m retinalit; -ſtoſſe mpl. pryskyřičné látky; -talgſeife f žluté mýdlo pryskyřičné; -tanne f bot. = -ſidte; -traſgend a = -gebend; -wasser n pryskyřičná voda; -winde f bot. Convolvulus scammonium povijnice smolitá; -wurz f bot. = Gifſchil.", "harzen (±) C₁, I. v'n (b) 1. dobývati pryskyřice, strouhati n škrábati pryskyřici. 2. prov. lepiti se n lípati se jako smůla. — II. v'n a. e. n Baum — dphývati pryskyřice ze stromu. 2. potřiti pryskyřici n smolou, (na)smoliti. (na)pryskyřiti.", "Harzer, Härzer (±) I. m, -in f E₁₉ 1. = Harzischarrer. 2. obyvatel pohoří Harckého. — II. —, h- a neskl. harcký; — Kanarienvögel harčti kanáři.", "harziicht (±) a D₂₁₃ = harzähnlich.", "harzig (±) a D₂₃,3 pryskyřičný; sich — machen pomazati se usmoliti se.", "Däſ f (±) n neskl. prov. n nastrojení, vyſintění, vyšnoření.", "Haſard (—, ši žarā) [fr.] m E₂₅ bez pl. 1. náhoda, štésti. 2. odvážlivost, nebezpečenství.", "Haſard... (—, ...) -ſpiel n hazardní n odvážná hra; -ſpielunterchmer m podnikatel hazardních her.", "hafardieren (—, —) [fr.] v'n (h) odvážiti se. haſch! (↓) int. chňap!", "Haſche-mann (—, —) m neskl., jen v: — -ſpielten = haſchen III.", "hafchen (—) C₁₂,₁₄ I. v'a et. — chytiti, lapiti, —nouti, (u)chopiti, uchvátiti, popadnouti eo. — II. v'n (h) a) nad et. — chytati, lapati eo, honiti se po čem, stíhati eo; nad den ſliegen — honiti se za mouchami n po mouchách, chytati n lapati mouchy; b) fig. nad et. — sháněti se, pachiti se, bažiti po čem; nad ſeffect — sháněti se po effektu. — III. v'r ſich — chytati se, honiti se, hráti si na honěnou n na chytanou. — IV. % H- bez pl. chytání atd.", "Häſchen (—) n E₇ (dim. od Haſe) zajíček.", "Haſcher (—) m E₆ lapač, -l, chytač, stihač.", "Häſcher (—) m E₆ 1. pochop, holomek, dráb. 2. = Haſcher.", "Häſcher... —, —, —, —, —, —, —, —

hajenhaft

— 1204 —

[häſſlich

stajuíka; -rcin a (to psu) pronásledující zajič jen na povel; -rüicen m: a) zaječi hřbet; b) zaječi zadek; -fatat m bot = Brudampfer; -ſcharte f 1. chir. path: a) rozpolzténky, zaječi pysk; b) osoba majici zaječi pysk. 2. bot. Heracleum sphondylium bolševník obecný, hršť: -ſchärtler mpl. 20. Noctiliones netopyří lvi: -ſchartennaht f chir. zakroucený sev; -ſchlaſ m: einen -ſchlaſ haben spáti jako zaječi n s očima otevřenýma; -ſchnecke f 20. Aplysia zej, mořský zajíc; -ſchrot n: a) broky zaječi n na zajice; b) fig. F mit Hafenjüdret acijenjen fein délati kotrmelee, vyváděti bláznovské kousky; šprýmovati; § sm. býtí prastěn pytlem; -ſchwanz m: a) zaječi ocas n péro; b) bot. Lagurus méchochvostka; -ſchwanzrobbe f Phoca lagura krylatka grónská; -ſchwarz n = Alein; -ſchwefi m zaječi ocas n péro; -ſpath m zvěrol. mušky, prehnily; -ſprung m: a) zaječí skok; b) zaječi hleznó: c) lov. zaječí stopa; -ſtänbling m bot = Wotvijt; -ſtöſer m 70. = adler, -geter, -strauch m bot. Chondrilla juncea radyk prutnatý; -weibchen n zaječí samice. zaječice; -wurzel f bot. Scorzonera hadi mord.

hajenhaft (—) I. a D₂₃. 1. zaječí, zajícovitý. 2. fig.: a) bázlivý, bojácný; b) b) řešpřimovný, balský. — II. s Hafenhaftigkeit f Hserei (—) f E₁₈ bázlivost, bojácnost.

Hajentan; top. (C) Jaseńa.

hajerig (—) a D₂₃ prov. s. = heiser.

hajig (—) a D₂₃ = hajenhaft 2. a.

Hajin (—) f E₁₈ zajedeč, zaječí samice.

Häſlein (—) n E₇ (dim. od Hae) zajíček (= Häſchen).

Häſpe, Häſpe (—) f E₂₂ Θ šám. 1.: a) stežeh n kužel závesový; b) závěsa stežejková; mit -n verſchen okovaný závesou stežejkovou. 2. (Krampe) skoba, svorka, spona; — cíner Ţeidič svorník; (Oregethaten im Schleſje) rozskripec závorkový tu zámka poltevich, u pán a pod).

Häſpel (—) m E₆, f E₂₂. 1. Θ: a) (Garmwinne) moták, -ovidlo; tkale, vják; (Garunnaß von wechselnder ganze) vják o dvou kotoučích pro růžné objemy šteniku; fig. Žie brauchten wehlt e-n = mám(e) z Vás řeč (heverem) tahatí?; drat. = c-r Zichbaut motovidlo, vják (u drátového stanu); b) = žum Emporiumten rumpál, vrátilo, zdvihadlo, hředlo, vrátek (ruční); = mit Vergelege = Geriebebaivel; c) = Kurbel, Kurbetraf; d) přadeno, šteník; e) prov. f Häſpe. 2. ro Arca tortuosa návka vinutá. 3. fig. f pitvorný a směšný člověk.

Häſpel... Θ (—) -arm m perut vijáková; -baum m hor., str. hřídel n váleč vrátkový; -cifen n hor. st. pánvička vrátková; -ſörderung f hor téžení vrátkové, vrátkování; -ſliigel m píad. perut vijáková; -geriſt n. -geſitell n hor., str. vrátkový stan; -geviere n hor. věneč nám(er) vrátkový; -habeſ, -horn n hor., str. klika vrátková; -kneccht m = Haip(eller). -meiſter m hor. dozorce nad tahouny n vrátník; -pumpe f hor. str. vrátková pumpa; -rad n hor., str. vrátkové kolo; -ramme f = Hafenramme; -ſchacht m vrátková sachta n jáma; -ſchachſfeld n vrátkové pole, téžné pole

vrátkové šachty; -jeit n vrátkový provaz, vrátkové lano; -stätte f hor. vrátkoviště, vrațiště; -ſtiftliſse f textul. objímka na vreten při namotávání příze lněné s čívky na viják n moták; -ſtüßen fpl. hor. vrátkové stojky; -umfang m píad. objem vijáku; -welle f hor. = baum; -wurz, f bot. Scilla maritima skyla, cibule mořská; -ziehen n hor. téžení n tažení vrátkem. vrátkování; -zieher m hor. = Haip(eller).

Häſpeleri (—) f E₁₈ svijení.

Häſpeler (—) m E₇ Häſpelerin f E₁₈ Θ 1. textul sviječ, f -ka. 2. her. tahoun, vratnik (= Haip(eller)).

hajepelig (—) a D₂₃ zmítající sebou, zmitavý; (baita) prudky, kvapný, zbrkly; (dabau) nestálý, těkavý.

hajepeln (—) I. vₐ, vₐ' (b) C₁₂. 1. Θ svijeti, navijeti upředěnou příži ve štenik. 2. Θ hor. téžiti n táhnouti vrátkem, vrátkovati. 3. fig. rychle (se) pohybovati, zmitati sebou; eine Wirrnis aus einander - zamotanou věc rozmotávati; F sie haipelten (steben) auſeinander rozprášili se, rozprchli se; am Haſe - pohybovati rukou po krku. — II. s E₇ - n E₇ bez pl. Θ textul. namotávání upředěně příze lněné na viják n moták pro utvoření předena.

Häſpen (—) m E₇ = Haip.

hajpen (— vₐ, vₐ' n b) C₁₂ = haipeln.

hajpern (—) nₐ' (b) C₁₂ = haipern.

Häſp-hafen (—) m E₇ zám stežeh.

Häſpeler Θ (—) m E₆ v Haip(eller).

Häſs (—) m D₁₃ bez pl. nenávist, záštiři, nenázení, -ivost; —š = gegen 3. zášt(i) ei na koho; auſ = gegen 3. ze zášti ke koma; = gegen 3. fassen, = auf 3. werfen pojmouti zášti na koho ſe komu.

haffs... (—) -erfüllt pln(y) nenávisti;

-juſchig a nenávistný, nevraživý.

Häſse (—) f E₂₂ prov kousek teleci n skopové kýty (v Häſse).

Häſſe-licht (—) m E₁ nepřítel světla.

Häſſel (—) I m Eₐ = Häſelung. — II f E₂₂ = Hafel 1.

haffsellenen (—) = hajellenen.

haffen (—) I. vₐ 1. nenávideti, v nenávisti miti koho, nevražiti, nevřiti na koho; er hajst ibu in hechem (Vrače (e grünlich), er hajst ibu těrtliem e bis auf den Ted na smrt nenávidi, nenávidi ho k smrti n z (hloubky) duše n z plného srдce. — II. s E₇ - n bez pl. = Hafs. Haffer (—) m E₆, -in f E₁₈ nenávistnik, f -nice, nevraživec, nepřítel; er ist ein -jeves Veranigen's je nepřítel každého veselí, nenávidi všeho veselí; deine - tvoji nepřátelé; (ti.) kdož tě nenávidi.

häſſig (—) a D₂₃ I. 1. = gahäſſa. 2. (avye.) prehlihv. náhlý, hněvívý, netrpělivý. — II. s Häſſigkeit f E₁₈ = (Schäſſigkeit).

häſſlich (—) a D₂₃ I. 1. ošklivý, ohyzdný, sěredný, skaredý; = wie die Radt o wie die Zünde sěredný n škaredý jako noc (n jako opice); = maſen (ohyzditi. 2. odporný, protivný; = der Serch odporný zápach; = der Menid protiva. 3. (garitig) -e Geschichte ošklivá n hanebná věc; gegen 3. = fein chovati se ošklivě n nelaskavě ke komu. — II. s Häſſlichkeit f E₁₈,

häfjstichen

— 1205 —

Haube

osklivost atd.: Häfjstheit jubrt ins Mloſter, Žchenheit ins Freudenhans ženská krása hývá příčinou pádu.

häſſchen (L-..) vₐ C₁₂ (hlyzditi (obv. läſſch machen).

Häſſlich-machen, Häſſlich-werden (L-..) n. E₁ bez pl. (zohyzdleni.

Häſſling (L-) m E₁, co. = Häſeting.

Häſnunirt (L-) m E₂₀ |Hassun, arm. patrak̄en hassignista|, rimſko-katolický Armén.

haf (L-) 2. sg. præs. ind. od haben.

Hast (L-) f E₁₈ bez pl. spěch. kvap, chvat; mit (e) int. ~ chvatein, ve spěchu, kvapně, spěsně, chvatně; in wilder ~ v divokém chvatu.

hasten (L-) C₁₃ I. vₐ seine Zdravte ~ urvehliti (sve) kroky, pospíšiti si. — II. v'r jich ~ pospíšiti si. popułiti si. — III. vₐ n (b), uti spěchati, popułiati, kvapiti. chvatati, piliti; ~d spěsně, chvatně, kvapně; ja, hafteer er ibm ins Dbr ano. pošetal mu kvapně; qem. s neg. (Gie haben. es hafteer midt to ne- spěchá n to nemá na spěch. nekvapí to, f nehori na to; h) (it) pospichati p pospíšiti si. (od kvapiti (kam.,

hastig (L-) a D₂₀, 1. kvapný, spěsný, chvatný; ein Buch ~ tejen knihu hltati; sie jiel ibm ~ in die Rede vpadla mu rychle (n prudef do řěči; enva ~ himunter schlingen (najednou) polknouti, shtlonouti co. 2. (auftaßem) ein ~er Menich prudky n prchl(IV)~y n náhýb a popudlív n horkokrenký člověk; er ist ein ~er Menich tov je hned hr! je hned z horka nakvasen. — II. s Hастigkeit f E₁₈ spěsnost, kvapnost atd.

hat (L-) 3. sg. præes. ind. od haben.

Hätſche (L-) Häſſche (L-) f E₂; prov. kachna (= Emc.)

Häſſchein top. M (v) Hajčín.

Hätſchefchen (L-..) 1. vₐ C₁₂ rozmazlené dité, mazánček, mazlíček.

Hätſchetei (L-) 1. vₐ C₁₂ mazlení, hýčkání.

Häſſcheln (L-) 1. vₐ C₁₂ ein sünd ~ dité hýčkati n hladiti n laskati; s. sm. s dítětem se mazliti; (verwöbnen) dítě rozmazliti; S. ~ hýčkati koho, mazliti se s kym, příliš něžné zacházeti s kym. — II. S v H ~ n E₇ bez pl.; Häſſchelung f E₁₈ hejčkání atd.

hatschien, häſſchen prov. j (L-) C₁₂, 14 I. vₐ = häſcheln 1. — II. vₐ (b) f = humpelti.

Häſſchettin (L-..) [angl.] n bez pl. min. hatchettin, hatšettin.

Häſſchier (L-) [fr. archer] m E₃, E₅, 1. druhdy lukostrelec, lučištník, halapartník. 2. voj. ~ tělesný gardista na koni. 3. četník.

Häſſchier... voj. ~ (L-) ... garde f jizdní garda n stráž; ~ hauptmann m hejtman tělesní stráže jizdní.

hatte (L-) 1. a 3. sg. ind. impf. od haben.

hätte (L-) 1. a 3. sg. conj. impf. od haben.

Hättich (L-) m neskł. od haben I. 1. b); er kemmt mit seinem ~ zu spät pozdě bycha honi.

Häſſcheriſt (~-..) [ar., tur.] m E₂₅ hatiseriſt, písemný rozkaz sultánův.

Hattſtatt (L-) f (pl. Hattſtätten) = Halt-ſtatt.

Hab (L-) f E₁₈, Habe (L-) f E₂₁; Hatz... (L-) = Hebe, Heß...

Häſſken (top. C (v) Hatin.

Häſſes (top. Œ (v) Hafiles.

Hau (L-) I. m E₃, 1. skoro † rána; (= Hieb) (uzivino yostě v: f ~ e betommen dostati biti n výprask. 2. les. a) sekání, mýcení, kácení adi); b) mýt. mýtina, paseka, -čina, porubá (a). 3. hau. (zungenidlag) tepot, tepmuti jazykem o zuby (při hóto na fetnu). 4. prov.: a) senoseč; b) s. am. seno. — II. H- int. = ban 1.

Hau... (L-) ~ amboß m Ø kovadlina pihnikárska; ~art f Ø drevarská sekyra; ~bajounett n. vot. bodák sečný; ~bank f sekačka (v Hactban); ~berec f bot. ~ Handstraud: ~berg m = Hadwald; ~bergwirtſchaft f lesní kopanina; ~blok m = Hadbled; ~degen m: a (opak) Ztedegen) sečný kord; b) fig. starý sekác, starý rozák, sekoun, lamzeloze, rváč; ~eisen n: a) sekářek); b) Ø hor. cakan; ~geld n a) plat za kácení n mýcení n porázení (stromů); b) plat haviřský n hornický; ~gerechtigkeit f právo káceti stromy; ~hechel f bot. Ononis jehlice, babíhněv; gemeine ~bedel ~ Aterbanbedel; ~stadefie ~ Bedel Ononis spinosa jehlice obecná (= Aglarfaut); ~hechelbläuting m zo. Polyomnatus alexis omničacek jehlicovitý; ~hol n dříví mýtně n na porázení; ~klinge f ostří savle; ~kloß m = Hadbled; ~land n klúčnina, novina, kopanina; ~läufer m majetník klúčenin v kopaniny; ~meißel m Ø dláto pihnikárské; ~messer n Ø sekác, kosří (= Madmesser); ~ort m mytistě, sekístě; ~rapier m (n) = ~degen a); ~ſchärſc f, ~ſchlag m chute am Mühſteine) křes na mýnském kamenu; ~späne mpl. tes. odpadky při sekání n pri ſtěsni; ~lau m tes. tesaný kmen; ~jein m Ø kam. tesanýkámen; ~ſteinmauerwerk n zdrí z tesaňého kamene; ~ſteinmaurer n zdrní pracující s tesaným kamenem; ~waffe f sečná zbraň; ~wald m mýtný les, mýt. pasečina; ~wurf m Ø hor. rubanina, hromada dobyté rudy (= Hauvert); ~jähne mpl. des Wurzweines tesáky, kly.

hau-bar (L-) a D₂₀₃ co lze sekati; sečný; les, sečný, mýtný, porubný; ~er Ort sečně n mýtné n porubné místo.

Häubchen (L-) n E₁ (dim. od Haube) čepeček.

Haube (L-) f E₂₂, 1. čepec; e-c ~ auſjezen nasaditi (si) čepec, posaditi (si) čepec na hlavu, očepiti (se); fig. ein Mädchen unter die ~ bringen privěsti, dostati děvče pod čepec, děvče vědá n provdati; unter die ~ femmen přijíti n dostati se pod čepec. vědáti se. 2. bot. (Zańcetede der Meeje) semenní cepička mohč. 3. čepcovitá síť. 4. plav. povlak konce lana. 5. druhdy (mužská) čepice; u. sm. přílba, -ice, šišák (svr. Blech~, Pidel~, Zunmt~); fig. dem ſeinde auf die ~ gehen o rüßen den napadnouti nepritele. udeřiti na nepritele; 3-m Eine auf die ~ geben uderiti koho (do hlavy); 3-m auf der ~ fisen o fein: a) dohlížeti z blízka na koho; b) býti v patách komu: ei obťčovati koho (svou) prítomnosti. 6. chochol(ka) ptači. 7. lov. čepička, karkulka sokolí. (s. zem.) mračna zahalující vrchol hory; der Berg geht i-c ~ auf vrchol hory halí se v mračna. 9. (druhdy jahudek přeživavč) čepec. 10. zo. belländiiche ~ ar-

hängeln

— 1206 —

[hauen]

gonaut hollandský. 11. š. sm. vrchní část mnohých včení; stav. (Manubieredung) kryt n koruna zdi; ~ des Cheres konchaf, polobánová klenba. 12. (Dr) ucho sekyer atd. 13. Œ hut. ~ e-s Drebberdes klobouk odháneči peci.

hängeln (L~) %a C₁₂ sokolnictv. dáti čepičku sokolu, očepiti sokolu.

hauen (L~) I. %a 1. posaditi čepičku (sokolu), (sokola) očepiti; e-e Beant nevěstu očepiti. 2. = häubeln. — II. gehaubt part. p. n a D₂,₃ a) očepený, s čepcem, v čepci; b) zo. (o ptačích) chocholatý.

Häuben..., häuben... (L~.) ~adler m zo. Falco coronatus erel chocholatý; ~ausſessen n čepení, zavijení; ~band n stúzka na čepe; ~beſaj n okraj n lem n obruba čepe; ~dach n stav. báňovitá střecha; ~draht m drát na čepe; ~drossel f zo. Ampelis garrulus brkoslav; ~einsaj m vložka do čepe; ~ente f kachna chocholatá; ~falt m zo. sokol chocholatý; ~ſafan m zo. bažant chocholatý; ~ſleč m kulatě střízená látka, z kтерé se vlastní tvar čepece utvoří (někdy v záhyby složí); ~ſlor m flor na čepe; ~ſörmig a čepcovitý; ~frau f: a) čep(i)čárka, prodavačka čepeč; b. die rotſe ~frau žena v červeném čepci; ~ge- wölbe n Œ stav. báń(ovitá klenba); ~huhn n slepice chocholatá; ~fotibri m zo. Trochilus cristatus kolibřík chocholatý; ~könig m králíček (ptik); ~topf m = ſled; Kuckuck m zo. Corytaix kukačka chocholatá; ~främer m čepečár; ~ſerche f chocholouš; ~macherin f čepečárka; a. sm. = Putnamcherin; ~mädchen n ~panská, komorá; ~meife f zo. Parus cristatus sýkora porukárka; ~mcrle f zo drozd, kos chocholatý; ~moos n tot. Eucalypta čepečátka; ~nadel f jehlice do čepe; ~pa- pagei m zo. papoušek kakadu; ~ſchachtel f skatule na čepece; ~ſchleife f stužka na čepe; ~leſcerin f čepečáka (= Putnamcherin); ~ſled m: a) podstavec pod čepece, čepečník; b) fig., rak, pitomec, hlupák, hňup; ~ſtoſch- gſicht n hloupá tvář; ~ſtrei f, ~ſtrich m pruh na čepece; ~taube f zo. holub korunáč; ~taucher m zo. Columbus cristatus roháč obečný.

Haubiſ (~) [čes. houſnice] m (n) E₃, obv. Haubize (~) f E₁₂ vej., dái. haubice†, houſnice.

Haubiſ... (~...), Häubisen... (~...~) ~feuer n palba z houſnice; ~anone f haubice, houſnice; ~rohr n hlaveň haubice n houſnice; ~ſchieſſcharte s trílna n průstřelnka pro haubice houſnice.

Hand (L~) m E₃. 1. dech; č s jíť kaum nod ein ~ des Lebens in ihm sotva jestě dýchá; ihr Name war der leſte ~ j-s Lebens umřel maje jméno jeji na rtech. 2. gram. dyšnost, aspirace†, prídech. 3. = Hauſ. 4. zo. = Hnd.

Hauſ... (~...) ~blatt n: a) an. čípek, jazyček n příklop hrtanu; b) bot. Ruscus racemosus listnatec větevnatý (= Auseublatt); ~forelle f zo. pstruh dunajský; ~laut(er) m gram. hláská dyšná n spirans; ~icichen n gram. znamení aspirace, prídech (v Spiritu).

Hanchen (L~) I. C₁₂ I. %a (b) 1. dýchati; in dei Hände o an den Siegel ~ dýchati na ruce n na zreadlo. 2. (outem) die Blumen häuchten květiny dýchaly vůni, květiny voněly. —

II. %a 1. die Finger warm ~ (za)hřátí si prsty dýcháním, dýchati si teplo na prsty. 2. a) (aus-) hängen) vydechovati; b) (einhängen) vdechovati (co do čeho): a) Leben in e-n Körper ~ vdechnouti život do těla; b) vnukati (komu co); J-m Beharrliedheit in die Seele ~ vnknouti komu vytvalost; die Blumen häuchten uns išbren Wohlgeruch entgegen květiny dýchaly nám vůni vstříce; c. fig. Freude o Hafs ~ sálati radost n nenavist. 3. (wegs)~ (dechem) odvátí, odfouknouti. 4. ~ (einhängen) vdechovati co (do sebe. 5. a) dechem oživovati; b) dechem tvořiti. 6. dechem šříti co po eem; gehandt = duſtig. 7. gram. aspirovati†, vyslovovati dyšně n s prídechem. — III. ~d part, a D₂,₃: anzumth~d dýchající něhu. — IV. s. H-n E₇ bez pl. dýchání.

Hauſcher (L~) m E₆. 1. (osoba) dýchající. 2. gram. = Häuchlanf.

Hauderer (L~) m E₆ prov. nájemný vozka; mit dem ~ fahren jeti v najatém povoze.

haußern prov. c, tež hauern (L~) C₁₂ I. %a 1. pronajímáto povozy, býti nájemným vozku. 2. jeti v nájemném povoze. 3. hudrovati (obv. follern). — II. ~ %a, %r, %sich ~: Ž. ~ vézti koho v nájemném povoze; fig. sich weiter ~ zvolna pokračovati.

Hauc (L~) I. f E₃,₂ 1. Œ a) = Haſc; b) mlyn. kypřice; c) = Dachdel 2. 2. hud. tepot = Hau 3. — II. pl. od Hau 1. (v toto) = Priigel.

Haucn... (~...~) ~puſcher m dřevěný nůž na čišťení n otírání lopat.

haucn (L~) C₈, ~ C₁₂,₁₃ (impf. hich, ~ hau(c)te pp. gehauen, ~ gehau(e)t). I. %n (b) 1. tlouci, uhoditi, udeřiti do čeho zejm. ostrým nástrojem; sekati, rubati (do čeho) titi; mit der Art in einen Baum ~ sekati do stromu, zaseknouti sekeru do stromu; nach J-m ~ sekati n p seknouti po kom; um sich ~ rozdávati rány kolem sebe, sekati v pravo v levo; er hat ihm mit dem Säbel in das Geficht gehaunet fal ho šavlí do obličeje; fig. das ist nicht gehaun und nicht gestechen neni to slané ani mastné, nemá to ani hlavy ani paty; in dieselbe Sereb ~, über die Schunnr ~ v Sereb, ~ Schunnr. 2. mit der Feitichse auf die Pferde ~ práskati do koní. 3. die Vögel ~ mit dem Schutabel ptáci klobouk n klovou zobákem. — II. %a a) e-n Hieb ~ zasaditi n dáti ránu; b) die Mlanen ins Geficht ~ drápy do masa zati(na)ti n zarý(va)ti; das Schwert in den Helm ~ seknouti n titi mečem do přílby, meč do přílby zaseknouti; c) J. (mit der Hand) ~ bíti, tlouci koho rukou; J. mit der Feitichse ~ mrskati, bičovati, práskati koho; er hant den (o dem) Mluaben auf die (o auf der) Hand bije e tluče hocha do ruky; J. hinter die Sihren ~ dáti komu záušek n pohlavek; fig. v Ohr; J. o J-n mit der Feitichse über das Geficht ~ prásknouti n šlehnouti n mrsknouti koho bičem do obličeje; sich (acc., dat.) mit dem Beile in die Hand ~ (u)seknouti se (sekerou) do ruky. posekati se (sekerou) na ruce; drańi! hant ihn (,Hutas!) hr, na něho! Prv. hant bu meinen Snden, hant' ib deinen Snden jak ty mněn, tak já tobě; oko za oko, zub za zub; d) J. frummm und lahu, J. zum Krüppel ~ (J)mrzačiti, zehroumati koho bitím; J. zu Beden ~ sraziti n po-

Hauer

— 1207 —

[häufig]

valiti koho ranou n ranami k zemi; in Stüde ~ rozsekati na kousky; von et. (weg) ~ odseknouti, u- utiti; einen Zweig vom Baume ~ useknouti vëtev se stromu; einen Apfel vom Baume ~ spraziti jablko se stromu; Anlage vom Holz ~ klätiti ořechy; Holz klein o zu Brennholz ~ stipati dřivi (na drobno); glatt ~ (do hola) osekati: jasartia ~ sekánim vyšterbiti; v) Bäume o Holz im Dorste ~ stromy n dřivi mýtiti n káceti n porážeti; Holz ~ = klein (v d); Getreide ~ (mit der Senze) obilí sekati n kositi; Rohle o Erz ~ uhlí n rudu kopati n rubati; uhlí n rudy dobývati; Fleisch ~, zur Bant ~ maso sekati n vysekávati; fig. 3. zur Bant ~ v Bant I. 3.; Steine ~: a) kameny tlouci n roztloukati; b) kameny otesávati; c) aus dem Bruche ~ kámen lámati; gebauener Stein lámaný kámen; f) sein Schwert entzwe (e in Stilfse) ~ roztríšiti n rozraziti ~ přesi (ranou) meč ~; schartig ~ ranami n tlučením vykaziti co n nadělati zubů na čom; sich matt und müde ~ sekánim atd. se unaviti n umdleti; sich (dat.) den Arm lahm ~ ochromiti si (n ochromnouti na) rámě sekáním; sich durch die Feinde ~ prosekati se n probiti se nepráteli; den Feldherrn aus dem Gedränge ~ vysekati vojevůdce; g) Löcher o Wü (b)nen ins Eis ~ prosekati dryi n otvory do ledu; 3-m ein Löch in den Kopf ~ zasaditi komu ránu (n seknouti koho) do hlavy; poraniti koho n hlavě; ein Grab in den Felden ~ vytesati hrob zu skále; Wege durch den Wald ~ (pro)klestiti n prosekávati cesty lesem; Standbilder aus Marmor ~ (vy)tesati sochy z mramoru; ☒ decilen ~ sekati pilniky. — III. v/re, v'r sich ~ 1. v ~ II. c), f). 2. sich (selbst) ~ bítí se sám; (sich) einander ~ bítí se navzájem, bítí druh druha; sich mit 3-m ~ bítí se s kým; sich mit 3-m herum ~ bítí se (dlouho) s kým. — IV. H- n E₇ bez pl.. das H- ist bei ihm vergeblich jest marno ho bítí, bitim n ranami s ním nic nesvede.

Hauer (L-) m E₆ 1. (člověk) sekající atá, sekáč; ❁ místo složenin Feilen-, Holz-, Stein- hauer; zejn. ☒ hor. = Häuer. 2. dělník na viniči, vinář. 3. lov.: a) dorostlý kanee; b) tesák, kel. 4. nástroj k sekání: a) v 3. b); b) kord; e) lov. (Waldmeister) myslivecký n lovecký řezák; d) (hieber) tesák.

Häuer (L-) m E₆ hor. haviř, lamač, rubač, kopač, rudokop, uhlokop.

Hauer..., ☒ hor. těž Häuer-... (n-...) ~ arbeitet haviřská práce; ~gedinge n hor. haviřský úkol; ~gezähe n hor. haviřské náčini; ~glode f haviřský zvonek; ~hering m zo. Chirocentrus dentex sled ploutvoprstý; ~kiir f hor. družstvo haviřské; ~klinge f ostří n čepel šavle atd.; ~leistung f výkon n účinek haviřský; ~lohn m haviřská mza; ~schicht f směna haviřská.

Hauerei f (~L-) f E₁₈ = Prilgelei.

hauern (L-) prov. c v haundern.

hauern ❁ (L-) v'n (h) = kauern.

Hauſ (L-) neskl. jen v 3L ~ v Hauſe 3. Hauſ... ~ (n-...) ~werf ☒ hor. = Hauuwerf; ~wolke f kupa.

Häufschen (L-) n E₇ dim. od Hauſe (v toto, zejm. 1. fig., 1. f eufem., 4).

Hauſe (L-) m E₁₇, ~n m E₇ dim. Häufschen (L-), Häuflein (L-) n E₄ 1. hromada, kupa; in ~n sejen dávati na hromadu, hromaditi kupiti, nahrnouti; fig. f er siedt aus wie ~n (o Häufchen) unglied vypadá velmi zbědováne, vypadá jak sedm drabych let; ~ heu kupa sena; das Heu in kleine ~ n sejen seno dávati do kupek n kupkovati; ~ (Serereide stoh obili; Garben in ~n sejen dávati obili na hromádky) do mandelů; sein Geld auf einen haben mítí peníze uloženy na jednom místě; über den ~ fallen upadnouti, prévaliti se; et. über'n o über den o über e-n ~ n werjen o stösen překotiti, převrátiti, převrhnouti, povałiti; ~s Beweisgrunde über den ~n werfen něči důvody zvrátiti n vy- n zvrhnouti; den Feind über den ~n werfen nepřitele na hlavu poražiti; hier ist alles über den ~n gewerjen du te všecko přeházeno n roz- n v neporádku ~ bez ladu a skladu n páté přes deváté; n. über den ~n sieben sraziti koho k zemi střelnou ranou; f eufem e-n ~ n (e in Häufchen) ranou; f eufem e-n ~ n (e in Häufchen) káleti. 2. tlupa, zástup, dav, shluk, hejno, houf. ~ n Kindern hejno dětí; ~ Dhere stádo zvírat; ~ Wege! hejno ptáků; lov. ~ (tež Häuflein, Häufsel) wieder Schweine stádo divokých prasat; den ~n durchbrechen o ausseinander treiben rozraziti n rozhemnati dav; sich in ~n verjammeln kupiti se v zástupech; der große ~ n sprostý n obecný chátra. 3. adv. auf e-n ~ n v zástupu, v davu; in ~ n v zástupech, v davech; in gangen o dichten o hellen ~ n v celých zástupech; ❁ zu ~, oby zu Hauſ, tež aufauff pohradé n rozházení; zu Hauſ bringen shromážditi. 4. bot (tež Dünchen) výtrusné kupky n hromádky. 5. ☒ kol. sesileni náboje.

Häufel (L-) n E₇ dim. od Hauſe (v toto zejm. 2. lov.).

Häufel-... (n-...) ~ spieſt n hra pod kopky n pod hromádky, kupéſk.

hauſeln (L-) v'n v'n (h) C₁₂ 1. dávati do hromádek n do kupek. 2. Erde um Bäume ~ nasypati (čerstvé) zemé ke stromům, obhrnouti stromy zemi; Erde um Flammen ~ die Pflanzen ~ okopávati rostliny. 3. hra s hromádkami karet.

Häufel-pfliuq (n- L-) m D₁₁ hosp. rádlo oborávací, oborávadlo.

Hauſen (L-) m E₇ = Hauſe.

hauſen (L-) C₁₂ I. v'a, v'r sich ~ (na)kupiti, (na)hromaditi, navršiti (v'r se); ❁ Gram auf 3., ~ zahrnovati koho hórem; sein Vermögen baujt sich von Tage zu Tage jeho jmění roste n v zvrůstá den ode dne; ein Maß ~ dovršiti miru; gehäuftes Maß vrchovatá mira; gehäuftes Maß geben, gehäuft messen dávati vrchovatou miru, měřiti vrchovaté n vrchem. — II. % H- n E₇ bez pl., Häufung f E₁₈ hromadění.

Hauſen-..., hauſen-... (n-...) ~ bilden n, ~bildung f tvořenin hromad atd.; ~driuſen fpl. zlázy shloučené. ~röſten n ☒ but. pražení (rud) v hromadách; ~verkohſung f ☒ uhl. zuhlení v hromadách; ~weiche adv. v hromadách, v zástupech, v hejnech, v stádech atd., houfně, hromadné.

häufig (L-) I. a D₂, 1. častý; seine ~ en Bejudje jeho časté návštěvy; das femmt ~ (cst)

Häuslein

— 1208 —

Haupt...

ver to se často přihází. 2. (zabredené) četný;
die Schwalben sind jhen ~ vlaštovek již jest
mnoho (viděti). — II. s Hänigkeit f E₁₅.

Hänſlein (‡) n E₃, dim. of Hauſte (v toto).

Hauß-werk ⌜ (n) ⌜ n E₃ rubanina, bromada
dobyté rudy.

Hauß (‡) m E₃ = Hauß 2.

hauig (‡) a D₂₃ = haubar.

Hauſt (‡) m E₃ 1. = Haußblatt a). 2. vřěrol.
choroba oční blány koní a skotu.

hauken-blind (n, n) a D₂₃ vřěrol. stížený
chorobou oční blány.

Haułowiz top. Č (iv) Havlovice.

Hauß-zwikel p (n) m E₃, vol. das in ein
rechter - to je čertovský chlapik.

Haupt (‡) n D₅ (pl. s čislovkami často neskl.). ~
dat. pl. někdy Häuften (v ~ 1. d) 1. hlava;
es wurde den Verbrechern das ~ abgechlagen zlo-
cincem byly srazeny hlavy: mit entblěſtem
~ c s hlavou nepokrytou; du haitet mir mit
d einem ~ c daſſir rucis mi za to svou hlavou
s svým životem, bei meinem ~ en ma naum (tě) duſi;
jeh (osoba) graues ~ sedivá hlava, sedivec, kmet;
e) (čitá groſſes (b) pannig ~ (o Häufter) Wic
dvacet kusů dobytka; feudal. das beſte ~
Befibaupt; d) místo, kam je hlava obrácena:
skoro † die Zterne glüſten prädigt mir ~ c (o †
Häuften) hvězdy třipytily se mi nad hlavou;
jěſte wiv. místo v hlavách posteſi, záhlavi;
am Bett zu jeinen Häuften v hlavách v zá-
hlavi jeho posteſi; e) vřehol, nejvyšší
cást čebo; die Cederu ragen mit thren Haupten
bis in die Wollen cedry strni (svými) vřeholy
až do oblak; skoro † zům ~ e-r Žaſel ſiſen pred-
sedati tabuli. 2. fig. (Cerveranto) hlava, nácel-
ník, vůdce, vynikající přední osobnost,
předák; die Häufter der Stadt hlavy predatel
města. 3. (et. Cerverarrgentes) Damascus in das
~ die Hauptſtadl in Vitor Damaſek jest hlavou
(a hlavnim méſtem) ſyrie; fig. den děund anſe
jotlagen poraziti nepřitele na hlavu. 4. Θ ~
c-9 Zteineſ zed. hlava. čelo.

Haupt s..., haupt (n) (n'...): -abschnitt m
hlavni podstatný oddil; -absicht f hlavni
n přední účel n úmysl n cil n zámer; -ab-
theifung f hlavni podstatně oddělení; -abzugsitratec f Θ hor. hlavní větrni (vy-
duſná) stířda; -accent m hlavní přizvuk; ng.
den -accent anſt. legen klásti hlavní důraz
na co; -achſe f min. hlavní osa; -actenſüick m
práv. hlavni spis; -ader f ž žíla v hlavé,
hlavní žíla; -agent m hlavní jednatel; -actur
f hlavní jednatelství; -altar m hlavní n
veliký oltár; -amt n hlavní úrad; -an-
führer m hlavní vřehni přední nácelník;
-angelegenheit f hlavní n přední zádežitost;
-anker m plar. hlavní kotva; -anklage f hlavní
obzaloba; u sm. hlavní část obzáloby; -an-
klagepunkt m hlavní bod obzáloby; -ansicht f
a) hlavní náhled n minéní; b) stav. hlavní pru-
cěli n fasáda; -anſtifter m přední původce
osnovatel; -antrieb m hlavní popud n pod-
nět; -arbeit f hlavní n přední práce; -arm m
hlavní rameno; -armec f: a) hlavní n přední
vojsko; b) hlavní voj, nejretnější sbor voj-
ska; -augenmerk n zření; jein -augenmert auf et.
ridten věnovati pozornost hlavne čemun, obráti
t

zřetel hlavně nač, zabývati se hlavně n pře-
devism šim; ~balken m Θ stav. a) v Cipitution;
b) hlavní trám stropní; c) ~balken c-š Häng-
werſes hlavní trám věsála; ~bau m: a) e-nt
~bau übernehmen podniknout stavbu veliké n
znamenité budovy; b) hlavní část budovy;
~begriff m hlavní n základní pojem; ~bc-
ſchäftigung f hlavní zaměstnání; anſt et. i-e
~beidühſtigung maden zaměstnávati se n za-
bývati se n obíratí se hlavně šim; ~bc-
ſtandtheit m hlavní n podstatná sou-
část(ka): ~bild n: a) hlavní obraz; b) =
Bajſte; ~binde f: a) hlavní páska; b) (zun-
binde) obtaineda n obvinek n páska na hlavu;
~blicpunkt m hlavní n základní hledisko;
~Brett n beim verhert = Auftragebrett; ~buch n:
a) hlavní n přední n nejznamenitéjší kniha;
b) obch. hlavní kniha: ~buchconto n účet
hlavní knihy; ~buchreicher n rejtſtrik n uka-
zatel hlavní knihy: ~buchstabe m: a) hlavní
n nejdůležitější pismeno; b) velké pismeno;
~bühne f Θ hor. hlavní povał (sachtový n
jámovy); ~cassa f hlavní pokladna; ~caſur f
v metrice hlavní přerývka n cesura; ~diago-
nale f Θ hor. hlavní kosnat střída; ~dichter m
veliký básník; ~cid m práv. hlavní n rozho-
dující příšaha; ~cigenſchaft f hlavni n zá-
kladní n přední n podstatná vlastnost; ~ein-
fahrt f hlavní vjezd; ~cingang m hlavní
vchod; ~einfommen n: a) hlavní přijem;
b) hlavní část přijmu; ~ende n hlavy lože,
strana lože v hlavách; ~crbc 1. m: a) hlavní
n přední dědic; b) universální dědic. 2. n
přední dědictví: ~crzäßer in f) mistr ve
vypravování, obratný vypravovatel; ~cjej m:
a) ~ hlavní osel: b) f arciosel, osel olov-
ská; ~etat m (au-étá): ~etat dei deutschen General-
habes hlavní soubor generálního štábu ně-
meckého: ~fach n: a) hlavní příhrádka stw;
b) das in meint jad to je můj přední obor n
povolání, v tom se znám velmi dobře;
~fahne f hlavní prapor; ~faiſ m: 1. hlavní
pripad. 2. len. a) smrt lěnního pána; b) smrt
vasalova; c) = Reithaupt; ~farbe f hlavni n
základní n přední n prevládající barva; fyſ.
~jaren hlavní n základní jednoduché barvy;
~feder f Θ puſk. des Gemebrichſeffes hlavní péro
zámku ruſničnibo; ~ſchler m hlavní (n podstatná)
chyba; ~ſcind m uhlavní nepřiſet; ~ſct n
veliký svátek, boži hod; ~ſlujs m hlavní
ſeka; ~förderer m přední podporovatel;
~förderschacht Θ hlavní těžka sachta; ~för-
derſohle f Θ hlavní vozné n těžné patro; ~för-
derſtrecke f hlavní vozná strída; ~frage f
hlavní otázka; ~function f math. hlavní úkon;
~gang m zol. hlavní žíla; ~gebäul c n Θ
hlavní trámoví; ~gebäude n stav. = ~bau b);
~gebiet n des unterrotes hlavní obor vyučo-
vani; ~gebinde n Θ stw. v Bundesperre; ~ge-
ſirge n hlavní pohoří; ~gebirgsſtoch m =
~ied b); ~gegenstand m hlavní n podstatný
předmét; ~geländerpſosten m Θ krajní (jako
hlavní) sloupec zábradelni (n nějaké hráde
vábec); ~gericht n: a) hlavní soud; b) =
~gerichteſt; c) = ~jättigungsgericht; ~gerichtsſt
m přední sídlo soudní; ~geschäft n: a) hlavní
zaměstnání; b) hlavní obchod; ~geschöſs n

Haus...

— 1212 —

Haus...

štít; ~glück n štěsti domácí n rodinné; ~götter mpl. domácí bohové; ~götterfele npl. d. st. v. (a starých Růmáni) slavnosti (na počest) domácích bohů; ~gottesdienst m domácí bohoslužba; ~göhen mpl. domácí bůžkové n modly; ~grasmüde f. to. = (Srasmüde; ~grille f. zo. Gryllus domesticus cvrček domácí; ~hahn m (domácí) kohout; ~halt m domácnost, hospodářství; e-ut eigenem ~halt haben mítí vlastní domácnost; ~halten 'm, n v hesťo sobě; ~halter, ~hälter m: a) hospodář; b) prov. správce domu; ~hälterin f. hospodyně; ~hälterisch, ~haltig, ~haltisch a domácí, po domáku, hospodářský, hospodárný; (parjam) šetrný, hospodařivý; ~haltigkeit f (domácí) hospodárnost; ~halts... ~ = haltungs; ~haltung f: a) správa v vedení domu n -čností; b) = halt; ~haltungsbuch n domácí n hospodářská kniha; ~haltungskosten pl. výdaje domácí, náklad na domácnost; ~haltungskunft f umění hospodářití; ~haltungsmäßig a hospodářský; ~haltungsforgen fpl. starosti o domácnost; ~hammel m f pecival, -álek, člověk obírající se jen (svou) domácností; ~henc f slepice domácí; ~herr(in f) m: a) pán (n f pani) domu, domácí n f paní; b) hospodář, otec rodiny; ~herrenrecht n právo domácího páná; ~herrchaft f: a) panství domu; b) domácí pání, a pání domu; ~hoch a vysoký jako dům, zvýší domu; ~hocher m peciválek; ~hospmeister m dvorecký, správce domu; ~höhe f: a) výška domu; b) písmol. výše pismen prijatá v tiskárné; ~huhut n: a) domácí slepice; b) domácí kuře; ~hülse f. bot. = Beinbeld 2. a); ~hund m: a) domácí pes; ~haber m majetník n vlastník n mspr. majitel domu; ~intendant m dozorce, správce domu; ~jungferf: a) sloužící děvce, služka; b) = ~hälterin; c) komorná; ~kalender m domácí n rodinný kalendář; ~kaninchen n. o. králík; ~kanzlei f domovní kanceláře; ~kapelle f: a) ~hälteri; b) domácí kapela; b) domácí kaple; ~kaplan m domácí kaplan; ~käppchen n domácí čepička; ~kafé f. zo. Felis domestica kočka domácí; ~kavel f prov. kus pozemku u domu; ~fegel m písmol. rozměr pismen tiskárny; ~kleid n, ~kleidung f = ~anzug; ~kncht m: a) podomek, nádvorník; b) f = ~schliffel; ~knichts-gezundheit f f železné zdraví; ~kuochen m f student. = ~schliffel; ~kobold m domácí šotek n skřítek; ~kost f = ~mannstest; ~krenz n: a) rodinný kříž, domácí útrapy n soužení; b) = (Chetrenb); ~frieg m: a) domácí vojna, domácí rozepře; b) válka n rozbroj v rodině panovnické, válka dynastická; ~frone f: a) koruna domu panovnického; b) fig. = ~fran a); ~kuust f ~ = ~haltungsfunst; ~laub n bot., ~lauch m, ~lauf m bot. = ~Tadwurz; ~lehrer m domácí učitel; ~lehreramt n, ~lehrerstand m, ~lehrerschafts, ~lehrerthum n: a) domácí učitelství; b) domácí učitelé; ~lehrerfelle f místo domácího učitele, domácí učitelství; ~lehrerin f domácí učitelka; ~loš a zo. (to hlumyžich) bezdomy, bez skórepiny; ~liimmel f m prov. = ~inte 2.; ~machen a prov. = ~gemacht; ~macht f sou-

kromý majetek rodiny panující; ~mädchen n služebné děvče, služebná, (tejim. @tubenmabdjen) panská, komorná často 1 = Boitne b); ~magd f služka, služebná (rak.) tež = ~mädchen; ~mann m 1. (pl. ~leute: a) = ~geneide; b) nájemník; c) ~leute pl. = ~gefinde; d) = ~Hänsler prov. sedlák (= Bauer). 2. (pl. ~mäner: a) vrátný hotelu; b) otec rodiny; c) vězní hlídač; ~mannskof f domácí strava; ~marder m zo. kuna skalní n domácí, Martes foina, (fig.) domácí zloděj; ~mark f bot. = Wärenjehcel; ~marke f známka na průčelí domu, označující majetníka ~marschall m palácový maršál; ~mastung f domácí krmeni (topak) Maßt(ung) im Freien); ~maus f lo. myš domácí; ~mehl n domácí mouka; ~meier m dozorce paláce (královského), majordom†; ~meierschaft f dozorství paláce (královského); ~meierthum n dozorství paláce, majordomát; ~meister m: a) domovník; b) = ~hosemeister; ~mieth f: a) nájemné; b) ~ (daß Mietben nem; ~minister m ministr domu (královského); ~ministerium n: fönigliches ~ministerstvo královského domu; ~mittel n domácí prostředek; ~möbel n: a) = geräth; b) fig. f starý sluha; ~muff m prov. = ~bier; ~mühle f mlynek přenosný; ~mutter f: a) hospodyně; b) zo. Noctua pronuba černopáška šťoviková; ~miutterlich a hospodyňský; adv. po hospodyňsku; ~miutterlichkeit f ~hospodoyštví; ~müde f = ~käppchen; ~naft jednoduchý n hadlýk obyčejný šev; ~natter f zo. Coluber domesticus užovka domácí; ~uudelf f via.: a) taneční večířek v masopustě; b) hostina na oslavu příchodu do nové koupeného domu; ~nummer f číslo domu n -ovní; ~ochs m zo. Bos taurus tur domácí; ~officiant m = ~beanture(r); ~öhrn m prov. J schodiště, chodba, koridor†; ~orden m: a) domácí řád; b) domovní řád; ~ordnung f (j. B. einer Erziehungshütlaßt) domácí řád n pořádek (na př vychovatelný); ~ornat m = ~kleid; ~orthographie f typ. domácí pravopis tiskárny; ~patsh f f via. popelka (= Aschenbrüdel); ~pfarrer m: a) = ~kaplan; b) ~priester; ~pilz m bot. = ~schwanm; ~plage f = ~krenz; ~plaž m: a) místo domu n pro dům; b) nádvoři (= ~flur); ~po(y)kel m f prov. J = Tubenhofer; ~postille f: a) rodinná postilla; b) f zert. babka; ~praris f e-B Artes domácí prakse lékařova; ~priester m katoł. almužník; ~prophet(c) m f kohout; ~pump m student. půjčka od domácích; ~rath m (n) = geräth; ~ratte f lo. Mus decumanus potkan; (dichvarje) ~ratte Mus rattus krysa; ~recht n: a) právo domácí n rodinné; b) právo majetníka domu n domáciho; feint ~redit branden ukázati komu dvěře; ~regel f: a) domácí pravidlo; b) = ~brauch; ~regiment n správa domu; ~riegel m závora domovních dveří; ~rof m domácí kabát; (Schlafrod) župan; s. sm im ~rof v nedbalkách; ~rothschwängchen n zo. Ruticilla tit(h)ys rehek domácí; ~sache f: a) domácí věc n záležitost; b) věc n záležitost týkající se domu panovnického; ~saffe m = ~beifiger; ~jässig = ~geleffen; ~safm závada na domě; ~schabe f zo Blatta šváb oběrný; ~schaf n zo. Ovis arics ovce; ~schaf m: a) poklad(na)

Haus...

— 1213 —

Hausier ...

domácí; b) v (= -veuurb) domácí galán; -schildnštít na domě; -schlachten n zabijení (zvířat) pro domácnost; -schlächter m: a) řezník, který poráží doma; b) řezník, který příchází porážet do domu; -schlange f. 20. = Ringelnatter; -schlüssel m klié od domu, domovní klíč; -schlüsselfutteral n pouzad do domovní klíč; -schmäter m. 20. = Riegenkünnäpper; -schneidm: a) krejčí, který pracuje po domě; b) domácí krejčí, krejčí rodiny; -schofs n. = -seld b); -schuhe mpl. domácí střevice, trepky, pantofle; -schule f soukromá škola; -schwabec f. 20. Chelidon urbica jiříčka, jiříček; -schwamm m bot.: Merulius lacrimans dřevomorka, domácí houba dřevokazná; -segen m: a) domácí n rodinné požehnání (rak. tež obraz na stěně n) blaho; b) fig. děti fpl.; -servitut f domovní služebnost; -simpler m f prov. = -unfe 2; -šitte f = brand; -sorge f domácí starost, starost o domácnost; -sperling m. 10. Passer domesticus vrabese domácí; -spinne f. 20. Aranea domestica pavouk, pokoutkou domácí; -pišmaus f. 10. Crocidura Araneus resek domácí, krtonos; -staat m dům králův n knížecí atd.; -stand m domácnost, hospodářství; -standsgeld n peníze na zařízení domácnosti; -steuer f: a) = -seld b); b) výbava (nešěstina); -stříff n. = -geräth; -suchung f prohlídka domu; -suchungsbefecht m rozkaz k prohlídce domu; -hustem n typ. = -legel; -tafel f (društěl) -tafel předpisy vztahující se k společnosti domácí, oddíl katechismu o nich spolejšíci; -taube f Columba livia domestica holub do mácí; -tause f křest doma; -telegraph m domácí telegraf; -tenne f ₮ = -flur; -teufels m: domácí drak n saň; b) 20. Machetes pugnax jespák drakovný; -thier m domácí zvíře; -thiere pl. domácí zvířata n dobytek; -thor n domovní vrata; -thiür f domovní n vchodové dvéře; fig. mit dem kann man die -thiür(c) cinemen jest hloupý až bučí; -tracht f = -anzuß; -trauer f: a) rodinný n domácí smutek; b) smutek nošený doma; -trauung f domácí oddavky, oddavky doma; -tugend f rodinná ctnost; -thyrannei f domácí tvravství, domácí krutovláda, krutovláda hlavy rodiny; -unfe f 1. 20.: a) Bufo calamita rópucha bachtratá; b) Vipera berus zmije obecná; c) Tropidonotus natrix užovka obecná; d) Foe-torius putorius tchoř. 2. (Stubenböder) pecival, -álek; -bater m hlava rodiny, hospodář; -baterlich f a hospodářský, otcovský; -baterk v heslo o sobě; -verbrauch m spotřeba domácí; -verstand m zdravý, usedlý rozum, (s) prostý rozum; -vertrag m: a) smlouva domácí n rodinná; b) -riede a); -verwalter m správce domu; -verwaltung f správa domu; -bogel mpl. = -geflügel; -vogt m: a) = verwalter; b) dozorce vézeni; -vogtei f: a) správcovství domu; b) dozorství vézeni; -vogteiplaß m náměstí v Berlíně; -wanje f Cimex lectularius stěnice domácí, stinka, stěnice; -wappen n rodinný erb; -wärmer m stroj topici, zařízení vytápěcí; -wart m domovník, dveřní, vrátny; -wäsche f: a) domácí prádlo; b) prádlo pro dům n pro domácnost; -weib n = -frau, -mutter; -wesen n hospodářství.

domácost; -wiesel n. 20. Foetorius vulgaris kóicava; -wirt m: a) hospodář (= -herr a, b, -vater); b) podnájemce; c) ein guter -herr (= -baler) sein býti dobrý hospodář, dobre hospodařiti; -wirtin f: a) = -herrin; b) = -mutter; e) = -bälterin; -wirtschaft f (domácí) hospodářství; -wurz f bot.: a) = -Wärenfendel; b) Sedum album rozchodník bílý; c) Sempervivum netřesk; -wurzfaller m. 20. Doritis apollo jasň červenooký; -zeichen n. = -marte; -ziege f. 20. Capra hircus koza domácí; -zieler m prov. s stanovená splátka na kupní kapitál; -zins m nájemné; -zinsfeuer f daň z nájemného; -zucht f domácí kázeň.

Hausbrunn top. M (v) Úsobrno.

Häuschen (↓) n E7 (dim. od Haus) 1. domě(ček): f u. sm. = Abtritt 3. 2. fig. f J. aus dem = bringen z míry přivěsti, rozzlobiti, dopáliti koho; er ijt leicht aus dem = žu bringen je pudulivý, je hned hr n z horka nakvasen; aus dem = jein býti (zlosti) bez sebe, neznati se zlosti, býti rozzloben.

Hauschiz top. Č (v) Ho(l)ušice.

Hausdorf top. M (v) Hukovice.

hauseln ₮ prov. (↓) n₅₆ (b) C₁₂ 1. dělati domácí práce. 2. říditi malou domácnost. 3. žítí po domácku. 4. stavěti domečky z karet; s. sm. hráti si, zahřát se titérnostmi.

hausen (↓) A. C₁₄ I. v₅₆ (b) 1. býti domovem, bydliti, žítí kde; o ptáček hnědžiti. 2. hospodařiti, mítí domácnost n hospodářství; Prv. mit Vielen läſt sich schmausen, mit Wenig läſt sich = při dobrém hospodářství vystačí se s málem. 3. hospodařiti, býti hospodárný n šetrný, šetřiti; schlecht mit f-m Vermögen = s(e svým) jménem spatně hospodařiti; u. sm. jmén mrhati. 4. žiti v míru n ve shodě s kym. 5. (zle) hospodařiti, svévolně si počínati, řáditi; der Wind hanst vit rádi n zuři. — II. skoro † ¼ a ¾. = ubytovati koho. — III. s₅₇ H = n E7 bez pl. (k I. 1. toť Hausung f E₁₅ bydliště, obydli, pobyt). — B. adv. ₮ = bauhen.

Hausen (↓) m E7. 20. Acipenser huso vyzá, běluha.

Hausen... (↓...). -blaſe f: a) vyzí klí, vyzina; b) fig. p berl. Einß mit der -blaſe beſommen dostati výprask; -blaſenfolie f papir gelatinový; -rogen m vyzí jikry, kaviár, (v Caviar).

Häuser... (↓...). -anſtreichen n natirání domů; -anſreicher m natěrač domů; -complex m komplex domů; -gruppe f skupina domů; žujammenhängende -gruppe; -inſel f souvislá skupina domů; -kauf m koupě domů.

Hauserin ₮ (↓) f E₁₉ = Haushälterin.

haus-halten (↓) I. v₅₆ (b) C₂ odl. (při odloučení obyčejně Haus halten) 1. hospodařiti, mítí domácnost n hospodářství. 2. hospodařiti, spravovati n vésti domácnost n hospodářství (komu); ſie hält ibm Haus ona mu hospodář. 3. u. sm. mit et. = hospodařiti, šetřiti, šetrně zacházeti s šm. 4. = haufen A. I. 3. — II. % H = n E7 bez pl. = Haushaltung a).

Hausier... (↓...) -gewerbepaſſ m = -paſſ; -handel m podomní obchod; -paſſ m,

hausieren

— 1214 —

[Haut...

—schcin m. —zettel m povolení k podomnímu obchodu.

hausieren (—) I. vₙ (b) C₁₂ 1. mit et. — (gehen) vésti podomní obchod s šem; abs. obchodovati po domech, vésti podomní obchod. 2. = hausen A. I. 5. — II. sₚ H. — n E₇ bez pl. podomní obchod.

Hausicrer (—) m E₆ podomní obchodník, hauzírník.

Häusler (—) m E₆, —in f E₁₉ 1. domkář, f -ka. 2. (vesnický) nájemník, podruh. 3. —in = Haushälterin.

Häusles top. M (m) Hrádek.

häustich (—) I. a D₂₃ 1. domácí, -ný, po domáku; die —en Arbeiten der Zduter domácí práce zák; sich an e-m Orte — niederlassen usatidi se kde; —en Unterricht empfangen byti vyučov doma. 2. o domácnost n hospodářství pečující; (parjam) hospodárný, šetrný; sje íft e-e —e Frau jest (dobrá) hospodyně. 3. zdržující se (stále) doma. — II. s Häustlichkeit f E₁₈ 1. domácnost; (familienfelew roddinný život; e-e Häustlichkeit gründen zřídití (si) domácnost. 2. záliba v domácnosti. 3. domácí záležitost; die Häustlichkeiten gehen mir im Kepfe herum mám domácích starostí plnou hlavu.

Häusling (—) m E₂ = Häussmann b), Häusler.
Hausmannit (—) m E₂₀ mm. id., burel jehlancový.

hauß (—) adv. = haußen.

Hausse (—, eti hösc) [fr.] f E₂₂ id., zvyšování n stoupání cen.

Hausse... (—, eti jako předch.) —lauf m stoupání.
haußen (—, eti hö-) [fr.] vₙ (b) C₁₃₁₄ spekulovati na stoupání cen(ných papírů) na buse.

haußen (—) adv. (v außen) adv. venku.

Heussier (—, eti hösje) m haussista], spekulant na stoupání cen.

haus-vatern (—) vₙ (b) C₁₂ byti otcem rodiny n hospodářem, hospodarit.

Haut (—) f D₁₅ 1. kůže: a) e-m Zhiere die — abziehen zvíře z kůže (n kůži se zvířete) stáhnouti n svléci; fig. F er íft nicht als — und unsehen jest (ho) kost a kůže; v fahren I. 3; mit heifer — davon femmen škastně vyyáznouti n uniknouti; es gilt — und Haar jde o život; dir scheinet die — (nach Städigen) zu jugen zdá se, že tě svrbi kůže (chees byti bit; er hat — und Leben da gelassen nechal z tratil život; ich měchte nicht in s-r — stechen nechtěl bych byti v jeho kůži; f-e — zu Mantel tragen odvážovati se života, dávati (svůj) život v šanc; sich s-r — wehren statečné se brániti, prodávati draze svůj život; das geht bis anf die — to jde do živého, jest to velmi citelné; S-m die — gerben, S-m die — über die Zbren ziehen = S-m das Zell gerben κ. v Zell 2. a); v Haar I. I. b); auf der faulen — liegen lenositi, povalovati se, váleti se, valašiti; S-m die — voll liigen o sídlagen ohalamutiti, zbańkovati kohe, navěšeti komu bulikiti na nos; mir schaudert die —, wenn ich daran denfe mráz mi jde po kůži (n hráza mne obchází). když na to pomyšlim; — wie der in die alte — schlüpfen začiti znova starý život; in feiner guten — stechen byti v nesnáz

chiz n f v bryndě, byti v tom na zadrhmo; b) — (Belle) auf der Misch κ. povlak na míee atd.; c) harte — (Zuhwiete) škára, mozol; d) (dünne) kožka, mázdra, blána. 2. f Berjon, zejm. d. smne er íft e-e alte, gute, trene — jest starý dobrák; e-e ehrliide — poivec. 3. plav. (Außen) — e-e Schiffsjes obšívka trupu lodního, (zevnejší) planky či honty, jimiž jest zevni strana trupu lodního zabedněna; — des Gewölbes rub n záda klenby, rubní povrch klenby.

Haut..., haut... (—) —abschilferung f loupání se kůže; —ähnlich, —artig a podobný kůži, na způsob kůže, kožovitý; —artige Ztructur složení mázdřité; —athmung f dychání kožní; —auschärfung f odřenina n oděrka kůže; —ausdünfung f vyparování n výpar kožní; —ausſchlag m osutina; —beschreibung f popis kůže, derm(at)ografiet; —bildung f: a) tvoření kůže; b) zvěrol. v Haut 2.; —blatt n bot. vnější blána puková; —blutader f an.: a) žíla kožní; b) žíla podkožní; —decſe f an. pokrývka kožná; —decſliugler mpl. zo. hnuži s předními křídlý blánitými; —decſler m bot. Pomaderris; —druckempfindung f počitek tlaku na kůži, počitek tlakový n hmatový; —drüſe f žláza kožní; —drüſenentzündung f path. zánět žlázy kožní; —durchſeul f zvěrol. prchnily šlachové; —empfindung f kožní počitek, počitek hmatový; —entziündung f path. zánět kůže; —eruption výkvětí kůže; —faſte f vráska kožní; —farbe f barva kůže; —farbeſtoff m barvivo kožní; —ſärbung f zbarveni kůže; —ſarn m bot. Hymenophyllum blánatec; —ſlappe f bot. Uva porost; —ſtecke mpl. skvrny kožné; —ſledermaus f zo. = Ballouſledermaus; —ſloſer mpl. zo. = Panzerſtreſe; —ſliugel m zo. zadni křídla blánitá; —ſliugler mpl. zo.: a) Hymenoptera blánokřídli (myzvo) b) = Panzerſtreſe; —ſliuglig a zo. blánokřídli v; —ſrecker m zo. Dermestes kožojel; —ſrucht f bot. torbička, mošnička; —ſrüchter mpl. bot. měchýrko plodel, láčkoplodek; —geschwulſt f kožní otok; —granne f bot. mišek: —gries m path. odry; —grinſel m bot. = Dreiblume; —hörner npl. path. zvětšené bradavice; —jucken n svrbeni n svědění kůže (pruritus) —käfer m zo. = —ſreſſer; zejm. Attagenus pellio kožešinožrout obecný; filziger —käfer Byturus tomentosus vnořitník plstnatý: —feim m: a) bot. blánokličívá rostlina; b) embryologie: zárodek kůže; —kalkpolypen mpl. polypové korkovi; —kicf f zo. Pneumodermon volavka ramenolává; —kiemer mpl. zo. bríchonožei zevnožábři: —klic f path. (pityriasis) otrus; —knöthen n path. pupenec (papula; —korallen fpl. zo. = —kalkpolypen; —krankheit f path. kožní nemoc n choroba; —krebſbildung f path. (scirrhosis) zatvrdnutí; —lappen m ehr. kožený hadr; an. kožený lalok; —lehre f nauka o kůži n o nemocech kožních, dermatologie; —leiden n path. = —frauthheit; —loſ a bez kůže sta.; —maugel m nedostatek kůže; —melanofie děrněč kožná; —musſel m sval kožní; —nabel m pupek; —nerv m čiv (n nerv) v kůži (ústici); —papille f, —papillenwärzchen n bradavka hmatová (v kůži se nalezající)

Hautbois

— 1215 —

[he]

-pſlege f péče o kůži n o plet, kosmetika;

-pigment n barvivo kožne; -pilſc mpl. hot.

Hymenomyccetes houby rouskaté n rouško-
nosné; -pſlanken fpl. plav. = Haut 3.; -platte f

list kožný, deska kožná; -pomade f bílá
pomáda (coldcream, chladici mast); -rciz m:

a) dráždění kůže, popud kožní (na kůži
učiněný), tež = -juden; b) prudidło: -rci-
žung f dráždění kůže; -rinde f 70. Flustra

membranacea kornatka blánitá; -ring m bot.

ter púze obojek, prsten; -resorption f vstře-
bání koží; -rojc f path. (Erysipelas) růže;

-röthe f path. červěn n červenost kůže (cerv-
th(r)ema); -röthend a načervenavý; -rö-
thung f: a) červenění kůže; b) = -röthe;

-ſalbe f mast na kůži; -ſatt adv. (až)
dosti: -ſchabe f path. (prurigo) svrbivka;

-ſchälfung f záděr(a); -ſchauern n path. (hor-
pilatilo) mrazení; -ſcheide f an. pouzdro, vak

(capsula); -ſchildkröte f 20. äppintſche -chil-
röte želva kožnatá; biffie -ſchilfröte Trionyx

ferox želva kousavá; -ſchmerz m path. bolest
kožná; -ſchmiere f (vernix caseosa) maz dět-
ský; -ſchnäbelig a zo. se zobákem kožna-
týn; -ſchübler mpl. zo. blánozobí (ptáci),

ptáci vodni, jichž zobák potažn jest blanou;

-ſchnecke f zo. Murex cutaccus ostranka kožo-
vitá; -ſchrunde f path. rozsedlana supina

lina kožná; -ſchuppe f path. kožná šupina n
lupina; -ſchwämme mpl. bot. houby ſvečkaté,

tež roškaté n rouškonosné; -ſchwiele f mo-
zol, náhnět; -ſtippe f skvrnka, tipnutí;

-ſtrlemen fpl. pohmožděniny; -taſg m (n)
tuk kožný; -tanq m bot. Halymenia šma-
tulka; -transplantation f vroubení přes-
zení pokožky; -iibel n path. = -frantbeit;

-beränderung f proměna kůže; -verluſt m

potracení kůže; -wanzen fpl. zo. ploštice
blánité n kožovité: -wärme f teplota kůže;

-wärzhen n = -papille; -wärz f path. bra-
davice; -wassersucht f path. (anasarca) vod-

natelnost kožna, nápuch kožný; -wasser-
ſüchtig a trpici n sužený kožoun vodnatel-
nosti; -wechsel m zo. proměna n svlékání

kůže, (u haču) linání; -wunde f rána kožná;

-wurm m 70. a) Filaria medinensis vlaso-
vec medinský; b) červ (nakažlivá nemoc koňská)

-žahne mpl. zo. zuby kožní; -žergliederung f,

-zirſlegung f an. pytvání kůže (dermatotomie);

-zirſchneidung f (hymenotomie) rozříznuti

hymenu n blány panenské

Hautbois (ët oba) [fr.] n neskl. = Hoboe.

Hautboiſt (-, êt o-) [fr.] E20 = Hobbeißt.

Häutchen (L-) n E7 (dim. od Haut) 1. ků-
žička, kož(ič)ka. 2. an. (tunica) obálka, po-
vlak; (membrana) blána, mázdra, plena.

3. bot. (Blatt-) (ligula) jazyček.

häutchenähnlich, häutchenartig (L-) a

D2,13 kožkrovitý, mázdrovitý atd.

Hautelisse (ët ot'lise) [fr.] f E22 (opak Haffe-
lisse) vzorkovaná látka tapetová.

Hautelisse... (ët jako předeh.) = -ſtuhl m ⊃ tkale.

stav na vzorkové látky; -teppich m vzor-
kovaný koberec.

häuteln (L-) [Haut] I. %a C12 zbaviti blány

mázdry; den Hasen ~ zajíce oblanovati. ~

II. prov., v't sich = hänten II. — III. %o D- n
E7 bez pl., Häutungung f E15.

hänten (L-) C13. I. %a 1. e-n Hasen ~ zajíce

(z kůže) stáhnouti. 2. ❌ oblékati do kůže

n koží. — II. v't sich ~ kůži svlékati n mó-
niti; svlékati se; die Schlange häutet sich had

svléká koži n líná; fig. sich ganz vom Thiere ~

sprostiti se všeho zvířecího. — III. ge-

häutet part. p., a D2,13 1. vo všech výrnamech inf.

2. ve słoženinách = häutig 3.; na př. rothgebäutet

s červenou koží, rudokožný. — IV. % H- n

E7 bez pl., Häutungung f E15.

häuticht (L-) a D2,13 ❌ podobný kůži atd.;
kožovitý, mázdrovitý atd.

häutig (L-) a D2,13 1. mající kůži atd.,

s koží atd.; kožnatý, blánatý atd. 2. a) skláda-
jící se z koží atd.; b) tvořící kůže atd.; c) path.

pamázdrový, mázdríkový, difteritický. 3. ve

słoženinách na př. bid- = s tlustou koží, tlustokožný. —

Hautrelief (ët horeljeſ) [fr.] n E25,6och. řezba
vysokovypouklá n plnovypouklá, plnovy-
puklina, vypuklý n vyvýšený relief, haut-
relief.

Hautrelief-... (ët jako předeh.) [fr.] ~arbeit f
práce silně n vysok vyp(o)uklá; -walzen-

druck m ⊃ tisk. látek vypouklý tisk válcový.

Hauungs-... (L-...) les. -etat m výsada

seće; -plan m, -project n rozvrh seći.

Hauyn (ët a-) m min. hauyn†, lávovec dva-
náctistěnný.

Havan(n)a (~-) npr. f neskl. zem. id.

(hl. M ostrova Kuby).

Havan(n)a..., havan(n)a... ~cigarre f

havanský doutník, f (doutník) havana†;

-farben a havanový, žlutohnědý.

Havanſe (~-) m E21, Havanſin f E19

Havanń, f -ka.

Havarie (~-) [fr.] f E22 námořská škoda,
porouchání (= Haterci).

havarieren (~-) %n (b) C12 nésti námoř-
ské škody; havarierte Güter zboží poškozené

(trpící námořské škody).

Havel (L-) I. npr. f neskl. zem.: die ~ Ha-
vola (ſeka v Nněm.) — II. ⊃ m E6 hut. poslední
moření.

Havel-land (L-) n D5 id., Havolsko, Po-
hovoli (dva kraje na Havole).

Havelofc (ët hävlok) [angl.] m E25, havelok, druh pláště (mužského).

Haverie (~-) [fr.] f E22 plav = Haferei.

hawa-iſch (L-) hawažanisch (~-v) a

D2,13 havajský, z Hawaii (ostr. Sandvichského).

Hav 7c. = Hai 7c.

haydnisch (L-) [Haydn, ném. sladatel, 1732-1809] a

D2,13 haydnovský, Haydnův.

Hansan... v Haijan...

Hazard (~, êt haz-) v Hafard.

Hazler (L-) m E6 prov. = Häher.

Hßf(r)zb. abbr. za Halßfranßband.

Hßjbd. abbr. za Haffjüchtenband.

Hßlnb. abbr. za Hafleinentband.

he (L-) int. 1. (volant) he(j)! 2. (při otázkách) (= was meinſt du?) he? co? jak? ne-li? není-li

pravda? 3. (radostné zvolané hurá! sláva! 4. (volant
vozky) čehý! 5. = äſch. 6. ! ~ ! (směch) hehe!

Headstock

— 1210 —

[heben

Headstock (et. heds-) m D₁₁, textil. dil stroje samočinně spřádacího, který všechny pohyby stroje rídi.

Heautognosie (υ-υη-) [rec.] f E₁₃ bez pl. sebepoznání.

heah! (λ-) [hebr.] int. bibl. haha!

Heb... (λ...). I. = Hebe... — II. —amme f bába (porodní), bábíčka, pomocnice ku porodu; —ammencandidatin cekatelka bábíčství; —ammencours m učební běž bábíčský; —ammeninstitut n., —ammenlehranstalt ústav bábíčský, škola bábíčská; —ammenkunft s umění bábíčské, bábíčství; —ammenordnung řád bábíčský; —ammenschülerin f žena učici se babiti; —ammenunterricht m vyučování v bábíčství; —arzt m (lékař) bábíč, akušér†, pomocník ku porodu (srv. Entbildungss..., Gebär..., Geburts...).

Hebdomas [rec.] f neskl. týden.

Hebe (λ-) E₂₂ (pl. téi E₂₅ myth) 1. podíl či, čáštka připadající na koho (v Drescherhebe); ς vybrání peněz, berně, daň. 2. bibl. = Hebeepfer. 3. zdvihák, zdviž.

Hebe (λ-) [rec.] npr. f E₂₂ (pl. téi E₂₅) id., bohyně mládi.

Hebe... (η...). —amme f +, = Hebamme; —apparat m zdvihací přístroj, zdvihadlo; —arm m Θ str. palec n zdvihák na hřídeli n hřídelní; —bahre f Θ hor., stav. koš rumpálový n vratilový n zdvihadlový n hředlový; —baum m Θ páka, soch, pačídlo, zdvihák, podvážka, dvouţec; —bof m Θ koza; —holen m voj., asl. plitka, za niž treba zasaditi páku n zdvihák n sochor n drouh; —brüche f zdvihací most; —bügel m voj., asl. kruh n luk n pouto zdvihací; —daumen m Θ an der Maschine palec zdvihací n hřídelní nadhazovací (= arm); —eisen n: a) chr. vyzdvihovadlo (elevatorium); b) pačídlo železné, sochor; —gabcf fiov. zdviháčka; —gerütt Θ = ved; —geschirr n = vorrichtung; —griff m ucho, držadlo na zdvihání; —haken mpl. Θ: haken an d-m Jacquardstüle zvedák žakárové stroje; —kamm m = vorrichtung; —fäscher m ryb. druh site; —klane f Θ zun Jassen e-s Beobrugsdänen kotvice. zdvihačka na zacychen vrtacích tahadel; —kopf m = —arm; —korb m uchatý koš; —krahn m skřípec, jeřáb; —krampe f voj., asl. skob(l)a n = ice zdvihací n pro páku; —kranj m Θ paleční věnec (= Daumentram, Wellkranz); —kreuz n = krahn; —lade f Θ str. hasák; —ladenfus m Θ an der Maschine stojan k hasáku, sloup hasákový; —latte f Θ = late; —leiter f Θ: a) = —arm; b) = —winde; —mahl n zdvižna (= —Richtsmaus der Zimmerleute); —maschine f Θ: a) str zdvihací stroj, zdvihadlo; b) mlyn. lehčidlo, lehčení; —messer m Θ tkale. an Jacquardstüle nůž žakárového n listového stroje; —muskel m an. = Aufheber 2.; —naqel m zvedák. zvedací hřeb; —opfer n bibl. obeť (konaná pozdvízenim); —pumpe f Θ hor. zdvihaci pumpa n násos; —punkt m Θ e-s Hebebaumes těžiště pačidla, zdvižiště, podpořiště; —rad n zdvihací kolo; —register n = reelle a; —ring m voj. = —bügel; —rolle f: a) výkaz n seznam dani; b) Θ mech. kladka rumpálová n vratilová n zdvihadlová; —schicne f mlyn. svoreň, kozlík,

lehčidlo; —schmaus m = —mahl; —schraube f str. šroubový zvedák; —schulter f bibl. plece obětního zvířete; —seil n zdvihací lano; —spiegel m voj., del. popudce, rozhon; —spiegelgranate f voj. granát s popudkem, granát ruční (= Handgranate); —stange f Θ = —baum; —stelle f místo k vybírání dani; —stüf n Θpek. = Hesenstüff; —stüfe f podpořiště; —tase f Θ str.: a) beim Kochstempel pestová patka; b) an der Welte palec hřídelní n● hřídeli; m = —seil; — und Druckwerk n Θ str. zdvihací a tlakové pumpovadlo, zdvihací a tlaková pumpa, zdvihací a tlakový násos; —borrichtung f zdvihadlo, zdvihací přístroj; —wagen m stev. dopravní vozík; —walze f: a) Θ zdvihací válec; b) typ. = Heber 4. typ.; —winde f zvedák; —wolff m Θ kam. kreпna; —zange f zdvihačky, zdvihací kleště; —zapfen m = —daumen; —zeug n: a) = vorrichtung; b) = —bof; c) zdvihák, zdvihadlo, přístroj na zdvihání, jeřáb, rumpál; d) mlyn. lehčidlo, zdvihadlo; —zeugriegel m mech. rozpona n rozpéra zdvihadla n zdvihadlová; —zeugstüfe f str. vzpěra n podpéra zdvihadla.

Hebel (λ-) m E₁. Θ mechan. páka; ein- o zwearmiger ~ páka jednoramenná n dvouramenná; frummliniger ~ páka křivá n zkřivená; gleicharmiger ~ páka zrnoramenná; gerader ~ páka přímá; gebrochener ~ páka lokmená. 2. a) = Hebebaum; ~ am Gewehr zdvihatko; b) fig. páka, pohnutka, důvod; alle = ansehen všeeko nasaditi n vynaložiti nač, všim úsilim se zasaditi oč: alle = der Beredjamkeit všecka stavidla výmluvnosti. 3. prov. s kvasnice, droždi, f hejbadla.

Hebel... (η...). —arm m Θ mechan. rameno páky; —hammer m Θ str. pákový mlat; —kreuz n = Hebekrabn; —maschine f pákový stroj; —pochwerk n Θ hor. páková pestovna; —pumpe f str. páková pumpa; —stüfe f Θ str. stav. podklad(ka), opora páky; —unterlage f mechan., stav. = —stüfe; —verhältnis n e-r Bründerwage pákový n ramenový poměr mostní váhy, převod pákový; —wage f Θ mostní váha; —werk n Θ str. pačidla, zdvihadla.

hebeln (λ-) v'n (b), % C₁₂ Θ uživátı pāky; et. ~ pákou n sochorem zdvihati. 2. prov. s a) žvaniti, žvastati, tlachati; b) = tändeln. 3. prov. j = cinfüren I. 1.

heben (λ-) B₈ (impf. tež hūb, conj. hübe) I. % a 'r sich ~ : 1. a) zdvihati, zvedati p zdvihnouti; der Wind hebt den Štanb vítr zdvihá n vznáší prach; er hebt (ann → zwei Zentner (on) uzdvihne dva centy; plav den Anfer ~ (obv. lichten) kotvu vytáhnouti; den Mühlstein ~ lehčiti mlýn(ský kámen); fig. der Fürst hebt den Günftling zu den böschten Chremstellen vladař povznáší milce k nejvyšším úřadum; Seufjer heben ihr den Anjeniadra se ji vzdechy dmula; der →de Ankeit dmouci se nádra; die Stimme ~ hlas zdvihnouti; sich nach e-r Niederlage wieder ~ porážce n z porážky se vzpamatovati n se sebrati n se vzhopiti, se porážky se zotavitvi; mit gehobenem Haupte s hlavou vztyčenou; die Wage hebt 1000 kg váhy unesou 1000 kg; fig. —s Muth ~ povznášeti ei mysl; 'r obheb der Handel hebt sich wieder obchod se znova

heben]

— 1212 —

Hechel

zmáhá (a povznáši), obchod znova (ro)zkvétá; die Preise haben sich wieder gehoben ceny opet vystoupily n stouply; b) (richten) aus ~ zdvihatiám; c) (bevorsten) e-c Schwierigheitje, e-n Zweifel ~ obtíž n pochybnost okdliditi; Arrthümer ~ kludy vymýtiti n vyhubiti vyladiti; dieser Einwurz läßt sich nicht ~ této námítich nelze vyvrátiti; f-e Kräntheit ist gehoben jest zhojen n vyléčen (z nemoci); e-n Streit ~ spor okdliditi n vyléčenat. 2. ein Kind ~ pomáhati při porodu dítěte (srr. Hebamme); ein Kind aus der Laufe ~ býti díteti knotrem, držeti dítě (při křtu) na rukou n na loktech. 3. e-n Schatz ~ poklad (vy)kopati; rak. (v loterii) e-e Rummer ~ číslo (vy)ráhnouti (= ziehen). 4. bibl. ein Spjer ~ příněsti obět (pozdvižením), obětovati. 5. † Gelder, Stenern ~ erheben I. 4.; fig. mit J-n ~ und legen povinnosti n práva sděli s kym. 6. (jeder) sser vertreten taßen (ostřěji) vytkati v vytknouti. dodávati živosti n důrazu čemů; der dunkle Hintergrund hebt die Farben, durch den dritten Hintergrund ~ sich die Farben tmavé pozadí dodává barvám větší živosti, tmavým pozadím barvy vynikají; seine Redede durch die Art des Vortrages ~ feči své způsobem prednesu dodati důrazu; u sm. dieser Fehler hebt die anderen Schönenheiten des Bildes zum chyba vyváži n zastíňuje všecky ostatní půvaby obrazu. 7. ~ začítati, po- (obv. anheben); sie haben wieder ihre Lade počali se znova smáti, dali se znova do smíchu, rozesmáli se znova; obv. jako †ich ~ tvořiti se, vznikati. 8. J. aus dem Pferd ~ vysaditi koho na kone; e-e Dame aus dem Wagen ~ pomoci dáme z (po)vozu; e-e Thüre aus den Angeln ~ dvěře ze steježi vy saditi n vypáčiti; e-e Thüre in die Angeln ~ dvěře do steježi zasaditi; Wein aus dem Fassé ~ vino ze sudu stáčeti; den Schlamm aus e-m Graben ~, e-n Graben ~ ausflämmen; J. aus dem Sattel (= beim Turniere a fig.) ze sedla vysaditi ~ vyhoditi koho; fig. in den Himmel ~ do nebe n na výsost vychvalovat n vynášeti; et. dom Wagen ~ z vozu sundati n vy- co; heb(e)t Cuch weg von mir! kli'dte se mi s oči! heb' dich weg von mir! Satan(as)! kli'd sat, satane! (Apagec, Satanas!). 9. math. e-e un- befamte Größe aus e-r Bleichung ~ neznámou (veličinu) z rovnice vyloučiti n vymýtiti; den gemeinfamen Factor im Zäbler und Fenner e-s Bruches ~, metonym. e-n Bruch ~ zlomek (j)krátiti n (j)jednodušiti; dies hebt sich (gegen das Andere) to se rovná n ruší n sníma; die beiden Summen ~ sich o das hebt sich obě sumy (při odčitání) se ruší, odčitání vychází beze zbytku; fig. es hebt sich jetzt jsme vyrov-náni. 10. p Einen (Schnapß) ~ vyzunknouti skínku (kořalky). 11. prov. a) (halten) ich tanu mich an ihm ~ mohu se na ném hejiti, mohu se ho držeti; b) rak. Einen ~ ausheutein 3. — II. †n (h), často † prov. j 1. držeti (pevně); es hebt nicht nedrži to. 2. es hebt ihm kein Hemde mehr auf dem Leibe nemá na sobě pořádné košile, nemá na sebe ani (kusa) košile. — III. †v 1. v ~ II. 2. es hebt mich o es hebt sich mir Alles zdvihá se mi žaludek. — IV. †v sich ~: 1. v ~ I. a) 1. 2. v ~ I. 7. 3. v ~ I. 9. 4. v ~ I. 11. v ~ III. 5. V. gehoben p. p., a

D₂,₃ 1. ve všech význ. inf. 2. gehobene Sprache vzletna n vznešená řeč; in gehobener Stimmung sein, sich gehoben füllen býti v slavnostním zmaru n vzrušení, býti v slavnostní pozvnešené náladě; gehobene Bürgerisdule vyšší městanská škola. — VI. ‰ A. H.-n E₇, b₃ pl., Hebung f E₁₈; das H.- des Bujens o der Alten dmuti n vzdýmání náder n vln; H.- des Zimmerverfes zdviž díla tesařského H.- e-s Gebäudes zdvižení budovy. B. ein Hebung f: a) vyvýšenina; b) v metróce: dvih, arse†; Hebungen pl. vymáhané n vybírané penize; (Steuern) daně, dávky; hebenhe Hebungen (Cintunite) stálé přijmý; er fommt mit f-r Forderung nicht zur Hebung přijde se svou pohledávkou zkrátka, nedostane své pohledávky.

Hebenholz (n) n D₁₃ + = Hebenholz.

Heber (L) m E₆ ~ in f E₁₉ 1. zdvihač atd. 2. násoska. 3. a) an. = Hebeusmittel; b) chr. = Hebeeisen a. 4. Θ = Hebel, Hebearm; typ. přenáščebarvy (u stroje); tkale. ~ pl. bei der Musterweberei durch den Zug sůhru.

Heber..., heber... (n...-) ~ abjich m = Bleibrunnen; ~ artig a násoskovský atd.; ~ barometer m (n) tlakoměr dvouramenný; ~ fórmig a násoskovství atd.; ~ schreibapparat m tel. násoskový psaci stroj telegrafní; ~ stange f Θ klemp, pákovka; ~ slich m Θ = selbstfahiger; ~ lich = Bleibrunnen; ~ wäschle f Θ hor. násoskové prádlo n promyvadlo; ~ wurm m zo. Siphunculus hvězdovче.

Heberei (n) f E₁₈ sp. sm. neustálé zdvi- hání atd.

hebig (L) a D₂,₃ prov. J švйc. = geizig.

Hebting Θ (L) m E₃ str. = Hebedaumen a Hebedate.

Heblings... (n...-) ~ welle f Θ str. paleční hřídel.

Hebräer (n) m E₆ 1. Hebrej, Žid. 2. znalec hebrejštiný.

hebräisch (n) [L.] a D₂,₃ 1. hebrejský; die ~ e Sprache, H.- n neskl., das H.-c hebrejský jazyk, hebrejština. 2. fig. student. f l-e llhr lernt H.- (on) má hodinky v zastavárně, f jeho hodinky jsou na studiích; auf H.-, im H.-en hebrejsky, po hebrejsku.

hebraiſteren (n) [L.] C₁₂ I. ‰ tvořiti po hebrejsku. — II. f †n (h) zabývati se hebrejštinou.

Hebraïsmus (n) [L.] m E₁₄ hebraism(us)†, zvláštnost jazyka hebrejského.

Hebriden (n) npr. fpl. E₂₂ zem. Hebridy (ostrovy bližše Skotska).

Hebron (n) n E₂₅ zem. id. (M v Palestin).

Hebungs..., hebungs... (n...-) ~ beamte(r) m uřední vybirající daně, vyběrač dani; ~ fäshig a vyzdvihutelný, zdvižný, schopný zdvižení; ~ fähigkeit f zdvihtutelnost, zdvižnost; ~ kammer f berni n výběrčí komora; ~ system n geol. sustavou zdvižení; ~ versuch m pokus zdvihnouti co.

Hechel (n) f E₂₂ 1. vochle†, hachle†, vochlic; česačka, přístroj česací; durch die ~ ziehen; a) hechelu I.; b) fig. = durch hecheln I. 2. 2. bot. = Granne 1. 3. zo. = Stichling.

Hechel (n) ~ apparat m (při)stroj česací; ~ bank f Θ ruční vochle n česný hřeben, la-

Německocesky slovník. 1. Deutschöhmijches Wörterbuch.

153

Hechelci

— 1218 —

[Hecken...

vice; ~flachš m výčesek, koudel, len vyče-
saný; ~frau f cesačka, vochlířka; ~halter m
držák vochleń n pŕíčné drevo česného hřebene
pro zadržení za účelem měnění jeho; ~hede c
Θ koudel, vlákna hěná s pazdeřím ve hře
benu česném zadržená; ~kamm m Θ hřeben
cesný, vochle; ~kammer f vochlárna; ~trá-
mer m prodavač vochlic; ~kraut n bot. =
Nanhedel; ~macher m vochlář; ~maschinen fpl.
jtir geidmittenen Młads cesačky a stroje cesači;
~maschinenwerg n koulel z česačky; ~nadtcf m
přád. hřeben česný; ~scherz m ³ jízlivý n ustě-
pačný vtip; ~schcbe(n pl.)f pazdero, pazdeří);
~schrift f ³ jízlivá n zlomyslná kritika;
~stläbe mpl. přád. der Hechelmaschinen latě s hi-
beny česnými; ~stuhl m = baut; ~thierchen n
Oxytricha (nálevní) ostrobrvenka; ~werg n =
~hede; ~zähne mpl. zuby vochlicové (tež fig.
o všichům zubech).

Hechelci (²⁻³) f E₁₈ 1. Θ vochlování
(ustavičné). 2. fig. jízlivé n zlomyslné kri-
tiky, strhání, skresání.

hecheln (²⁻³) I. Ia C₁₂ 1. Θ Mładş = len
vochlovati n česati; das zweitemal pačisati.
2. fig. Θ. = durbedehel I. 2. — II. % Θ — n
E₇ bei pl. vochlování.

Hechler (²⁻³) m E₆, ~in f E₁₉ vochlovač,
f -ka, česač f -ka (lnu).

Hechse (²⁻³) äu hekse) f E₁₂ = Hädje.

Hecht (²) m E₃ 1. zo. Esox (lucius) štika
(obecná); kleiner ~ štěka; fig. Saßhans zum
gelbenen ~ hostinec u zlaté štíky; der ~ im
Karpenteide štika mezi kapry (n v kaprim
rybníce), prohánčě. 2. fig. f = Herl; Das ıſt
ein feiner ~ to jest svarný chlapik; der ıſtane ~
'to je) ferina (lišák), šibal! 3. tel. = Hecht Sprung.

hecht (²) a D₂₁₃ didt int ~ zcela nepro-
mokavý.

Hecht..., hecht... (²,...) ~angel f udice na
štiky; ~artig a štikovitý; ~artige štěd
štiky; ~barsch m, ~bars m zo. Lucioperca
Sandra lupice, condat; ~blau a štikově
modrý, Sedomodrý; ~dillen n = tělen;
~brut f štíci potěr n násada. štíhlata, šti-
čata; ~sleisch n štíci maso, šticina, štiko-
vina; ~fricassée n fricassée podpoušťka
štíci; ~grau a štikově šedý, modrošedý;
~grundel f zo. Lepadogaster caroun; ~hakem m
hatečk n dvojitá udice na štiky; ~fönig m
stará štika ríční, král štikový, štěka žlutá
s černými skvrnami; ~kopf m štíci hlava;
~krotodil n zo = nordamerikanischer Kaiman
(v toto); ~leber f štíci játra; ~magen m chebdi,
ksenee; ~satz m štíci násada, štíhlata; ~schim-
mel m štikově šedý n modrosedý kůní;
~speije f drubež; ~sprung m tel. letno;
~stuhl m bot. Potamogeton serratus rdeſt spilo-
vany; ~teich m štíci rybník, štikovec; ~töllen n
lov štik pod (tenkým) ledem.

Hechtchen (²⁻³) n E₇ (dim. od Hecht) sticka.
malá štika.

Hechtent... (²,...) = Hechtz.

Heck (²) n E₃ 1.: a) plot, ohrada; b) =
Battertßir. 2. plav.: a) záč lodní, zevní část
zadního trupn: b) = des Filigels nástavek na
upevnění vlajky na vrcholku stěžnovém.

Heck... (²,...) ~apfel m bot.: a) (strom) lesní n planá
jabłoń, pláně. pláňka, planička (= Hecken-
apfel); b) (fovoce) pouche, pouchně; ~balken m
plav. palubní nosník zádilodní; ~bauer n (m)
klec k línutí; ~boog m, ~bord n = Bad(c)
berd; ~buche f, ~dorn m = Hagebuche.
Hagederern; ~en feuer n voj. palba n střelba po
různu z řad; ~flagge f vlajka zádilodní;
~geld n, ~großen m (ale pověř)
peníze stále se rozmnožující; ~herber f
pokoutní n špatná n sprostá kréma, dira;
~hopfen m = Heckenhopfen; ~jagen "n (b) prov.
pytlačiti; ~jagen n: a) lov v houštinách,
nadháňka pokrovní; b) prov. pytlačení, py-
tláctvi; ~jäger m prov., lov. pytlák; ~nie n plav.
koleno zádilodní; ~kraut n bot. = Rei-
aderwurz; ~laterne f plav. svítilna zádilodní;
~lauge f matečný louh; ~männchen n
skřítek, šotek; ~münze f 1. = großen.
2. pokoutní mincovna; ~münzer m penézo-
kaz; ~mutter f p, F plemenice, velmi úrodna
matka; ~pfahl m kůl ve dveřích ohrady;
~pfcunig m = großen; ~rosenweide f bot.
= Bartweide; ~fame m bot. Ulex hlađa;
~(seiten)tiüge f plav. postranní vzpěra zádi-
lodní; ~stüge f: a) čelní vzpěra zádilodní;
b) = jeitenstüge; ~thaler m = großen; ~citz f
čas hnízění n plemenění n línutí n sedění
na veječích (sry. tež Hecken...).

Hecke (²⁻³) f E₂₂ 1. I. 1. plot (z trná stač.) lebendige
živý plot: fig. ² die Blache bilben = pážata
stoji ve dvouřadí p pážata tvoří špalír.
2. = Hečt; fig. bei der ~ jein býti k službám
(ochotný), býti úslužný. 3. houština, křoví,
ina. — II. [hecken] 1. = hecken II. — Végel in der ~
haben mítí ptáky v páru. 2. = Hechtzeit. 3. klec
k línutí. 4. najednou vylíhlá mlád(ata); fig.
~ kinder sourozenci.

hecken (²) I. Ia "a, "b (h) C₁₂ 1. plemeniti
se; (zgm. o pțărech, ale o domăcăch pătăchrißen) (Zunge)
snášeti vejce a seděti na nich, mladé vy-
seděti, hnízdit; a. sm. rychle se plemeniti a
množiti; fig. jein Hečt hat gehecht jeho peníze
se (valné) rozmožily. 2. fig. hojně ploditi
n rodití (ausführmen) vymýšleti si (col); sp. sm. ob-
mýšleti, kouti co, mítí zlé úmysl, pomyšleti
na co zlého. — II. % Θ — n E₇ bez pl. páření
se. pojímání.

Hecken... (²,...) ~adel m malá n drobná
slechta, kobylkáři; ~ammer f zo. Emberiža
cirlus strnad evřivé; ~apfel m bot. Pírus
malus frutescens v Heckenfel; ~baum m: a) keř
na ploty, keř plotový; b) bot. = Hartriegel a);
~beere f bot. = Ztachelbeere; ~binder m plotář,
~bortidolbe f bot. = ~ferbel; ~brut-
neelle f ~o Accentor modularis pěnice modrá;
~darm m bot. Cucubalus buxifera nad(m)utice
obecná n malvicová; ~dicicht n houština;
~dorn m bot. Prunus spinosa trnka; ~erdberec f
bot. = Maarbere; ~feuer n voj. = Heckenfeuer;
~fischer m ³ ~Ztrauchbieb; ~gang m cesta
vroubená plotem; ~geißblatt n bot = ~firsche;
~grünting m zo. = ~anmer; ~holz n bot.
= Beinholz 2. a); ~hopfen m lesní n divoký
chmel; ~igel m zo. Crinaceus ježek evropský;
~fäser m zo. = Maifäser; ~kerbel m bot. An-
thricус třebule; ~kirsche f bot, ~kirschbaum m

Heckerling

— 1219 —

Heetweck

Lonicera xylosteum zimolez obeený; der jörnwarz-
beerge ~ Kirichbaum Lonicera nigra zimolez
černý; der blanbeering ~ Kirichbaum Lonicera cae-
rulea zimolez modrý; ~ küterich m bot. Poly-
gonum dumetorum sive hydropiper rdesno, pâ-
lečník, ~ ice, pepř potoční; ~ kriecher m zo.
= Pelzjipinner; = mesſer n Θ zahr. postřih;
~ minze f drive: nepravidelné peníze; = neſſel f
bot. = Bienenfang; ~ rebenwurz f bot. Smilax
sasaparilla přestup vorginský; ~ rennen n
= wettrennen; ~ rose f bot. = Hageroje a);
~ fame m bot. = Heſame; ~ chere f Θ postřih
(na ploty); ~ scherer m, ~ schneider m postři-
hovač plotů; ~ schſche f bot. Prunus spinosa
trnka; ~ schmächer m zo.: a) Sylvia garulla péc-
nice podkřovní; b) (renneter) Lanius ex-
cubitor tuhýk šedý; ~ scharre f zo. = Wachdel-
téng; ~ senſe f planici kosa; ~ jſchel f Θ pla-
nici srp; ~ springer m, ~ vogel m, ~ wenzel m,
~ vit(t)we f = ~ jdmäßer; ~ toſk m ohradní
kmen (vinný); ~ strauch m křovi v plotě;
~ weſtling m zo. = Bannweißvegel; ~ wettren-
nen n závody n překážkami (plotovými);
~ wide f bot.: a) Vicia sepium vikev plotni;
b) Vicia dumetorum vikev houšťan; ~ wide f
bot. = Bettlerieil; ~ nſop m bot = wilder Aurin;
~ jaun m živý n samorostlý plot; ~ zucht f
chov ptáků.

Heckerling, Hečſel etc. v Häderling etc.
heckicht (~) a D₂·₃ křoví n houští po-
dobný, křovinatý, houštinovitý.

heckig (>) a D₂·₃ křovinatý, křovinami
pokrytý.

Heccuba (—>) npr. f E₂₃ myth. id., Hekabé.
heca (—) Int. = he 1.; = ebent slyšte, vy
(tam) nahore!; ~! Niemand da? hola! nikoho
tu?

Hede (—) f E₂₁ bez pl. koudel, pazdeří.
Hede=... (—) ... leinen n plátno z koudele
n z cucku.

Hedel (—) Θ hor. = Häuptel.

heden (—) a D₂·₃ koudelný.

Hedera (—) [lbt.] f břečtan.

Hederich (—) m E₃ 1. Erysimum trýzel.
2. = Erdepheu. 3. Rumex crispus štovík kade-
řavý. 4. gemeiner ~ Chamaeplium officinale
hulevník lékařský. 5. + = Adersenſ.

Hederin=... (~—) ... ~ jäure f chem. kyselina
hederinová.

Hedonifier (—) [rec.] m E₄ hedonik†,
stoupenec hedonismu (= Spituräer).

Hedonismus (—) [rec.] m nesl. hedon-
nismus†, ethika prohlašující slast za nej-
vyšší dobro.

Hedſchra (—) [ar.] f nesl. hedžraſ, začátek
letopočtu mohamedanského (od roku 122).

Hedwig (—) npr. f E₁₅ Hedvika, Jačviga.

Heddyphan (—) [rec.] m E₃ min. hedyfan.

Heer (—) n E₃ 1. voj. vojsko; int ~ u (n ve)
vojště; jěhenědes ~ stálé vojsko; beim ~ c jěhen
býti u vojska n u vojště. 2. množství, zástup,
hejno, roj; ein ~ von Übelu zlo na zlo.

Heer=... heer=... (n=...) ~ bann m voj.: a) sibi-
rání pole, svolání ozbrojenstva, hotovost
válečná; domobrana: b) povinnost branná
n válečná; ~ bannmann m voj. branec, ozbro-
jenee, domobranee; ~ brand m druh létavic

n padajících hvézd; ~ jahuc f voj. vojenská
korouhev; ~ fahrt f poet = jeldžug; ~ fluchtf†
voj. sběhnuti (od vojska); ~ flüchtig († a voj.
sběhlý n pře- (od vojska); ~ flüchtig werden sběh-
nouti, pre-; ~ flüchtig(er) m † voj. sběh; ~ füſ-
rer m voj. vojevüde, vůde vojska; ~ gans f
zo Ardea cinerea volavka obeená n popelavá;
~ geräth n voj. vojenské potřeby, vojenské
náradí; ~ gesetgebung zákonodárství vo-
jenské; ~ gewecke n právo (něj staršího syna
brance (n ozbrojence n bojovníka) děditi
jeho zbraně; ~ hause m: a) válečný zástup
n houf; b) armádní sbor; ~ horn n voj. pol-
nice, polní roh n trubka; ~ fuh f kráva v čele
stáda; ~ lager n vojenský tábor; ~ liſte f
soubor n soupis n výkaz souboru armády
n vojska; ~ maſch f ψ voj.=Heeresmaſch; ~ meiſter m
voj vrchní vojskový; ~ meiſterschaft f, ~ meiſter-
ſchum n vojmistrovství; ~ moos n bot. Equis-
tum arvense přeslička polní; ~ ordnung f vo-
jenský řád, branný zákon; ~ pauke f voj.
vlaský luben n (bubnovací) kotel vojské
n vojenský; ~ pauker m bubeník (ve vojště);
~ rauch m (+) místo Hei t. j. Hiderand) = Höhen-
rauch; ~ ranpe f zo. = wurm b); ~ jäule f voj.
ořad n pramen n proud n kolonna vojska;
~ jcha(a) rſ: a) voj. zástup vojský; b) bibl. = der
Herr der ~ jcha(a)ren Pán zástupův; die himlühnjen
~ jcha(a)ren nebeští zástupové; ~ jchau f pře-
hlídka vojska; ~ jchild m štúr vojenský n vá-
lečný; ~ jchlange f zo. = wurm; ~ mejepſe
f zo. Gallinago gallinaria sluka otavni, beka-
sinka†; ~ jſpice f čelo vojska; ~ jtraſe f:
a) vojenská silnice; b) (hlavní) silnice; fig.
der ~ jtraſe ſelgen počinati si jako drive;
~ jſtrom m veletok, hlavní řeka; ~ verpſle-
gung f stravování n opatřování n zásobová-
ní vojska; ~ verpſlegungsamt n voj. úřad
opatřovací n zásobovací; ~ volk n válečný
lid, vojsko; ~ wagen m: a) válečný vůž;
b) ast. vůž (souhředův); ~ weg m = ~ jtraſe a);
~ weſen n vojenstvi, válečniетví; ~ wurm m
~: a) vojsko pohybující se dlouhou řadou;
b) zo. spletenina larv smutnice příšerné, voj-
nice (Sciara Thomae); c) fig. dlouhá řada
lidí; ~ jug m: a) = jeldžug; b) vojsko na po-
chodu; ~ zwang m = Heeresſolge. (v tež Armee=,
Jeld=, Heereſ=...).

Heerd, Heerde (—) etc. v Herd etc.

Heeres=... heeres=... (n=...) ~ abtheilung f
oddil vojska; ~ einrichtung f ústrojí vojska
n armády; ~ ergänzung f doplnování vojska;
~ folge f deuhdy: povinnost vojenská; ~ krajſ f,
~ maſch f válečná síla n moc; mit ~ maſch int
ein řand eintrifden (s) vojenskou moci do země
vtrhnouti; ~ neubildung f přetvoření vojska
n armády; ~ organisation f ústroji vojska
n armády n vojenské n vojskové, organisace
vojska: ~ pſlichtig a k vojenské službě n vo-
jenskou službou povinný; ~ rolle f výkaz
n sepsání vojska: ~ ſtatistiſk f statistika vo-
jenská; ~ verpſlegung f: a) vydržování vojska;
b) = Heerverspſlegung; ~ jug m ~ = Heerzug.
(sv. tež Armee=, Jeld=...)

Heerling (—) = Härtling 2.

Heetweck (—) prov. S m E₄ masopustní pečivo.

*

Heje

— 1220 —

[heftig-kühn]

Heſe (↓) f E₁₂₃ ↘-n m E₃ 1. droždí, kvasnice; chem. kvasidlo. ferment; ſieigende -pivov. kožich; geſtoſene -sražené kvasnice; die - mit Hier untermengen točiti kvasnice. 2. s. sm. Bodenjag. sseſdina, u-tekutiny; fig. luza, láje, sbeh. chátra, holota; ↗ auf die - gefommen fein hýti na miziné v (největším) úpadku; den Melch bis auf die - trinken vypiti kalich až ani dno; mit j-r Börſe auf den -n sein nemiti ani vindry, mítí v kapse tmu n souchotiny, mítí vydážděnou kapsu.

Heſe..., heſe... ("...-...). = Heſen...

Heſen ↘ (↓) m E₃ v Heſe.

Heſen..., heſen... ("...-...). -ähnlich a, -artig a podobný kvasnicim. na způsob kvasnice, kvasnicovitý; -alge f bot. = (Wäbrunsga) pilz b); -bitter n horkost piva; -bottich m kář na kvasnice; -brot n kvašený chléb; -erzengung f výroba droždí n kvasnice; -fabriication f výroba kvasnice; -fabrik f drožďirna; -fann m: weißer -faun záběl; -handel m obchod (s) droždí, drožďírství; -händler m droždí, drožďář, kvasničkář; -kanne f konev na droždí; -kübel m střez na droždí; -kuhen m kvašený koláč; -pilz m bot. Cryptococcus cerevisiae kvasinka, houba kvasničná, kvasnice, droždí; -ſat m = Bodenjag; -ſeſlen fpl. prov. c peſivo; -ſlandel m = kübel; -ſtief m mouka zadělaná drožím; -teig m kvasené těsto, těsto s drožím; -wein m kalné vino; -jeſſel f bot. buńka kvasničná.

heſicht (↓) a D₂₁₃ = heſenäbliſch.

heſig (↓) a D₂₁₃ 1. = heſenäbliſch. 2. kvašený, kvasničný.

Heſt (↓) n (m) E₃ 1. rukojeſt, -vět, jilec, držadlo; a) (u nože) střenka; das Wěſſer geht vom -los střenka nože se viklā; ~ am浦uge plaz; b) fig. e-e Sache beim ~c (o am rechten ~c) ſaſſen vziti co za pravý konec; das ~ der Regierung ergreifen uchopiti se otěži n kormida vlády; das ~ in der Hand (o in den Händen) haben vlásti, mítí v rukou otěže vlády, mítí vrch; -m das ~ aus der Hand drehen (o nehmjen) vládu komu odnići; Prv. wer das ~ in Händen hat, hat und die Zergen kso vládne, má nejvíce starosti. 2. (Saft, Heſtel) kso (kwa), spinadlo. (3. (Zdrcibuſch) sešit(ek); die Zeiſchrift erscheint in monatliſchen -en časopis vycháži v (n po) měsíčních seſitech; in zwangſenjen -en erſcheinen vycházeti po seſitech ve lhůtách libovolných; das Februar ~ seſit unorový. 4. složka papíru. 5. lov = Heſtel 3. 6. bot. = Gabel 7. 6. fig. f gelungenen ~ sunčný n ſprýmovný chlapik.

Heſt..., heſt... ("...-...). -ausgabe f vydání sešitově n po seſitech; -bänder npl. orn. vazadla; -blech n Θ stav. sponka; -(c)corrigieren n oprava (úkolových) sešitu; -cisen n Θ skt. lepítko; -cifen (im denſter) spinka, -adlo; zám. svorec; -ſaden m kregš. nit k stehování; -haken m Θ knih. jehla sešivací; -kieſer mpl. so. srostločelistný vybý; -ljammer f drátěná sponka n svorka n spinka; -lade f Θ knih. vazadlo, svazovačka. ſieč stůl; -los a bez držadla. beze střenky, bez rukojeſti; -maſcher m Θ násadář; -maſchine f stroj k stehování n k sešivání; -nadel f sešivací jehlice; -nagel m drátený hřebíček; -naſht f při-

rýhnutí; -pſlaſter n lékár. přílep; -pſlock m Θ lapač; -ſcharte f bed., vin. obtáčka; -ſchüre fpl. sňůr(k)y; -ſtich m dlouhý přední steh (při stehování dvou látek); -wingen fpl. kroužky n obložky (na nástroje); -(c)zaſh f počet sešitův; -zeher mpl. zo. Syndactili srostloprsti; -zwede f (malý) evoček s velkou hlaou; -zwirn m nit na sešívání n na sešitky.

Heſte (↓) f E₁₂ vin. upevňování révi na koly n odry, vázání révi.

Heſte..., ("...-...). v Heſt...

Heſtel (↓-) m(n) E₃ 1. Hafen und Œu n spon (k)a, spinka, spinadlo, záponka, haklík, háček, pětlice. 2. = Œpangennadel, s. sm. prov. J = Œtiefnadel. 3. lov. kolík s háčkem na sňůry. 4. bot. = Gabel 7.

Heſtel... ("...-...).-ſabrik f prov. s ſpendlíkárna; -maſcher m prov. J. a) sponkář; b) ſpendlíkář (= Nadler); -geld n ↘ zpropitné (ženským); -hafen m hák na kolíku; -trämer m prodač sponek n ſpendlíků; -männlein n ↘ háček (= Hafen); -mütterlein n ↘ petlice, -čka (= Œſe).

heſteſn (↓) %a C₁₂ zaháčkovati, zapínati na háček, sponkami sepnouti; lov. die Züher -dávati šátky na kolíky.

heſten (↓) C₁₃ (p +₁ = part. p. gehoſten) I. %a 1. připevniti. připinati p připnouti: mit Maſden = při ſpendliti, mit Hängen = (hřebíky) přibiti; anbindend - přivázati; 3. ans krenš = na křiž koho všíti; hosp. die Reben (an die Pfalde) -vázati révi (na odry); křebend an et. - priklžiti n přílepiti k ſemu. 2. přehovati an přiryhnouti; ein Buch = knih. knihu sešiti; -m et. auf den Armel o auf die Augen = v Armel, aufsbinden I. 4. 3. (ſaſten tafſen die Augen (o den Blicd) auf et. - oči na co upírati n p upříti; die Augen auf et. geßetifen haben upírati n mítí upřené oči na co. - II. %r ſich - připevniti se, připnouti se ata. - III. %n (b) ↘ +₁ = haſten. - IV. % H- n E₃ bez pl. připevňeni ata.; textil. svazování (kusu zboži stubov).

Heſter (↓) m E₆, -in ſt. Heſt 19 připevňovač, přípinač, (při)rýhovač ata.

heſtig (↓-) I. a D₂₁₃ 1. (opak gelinde) prudký; -er Schmerz velik n silná bolest; der Wündelies - vítr dul mocně n prudee; -es o - wirſenbes Arzneimittel prudký n silný lék; -er Dünſt veliká n nesnesitelná žízeň; voj. -es Feuer prudký oheň, prudká palba; -e Borwirſe trpke výřitky; es reguet - lije se (plným) proudem, prši jen se lije; -er Regen liják, lijavec; jein Œſer idlägt - srdee mu mocně buši n bije; - gerilbty werden býti mocně dojat; - laden smáti se z plna hrdla; -weinen hořce n žalostně n usedavě plakati. 2. (auſtabrent) prudký, prechlý, náhlý. popudlivý; -er Menſch prehl(iv)ec, popudlivec; in jeſt -em Œne mit -m sprechen velice ostře s kým mluviti; - werden vz- kypěti (hněvem), dáti se unésti hněvem; -s. - auſfahren zhurta n z hruba vyjeti na koho, obořiti se, osopiti se na koho. 3. tuhý (o zim.). -II. s Heſtigkeit f E₁₈ prudkost, sīla ata.; Prv. Heſtigkeitert zerſört, Œanſmuth baut auf prechlost boři, mírnost tvoři.

heſtig-kühn ↘ (↓-↓) a D₂₁₃ přesmělý.

Heftig-werden

— 1221 —

Heide

Heftig-werden (²⁻³) n E₇ bez pl. vzkypení
(hnévem).

Hege (L⁻) f E₂₂ bez pl. 1. uchování, opa-
trování, ochrana, pěče; ~ und Pflege (starost
a) pěce (öd). 2. les. hájeni (v -höl).

Hege... (²⁻³...) -baum m = -reis; -be-
reiter m: a) hájný; b) = reiter; -dorn m
bot. = Hagedorn; -graben m hájecu n ochranná
stoka; -hol n hajnistě, hajina, zahajený
les; -losten pl.: a) náklad na hájně; b) ná-
klad na hájení; -legung f zahájení; -mei-
ster m = -reiter; -ort m zahajené místo,
hájistě; -rcis n les výstavek, semenáček;
-reiter m lesní pojedný (= Waldbereiter);
-jäule f sloup námezní; -jsaube f prov. J
hajka; -ſhere f = Baumshere; -ſchlag m
les. zahajená myt; -ſtange f hajič, hajička,
haj(čě)ka, hajetiny, jan, zavět; -wald m za-
hajený les, hajnistě, hajina; -wasser n ryb,
zahajená voda; -weide f: a) hosp. zahajená
pastvina; b) bot. = Baudweide; -wiſch m hajka,
hajička; -zichen n = -wiſch; -zeit f doba
n čas hájem.

Hegel (L⁻) m E₆ švyc. a) = Buchstier. b) =
Hausnarr.

Hegel (L⁻) npr. m E₂₅ Georg ~ Jiří Hegel
(tněm. filosof); ~sche Philosophie Hegelova n -ská
filosofie.

Hegeleiſ (L⁻) f E₁₈ bez pl přih. Heglov(št)ina,
filosofická soustava Hegelova.

Hegelianer (~~L~~⁻) m E₆ fl. stoupenec
učem Hegelova, Hege(lovec).

hegelianisch (~~L~~⁻) a D₂,₁₃ fl. heg(e)lovský.

Hegelianismus (~~L~~⁻) m E₁₄ fl. id., He-
gelovská n Hegelova filosofie n soustava
v Hegelei.

Heeling (L⁻) m E₃ 1. smrček hodící se do
plotu. 2. E₂₀ = Hegelianer. 3. zo. = Aſch II. 1.

hegel'sch (L⁻) a D₂,₁₃ = hegelianisch.

Hegemonie (~~L~~⁻) [rec.] f E₂₂ hegemonieł,
náčelnictví, vůdcovství, nadvláda.

hegen (L⁻) C₁, I. ¾a 1. (plotem) (o)hraditi.
(2) (za) hájiti; gehegtes Holz hájnistě, hajina,
zahajený les; Wild ~ šetřiti (a zakázati
střílení) zvěři; š. sm. Früchte ~ ovoce uscho(v)a-
vati. 3. prov. s hospodařiti, šetřiti, spořiti;
Prv. Hea 'waß, hat was kdo šetři, má (za tři)
4. (tež ¾) J. ~ pečovati n starati se o koho,
ošetřovati koho; 1. sm. jeviti pozornost n úsluž-
nost ke komu; jich ~ šetřiti se; J. o et. ~ und
pflegen starati se a pečovati o koho, hýčkatí
koho; der gehegte und gepflegte Schatz pečlivě opa-
trovaný poklad: die Freundschaft ~ přátelství
udržovati; die Zwieracht ~ und pflegen svár
rozdmychovati. 5. † das Gericht ~ (balten) soud
konati, souditi. 6. chovati, mítí; Freundschaft
gegen J. ~ přátelství chovati ke komu; Dürcht ~
mítí strach; Vertrauen ~ mítí n chovati dů-
věru, důvěřovati; die Hoffnung ~ chovati n
mítí naději, kojiti se naději, douřati; e-e
Weinung ~ býti (nějakecho) měnění; e-e große Mei-
nung von sich ~ mysliti o sobě mnoho; e-n
bescheidenen Sinn ~ býti skromný; Verachtung
gegen J. ~ pohrdati, opovrachovati kym; guten
Wenden gegen J. ~ jeviti dobrou vůli (vůči) komu;
Wünſche, Geſchle ~ chovati přání n city; Zwei-
ſel ~ mítí pochybnosti, býti v pochybnostech.

7. bei jich ~ (verbergen) prechovávati, předržo-
vati; Dicbe bei jich ~ zloděje (n sebe) přecho-
vávati. — II. % H~ n E₇ bez pl., ☞ He-
gung f E₁₈.

Heger (L⁻) m E₆ 1. -in f E₁₉ udržovatel,
ošetrovatel, spořivec ata.; Prv. auf e-n ~ komut
cin Heger co tatik nachřádá, synové rozházejí.
2. hájný, hajník. 3. prov. J = Hehler. 4. ſeudal. ma-
nitní robotního statku. 5. les. nános, náplav,
píšečná naplavenina, naplavený ostrůvek.

Heger... (²⁻³) -amt n hájitelství; -hejřt m
hájemství; -ding n, -gericht n soud robot-
ních statkárů; -grund m = Heger 5.; -haus n
hajnice, hájovna, hajnovna; -herr m velko-
statkár; -hufe f hosp. lán zeme; -junker m
= -herr; -mann m = Heger 4.; -perjonal n
hajní; -recht n právo robotních statkárů;
-wohunng f hajnice, hajna, hajenské obydli.

Hegira (L⁻, ču hež?) [ar.] f neskl. = Hejschra.

Heiling (L⁻) m E₃ zo. = Aſch II. 1.

Heher ☞ (L⁻) m E₆ zo. = Häber.

Hehl (L⁻) n (L⁻) m E₂₅ bez pl. skrývání, tajení,
zatajování, tajnost, tajemství; ohne ~ míčeho
netaje (n -ic(e), bez přetvářky; er hat der
Sache (gen.) ničt ~, er hat es feinen ~ on se
(s) tím netají n neskrývá; er mačt ſ-r Empfin-
dungen fein ~ on svými locity netají, ne-
tají svých počitu; et. ohne (allles) ~ vor aller
Welt thun jednati nepokrytě n veřejně; ct. ~
traagen skrývati, tajiti co.

Hechl... hehl... (²⁻³) ~ jucht f tajivost. taj-
nůstkářství; -jüchtig a tajivý, tajnůstkářský.

hehlbar (L⁻) a D₂₃ (u)tajitelný, skrytelný,
co lze zatajiti.

Hehle (L⁻) f E₂₂ prov. J zo. = Gimpel.

hehlen (L⁻) I. ¾a C₁₂ (verheimlichen) (za)tajiti,
skrývati; et. durch Schwigen ~ zamlčeti co;
Gefloßenes ~ kradené přechovávati. — II. %
H~ n E₇ bez pl. (za)tajení ata.

Hehler (L⁻) m E₆, -in f E₁₉ zatajovač,
ukrývač, tajnůstkář; zem. tež přechovavač,
f -ka (zlodějů n kradených věčů); Prv. der ~ iſt je qut
wie der Stehler přechovavač horší zloděje;
ohne ~ keine Stehler kdyby nebylo přechova-
vačů, nebylo by zlodějů.

Hehlerci (L⁻) f E₁₈ (za)tajení, ukrývání,
ukryti ata.; ~ von Gefloßteme přechovavač-
ství, -ávání; ~ treiben tajnůstkářiti, přecho-
vávati.

hehling(s) (L⁻) prov. J adv. potajmu, potají,
skrytě.

hehr (L⁻) a D₂,₁₃ (heilig) svatý, posvátý;
(erbaben) vznešený, velebný, majestátný; (he)
vysoký.

Hehre (L⁻) f E₂₂, Hehrheit (L⁻) f E₁₈
vznešenost ata.

Hehr-messe (L⁻) f E₂₂ veliká n hrubá mše.

Hehr-rauch (L⁻) m E₃ bez pl. = Höhenrauch
(sv. Heerraud).

hei! (L⁻), heiſa! n heiſa! (L⁻) int. hejsa!
ichueh! Prv. man muſs nicht ~ ruſen, ch' man
iſber den Berg iſt neříkej hop, až preskočiš.

heiapopcia! (L⁻) int. = Gia(popeia).

heida! (L⁻) int. = hei!

Heide (často Haidc) I. f E₂₂ (post. dat.
sg. tež ~ n) 1. pustina, lada, (šíry) suchopár,
plán, step, vřesoviště; zem. Pilneburger ~ Lüne-

Heidenschaft

— 1223 —

Heil ...

b) = Bergjarte; -jünnlichkeit f. ~ smyslnost
pohanská; -späf m znamenitý n podarený
žert; -spectakel m (n) = ~färn: ~jicm m min.
ericit; -tempel m pohanský chrám; -ver-
mögen n ohromné n nesmírné jměni; -vor-
hof m pohanská predsín židovského chrámu;
~welt f pohanstvo, pohanství; -wetter n
hanebné n hrozné počasi; jako int. poſ ~wetter
u sta hromů n dáblů!; -wirtſchaft f děsné
hospodářství, nehospodářství, nepořádek,
boži dopuštěni; -wundkraut n bot. Solidago
virgaurea zlatobýl obecný, celík; -hjop m bot.
= Čistenroſe; -jeit f: a) čas pohanský; b) čas
mythický (sř. Heide..., Heidel...).

Heidenschaft f. E₁₃₈, Heidendhum
(-) n E₃ bez pl. 1. pohanstvi. 2. pohanstvo,
pohane.

Heiderich (L-) m E₃ bot. = Hederich.

Heiderling (L-) m E₃ = Brahmäinleit.

Heidgras (n) n D₆ bot. = Beinbrech a).

heidi (L-, -) int. 1. hejsa! ichuchu! sláva!;
~ heida! ~! didum! heideldum! referred. 2 f Alles
ijt ~ všecko jest pryc n to tam n traceno!
po všem (veta).

heidicht (L-) a D₁,₃ nevzdělaný, pustý.

heideldum! (L-) int. v heidi I.

heidig (L-) a D₁,₃ 1. stepovitý. 2. pokrytý
stepmi, stepnatý, vřesovitný.

Heidker (L-) m E₆ laneb obyvatel stepi.

heidnisch (L-) a D₂,₃ pohanský; adv. po-
hansky, po pohansku; ein ~s Leben fihren
žiti po pohansku (v Heideuleben). 2. s. sm. (un-
gläubig) nevěřící, (gottles) bezbožný.

Heidschnüfe (n) f E₂₂ zo. = Heidsehndche.

Heidu(c)k (L-, ~) m E₂₀, Heiducke

Heidu(m)k E₁₃, Heiduckin f (L-) f E₁₉ hajduk.

Heidu(c)ken... (L-)... -tan; m tanec haj-
duků(v) n hajducký.

heidu(c)tisch (L-) a D₂,₃ hajducký.

Heie (L-) f E₂: bed. palice, tlukadlo; dlažd-
pich n beran dlaždičský (= Ranne).

heien (L-) C₁₂ I. %a 1. tlouci palicí n tlu-
kadlem. 2. prov. J (n) kolébati (zpévem), uspá-
vati (ants). -II. plav r'n (p) obv. řampfen kymá-
ceti, potápěti střídavě přídu a zářd.

heikel(tig) (L-) a D₂,₃ 1. = häfelig I. 2.; ~e
Angelegenheit choulostivá věc n záležitost.
2. (mäderlije) vyběračný; er iſt jehr ~ jemu jest
ţězko vyhověti, jeho jest nesnadno uspokoj-
jiti.

heil (L) a D₂,₃ 1. (gan) celý; (unseßehädtig) ne-
porušený, nepoškozený; fein Red iſt ~ jeho
kabát jest dobrý n není roztrhán; wieder ~
maßen celiti, spraviti. 2. a) živ a zdráv;
b) zhojen(ý), uzdraven(ý), vyléčen(ý); ~
werden (o raněch) zahojiti se. zaceliti se; mit ~er
Haut davon kommen vyváznouti zdráv; fig.
v Haut 1. fig.; Geschwirl aus ~er Haut vřed
vzniklý sám od sebe. 1 n f z dobroty).

Heil (L) n E₃ bez pl. 1. a) spása, záchrana;
das war mein ~ byla to moje spása, to mi
bylo spásou; es geschieht u deinem ~e jest for
t kvému dobru n prospechu; b) cirk. spása,
spaseni. 2. = Glüd 1. c); Gott hat ihm ~ be-
diert Büh mu dal n poprál stěstí; Büh mu
požehnal; sein ~ versuchen stěstí zkoušeti,

o štěstí se pokoušeti; im Jahre des ~s... léta
spásy...; léta Páně... 3. (blahopíňan) ~ dir! (bud)
blaze tobě; žehnej ti Büh! sláva tobě! ~
(und Segen) dem Manne, welcher... blah, kelo...;
dreifaches ~ dir; budiž tríkrát pozdraven! pozdrav
děrněš: gut ~ na zdar! 4. vyhojení, vyléčení,
zdravení; dem Kranken ~ verpfaffen nemoc-
nému zdraví navratiti. 5. ~ aller Zschaden
o aller Welt: a) = großer Bathengel; b) = Eichen-
mijtel; ~ aller Welt = Hasenauge b); ~ aller
Wunden = wilbes Boguenblatt.

Heiß... heis... (n...) ~anstalt f hojitelna,
léčebna, léčební ústav; ~art f způsob ho-
jení; ~anzcige f náznak léčící; ~auschufß m
~ = Weibjahrstaneuchufs; ~bad n hojici n lé-
civá lázení; ~bestreben n chur. léčení, hojení;
c-e Wunde durch das erste ~bestreben heilen laffen
zahojiti ránu prvním hojením n na poprve;
~blatt n bot. = Wiesenraute; ~bock f vykleš-
těný kozel (sř. beißen II. 4.); ~bohne f bot. =
~zaiel 1. 2.; ~bringend a spásonosný, spasný,
blahodárný, -nosný, prospěšný; ~bringer m
spasitel, ochrann = Heiland; ~brunnen m
hojivá n léčivá voda v wasser; ~butt f zo.
Hippoglossus vulgaris platýš obrovský (++);
kambala podjazyčná; ~distel f bot. gelegnete
~distel = Bernhardinerkraut; ~erbe m ~ poet.
strůjí svého stěstí; ~crprobt a poet. osvěd-
cene blahodárný, jistě prospěšný, budečně
hojící; ~eſche f bot. Simaruba officinalis sima-
ruba guianská; ~fetisch m dobrý fetiš; ~frau
~ léčitelka, hojitelka, lékařka; ~froh a ve-
lice n úplně spokojen (sř. heil 1.); ~gcher m
= Heiland; ~gehilfe m, ~gehilſe m pomocník
lékařův; ~geſchäft n hojitelství, lečitelství,
lékařství; ~gſift n bot. Curcuma Zedoaria kur-
kuma citvar; ~glöckchen n bot. = Berajanifel 1.;
~gott m myth. Büh zdrávi n léčitelstvi n lé-
kařství (Aesklapius); ~göttin f myth. bohvně
zdrávi, Hygiaea; ~gurfe f bot. = Baſſamajſel;
~gymnaſtik f zdravotní gymnastika n tělo-
vík; ~hant f f: c-e gutte ~hant haben miti kůži
hojivou n snadno hojitelnou; ~holder m,
~hoſunder m bot. = Aitch; ~kraft f hojivá n
léčivá n uzdravovací síla, hojivost, léčivost;
~kräftig a působící zdrávi, zdráv, pro zdrávi
účinný, léčivý, hojivý; ~kraut n bot: a) vábec;
léčivá n hojivá byliina; b) Heracleum bol-
ševník; u sm. gemeineſ ~kraut H. spondylium
bolševník obecný, bršt; ~fräutchen n bot. =
friechender (Winſel; ~ funde f véda n nauka
lékařská n léčebná n o léčení, zdravotnictví;
~fundig a zběhlý n zkušený v léčení, znalý
lékařství n zdravotnictví; ~kundige(r) m člo-
věk znalý léčení n hojení, znalec zdravot-
nictví n lékařství, lékař, hygienikl; ~kunſt f
léčitelství, lékařské uměni; ~künſler m:
a) léčitel, lékař; b) iro. mastičkář, dryáč-
ník; ~künſtlerisch a léčitelský; iro. mastič-
kářský; ~lang a prov velice dlouhý; ~ichre f
~ funde; ~loſ a a: 1) (unbenbar) neuzdravitelný,
nevyléčitelný. nevyhojitelný; (verweißet) zou-
falý, beznadějny; (sejammernswert) žalostný, ne-
blahy; b) (gottes) bezbožný, behapráždny;
~leſes Leben prostopášný n hanebný život;
e) f ohromný, nesmírný, úžasný; ~leſ schlecht
velice n z kořen(e) špatný (sř. gräulich 3.,

Heiland

— 1224 —

[Heilig...

grausam I. 3., heidenmärgi); ~losigkeit f: a) ne-
vylčitelnost, nezhojitelnost, beznadějnost,
zoufalost; b) bezbožnost, ničemnost, pre-
vrácenost atd.; c) nesmírnost atd.; ~macher m
~: a) = Heiler 1.; b) = Heiliqumacher; ~mann m
~ = Amt; ~methode f léčební methoda
v ~art; ~mittel n lék (lěčivý n hojívý) pro-
středek; ~mittel-lech f nauka o léčení, thera-
peutika'; u. sm. nauka o lících, farmakologie;
~mittel-verkauf m prodej léků; ~monat m
měsíce spásy, prosinee; ~nacht f poet. noc
vánoční, svatá noc; ~nahrungsmittel n lé-
čivý pokrm; ~ort m léčivé místo, u sm. =
~quelle; ~pflanze f hojivá n léčivá bylina;
~pflaster n hojivá náplast; ~pfuscher m
mastičkár, dryáčník (= Quadralber); ~plan m
methoda hojivá n léčivá; ~quell m, ~quelle f
léčivé zřídlo, léčivý pramen; ~reich a
spásónosný, spasný; ~ruſ m volání slávy;
~jalbe f hojivá n rostivá n (s)celivá mast,
balsám; ~schule f zvěrolékařská škola
(= Hierarzneidute); ~ſtoff m léčivá látká, lé-
čivo, lék; ~ſystem n soustavaléčebná; ~trank m
a) spasný nápoj; b) léčivý nápoj, lék; ~trunk m
přípitek, toast; ~verfahren n lečba; ~ver-
künder m blahozvěst; ~verständig (cr) a (m)
(člověk) zběhlý n zkusený v hojeni n v lé-
cení n znalý léčby; ~völl a spásónosný,
spasný; ~wärtig a = ~bringend; ~waſſer n
léčivá voda (v brunnen); ~wirkung f hojívý
n léčivý účinek; ~wisschaft f věda lé-
čebná n lékařská, medicina, zdravotnická
hygiena; ~wurz; cl) f 1. léčivý n hojívý kořen.
2. bot: a) = Bemerk; b) = Mänd I.; c) =
Hedenrebenwurz (sř Heilſa... Heilungsa...)

Heiland (L-), ~tar. pp. od heilen (L-) m E₁
~ in f E₁q 1. Spasitul. Vyukpitel, Mesiás
(zejm. o Kristu). 2 bot prov = Attid.

heiländisch (L-) a D₂,₃ spasitelský.

Heilands... ("..." ) ~orden m řád Spasi-
telň.

Heilandthum (L-) n D₅ bez fl. spasi-
telstvý.

heilbar (L-) I. a D₂,₃ (vyhojitený, (vy-
)lečitelný, uzdravitelný. — II. s Heilbarkeit f
E₁₈ hojitelnost, léčitelnost, možnost zhojeni
n uzdraveni.

heilen (L-) C₁₂ I. vₙ (b, jn) (o nemoci) vylčítí
se; (o randě) zahojiti se, zaheliti se, zarůsti;
(o člověku) vylčítí se, vyhojiti se, uzdraviti se,
ozdravěti. — II. %a, %r jich ~ 1. J. von et.
vylčítí, vyhojiti koho (n %r se) z čoho; daš iſt
nicht zu ~ proti tomu neni léku, od čoho neni
pomoci. 2. fig. e-n dehler ~ chybu napraviti
n odčiniti. 3. † spraviti (rozbitě atd.). 4. prov. vy-
řezati, vyklestiti, vyniškovati. — III. ~d
part., a D₂,₃a léčivý, hojívý; ~des Mütel lé-
čivý prostředek, lék. — IV. %o H- n E₇ bez
pl.. Heilung f E₁₈ vylčení, vyhojeni.

Heiler (L-) m E₁. 1. ~ (tez ~) ~in f E₁₉) lé-
čitel, f -ka, hojitel. f -ka, lékař, f -ka. 2. prov
a) vyřezavać, vyklešťovać (uvád.) b) zvíře
vyřezané n vyklešťené.

heilig (L-) I. a D₁, 1. svatý, comp. svě-
tejsí, sup. nejsvětějsí: a) zejm. o bohu; ~c Dre-
faltigkeit svatá Trojice; ~c Jungfrau svatá
Panna (Maria); b) o Badech die ~en Apostel svatí

apoštolé; ~er (aller-ster) Bater Svatý (Otec papez; ~
sprechen myhlásiiti n pro- za svatého n sva-
tým; (sibl.) die ~en drei Kënige svatí tři králi
n~ ové; (mal.) die ~c Familie svatá rodina (teš,
Josef, Maria); e) (o věřech) daš ~e Land Svatá Zemé
(Palestina); die ~e Schriſmo svaté, bible; ~
er Krieg: a) svatán křížová válka; b) a. st. v
svatá válka (toke-ska) die ~e Stadt svaté město
(teru-salem); ein ~e Leben führen žiti svatý život,
žiti svaté; ~e (comme) Betrachtungen nábožná
rozjímání; daš ~e Abendmacht večeře Páně,
poslední večeře; daš ~e Grab Boží hrob;
der ~e Stuhl papežský stolec; ~es Jahr milo-
stivé léto; eirk. ~er (Vor)Abend e-s Festes před-
večer svátku, svatvečer, zejm. štědrý n (mor)
dohvězdný večer; et. zim ~en Chriſt-(Abend)
bezemmen dostati co k štědrému večeru n ště-
drého večera, dostati co k Ježíšku; (kleni) ~es
Kreuz (Donnerwetter)! u sta hromů! tisic láter!
hrom do toho! e-e ~c Miene svaté (zejm. přih. po-
krytecké n licoměrné) tváření n vzezření;
schwören bei Allem, was ~iſt príšahati u všeho, co
svato; ihn iſt Nichts ~ jemu není nic svato; et.
~halten mítí co svatým, mítí co v posvátné úctě;
jein Wort ~ halten dostáti slov; den Untentag
~halten světiti neděli; den Čit ~halten uznávati
posvátnost přisahy, dostáti příšeze; ~ ver-
habren velmi pečlivé n se bvožnou úctou
opatrovati co; et. ~versprechen, též (und theuer)
versichern svatě n slavne přislíbiti n ujistiti;
pruv. an ~en Tezen wird am ergänzen schlagen
o největších svátcich bývá nejvíce výstřed-
nosti; d) posvátný; die ~en Tinge o Handlungen
posvátné věci n úkony; ~e Chrůrdun posvátná
úcta; fraase, die ~e Person des Kéniga posvátná
osoba králova; ~e Majestät posvátné Veli-
censtvo (titul eisafe rakouského v ústním oslovení); ~es
Hecht des Boltes posvátné n svaté právo ná-
roda; ~es Zweigen posvátné n hluboké n
hrobové mlčení. 2. = heilbringend n. pí. bot.
~es Hen = Čsarpsene; ~es Holz = Franzoseh-
hol; ~e Pflanze = Buschepreise. 3. zem. der ~c
Tollm přízrená hráz u Doberan (v Meklenbursku). 4. an.
daš ~e Beit (os sacrum) kost křížová n svatá;
path. daš ~e Ting (erysipelas) růže; ~c
Krankheit padoucens (= Epilepsie); ~es Dicenc
v Feuer 3. 5. 20. ~er Risch Labrus anthias py-
skoun posvátný; ~nabas scandens lezou in-
dický. — II. H- n neskli. (katol. chvalor-rv) Svätý,
Svatý, Svatý (sanctus) (v Dreimal-Heiliq.).
III. s H-c(r) m D₂,₃, H-c f D₂,₃, ~ H-in f
E₁₉ svatý, světec, f svatá, světce; fig. mun-
derlicher H-er podivin, divný svatý; alle H- en
anruſen všeeky svate volati n vzvývati. Prv.
jedem H- en gebürt f-e Kereje podle stavu vzdává
se pocta; man glaubt feinem H- en, er thue denn
Seiden svatý, který nedělá zázraků, nemá
poutníků. — IV. s dae H-c n D₂,₃ svatá
věc; mein H-tes co mi (jest) nejsvětějšho;
daš H-ſte (in Tempel) svatyně svatých; ~ maſen
(7a) světiti, po-. ~ v s Heiligkeit f E₁₈ svá-
tost, posvátnost; yäpſtliche Heiligkeit (tut) Sva-
tost Papežská.

Heilig..., heilig... ("...") ~butt m 20. Hippo-
glossus platýſ; ~haltung f chování v po-
svátné úctě; ~haltung des Sonntages svěcení
neděle; ~haltung des Versprechens dostání slibu,

heim [...]

— 1226 —

[heimchen]

1. vésti domű; fig. die Brant -jilben přivésti si
domű nevěstu; j-e Brant -jüben ženiti se;
Prv. v Brant Prv. 2. H.-führung f E₁₈ (cd)ve-
denî domû at; H-gang m: a) cesta domû;
b) fig. smrt, skonáni, úmrti; -geben vª: a) =
-beyalten; b) √ = anheim geben; H-gefallen
sein n = Evvelution; -geben vª (in): a) jítí
domû; b) fig. zemnítí, skonati, odebrati se
na věčnost n na onen svet; -holen vª pří-
něstí eo domû; -fäser m 20. Endomychus pod-
korník páskovaný; H-kehr f návrat n cesta
domû; -kehren vª (in) vraceti se n jítí domû;
-tommen vª (in) přijíti domû; fig. das wird
dir -temmen s tím se shledáš, to pocítíš, to
ti přijde draho. zlým toho zazivěs; H-funst f
príchod domû; -leuchten vª (b): 3-m -leud-
ten: a (po)svítiti komu (na cestu) domů; b) zem-
f. fig. vyprovoditi koho, p svínským tropem n
krokem, vyprovoditi koho ze dveří, úkázati
komm dvěře, dáti kohu eo pro to, zahrátí komu
naučiti koho (v kostele hvízdat); -los a bez
dova; -nehmen vª vzítí (s sebou) domů;
-recht n = Heimatsrecht; -reden vª (h): (3-m)
-reden pověděti komu; H-reise f cesta domů;
an der -reie na cestě domů; vracje se domů;
-reifen vª (in) cestovati domů se domů;
-reifen vª (in) jeti domů (koňmo); H-ritt m
jízda (koňho) domů; auf dem H.-ritte píjí jízde
domů, jeda domů; H-ruf m volání (aby se
cao vrátí) domů; -rufen vª, vª vo'atí domů;
H-rufung f = H-ruf; -sagen vª vzdáti se,
-zi vi se děho (= entjagen); -schenken vª a: po-
s(t)lati domů; b) fig. 3. gebärgig (o genügig)
-Jidben vyprovoditi kohu (p svínským tropem)
(v) -tendren b); -schießen vª (in) plouti k do-
movu; H-schlagung f vráceni v vydáni véci
koupené (= Redbuben); sich -sehnen v tou-
žiti jo domově; -senden vª = -siden a);
-stellen vª na vůli nechati; -sterben vª
(in) = -fallen; -suchen vª: a) prov. 1. A. -juden
= -befunden I. 1.; b) e-n -dut -juden dochžeti
n choditi kam; přid dieher Wald wird von Häusern
heimgesucht v tomto lese z dřazují loupež-
nici; c) cirk. myst. (to Bohu st) navštíveni koho,
zjeviti se komu; zemg. tež (trajent) -suchen křížkem
navštiviti; (sét fudst ibi heim Büh se do-
týká, Büh ho navstěvuje (krížkem); die Zir-
fale, mit denen ums (sét fudst strasti (n kříže),
jinní nás Büh navstěvuje; d) (po)stihnouti,
zasáhnouti, sklíčiti; diejes Land ist mit Pfeil se.
-Judt tato zemé byla postižena morem ata;
dieje Samilie ist sehr -geindt werden tuto rodinu
stilbo n potkalo mnoho neštěti; e) 3 fir
et. -juden potrestati koho za něco; H-fudst f =
H.-weg: H-fuchung f navštíveni; enk. H.-indung
Mariä Navštíveni Panny Marie; H-fuchun
gen fpl. křížky. strasti, utrpěni; -torkeln vª (in)
f potáceti n strkati, vrávoratí, motati se
domů; -tragen vª néstí domů; -treiben vª
hnáti domů; -fücke f: a) potutelnost, potuné-
šilost, potouchlost, ošemetnost, fales; b) =
-tildijder Streich; -tüdferei f √ = -tildijder Streich;
-tüdijsch a potutelný, potouchlý, potuněsily,
úkladný, obmyšlný, zrádný; -tüdijder Streich
potutelný kousek, potutelnost, potuněšilost,
potouchlost, zrada; šem. obonstranné (sou-
casné) seknutí; -tildijder übersall zákeřn(ick)

Heime]

— 1227 —

[Heirat(h)š...]

Heime (↔) f. E., 1. zo. těž m. = Hausgrille.
2. = Heimat(h).

heimelich \, heimelig \ (↔) a D₂₃ = heimlich B.

heimeln (↔) yₐ, y₁ C₁₂; čs heimelt ihn přip-
pomíná mu to domov (v anheimeln).

heimisch (↔) a D₂₃ (opak fremd) domácí,
domovský, rodný; (intantid) tuzemský; den
heim abtlich podobný domovu, pripomínající
domov; rak. c (Sejchidte domácí dějiny) (o Hei-
mat(h)stundc); hier fließt ich mir züde jsem
(jako) doma; ich fließt mir in dieser (Sejchidnait
micht = nenem mir volno v této společnosti;
= macheu zdomácniti; an c-m Œrte = fein: a) být
kao domovem, bydliti kae; b) být(i) jako) doma;
c) (to rostlinné) být domovem. rústi n. dářiti se
u.a.; in c-r (Stüden) být = sein být zběhly v vás;
hier ipt es = (an heimeln) zde jest volno n útulno
n príjemno (jako) doma; mir wird = und heim-
tich mně pociná být(i) volno a příjemno.

Heimisch-machung (↔) f. E₁₅, bez pl. u.
zdomácenění, akklimatiseace.

heimlich (↔) I. a D₂₃, A. 1. tajný; werbergem
skrytý; (geheim) tajemný, uzavřený (šlovk); c
ijp mir je ~ (zumutle) je n. i tak divne (okolo
sredee); w pokradmý. podloudný, pokoutní;
adv. skrytě, pokradnu, kradmo, podtaji;
~es (Gemach): a) tajná n skrytá místnost: b) =
Ablritt 3.; ~es (Gerist) = Hebe 1.; ſid = aus c-
Sejchidnait entjeren vytratiti se n vykráští se
n zmizeti ze společnosti; ~ lachen šmáti se
v duchu n potaji. 2. (ver) (dienjen) = er (Heim) taj-
nůstkař; ~ ihn jednati (na oko) tajně, taj-
nůstkovati. — B. švá, často: heimlich, hei-
mefig 1. (jako) domácí, důvěrný, intimní.
2. † o zvítěz: krotký, očočený, domácí.
3 útulný, příjemný, milý, pohodlný, klidný. —
II. s Heimlichkeit f. E₁₅ 1. tajemství, tajnost,
tajnůstkařství ata. 2. tajnost, tajuá věc,
tajemství; Heimlichkeiten pl. (tajné) pletichy.

3. někdy eufem. = Gentalfien, břd. des Wesel.

Heimlich... (↔...) -haltung f utajení
(= Verheimlichung); ~sein n = Heimlichkeit 1;
~huerei f, ~thun n tajnůstkařství, skryvání,
stajováni (srv heimlich) A. 2. (sř. (Sejchim...
Heimfing (↔) m E₃ = Amblatt.

Heimpel (↔) prov. j. E₆ = Delpatjd.

heimsen (↔) yₐ C₁₄ = einheimien.

Heimjen † (↔) m E₇ = Sinnen.

Hein (↔) m E₃ bez pl. post. Heurend ~ smrt.

Heine (↔) npr. m id., něm. bšnik (1790—1870).

heinjieren (~↔) yₐ, y₁ (b) C₁₂ psáti podle
vzoru Heinova po Heinovsku.

Heinig (↔) = Heinz, Heizenfunft.

Heinrich (↔) E₃ I. npr. m Jindřich; =
Burtsche; sanjtec ~ dobromyslný člověk, do-
brák. — II. m bot. 1. böser ~ = Erbsenwiriger.

2. großer ~ = Atlantureiz. 3. bot. guter ~ Chenopodium bonus Henricus všeodr; rother ~ = Allgut. 4. selzor ~ = Franenriegk b).

Heinrichš... (↔...) -orden m řád sv. Jin-
dřicha.

heint (↔) adv. prov. dnes večer (= leut).

Heinz (↔) m E₃, E₂₀ I. npr. F (abbr. od Hei-
rich) Jindřich, Hynek, -ce; někdy • nůžká osoba (vábeč)
(v Hans); will ~ nídt, jo mušš Kun; neche-li
Petr, musí Pavel; (jíméno slučných duchů) = Heinzel

männchen, těž = (Santefilmännchen; těž jíméno domácích
svítat, zům. volů. — II. s 1. chem. der faule ~ che-
mická pce dlouho pracující. 2. hor., str. zasta-
rálý druh cerpaeiho pateře.

Heinze (↔) f. E., 2. to. prov. = Biene 1.

Heinzel (↔) m E₆ = Heizenmännchen.

Heinzel..., heinzel ... (↔...) ~bank f Ø
= Žiehbanf; ~männchen n: a skřítek; b) bot.
= Alpenweiden; ~männisch a skřítkovský.

Heizen (↔) fpl. ~ (zum siedtrednen) rohatiny,
stojany, ježky.

Heizen... = Ø (↔...) ~kunst f = Heinz II. 2.;
~jeil n: a provaz n retez pateře; b) kov
retež něchůl.

heiopopeio (↔↔) int. = Cia(popeia).

heiraspeln P (↔↔) yₐ C₁₂ ert. = heirat(h)en.

Heirat(h) (↔) f. E₁₅ svatba, šnatek (man-
zelský); (a mužo ženitba, (a ženov) vdayky; ~ anš
liebe manželství z lásky; magleide ~ nerovně
manželství; c = jistießen vstoupiti v man-
želství, mspr. uzavřiti manželství; zru ~ ischrei-
ten vstoupiti v manželství; (to mužo (o)ženíten se;
(fo ženov) vdarati se; c = stiften u machen sjenati
n způsobiti šnatek (mezi dvěma osobami;
er hat e-e gute ~ gethan dobře se oženil; anf
ie ~ (drecben) gehen choditi jít na námluvy (o
na zálety; Prv. jdeňelle ~, lange jene kdo se
rychle žení, dlouho toho želi.

Heirat(h)bar (↔↔) a D₂₃ = heirat(h)(s)jäbig.
heirat(h)en (↔) C₁₅ I. yₐs, yₚ sich ~ 1. bráti
si p vziti si n pojmouti koho za chot n za
zeno (to mužo n za choté n za muže (o ženov);
to mužo ženíten se s kým, (o ženov) vělati se, pro-
vdati se za koho. 2. abs. (to mužich) (o)ženíten se;

(o ženách) vdarati) se, provdati se, jiti za muz;
fje haben (fich) einander heirat(h)et vzali se, šli
za sebe; er hat bleßt ihr (Seld heirat(h)et vzal
si ji pouze pro peníze. 3. prov. 3. an 3. ~
oženíten n provdati koho za koho (= verheira-
t(h)en). — II. v₇ (b) vdoustupiti v manželství
n ve stav manželský, vejiti ve šnatek; (to muži
(n)zeniti se, (to ženov) vdarati se, provdati se;
nach (Selde ~ ženíten se pro peníze. — II. 3.
fo ženov) E₃ bez pl. šnatek, ženitba, vdayky.

Heirat(h)er (↔) m E₆ ženich.

Heirat(h)š..., heirat(h)š... (↔...) -ange-
legenheit f záležitost šnatek á, věc šnatek;
-antrag m nabídnutí k šnatek; -anzeige f
oznámení šnatek; -burcau n kancelář n
ústav k zprostředkování šnatek; -candi-
dat m kandidát ženitby; -caution f sva-
tební jistota; -contract m svatební smlouva;
-erfanbuis f povolení k šnatek; -fähig a
schopný (k) šnatek u (k) manželství n žen-
nitby n vdayek, dospělý k manželství u
k šnatek; -fähiges Marden dévěe na vdá-
(váni); -fähigkeit f schopnost (k) šnateku
n ženitby n vdayek; -gedanke m myšlénka
na šnatek n na vdayky; -geſeje nptl. zákony
o manželství; -gesuch n žádost o ruku ši,
žádost za šnatek; -gut n věno, přínos;
-ſuſt f chuť k šnateku k manželství, touha
n chuť k ženitbě n vdaykám; žert (to mužich) že-
nidlo, (o ženach) vdavadlo; -ſuſtig a cht(ě)jici
vstoupiti v šnatek; (to mužo ženivý, ženitby
chtivý. (o žen) vdávavá, vdayek chtivá; -in-
ſiged Weib vdávanda; -macher m = -ſtijer;

*

["heiren]", "— 1228 —", "[heißen]", "-mäßig a łask == -fäßig; -ring m \\ snubní prsten (= Traurig); -schlein m oddávací list; -liliefertin f) m původce n zprostředkovatel (s jednávatel snatku); -fucht f mané touha n čtivost po vdavkách n ženítbé; to muž zeznivost, čtivost ženítbý; to žensk vědavost. čtivost vdavek n wmb); -vermittler inf) m zprostředkovatel (f -ka) snatku (= stijer); -veriprechen n slib manželský. slib n průstěbení manželství; -vertrag m svatelní smlouva (= contract); -verwandt a \\ příbuzný n sprábužněný n sprázněný snatku, sesvakřený, sprázněný; -verwandtschaft f příbuzenství n sprábužněnost snatkem n ze snatku (vzešle), sesvakření, přížení; wappen n manželský znak; -wurz f path. zurivá touha po snatku, gamomanie.", "heiren \\ (=) nª C₁₂ = heirat(h)en.", "heisa! (=) int hejsa! (c hei).", "heisch \\ (=) a D₂₁₃ = heiser.", "Heisch \\ (=) -brief m obsilka, list obsilací n půhuněný; -c-faß věta zádači; b) m. pozadavek, výžadek, postulát.", "heischen (L) C₁₂,₁₄ I rª a \\ part. pass. (c-)\n1. mžadovati, po-, vymahati; žádati. 2. prov. prositi, zebrati (za co, o co); abs. - těz Almojez m. prositi za almužnu, zebrati. 3. † prov. D. = jěder II. 2. - II. † D = n E₇ bez pl., Heischung f E₁₈ 1. zádańí, vyžadování, zádost. 2. žebrota.", "Heischer \\ (=) I. m E₆ 1. žadatel, pozádatovatel, vymahatel. 2. žebrák. = II. h = D₂₁₃ = heiser. = III. s Heischerkeit f \\ = Heischerkeit.", "heiser (L~I. a D₂₁₃ 1. chraplavý, chraptivý, spavý; -maden chraptivým učiniti, \\ ochraptiti \\ (oho n co); -werden ochraptěti: sich - reden, jseien od muveni \\ kříku ochraptěti, mluviti n kříčeti do ochraptěni; - jein chraptěti, sipati. - II. s Heischerkeit (L~V) f E₁₈ path. chraplavost, chraptivost, sipavost.", "heiserharsch \\ (=) a D₂₁₃ drsný.", "heiß (L) a D₂₁₃ 1. a) horký, páleči, vřely. vroucí, zhavý, palčivý; -co Wajer horká s vřely \\ \\ vroucí n p váleči voda; -c Thränen vergießen vřele \\ horké slzy prolévati; -er Wüstenland zhavý písek poušt; -c Sommer parne leto; co išt sehr -co Wetter, co išt sehr - jest velmi horko, jest vedro \\ parno; mir išt - jest mi horko; -c Ženne idein; -slunce práži; -jein pálit; točend o sichend - vařící, vřely; -maden (roz)pálití, rozzhaviti co; -er Simmelsstrich horký pás, horké pásmo; -c Lucne vřídlo, teplice; b) fig. -c Plut haben mítí horkou krev. býti horkokrevný, býti hned z horka nakvasen, být hned hlár; da geht es \\ - her to jde do tuheho, zápas (uæ) jest tuhý; das war ein -er Tag für unsere Truppen toby pro nase vojsko párny den; -m-m die Helle -maden při-praviti koma horkou lázeň, dáti koma co pro to, dáti koma pro vitr, zapotiti koho; -c-m -maden zatopiti koma (horce lázeň), sprážiti koho; -c-m e-c Jiadricht (brüh) -zutragen doněsti koma co za tepla. 2. fig. (umbühnig) vroucí, vřely; (heiß) prudký, mocný; (deisenchaftig) vášniwy, náruživý; -c Liebe vroucí láška; mein -eiser Wunich mé nejvřelejší přání; -er Durst paleivá žízeň,", "F žízeň jako trám; -m den Mepl \\ machen po-puditi, podužiditi koho; es išt hier ein -es Pflaster jest tu drahé živobytí. Prv. was ich nicht weiß, macht mich nicht - ceho oči nevidí, srдce nežěl; -c it - übt nicht, aber es fiebet gern popudlivě povaha s k sobě nehodí. 3. (gegenommen) -c Butter rozškvařené mášlo; -es Blei sléváně olovo. 4. kozel. die Helle \\ machen kůže (s)patiiti; but., stev. der Djen geht \\ oheň v peci seselil.", "Heiß \\..., heiš \\... (u...) -blütig a horkokrevný, z horka) nakvašený, průkdy; fig. horkokrevný, vznětlivý, z horka nakvašený; -Durst m veliká n silná n palčivá žízeň, prahnutí; -erblasen a ⊕ but. za horka vytavený; -erſcheſt a vroucně vyprošený, toužebně vyžádaný; -gar a v (Würtzen) -geben n hřátí, pálení; -geliebt a vroucně n vrele milovaný; -gierig a hltavý; -grätig a: a) hor, těžke roz-pustný; b) prov. suchopárný, neúrodný; -grätiger Boden suchopár; -handspiel n dětská bra; -hunger m: a) veliký n ohromný hlad, veliká lačnost; b) path. (bulimia) hltavost, hladovitost. zámor, nesytka; c) fig. dychtivost, hltavost; -hungrig a: fig. hladový, velice lačný, hltavý; fig. nach et. -hungrig jein stičiti po čem; b) path. stížený hltavostí atd. hladovité; -c luſt-apparat m. -(c)luſt-majchine f, -(c)luſtofen m ⊕ but. vzduchové ohřivadlo, ohřivadlo duvného vzdachu, větrohřevný přístroj; -machung f kozel (s)paření (kozel) \\ schüren n ⊕ s.l. vytopení pei suchým dřívím; -ſporn m popudlivec, vznětlivec, nakvašener, horkokrevný n z horka nakvašený člověk; -mutter strujce, původce: výstředník, podněcovac; -wasserbächler m. -wasserreservoir n nádržka na teplou vodu; -wasserdampf m horká pára; -wajierpumpe f ⊕ str. pumpa n násos (napájecii) na horkou vodu; -wasserquelle f teplice; -wasserheizung f topení horkou vodou.", "heisa! (=) int. v bei.", "Heiße \\ (=) f E₂₂ bez pl. == Heße; ⊕ tež = Heiße.", "Heiß \\... (=) v Heiß...", "Heißen (L~V) Cₙ (de pater, p. geheissen) I. \\ uₙ\n1. (gegeben) D. et. thun \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\ \\

Heister]

— 1229 —

[Heftogramm]

po kom n čem; ich will nicht je und je —, wenn...; ich
will ein Scheln, Hans, Matc —, wenn... at jsem
Franta, když... 2. (verdienten znamenati, značiti;
was heist dies Wert? co znamená toto slovo?
wie heist das auf franzößich? jak jest to n jak
se to rěkne po francouzsku? das heist: a) das
heist auf franzößich to jest (n to znamená) po
francouzsku; b) abs. das heist (cästo abbr. d. v.)
to jest (abbr. t. j.), totiž (abbr. t.); c) v 4.;
er sicht Allee, d. v. e-n Brief hat er nicht gegeben
on vidí všecko, vlastně totiž n pouze jed-
noho listu nevidel. 3. (clegch viel verdentem Arbeit
heist Heidtbumm práce rovná se bohatství,
práce jest tolik, co bohatství. 4. das will etwas
— to jest důležité n významné, to něco zna-
mená; das will nicht’s — to neznamená nie, to
jest bez významu: das will wěngt — to mnoho
neznamená, má to malý význam; das heist
jeviel als... to značí tolik, jako...; das heist
mir gleich viel to jest mi stejné n jedno; was
— tanjend Schritte? co to je(st) tisíc kroků?
das heist denn doch sich zu viel Dritteil nehmens to
jest pŕec jen dezikā smělōva; (wido) was soll
das —? co to znamená?; das heist geidſafen ein
feiter Zehnt to jest (tvdé) spaní! — III. v.
es heizt praví se, vypravuje se, prosłýbčá se,
dí se, prý; der Dünnt wird fommen, wenigstens
heizt es je kníže přijde, tak se aspón pravi
(n prosłýchá); kníže přy přijde; es hat fehen
lange je geheizen mluví se o tom již dlouho;
damit es nicht heise aby se nerefeklo; dann heis
es allemal: es frent mich, dich hier zu fehen ten-
krate říkal(i) (n říkalo se) pok—zdé: těší mne
(n nás), že tě tu vidím(e) es heisb ausdrücklich
znělo výslovně; ant diefer Ţelle (in dem Buche 2c.)
heizt es... na tomto místě (v knízo atd.) praví se
n stojí...; es heizt dert (nt Buche 2c.) (, wie folgt:
čteme tam, stojí tam n praví se tam (toto):
da heizt es wohlt mit Redt) tu jest to (příslovit atd.)
na místě n vlhod a případné; da heizt es: Anf-
gepaſſ! tu třeba mítí se na pozorua; hier
heizt’s: Ausreigen! zde jest nejlépe vziti do
zaječích; das heizt arbeiten e gearbeitet takhle
vyypadá práce, takhle se má carpoati; hier
heizt es wohl mit Redt zde se může právem
fieci; hier heizt es „enthuder — oder“ buſ (rye)
anebo (nie), ſzert aut Caesar aut Vokurka;
da heizt es embethren oder zaſlen (tu jest n tu
se musí) buſd tratiit nebo platiti. — IV. %a
plav. — hiffen.

Heister (L-) m E₁. 1. (tér f a n) mladý strom,
zjelm. buk n dub. 2. zo. = Häßer 1. a Eſter 1.

...heit (...). 1. tvoři abstraktní s f ze s. a: a
schwaſch a slabý, Schwachheit f slabost. 2. tvoři
kollektiva: Christ m křestan — Christenheit f
křestfanstvo.

Heit-cifer (u—v) f E₁₂ = Heidecfern.

heiter (L-) I. a D₂₁₃ 1. (opak trilbe) jasný,
čistý; —er Himmel jasne n čisté nebe; — machen
(p)jasniti; (ro)z-; —werden (p)jasniti se; wie
ein Blitb aus —em Himmel jako blesk z čista
jasna. 2. (opak ernst, diſter) —er Blid jasný po-
hled; (ſtridtich, munter) veselý, radostný; in —er
Stimmung sein býti vesel; —es Griln smavá
zeleń; — machen (ro)veseliti, ob-, rozradost-
niti; — werden rozveseliti se; hnd. adv. žer-
tovně, laškovně, scherzando†; iron. das wird —

to bude pěkné. — II. s H — n E₂₅₃ Heit(c)re f
des Himmels etc. jasno nebes atd. — III. s Heiter-
feit (L—) f E₁₈ 1. jasno(st). 2. veselost,
radost.

Heiterling (L—) m E₃ 1. obv. Lebemann.
2. ze pl. zo. denní motýlí (Diurnae).

heiterern (L—) C₁₂ I. v, v, v́r jich — = auf-
heiterern. — II. vₙ (b) být jasný; (o počasi) es
heizt vyjasňuje se.

Heiter-machen (u—v—), Heiter-werden
(u—v—) n E₇ bez pl. (vy)jasnění; fig. rozveseleni.

Hei; (L-) m E₇ bot. = Heide-cfern.

Heiz... (u—v...) —anlage f = —větem; —appa—
rat m topidlo, prístroj topicí n k topení; —bei-
trag m (von 50 (Wutten etc) prispěvek (to 2l. atd.) na
topení; —effect m des Premiérienbist výhřevnost
n výhřevný účinek paliva; —fläche f O — Tampi-
ſenſte: výhřevná plocha parnho kothu; —gajc npl. O
plny topné n k topení; —gebiir f topné;
—geräth n náradi topicí; —haus n O želzen.
topírna; —himmel m O prostoře strop topeníšte,
klenba nad rostěm; —kohle f uhli topné n
k topení; —kraft f toливost, výhřevnost n
výhřevná síla paliva; —loch n O hat peení
okno; —mantel m O nahrívka; —material n
topivo; —meiſter m (v továrnách atd.) vrehni topicí;
—ſsen m kamna, pce; —öffnung f = —led;
—raum m O topeníšte; —rohr n, —röhre f O
f —e S Tampičiels stav. = Feuerrehr 2; —stätte f
topenistě (=—raum); —ßoff m palivo; —jube f
(für Blanjen) teplärna. žehn evna, vý—; —hunde f
hodina topení; —jſiern n (zřízení) topeníšte;
—tag m den topení; —thür(c) f —S ſions dvírka
peení u peci; —vermögen n = —kraft; —vor-
richtung f: a) = —apparat; b) = —pelen; —wert m
výhřevná hodnota; —zheit f cás topení.

heizbar (L-) a D₂₁₃ topitelný, příhodný
k topení.

Heize (L—) f E₁₂ O but. roztápění, tavení.

heizen (L—) I. v, v́ (b) (ta)topiſt; dieſes Heiz
heizt gut tímto dřívím se dobre topit. — II. %a
ein Zimmer — pokoj vytočiť v vytopiti, v pokoj
(ša)topiti. — III. v, v́r jich —: dieſes Zimmer heizt
lidt gut tento pokoj lze snadno vytopiti. —
IV. % 1. H — n E₇ bez pl. Heizung f E₁₈ to-
peni, otop. 2. jen Heizung f O stav. topeníšte.

Heizer (L—) m E₆ topič; fig. vyháněč cen
(do výše). (při dražbách.)

Heizungs—... (u—v—) = Heizs...

Hekabe (L—) [řec.] npr. f E₁₂ (pl. v E₁₂)
= Heuca.

Heſate (L—) [řec.] npr. f E₁₂ myth. id., bohyně
podsvítí.

Heſatombe (—L—, [řec.] f E₁₂ át v. heka-
tomba†, ohetování) sta volů, krvavá obět
při slavnostech.

Heſta (L—) npr. m E₂₅ zem. id., sopka n istland.

Heſtar (v) [řec.] n E₃ hektar (tto) ará.

Heſtik (v) f E₁₈ úbytě (pl.) mze, ſou-
chotiny.

Heſtiker (L—) m E₆ sochotinář, člověk
úbytémi stižený.

hektiſch (v) a D₂₁₃ hektický†, úbytný;
—es Roth hektická† n sochotinářská červěn.

hekto-čdrich (v) [řec.] a D₂₁₃ sestistěnný.

Heſtogramm (v—v) [řec.] n E₃ hektogram

(100 gramů.)

Hektograph]

— 1230 —

[heisen]

Hektograph (L-L) m E₂₀ hektograf†.

Hektoliter * (L-L) [rec.] n (m) E₆ hektolit† (im hrdin).

Hektometter (L-L) [rec.] n (m) E₉ hektometr† (im m).

hektometrisch ∝ (L-L) [rec.] a D₂₃ hektometriky.

Hektor (L-) npr. m E₂₅ myth. id. (syn Priamúv). Hektoster ∝ (L-L) [rec.] n E₃ id., sto steru n krychlových metri.

Heł (L) npr. f neskl. (v soverske mythologii) Hełta, bohyně smrti.

Hełb (L) m Hełb-ring (L-) m E₁ = Hełmring.

Hełd (L) m E₆ (dat., acc. sg. nškódy Hełd), in f E₁₉ hrdina, rek†, bohatýr†, héros†; šib als = benešen vestí si rekovský n rekovné n hrdinsky; er (e sie) išt der ~ (die in) des Tages on(a) jest hrdin(k)ou dne; hinter dem Machtetezen išt er ein ~ jest hrdinou za pecí. p je hrdina-pridina; fig. ein ~ in et. jein znáti se v čem, f býti honen n chlapik v čem; im Zanjen išt er ein ~ jest dohý tahou n chlasťoun, na chlast ho užije; Prv. das Hełd mađt den Bauern zum ~ en jaký sedlák, takové pole.

Helden... helden... (L-L) ~ after n věk hérojský n hrdinský); ~arm m rekovská páže; ~bahu f bohatýrská n hrdinská dráha; ~brief m post. bohatýrský n hrdinský n hérojský list, heirodał†; ~buch n kniha o hrdinách; ~dichter m opěvátel n pěvec reků n hrdin, básník epický; ~dichtung f hrdinská n bohatýrská n epická poesie; ~fran f hrdinská žena, (žena) rekyne, hrdinka, bohatýrka; ~gedicht n hrdinská n bohatýrská n epická básen, epos†, epopeje†; iherbafes ~edicht komické n ‚y‘ epos, básen směsnohrdinská; ~geiſt m hrdinský n ný duch; ~geiſchichte f dějiny n příběhy hrdin: ~geschlecht n pokolení reků n hrdiu n heroú, rekovné pokolení n národ; ~geſtalt f postava rekovská n hrdinská n herojská n bohatýrská; ~heer n vojsko hrdin(ské) n bohatýrské; ~herz n rekovské n bohatýrské n hrdinské n hérojské srdece; ~sm. = maſt; ~herzig a s rekovským srdcem; hrdinný, rekovný, herojský; ~jüngſling m rektovský jinoch n hrdinný jinoch; ~komödie f = ~juſtijiet; ~kuhn a hrdinsky n hrdinné smělý n odvážný; ~sm. = ~mützig; ~lied n píseň hrdinská n bohatýrská n rekovská; zpěv výpravný n epický; ~sm. = ~edicht; ~juſtijiet m hrdinská veseloha; ~mädchen n divka hrdinka n rekyně, hrdinné n rekovné děvce; ~malcerei f ∝ maliství ve velkých rozměrech; ~mäfig a = ~mützig; ~muth m hrdinná n rekovná n hérojská odvaha, hrdinství, hrdinnost, rekovnost, ství, bohatýrství: ~muthig a hérojský, hrdinsky, adv. v. hrdinný, adv. vě, rekovsky, adv. v-y, bohatýrský, adv. v-y; ~jage f hérojská pověst, pověst o hrdinnách, mythus†; ~jchar f zástup reků n hrdin; ~ſeele f rekovná n hrdinná duše; ~ſiun m smyšlení hrdinské, hrdinnost, rekovnost, bohatýrství; ~ſohn m: a) syn hrdinnův; b) hrdinný syn, syn bohatýr; Grantreids ~jehne bohatýrsti synově Francie, Francouzi bohatýři n hrdinové; ~ſpiel n = ~juſt

ſpici; ~ſpicier m herec představující hrdiny n reky; ~ſück n, ~that f hrdinný n ský čin, hrdinství; ~tod m hrdinná n rekovná n hérojská smrt; den ~od ſterben hrdinsky zemřiti; ~volk n národ hrdin n bohatýrů, národ bohatýrský n bohatýři; ~weiſ n = ~fran; ~jeſt f doha hérojská (= alter); ~jung m: a) výprava hrdin; b) rys hrdinsky.

heldenhajſ (L-L) a D₂₃ hrdinský, rekovský, rekovný, hérojský.

Heldenschaft (L-L) f E₁₈ 1. hrdinstvo, -ové, bohatýrstvo, -ři, rekové, héroové. 2. hrdinství, rekovství, bohatýství.

Heldenthum (L-L) n D₅ bez pl. = Heldenschaft 2.

heldig ∝ (L-L) a D₂₃ = heldenhajſ.

heldisch ∝ (L-L) a D₂₃ = heldenhajſ.

Helena (L-L) E₁₅, E₂₃ I. npr. 1. f Helena. 2. n zem. (Zanč) ~ Sv. Helena (ostrov). — II. f zo: a) hač; b) ryba; c) děnní motýl.

Helenchen (~L-) nprn. (dim. od Helena I. 1.) Helenka.

Helene (~L-) npr. f kř. šm. = Helena I. 1.

Helenen... (~L-L) ~ ſcuer n = Čimšener; ~kraut n bot. = Aland 1.

Helenin (~L-) n E₂₅ bez pl. chem. id., omanovina.

Helenium (~L-L) n E₁₃ bot. Inula helenium oman pravý.

Helenus (~L-) npr. m neskl. myth. id., syn Priamúv. věst c.

Helf Θ (L) m E₃: ~ e-ß Œwanßbannernr = Helmering.

Helf... Θ (L-L) hor., tes. ~gebier m pomocný věnec (sachtový); ~gezimmer n = zimmer; ~itempel m pomocna stojka; ~zimmer n: a) pomocné dveřeje; b) pomocný věnec.

Helfen (L-) B₄ I. ‚n(b) 1. pomáhati pomoci: a ~3-m (pode) lt.: ~3-m pomáhati komu; bſi ibm mit deinem Matc přiſpejmu radou, budm ná)pomocen radou; ~3-m mit ‚Eld(c) ~ pí-spétí m pomoci komu penězi; Gott heſe Ech! heſt (Sott) pomoz Bůh! pomáhej Buh!; Prv. Líſt ir ičiſt, iewird tři (Sott) ~ pomoz si sám, Bůh ti pomůže; io wahr mir (Sott) heſe! jak je Bůh na nebi, Bůh mi svědek; (throzba f) wart, Žádungel, ich werde dir ~ pockej, klacků, já ~ ti pomohu n já ti dám! f ich werde ibm auch ~ (qt) fragen nauečím ho ptáti se; heſt! pomoc! pomozte! b) s inf. v part. „heſien“, mspr. heßelſen); ~3-m et. tont ~ pomoci komu (n)dělati eo; er hat mir die Žade verbereiten ~ pomohl mi to připraviti; das Mütel bſiłt die Langeweile verreiven tento proſtredek pomáhá zaháněti nudu n přispívá k zahánění nudy; c s prv. ~3-m auf die Beine ~ pomoci komu n postaviti koho na nohy; ~3-m aufs Pfeid ~ na koně vysaditi koho, pomoci komu; ~3-m vom Pferde ~ s koně pomoci komu n sesaditi koho; ~3-m auf ein Wert ~ připoměnouti komu slovo, pomoci komu přijížiti na slovo n najiti slovo; ~3-m auf die Sprinſe o auf die Spru ~ f ~3-m darauf ~ uvésti koho na stopu; ~3-m auf den rechten Wea ~ uvésti koho na pravou cestu; ~3-m aufs der Verlegenheit ~ z rozpaků n z nesnázi pomoci komu n vytrhnouti koho; ~3-m aufs der Verlet ~: a) = ~3-m aufs der Verlegenheit ~ v předch; b) pomoci komu z bídý,

Hellebardier]

— 1233 —

[Helm...

Hellebardier (~~~) čiž -djē n -dъr] fr.] m
E₃, Hellebardiſt (~~~) m E₂₀ halapartník.

Helleborin (~-~) [řec.] n E₂₃ bez fl. chem. id.

Helleborin... (~-~) ~kraut n bot. = Verg-
cumbelſume.

Helleborus (~~~) [řec.] m neskl. bot. =
Ríeswurz.

hellen (~~) b₁₂ I. vₚ, vₚ' rich ~ 1. = auf
hellen 1. 2. ◊ zlat. leſtitı (tekutinou). — II. vₚ
(⅓) 1. plav. = kränen. 2. vid. = kränen.

Hellene (~~) [řec.] m E₂₁ Hellén, Řek.

Hellenen... (~-~) ~bund m spolek svazek
hellenský; ~freund m hellenofil, řekomil;
~volk n národ hellenský.

Hellenenthum (~~) n D₅ bez fl. Hellén-
stvo.

Hellenia (~~) [řec.] f E₂₃ bot. Hellenia
oman.

Hellenika (~~) npl. neskl. dějiny řeké
(těž dílo X. do nothingo).

helleniſch (~~) a D₂₃ hellénský; ~er Bund
= Hellenebund; die ~c Sprade hellénština,
iečtina.

helleniſieren (~~) [řec.] I. vₚ a D₁₂ helle-
niſova) pořečiti. — II. s₅, s₅' n E₄ bez fl.,
Helleniſierung f E₁₈ hellenisování, po-
řečování.

Hellenismus (~~) [řec.] m E₁₄ gram. id.,
zvláštnost řečiny.

Helleniſt (~~) [řec.] m E₂₀ hellenista],
nalecz řečtiny.

helleniſtisch (~~) [řec.] a D₂₃ hellé-
niſticky, znalecký řečtiny.

hellenobarbarisch (~~) a D₂₃ helleno-
barbarský.

Heller (~~) m E₆ 1. neymenši mědšá míne: h-
leř, íř; feinen (rot)en ~ haben nemiti ani halíe
~ vindly; auf (o bei) ~ und pěněnig (o auf den
legten ~ bezablen zaplatiti na krejcar a do
(posledního) krejearu; id' habe nech feinen retben
~ von ihm betommen nedostal jsem od něho
jeste ani haléie; ich méde feinen ~ daſür geben
nedal bych ~ wert to ani halére n krejearu; das
iſt feinen ~ wert to nestoji za babku n za zlá-
manou grešli, jest to darmo drahé; wer den
~ nuidt spart, wird keines Pienitias Herr, wer den
~ nuidt chrt, iſt des Hahers nuidt wert halé k ha-
leři a ze dvanácti n ze čtrnácti bude groš;
kdó si mála neváží, po mnohu at nebaží;
kdo málo chová, míva mnoho; troška k třoše
dělá trochu, drž groš, aby ti zlatý neutekl.
2. obeh, dříve: malá váha (²/₁₈ gramu).

Heller..., heller... (~-~) ~gewicht n obeh.
= Heller 2.; ~karg a, adv. lakomý n skoupý
na halí; ~arge perjen držgresle; ~kraut n
bot. = Bauernenſen; ~magazin n denni (ček) (pro-
dávaný) po haléři; ~nadel f = Aufsteuernadel;
~schaber m F držgresle, lakomec, skrblík;
~weiſe adv. po halíři; ~s)wert a stojící za
halé.

Helles-pont (~~) [řec.] npr. m E₂₅ (schaller tež
~oš) (~-~) neskl. ſem. der ~ Hellespont.

Helltieit (~~) f E₁₈ = Helle I. 1.

hellig f (~~) a D₂₃ 1. a) undlený, ze-
navený, u-; b) hladový; c) (velice žiznivý,
prahnoucí žízní. 2. prov. j = laut, effentbar.

Helligkeit (~~) f E₁₈ 1. = Helle I. 1.

2. a) undlenost, ze-, unavenost, únava;

b) (veliká) žížen, prahnutí.

Helligkeit... (~-~) ~grad m, ~ſtufe f
stupen světlosti n jasnosti.

Helling (~~) I. m E₃ 1. = Himmel 1. a).

2. prov. ~ Zimmel půlka housky. — II. f E₁₈, ldr.
staveniſtě (zároveň spouſtě s a vlečiſtě
lodní), nakloněná rovina jsoucí lodním sta-
veništěm.

Helling... (~-~) ~block m mechan. a plav. za-
držovací kladkostroj.

Helling (~~) f E₁₈ = Helle 1. 1. 2. plav. =
Helling II.

Helm (~~) m E₃ A. 1. voj. přílba, přílbice,
helma], šišák. 2. ◊ stav. střecha žížní, ma-
kovice, kupole. 3. vět. = Bienenhaube. 4. an.
= (Wüſchhaube. 5. chem. záklopka n klobouček
u krivule. 6. bot.: a) galea. cassis) helm(a)j,
hemelín, lebka, přílba, přílbice; b) = Dlug-
ſandaras; c) = Žadgras. 7. zo.: a) čepička;
b) Buccinum galea surminka přílbá. 8. plav.
zadržovací kladkostroj (= Nuderpinne).

Helm...~, helm... (~-~) ~adler m am preuſi-
chen Helme orliček, orel n orlič na přílbě n
příbici; ~biene f zo. = Trebne; ~blume f bot. přílbó-
vitý kvét, přílbovitá koruna; ~buſch m voj.
chochol na přílbě; ~buſchahuenkamm m
bot. Amaranthus cristatus laskavec kadeřavý;
~dach n stav. = Helm 2.; ~ſeder f voj. chochol
n péro n peřovka na přílbě n přílbici; ~ſen-
ſter n hledí; ~iſch m zo. Coryphaena zlak;
~ſörmig a přílbovitý; ~gitter n hledí n ná-
liček n náliček na přílbě n přílbici; ~hoſt n
plav. = Helm 8.; ~huhu n zo. Urax pauxi kur
příbonosný; ~hutt m klobouk příbov(ity)k;
~kamm m hřeben přiby; ~farpſe mpl. zo
= Geradliſtler; ~ſieſcriq a příbočelistný;
~ſieſerige Geradliſtler příbočelistník (rovnok-
křídli hmyzové); ~kleinod n klenot na přílbě
n přílbici; vrchol n hřeben n hřbet na přílbě
n přílbici; ~knabcnkraut n bot. = Gaudblume c);
~franich m zo. = Sabiru; ~kraut m bot. Scu-
tellaria šišák; gemeineſs kraut Scutellaria gal-
lericulata šišák obecný; ~kučuk m zo. Co-
rythaix kukačka chocholatá, chocholam, tu-
rakoł; ~lippe f bot. přílbovitý pýsk; ~loch n
◊ tulej, otvor na násadu n na topůrko;
~loſs a bezpříbý, bez přiby; ~macher m =
~jšmied; ~muſchel f zo. = ~jšmiede; ~orchis f
bot = Gaudblume c); ~pocke f zo. Lepus ga-
leata vilejš chocholatý; ~reif m voj. kruh n
ohlavi u přílbý n přílbice, prut ve hledí n
náličku n náličku; ~rohr n chem. nos adem-
biku; ~roſt m = ~gitter; ~jäger m zo. Mergus
cristatus morčák chocholatý; ~jchieber m =
~gitter; ~jšmied m přílbář; ~jšmiede f pří-
lbárná; ~jšmuc m: a) hřeben přiby; b) =
~jšleinod; ~jšnabel m ◊ = ~rohr; ~jšneke f
zo. Cassidaria šišatka; ~jpiſe f = ~kamm;
~ſtange f ◊ stav. hrotnice, makovični tyče;
~jſangenjpiſe f spíčka hrotnice n makovični
tyče; ~jſtock m auf feinen Fabrigen plav. = Helm S.;
~jſturz m = ~gitter; ~jštuß m vrchol n hřeben

Německo-český slovník. I. Deutschchunijches Werterbuch.

155

helmen

— 1234 —

[Hemi-okta-eder]

a hřbet na přílbě v přílbici (v buši); -taube v 20. Columba livia holub skalní; -umflattert a 97. plajolohelný v přílbě s chocholem, s chocholem na přílbě; -verzierung f = -johnd; -bisjer n = -gitter; -vogel m 20: gemeiner -vogel Buceros galeatus (sive cristatus) dvojzoboz rozec; -zeichen n, -zierdef, -zicrat m = -leinod.

helmen (ł) I. γα C₁₂ 1. λ. = (o) příbitli koho, přílbu komu na hlavu vstaviti, dáti n posaditi: gehelntes Haupt hlava oprílbena, hlava s přílbou; gehelnter Mitter rytiř v přílbě n s prílbou (na hlavě). 2. ein Beil, e-n Hammer -sekeru kladivo nasaditi (na topůcko atd.). 3. stav. gehelntes Dach = Helm Λ. 2. — II. % D - n E₇ ber pl., Helmung f E₁₈.

Helmenfeuer (ł-ł) n E₆ = Cmsfeuer.

helmiq (ł) a D₂,₃ (= gehelnt v helmen I. 1.) gold zlatopřílbý, se zlatou přílbou.

Helminth (łł) [rec.] m E₃ zo. červovitá hlist, zkřemenatělina.

Helminthologie (łłł-ł) [rec.] f E₂₂ nauka o hlistech, hlistosloví (= Cingewidewištmer- lehre).

Helminthiaſis [rec.] f pat. červi(vka).

helminthiſch (ł-ł) [rec.] a D₂,₃ hlistopudný.

Helmling (ł) m E₃ bot. Corycium.

Helodes (ł-ł) [rec.] m neskl. zo. pažitkovník.

Helote (ł-ł) [rec.] m E₂; a. st. v. helot(a)†, otrok (u Spartanů).

Heloten-... (ł-ł) ... krieg m válka helotská.

helotenhaft (ł-ł) n D₅ bez pl. = helletijh.

Helotenthum (ł-ł) n D₅ bez pl. helotství, otroctví (u Spartanů).

helotijſch (ł-ł) a D₂,₃ helotský.

Helotismus (ł-ł) [rec.] m helotism(us)†, helotství.

Helveti-en (łł-ł, ču helvécien) [lt.] n E₂₅ a. st. v. Helvecie, poet. = Svýcarsko (= Šchweij).

Helveti-er (łł-ł) [lt.] m E₀, -in f E₁₉ Helvet.

helvetijſch (ł-ł) [lt.] a D₂,₃ helvetský; také helvitský.

Helvin (łv, ču -vin) [rec. od Helies] m min. id., granát čtyrstěnný.

h/om (ł, v) int. hm!

Hemd (ł) n E₉ prov. w s D₇, -c (ł) n E₁₀ 1. košile; ein anderes (e in reines) ~ auſchen převléknouti košili; im bloſen -e ſein býti jen v košili; er hat ničtš als das ~ auſ dem Leibe nemá (nie) na těle, než košili; 3. bis auſs auſzieben: a) svlči koho (až) do košile; b) fig. svlči koho do naha n z kabátu, obrati n připraviti o všecko; fig. F viad. die ~en tennen dovésti si pomoci, býti chytrý (= Bescheid wifjen); Œ, die ~en tennen wir jden poslechněte, to už jsou staré n známé vcei, to není nic nového. 2. obeh. plátčný obal. 3. Œ slév. tloušťka kovová, tloušťka dutého odlitku, košile formová.

Hemd..., hemd..., (ł-ł) ~särmel m rukáv košile; in ~s ärmeln ſein býti těz kabátu; ~särmelig ajakorukáv(y) u) košile; ~bloſa čistenity; -(en)einſah m vložka n vsážka do košil; ~geld n košilmé; ~knopf m knoflí(če)k

u košile n ke košili; -laken n obeh plátno košilové n na košili; -nadel f spendlik v košili n do košile; -nähterin f (švadlena) košilářka, švadlena n šiěka košil; -nakt a košilatý; -schlapp m f (štabbe) strach; -schliß m rozparek u košile, -ſpreizer m p rak. dráždidlo; zejm. = Œ ſellerie; (v w Hemden-...).

Hemdchen (ł-) n E₇ (dim. od Hemd) košilka.

Hemdcn-... (ł-ł) ... I. = Hemd-... — II. ~ſafrikant(in f) m výrobce (f -kyné) košil; -handel m obeh. obchod košilemi; ~händler(in f) m obchodník n -ice košilemi; -hujar m p rak. blecha; -kattn m obeh. látka na košile, zejm širtink†; -kragen m límeč ke košili n u košile; -krauſe f okruži z krajek, řásný pruh náprsní, ožidlí náprsní (v Bujenstreijt); -maſ m f ditě v košilce, košiláček, košilanda (flanda).

Hemder-... (ł-ł) = Hemd-...; ~waschen n praní košil.

Hemds-... (ł-ł) v Hemd-...

Hemer-... (ł-ł) [rec. = Œag-...].
Hemera (ł-ł) [rec.] E₂₅ npr. f gen. sg. tei Hemerens (ł-ł) poet. bohyně dne, Jitřenka, Aurora†.

Hemeralopie (ł-ł) [rec.] f E₁₈ noční mhlá.

Hemi-... (ł-ł) [rec. = haſb-...].

Hemi-anorthotyp (ł-ł) [rec.] min. 1. n E₃ dvojklonotvar. 2. a: hemianorthotypes Œſtem souſtava dvojklonná.

Hemi-anopic (ł-ł) [rec.] f E₁₈ poloſlepota.

Hemi-anästheſie (ł-ł) [rec.] f E₁₈ poloſbezhitnost, poloviční necitlivost.

Hemi-anthrop (ł-ł) [rec.] m poloučlověk.

Hemi-anthropie (ł-ł) [rec.] f E₁₈ polouhlidství.

Hemiexfel (ł-ł) n E₆ výklenek (půlkruhový výšupěk jako prodlovění hlav. lodi basilokého kostela).

hemicyklisch (ł-ł) [rec.] a D₂,₃ polokruhový.

Hemicyklium (ł-ł) [rec.] n E₁₃ polokruh.

Hemidodeka-eder (ł-ł) [rec.] n E₆ vápnotvar, jehlanec klencový, skalenoedr†.

Hemi-eder (ł-ł) [rec.] n E₆ polotvar.

Hemi-edric (ł-ł) [rec.] f E₁₈ poloplochost; areidijche ~ poloplochost vratitvarná; puritijdijche ~ poloplochost kyzotvarná; tetraedijche ~ poloplochost čtyrstěnná.

hemi-edriſch (ł-ł) [rec.] a D₂,₃ poloplochový.

Hemiherakisokta-eder (ł-ł) [rec.] n E₆ = Heratisteträder.

Hemi-ikostetra-eder (ł-ł) [rec.] n E₆ = Trigondeteträder.

Hemikrani-a (ł-ł) [rec.] f bolest polouhlaví.

Hemikrani-um (ł-ł) [rec.] n E₁₃ polouhlaví.

Hemimorphit (ł-ł) [rec.] m E₃ min. hemimorphit†.

Hemi-okta-eder (ł-ł) [rec.] n E₆ min. = Tetraeder.