Nadas

Molnar Ferenc irodalmi Asztala a Budapesti Newyork

Kavehazban...

Modern
Magyar Parnasszus - Ahonan A Magyar Irodalom Elindult

By Sandor Nadas

Huszonot evesek voltunk, nagy hajat hordtunk es szerelmesek voltunk az irodalomba. Tlsztoy es Knut Hamson volt az idealunk, barsony kabatot viseltunk es nagy lavalliere nyakkendoket viseltunk. Hajnal elott pedig shse mentunk haza, így indultunk el sovanyan meghoditani a vilagot.

1908-at irtunk, lelkes, siker-szomjas magyar fiuk ekkor raktuk le a fejlodo, csupa otlet es csupa jokedv Budapestjenek szellemi alapkoveit. Itt indult el az uj modern magyar irodalom.

Jomodu apak fiai. Eggyikunknek bankar volt a daddyje masiknak orvos vagy nagykereskedő. Itt ultunk az Erzsebet Koruti Kavehazban annak irodalmi zold barsony garniturajan almodoztunk ejjel nappal. Molnar Ferencnek kulon kavehazi sarok-aztala volt ahol dolgozott. Ott irta halhatatlan muvet a LILLIOMot, kavehazi zajban es szivar fustban.

Itt tanyazott a legnagyobb magyar modern kolto Ady Endre. Szinten 25 eves, vad es sotet-boru magyar, teli langolo akarasokkal. Dacosan vadul a pesti kavehazban zokogta el csodas short-story verseit.

Molnar Ferenc pesti aszfalt szulottje, varosi gyerek - apja orvos volt. Ady Endre a kolto viszont videkrol szarmazott, a kincses erdelybol jott fel Budapestre, kemenyen, teli hittel. Ket veglet - Adyt az erdelyi hegyek kuldtek. Az az Erdely amelyet ugy teptek le magyarorszagrol nagy haboru utan, ezelott 20 évvel, hógy csupa ver lett tole a szivunk. Itt szulettet Ady es mas nagy magyar zsenik, es ezt az Erdelyt adtak oda Romanianak mint tiszta Roman teruletet.

Molnar Ferenc nevet felkapta a vilaghir. Mint szindarab irot egykepen unnepeltek Berlinben New York-Ban.

A gyonyoro Budapest simargitszigetet mindenki ismeri a szep duna partjan. Itt valaha regen Szent Margit Kolostora volt. Itt lakott Arany Janos, Ady Endre ose. Es most Molnar Ferenc elt itt, feherre meszelt szobajaban, melynek falait szindarabjainak szazfele szinlapjaval ragasztotta tele (Tokiotol Parisig). Elso oriasi vilagsikere az ORDOG volt. A pesti New York kavehazban irta es meghoditotta vele New Yorkot. Ket szinhazban adtak itt egyszerre. Az 1900-as evek elsjen ez meg lehetseges volt, amelyiben a Magyar-es magyarorszag kozt meg nem volt) ekkor meg a magyar szerzoknek meg nem volt, jogvedelmuk. Szazrezeket kellet volna kapni. Molnarnak tantiemmekben. Egy centet sem kapott. De a pesti bohemet ez nem abranditotta ki az irodalombol, lelkesen irta tovabb csodas novellait melyek a budapesti napalapok vasarnapi szamainak iszei voltak. Igy jelent meg eloszor, short-story alakjaban LILLIOM is.

En is tagja voltam Molnar Ferenc fele kavehazi asztalmak. Akkor inditottam el PESTI FUTAR cimu pesti hetilapomat, mely Carl Krauss szeru FACKEL alaku, igen eles es tamado ujsag volt. Mint lelkes rajongo 25 eces fiatal ember, osszeveszve mindenkivel azert inditottam meg, gyerekes idealizmussal, hogy legyen vegre egy lap. Budapesten - mely halaszos komolysaggal mond iteletet irodalomról politikarol.

Budapest felsziszent mikor a PESTI FUTAR megjelent, veres fedele megdobbentette a bekes varost. Az emberek azt hittek hogy csak hetekig elhetek ezzel az organnummal, vagy engem utnek agyom vagy a lapomat.

Tevedtek az emberek. Amire meg keves pelda volt a vilagon, 30 évig egyedul szerkeztettem es egyedul irtam ezt a lapot. 1938 tavaszan jubiláltuk a 30 eves évfordulot. Vegigeltem haborut, forradalmakat, szunetelni ak egyszer szuneteltem, 1919ben a Budapesti Cummunuzmus alatt. Akkor Kuhn Bela elol kellett szóknom. Lapom tobb mint egy évig nem jelenhetett meg es most ujra nem jelenhetek meg. Bizonyos kormany intezkedesek, ezellett egy felesztendovel meghuztak a halal harangot. A Budapesti szemmultu PESTIFUTAR felett.

2

már, csak artikulátlanul dadogott Ady. Ez 1918-ban volt.

A magyar Baudelaire, ugyanabban a betegségben halt meg, mint ideálja Verlaine, fiatalon agyon itta és agyon szerette magát.

Brody Sándor is meghalt. A Tanitőmő szerzője, akiről Europában köztudomásu, hogy ő termékenyitette meg oly gazdagon a magyar irodalom földjét. A kíni uj százavakat dalolt magyarul, szintén nincs több. De meghalt Krudy Gyula, a nagy mesélő a magyar Turgenyev és a legszellemesebb kritikus Ambrus Zoltán is.

A budapesti New York kávéházban már nem járnak magyar irók. A mulíttan, amikor még Pesten voltam, benéztem a kávéházba, könyggynökök és kereskedők őlnek ott, lármásan fogyaszva el ebédutáni feketéjüket.

Ahol egykor Kiss Jozsef, a költő ült, mezt egy szomszédos pék issza kapucinergét.

Mi akik élünk, mi se járunk a New Yorkba. En itt vagyok Amerikában, Molnár Ferenc Genfben él. Allitolag oktoberben elején Amerikában találkozunk.

$\$

Visszatérve a Pesti Futárra, zokszó nélkül vettem tudomásul harmincéves ujságo m megszüntetését. Irtam egy utolsó cikket. Az volt harmincezredik cikke pályámnak. Szépen elbucsuztam a közönségtől, megköszöntem, hogy oly soká kitartott mellettem. Mert mi nagyon jóba voltunk a publikummal, megértettük egymást. Szorakoztattam öket harmic évig, de közben, valljuk be, magam is jödő mulattam.

Olyan voltam, mint egy jókedvű bárénekes, aki kizárolag a saját kedvenc dalait énekli. Átvitt értelemben, ténuleg olyan volt a Pesti Futár, mint egy intim kis irodalmi bár a tulajdonos egyszemélyebnél szakács és pincér, harminc évig ott ültem egy láthatatlan zongo ránád, dudoltam saját szerzeményeimet. Megrendelésre sose dolgoztam, rendelt nótát sohse játszottam. Suttogó bariton voltam, igaz, hogy néha máregbe jöttem, ilyenkor nagyobb kiáltottam. Kicsúfoltam néha a saját vendégeimet, senkire nem voltam tekintettel. Ezt mind csak azért engedhettem meg magamnak, mert szegény és igénytelen voltam, egy iróasztallal kezdtem és mi — kor beszüntettük, nem kellett, hogy fájjon a fejem az állástalan személyzetért, nem voltak munkatársaim. Lehuztam egyetlen amerikai iroasztalom redönytetejét és ezzel bezértam a bol tot és műst az iroasztalomra hull a por. A toll berosdásodik, a tinta kiszárad.

3

Elöbb azt mondtam, hogy sok ellen séget szereztem a harminc év alatt. Ez nem egészen
így volt. Volt Budapesten egy nagy szinházi lap, ez a lap igyekezett a közönség szájize
szerint írni, agyba föbe dicsért mindenkit. Egy napon valaki így szólt a szinházi ujság sze-
kesztőjéhez:

- Neked jó, téged mindenki szeret, te csak dicsérsz a lapodban mindenkit.

- Tévedtek! - felelte a szerkesztő. Ha én nagyon megdicsérek valakit, az az egy
örül, de százan pukkadnak az irigységtöl és odadobják a lapomat. Viszont, ha Nádas a Pesti
Futárban megtámad valakit, az az egy dühöng, viszont százan örülnek és veszik a lapot...