Kraß

235

Kreis

swrab, u, m. chrásta, y, prašiwost,
i, f.

Kraßeisen, n. škrabák, u, m.

Kraßel, n. drhlička, drápka, y, f.;
2.) pačesy, duchlinky, f.

Kraßen, v. skrabati, drápati, drbati,
škrtati, skripati.

Kraßer, m. drápač. e, škrabal, a, m;
2.) škrabadlo, a, n.; 4.) Wein,
trpčák, škrabák, u, m.

Kraßfuß, m. podškrabek, hku, m.

Krāßig, adj. prašiwý, swrabiwý, chra-
stawý.

Krāßsalbě, f. mast proti swrabu.

Kraus, adj. kadeřawý, kudrnatý; —
beere, f. brusnice, e, f.; —distel, f.
kotáčka, mačka, y, f.

Krause, f. kadeřawost, kudrnatost, i,
f.; 2.) kadeře, kučery, pl.

Krauseisen, n. kadeřadlo, a, n.; 2.)
cejn, u, m.

Krāußel, m. okruži, n.; —beere, f. chlu-
pawka, y, f.

Krāußeln, v. kadeřiti, kudrniti, krauž-
kowati.

Krāußelzange, f. kadeřací klištky, pl.

Krausemünze, f. kadeřawá máta.

Kraus-haariq, —kōpfig, adj. kadeřawý,
kudrnatý, kučerawý.

Kraus-kohl. n. kadeřawé zeli; —kōpf,
m. kadeřawec, wce, kudrna, kuče-
ra, y, kudrnáč, e, m.

Kraut, n. zelina, bylina, y, f.; 2.) ze-
li, n, kapusta, y; 3.) nat, i, f.;
Kraut-, zelní, zelný; —artiq, adj.
zelenitý; —blatt, n. chrast, i, f.
zelní lupen.

Kraute, f. pleti, n.

Krauteisen, n. kružadlo, a, n.

Krauten, v. pléti.

Krāuter-, zelinni, bylšný, kořenný,
bylin; —buch, n. rostlinník, u, m.;
—frau, f. bylinářka, kořenářka, y,
f.; —kenner, m. bylinoznatel, e, m.;
—kissen, n. f. —säckchen; —kunde, f.
bylinoznanstwi, n.; —mann, m. f.
Kräutler.

Kräuter-reich, adj. bylinatý; —säckchen,
n. bylinni měšček, pytlíček.

Kraut-seld, n. zelniště, n: —garten, m.
zelnice, e, f.; —haupt, n. hláwka
zelni; —hobel, m. kružidlo, a, n

Knautiq, n. nat, i, natowina, y, f.
strbauli, n.

Krautjunker, m. zeman peciwálek

Krautkuchen, m. zelnik, u, m.

Knaute, m. zelinář, bylinář, e, m.

Kraut-pflanze, f. hlawatice, e, f; —
rübe, f. kolník, u, m.; —salat, m.
hláwkowy salát: —stengel, m. ko-
šťál, u, m.; —wasser, n. zelni woda;
—wurm, m. lezák, u, m.

Knavate, f. nakřeník, u, m.

Kreatur, f. stwoření, n. twor, a, m.
(veráchtl) stwůra, y, f.

Krebs, m. rak, a, m.; ein junger —
rače, ete, n; Krebs-, rači, rakowy-
—artiq, adj. rakowity; —auqe,
n. račí oko; 2.) žernowky rako-
wé, pl.

Krebseln, v. račinau páchnauti.

Krebsen, v. raky chytati.

Krebs-gang, m. rači lezení; —geruch,
n. račina, y, f.; —reute, f. petrlik,
u, m.; —schaden, m. rak, a, m. ra-
kownice, e, f., —scheere, f. klepeto,
a, n.

Kreide, f. křída, y, f.: Kreide-, křídowý.

Kreiden, v. křiditi, křidowati.

Kreiden-artiq, adj. f. Kreidicht; —erde,
f. křidowá země; —weiß, adj. bilý
eo křída.

Kreidicht, adj. křidowitý; —ig, adj.
křidowaty.

Kreis, m. kolo, a, n. kruh, okruh, u,
okolek, lku, m.; 2.) okresek, sku,
m.; 3) kraj, e, m.; —amt, m. kraj-
ský úřad; —bescheid, m. krajský
nález.

Kreischen, v. škwařiti se, prskati; 2.)
skučeti, wřeštěti, kwičeti.

Kreisel, m. brnčadlo, a, n. wlk, wrtoch,
u, m.

Kreiseln, v. točiti se do kola, wrtěti
se; 2) wrtocha honiti.

Kreisen, v. do kola, kolem jíti.

Kreis-förnig, adj. okrauhły; haupt-

Krißel

237

Kufe

Krißel-ei, f. kliky háky; —n, v. škrábati, škrtati.

Krißler, m. škrabák, škrták, a, m.

Krokodill, m. krokodil, ostrowid, a, m.

Krollen, v. klochceti, tokati.

Krollerbse, f. náwara, y, f.

Krone, f. koruna, y, f.

Krónen, v. korunowati; wěnčiti, zdobiti.

Kron-, korunni, korunowý; —gebörn, koruna jelení; —gold, n. wěnečné zlato; —gut, n. korunni statek, kamerální panství; —land, n. korunni zem; —leuchter, m. koruník, u. m. korunni swicen; —prinz, m. dědictné kníže koruny; —rud, n. paleční kolo.

Krönung, f. korunowání, wěnčení, n.

Kropf, m. wole, ete, n.

Kröpfen, v. krmiti.

Kropfgans, f. pelikán, nesyt, a, m.

Kropfig, adj. wolatý.

Kropftaube, f. holub wolatý.

Krös, n. f. Gefröse.

Krösel, m. lomič, e, m.

Kröte, f. ropucha, žába, y, f.; Kröten-, ropušní, žabi; —ngerippe, n. drhattenka, y, f.; —stein, m. žabice, e, f. žabi kámen.

Krüde, f. berla, y, f.; 2.) štihly, chůdy, f.; 3.) pohrabác, e, m. hřeblo, a, n.

Krüden, v. hřeblem wyhrabowati.

Kruq, m. děbán, žbán, u, m.; 2.) krčma, hospoda, y, f.

Krüger, m. krčmář, e, hospodský, ého, m.

Krume, f. střida, y, f.; 2.) drobet, btu, m. drobka, odrobinka, y, f.

Krümeln, v. drobiti.

Krumm, adj. křiwý; —beinig, adj. křiwonohý, šmaťhawý.

Krümme, f. křiwost, i, f.

Krummeisen, n. prohnutý poříz, uběrák, u, m.

Krümmen, v. křiwiti, zkřiwiti, ohnauti; sich, krautiti se, točiti se.

Krumm-gefäß, n. báně, é, f.; —handig, adj. křiworuký; —haue, f. tesla, y, f.; —holz, n. rozpůrka y, f.; skřipec,

pce, křiwolák, u, m. kleč, e, f.; 2.) sosna chlumní; —ál, n. skřipcový olej.

Krumm-näß, adj. křiwonosý; —schnabel, m. křiwonoska, y, f.; —stab, m. biskupská berla; —stroß, n. matená sláma, drchanka, mrwa, y, f.

Krümmung, f. křiwost, i, f. ohyb, u, m. křiwení, n.

Krüppel, m. mrzák, a, m. mrzačka, y, f.; zum — werden, zmrzačeti; —haft, adj. wrzákowitý; —ig, adj. mrzácký.

Kruspel, f. křupka, chřupawka, y, f.

Kruft-e, f. kůra, kůrka, y, f. přiškwar; 2.) strup, škralaup, u, m; —ig, adj. kornatý, okoralý, strupnatý.

Krüge, f. železný pohrabác.

Kryftall, m. hlat, i, f.; —en, adj. hlatowý, hlatní, hlatitý; —ifation, f. hlatení, n.; —ifiren, e. hlatití; —isch, adj. hlatowý; —linse, f. sočowice hlatowá; —oqraphie, f. hlatipis, u, m.

Kübe, f. snowadlo, a, n.

Kübel, m. džbernice, e, f. korčák, střez, u, m.; —scharre, f. šorna, y, f.

Küben, v. bukati; huhliti; Kubik-, kubisch, adj. kostečni, kostkowý, kubický.

Kübler, m. bednář, e, m.

Küche, f. kuchyně, é, f.; fig. kalte, studené jídlo.

Kuchen, m. koláč, e, wdolek, lku, m. pokruta; Kuchen-, koláčowý; —bäder, m. koláčník, a, m.

Küchen-, kuchyňský, kucharský; —garten, m. zelnice, e, f.; —geräth, n. kuchyňské nářadí, náčini, —geschirr, n. kuchyňské nádobí; —junge, m. kuchtik, a, m.; —latein, n. sprostá, kuchyňská latina; —magb, f. kuchyňská, é, f.; —meister, m. přední kuchař, nadkuchyňský, ého, m.; —messer, n. přinoza, y, f. hawan, u, m.; —schelle, f. koniklec; —zettel, m. kuchyňský rozpis.

Kuchuck, m. kukačka, žežhulka, y, f.

Kufe, f. sanice e, káď, i, f.; Salz—, prostice, bečka soli.

Küfer

238

Künftig

Küfer, m. bečwár, e. m.

Kugel, f. kaule, e, kulka, y, f.; Kü-
gelchen, n. kulička, y, f.; —bahn, f.
kuliště, ě, n. kuželna, y, f; —büch-
se, f. tažnice, e, f.; —förmig, adj.
kulowitý; —ig, adj. kulatý, kulowa-
tý; —hupf, m. okrauhlá bába; —
kreisel, m. wlk, m.; —lack, m. lako-
wá kulička.

Kugeln, v. kuliti se, kotáleti se.

Kugel-rund, adj. kulatý; —zieher, m.
wýkrut, parátko střelní.

Kuh, f. kráwa, y, f.; junge-, jalowi-
ce, e, f.; fig. blinde -, slepá bába,
schowawačka, y, f; Kuh-, krawí,
krawský.

Kuh-bilz, m. hřib, u, m. krawina, y,
f.; —blume, f. žluťák, u, m.; —fladen,
m. krawinec, nce, m.; —haar, n.
krawi srst.

Küh-halter, m. krawař, e, m.; —han-
del, m. krawařství, krawaření, n.

Kuh-haut, f. krawina, y, f.; —hirt, m.
krawák, skoták, a, m.; —kalb, n. te-
lice, e, f.; —käse, m. krawský sýr.

Kühl, adj. chladný; Kühl-, chladicí.

Kühle, f. chládek, dku, m. ochlada,
y, f.

Kühlen, v. u. chladiti, ochlazowati,
studiti; v. n. chladnauti.

Kühl-faß, n. chladnice, e, f.; —wisch,
m. kropáč, e, m.

Kühlung, f. chlazení, ochlazowání, n.

Kuh-mensch, n. krawačka, y, f.; —
milch, f. krawi młóko.

Kühn, adj. smělý, odwážný, odwážli-
wý, opowážliwý; kühner Mensch,
opowážliwec, wce, m; —sein, osmě-
liti se; —heit, f. smělost, odwážwost,
i, f.; —lich, adv. směle, opowážliwě.

Kubpocken, pl. chraničky, krawské ne-
štowice.

Kuhr, f. wybor, u, m. wolení, n.

Kühschelle, f. hrkawka, y, f.

Kuh-schwanz, m. krawský ocas, oháň-
ka, y, f.; —stall, m. krawín, u,
krawský chlew; —strich, m přitěž-
ka, y, f.; —wetzen, m. lnice, e,
pšenička, y, f.

Kujou, m. padauch, a, m.

Kufuruz, m. kukuřice, v, f.

Kulaschleisch, n. kuláš, e, m.

Küfstern, v. chrkati.

Kümmel, m. kmín, u, m.; Kümmel-,
kminowý, kminní; —suppe, f. polew-
ka s kminem; —wasser, n. kmin-
ka, y, f.

Kummer, m. nauze, e, bida, klopota,
y, f.; 2.) saužení, n. žalost, i, utra-
pa, y, f. trud, u, m.; —hast, adj.
zkormaucený, starostliwý, strastny.

Kümmer-lisch, adj. nuzný, hidný, lopo-
tný; —los, adj. bezstarostný, bezlo-
potný, bezpečný.

Kümmern, v. kormautiti; sich —, trá-
piti se, starati se, pečowati; sich um
etwas —, dbáti oč; —is, f. f.
Kummer.

Kummervoll, adj. wšežalostný, wše-
strastný.

Kummet, n. chomaut, u, m.; Kummet-,
chomautowy, chomautní; —horn, n.
kleštiny, pl.

Kummfarren, m. tačka, y, f. kole-
čko, a, n.

Kumpf, adj. kusý, tupý.

Kumpf, Kumpen, m. tuně, ě, hlubina,
y; 2.) wanička, y, f. hluboka mísa.

Kund, adj. rozhlášený, oznámený; adv.
známo, na jewo; —machen, —thun,
oznámiti, ohlásiti.

Kundbar, adj. známý, zjewný.

Kunde, m. kupować, odběrać, e, zaku-
pnik, a, m.

Kunde, f. známdst, wědomost; 2.) wěšť,
i, zpráwa; 3.) wěda, y, f.

Kundig, adj. powědomý, zběhlý w čem,
znalý, známý; kůndiq, adj. známý.

Kundschaft, f. odběratelstwo, a, n. zná-
most, i, f.; 2.) zwědy, pl zwidka, y,
f.; 3.) Lehrbrief, list zawyuční; —en,
v. wyzwídati, na zwědy jiti; —er,
m. zpyták, špehaun, a, zwědač, e,
m.; odkupnik, a, m; —erin, f. zwě-
dačka, y, odkupnice, e, f.

Künftig, adj. budauci, přišti, po-
tomni.

Künftighin, adv. budaucně, napotom.

Landen

242

Landw

poplužni: -ban, m. orba, y, f. rollnictwí, n.; -bauer, m. rolnik, kraják, a, m.; -bettler, m. chodec, dce, m.; -dirne, f. sedlská děwka; -edelmann, m. zeman wesnický.

Landen, v. přistáti, připlauti, přiraziti ku břehu.

Landenge, f. okřidlí, n. užina zemská.

Länderei, f. země, ě, f. zemstwo, a, pole, e, popluži, n.

Länderkenntniß, f. známost zemí.

Landes-, krajinský, wlastenský, zemský; -abschied, m. wýnos sněmowní; -art, f. obyčeje země; -auschuß, m. zemský wybor; -fürst, m. zeměpan, a, włádce, e, m.; -gefeß, n. zemský zákon; -herr, m. f. -fürst, -herrlich, adj. zeměpanský; -herrschaft, f. zeměpanstwí, n.; -höheit, f. zeměpanská důstojnost; -ordnung, f. řízeni zemské, řád zemský; -regierung, f. włáda zemská, spráwa země; -sprache, f. jazyk zemský, domácí, národní; -wasser, m. otec wlasti; -verweisung, f. wypowězení oder wyhnání ze země; -wynhanstwí, n.

Land-flüchtig, adj. uběhlý; -friede, m. obecný oder weřejný pokoj w zemi; -gericht, n. saud zemský; -graf, m. landhrabě, ěte, m.; -gut, n. pozemský statek; -handel, m. obchod po suchu; -haus, n. dům wenkowský; 2.) libohrad, u, m.; 3.) stawowský dům; -huſe, f. hony, hona, pl. jitro, a, n.

Land-junker, m. zemánek, nka, m. slechtic wenkowský; -kammer, f. zemská komora; -karte, f. mapa země, f. zeměwid, u, m.; -kundig, adj. wůbec známý, po celé zemi známý; -kutsche, f. kočár, u, m.; -laufer, m. běbaun, tulák, a, m.; -laufig, adj. tulácký, plahočiwý; běžný; -leben, n. žiwot wenkowský; -leute, pl. sedlský lid, wesničané, pl. m.

Ländlich, adj. wesni, seúlský, wenkowský, wenkowni.

Land-macht, f. mocnost pozemní, woj

sko pozemské; -mäßchen, n. wenkowská diwka; -mann, m. sedlák, rolnik, wesničan, a, m.; -miliż, f. wojsko zemské, wojsko domácí; -pfleger, m. zpráwce země; -plage, f. pohroma, rána, zemská.

Land-rath, m. zemský rada; rada při saudu zemském; -recht, n. práwo zemské; -regen, m. deště táhlé, pl. m. děšť pokrajní; -richter, m. nejwyšší sudí zemský.

Land-faß, m. sedlák usedlý w zemi; -fässigkeit, f. usedlost w zemi; -fchaßt, f. kraj, e, m. krajina, y, f.; krajewid, u, m.; -scheide, f. pomezí, n.; -see, m. jezero, pleso, a, n.; -ſtß, m. sídlo w kraji, sídlo wenkowske.

Land-Kind, n. krajan, a, wlastenec, našinec, nce, m.; -kncht, m. dráb, a, biřic, žoldnéř, e, m.; -mann, m. krajan, spolurodák, a, m.; -männin, f. krajanka, spolurodačka, y, f.; -mannschaft, f. krajanstwí; krajanstwo, a, n.

Land-spiße, f. okřidlí, n. mys, u, m.; -stadt, f. krajní město; -stand, m. staw zemský; -steuer, f. daň zemská; -straße, f. silnice, e, f.

Landstreicher, m. swětoběhlik, tulák, a, poluda, y, m.; -in, f. tulačka, y, f.

Land-strich, m. pruh země, m. plasa, y, f.; -stube, f. sněmownice, e, f.; -sturm, m. zemské powstání; baure zemská; -tafel, f. desky zemske, listowna zemská; -tag, m. sněm zemský; -trauer, f. smutek zemský oder obecný; -esüblich, adj. w zemi obyčejný, obwykly.

Landung, f. přistáni k břehu, přiražení k zemi.

Landvoigt, m. ředitel oder sprawce země; -ei, f. zemské ředitelstwí.

Land-volk, n. lid sedlský, wesničané, pl.; -wärts, adv. k zemi; -wehr, f. obrana zemská; -wein, m, wino domácí.

Land-wirth, m. hospodář polní, rolník,

Lang

243

Laßgut

a, m.; —schaft, f. hospodářstwi pol
ní; —schaftlich, adj. hospodářský.

Lang, adj. dlauhý; dlauho trwající;
etwas —, podlauhý; —er Mensch,
čahaun, a, m.

Lang-armig, adj. dlauhoruký, diauho-
ramený; —hart, m. bradáč, e, m.;
—beil, n. střihowačka, y, f.; —bein,
m. noháč, v, m.; —beinig, adj.
nohatý.

Lange, adv. dlauho; dáwno; — nicht
so gut, mnohem horši; daß ist —
gut, to jest dost dobré.

Länge, f. délka, y, dlauž, dlauhost, i,
f. zdálí, n.; in die —, na dél, na
dlauž.

Langen, v. n. dosáhnauti, dosahowati;
stačiti; 2.) v. a. podati.

Längenmaß, n. mira na délku.

Länger, adv. déle; adj. delší.

Lang-füsiq, adj. nohatý, dlauhonohvý;
—hálšig, adj. krkatý, dlauhckrky;
baariq, adj. wlasatý, dlauhowlasý.

Langholz, n. prawitko, měřitko, a, n.

Länglich, adj. podlauhly; —rund, obly.

Lang-muth, f. showiwawost, i, f.; —
muthig, adj. showiwawý, promijný.

Lang-obr, m. ucháč, e, osel, sla, m.;
—ohrig, adj. ušatý, dlanhouchý.

Längs, praep. po, podlé, wedlé, při.

Langsam, adj. zdlauhawv, wáhawý,
nenáhlý; —keit, f. zdlauhawost, wá-
hawost, i, f.

Lang-schläfer, m. ospalec, Ice, m.; —
schnabel, m. sluka, y, f. (Vogel); —
schwanz, m. mlynářiček, čka, m.
(Vogel).

Langsichtig, adj. dalekozraký.

Längst, adv. dawno, dlauho.

Längstens, adj. nejdéle, co nejdél;
nanejwýš.

Lang-wagen, m. —wiede, f. rozwora,
Y, f.

Langweil-e, f. dlauhá chwíle; —en, v.
nuditi; sich —en, nuditi se, stýskati
se, mrzeti se; —end, nudiwý; —ig,
adj. dlauhochwilný; nudný; —igkeit,
f. nudiwost, f.

Langwierig, adj. dlauhotrwalý; —keit,
f. dlauhotrwalost, i. f.

Lanke, f. slabina, slabizna, y, f.

Lanze, f. kopi, dřewce, n.; Lanzen- ko-
pinni, u kopi; —nfeſt, n. swátek
kopi božiho; —träger, m. kopinnik,
a, m.

Lanzette, f. pušťadlo, kopičko, a, n.

Lappe, m. hňup, mamlas, hlupák, a, m.

Lappen, m. laloky, pl.; 2.) záplata, y;
onuce, e, f.; capart, u, m.

Lapperei, f. fig. malichernost, i, tite-
ra, y, f.

Läppern, v. chleptati.

Lappicht, adj. zochabělý; plachý.

Lappiq, adj. cancorowatý, schlípený.

Lappisch, adj. titěrný, pitworný, hlu-
pecký.

Lärche, f. —nbaum, m. modřín, u, m.;
—nbaumschwamm, m. hauba modří-
nowá; —nharz, n. modřinowá pry-
skyřice.

Larifari, třesky plesky.

Lärm, m. hluk, hřmot, powyk, u, m.;
Lärm-, poplašni; —en, v. řáditi,
křičeti, bauřiti, dowáděti, hulákati;
—glocke, f. poplašní zwon.

Larve, f. škraboška, kukla, y, f.; 2.)
Schein, podoba, škraboška, y, f.; 3.)
— der Infekten, kukolka, škrabuška,
y, f.

Lasche, f. patka, klapka, y, f.

Lase, f. bandaska, y, f.

Lass, adj. mdlý, slabý, umdlený.

Laßbrieſ, m. wýhostní list

Laßeisen, n. pušťátko, a, n.

Laffen, v. nicht hindern, nechati, ne-
braniti, připustiti; etwas zu Grunde
gehen —, nechati co pojiti; etwas
sein —, nechati čeho; eine Sache
liegen —, přestati od něčeho; Blut
—, žilau pustiti; sich hinunter —
spustiti se; 2.) erlauben, dopustiti
dowoliti; 3.) befehlen, dáti, poruči-
ti; jagen —, wzkázati; 4.) es läßt
sich . . ., je možná, lze; 5.) v. n.
slušeti, wypadati.

Laßgut, n. pronájemni statek.

16 *

Leid

249

Leit

Leiden, v. trpěti, snášeti, strádati 2.) aopaustěti, dowoliti; daš —, n. utrpeni, sauženi, n.

Leidend, adj. trpici, trpný, strastný; bolestný.

Leidenschaft. f. náružiwost, i, wášeň, šně, strázeň, zně, f.; —lič, adj. náružiwý, wášniwý; —līchheit, f. wášniwost, f.; —šloſsigkeit, f. bezwášniwost, m.

Leidenschaft. m. spolutrpitel, e, m.; —geschichte, f. dějepis utrpeni, dějepis neštěsti.

Leidentlich, adj. snezitelný, lewný.

Leider, interj. pohřichu, nastojte, Bohu žel.

Leidig, adj. mrzutý; 2.) zármaucený, smutný.

Leidlich, adj. snesitelný; 2.) jakž takž.

Leidwagen, n. noseni smutku; —wesen, n. hoře, n. litost, žalost f. zarmutek, tku, m.

Leier, f. ly: a, y, f. waryto, a, n.; fig. die alte —, stará piseň, stárodáwní kolowrat; —mann, m. kolowratnik, a, m.; —n, v. hráti na lyře, na kolowrátku; fig. piplati, laudati se.

Leih-bank, f. půjčowna peněz; —bibliothek, f. půjčowna kněh.

Leihen, v. půjčiti, půjčowati, požičiti; 2.) swěřiti.

Leiher, m. půjčitel, půjčowatel, e, m.

Leih-haus, n. půjčowna, y, f.; —kauf, m. litkup, u, m.

Leitachten, m. prostěradlo, a, n.

Leim, m. klih, u, klej, e, lep, u, m.; Leim-, klihowý, lepowý; —artig, adj. klihowatý.

Leimbaum, m. staw na ptáky, m. ptačidio, a, n.

Leimen, v. kližiti, klihowati.

Leim-icht, adj. klihowitý, klejowitý; —ig, adj. klihowatý, klihowy.

Leim-ruthe, f. wějice, e, wějčka, y, f.; —stange, f. rohatina, y, f.; —wasser. n. klihowá woda; —swinge, swor stolarský.

Lein, m. len, gen. Inu, m.; Lein-, Iněny; —baum, m. klenice, v, f.

Leindotter, m. Inice, e, f. kazilen, u, m.

Leine, f. lano, a, n. prowázek, zku, m.; 2.) oprátka, y, f.

Leinen, adj. Iněný, plátěnný.

Lein-kittel, m. halena, y, f.; —kraut, m. len matky Boži; —kuchen, m. bochnice, e, opelka, y, f.; —öhl, n. o-lej Iněný; —famen, m. Iněné semeno.

Leinwand, f. plátno, a, n.; feine —, tenké plátno; grobe —, Ilusté plátno; Leinwand-, plátěný, na plátno; —handel, m. plátenictwi, n. obchod w plátně; —händler, m. plátenik, a, m.

Leinwäsche, f. plátěné plátno.

Lein-weber, m. tkadlec, Ice. platenik, a, m; —zeug, n. plátno, a, n.

Leife, tichý, slabý; 2.) tenký, útý; —reden, pošeptmo, tiše mluwiti.

Leifetreter, m. prozřetelný, chytrý člowěk.

Leiste, f. lišta, y, f.; am Wagen, lišně, ě, f.; am Tuche, konec, nce, kraj, e, m; in der Anatomie, třislo, a, n. slabizna, y, f.

Leisten, m. kopyto, a, n.

Leisten, v. wykonati, učiniti; einen Fid —, přisahu skládati; Bürgschaft —, rukojmim hýti; Genugthuung —, zadošt učiniti; einen Dienst —, službu prokázati.

Leisten-bruch, m. kýla, y, f.; —schneider, m. kopytář, e, m.; —werk, n. lištowí, n.

Leistung, f. konáni, prokázáni, n.; dáwka, y, powinnost, i, f, břemeno, a, n.

Lettband, n. woditko, a, n.

Letten, v. wěsti, woditi, říditi, sprawowati.

Leiter, m. wodič, wůdce, říditel, spráwce, e, m.

Leiter, f. řebřik, u, m. řebřina, y, f.; Leiter-, řebřikowý, řebřinowý; —baum, m. bidlo, a, n.; —sproſſe, f. zpruha, y, f. řebřikowý stupeň; —wagen, m. řebřinowý wůz.

Leit-faden, m. prawidlo, a, n. rukowět, i, f.; nawedeni, n. náwod, u,

Locken

253

Löschb

Locken, v. kadeřiti; 2.) wábiti, wna diti.

Locker, adj. hýbawy, wiklawý, slabý; 2.) sypký, kyprý; 3.) fig. rozpu stilý.

Lockern, v. změlniti, zkypřiti; 2.) če chrati.

Lockherd, m. humenec, nce, m.

Lockig, adj. kadeřawý, kudrnatý, ku čerawý.

Lock-pfeise, f. wábná pišťalka; -spei se, f. wnada, nástraha, y, f.; -vo gel, m. wábný pták; wolawec, wce, m.

Loderaische, f. pýř, e, m.

Lodern, v. pýřeti; plápolati, pálati.

Löffel, m. lžíce, e, f.; Löffel-, lžiční; -gans, f. modra wolawka, lžičák.a, m.; -fraut. n. lžičník, u, m.; -ma cher, m. lžičkár, e, m.

Löffeln, v. lžící jisti.

Löffeln, läffeln, v. šmaurati se.

Loge, f. lože, e, f.

Logik, f. umnice, e, logika, y, f.

Loh-bad, n. sušírna, y, f.; -beize, - hrühe, f. tříselnice, e, f.

Lohe, f. třislo, a. n.; dubnice, e, f. dubowá kůra; 2.) plápol, u, pia men, e, m.

Loheische, f. šipák, křemelák, u, m.

Lohen, v. a. kůže tříslem wyděláwati, dubiti; 2.) v. n. plápolati.

Lohreuer, n. plamen, e, m.

Lohsink, m. hýl, a, m.

Lohgar, adj. tříslem wydělaný, du bený.

Loh-gärber, m. koželuh, a, m.; -gru be, f. tříselni jáma; -můhle, f. tři slni staupy.

Lohn, m. mzda, y, f. plat, u, m. ná hrada, y, f.; -arbeit, f. práce ze mzdy; -arbeiter, m. dělník ze mzdy.

Lohnen, v. platiti, zaplatiti, nahra diti.

Lohn-kutscher, m. nájemný wozka; lakei, m. nájemný lokaj.

Löhnung, f. plat, u, m.

Lokal-e, n. místuost, f. místo, a, n;

durchschnittspreis, m. průměrní cena místní; -polizei, f. místní poli cije.

Lokomotive, f. wlak u, m. lokomotiva, y, f.

Lolch, n. matonoha, zabylka, y, f.

Lombard, m. půjčowna, y, f.

Lone, f. zákolník, u, m.

Loos, m. los, osud, wrh, u, m.

Looßen, v. losy metati, losowati.

Lorber, -baum, m. wawřin, u, bob kowý strom, m.; -blatt, m. bobkowý list.

Lorbeere, f. bobek, bku, m.

Lorbeer-franz, m. bobkowý wěnec; - zweig, m. bobkowá wětew.

Lorche, f. kozár, u, m.

Lord, m. lord, a, m.

Loß, adj. nepewný, rozwázaný; pro puštěný; sypký, wiklawý; fig. prostý, zbawený.

Loß-arbeiten, v. oddělati; 2.) pilně pracowati; -bekommen, -bringen, v. odbyti; 2.) wyswoboditi, odděliti; -binden, v. odwázati; -bitten, v. wyprositi; -brechen, v. a. odlomiti; v. n. strhnauti se; -drücken, v. (daß Gewehr), spustiti ručnici, střeliti; -geben, v. propustiti; -geben, v. rozwázati se; spustiti se; -hauen, v. utiti; -helfen, v. oswoboditi ko ho; -kaufen, v. wykaupiti; -knü pfen, v. rozwázati; -kommen, v. wy wáznauti; -lassen, v. pustiti; -ü gen, v. sich, wylhati se.

Loß-machen, v. odwázati; zbawiti, zpro stiti; -reißen, v. oderwati, odtrhna uti; -sagen, v. sich, odřici se; -schie ßen, v. wystřeliti, spustiti; -schla gen, v. biti, udeřiti; -schneiden, v. odřiznauti; -spannen, v. wyprá hnauti; -vrechen, v. von Sünden, rozhřešiti; einen Lehrling, z uče ni wypowěděti, za wučenanu dáti; -werden, v. zprostiti se, zbawiti se; -zählen, v. oswoboditi, zpro stiti.

Löschbrand, m. opalek, lku, uhašená hlawěn.

Lösch en

254

Lümmel

Lösch en, v. hasiti, zhasnauti; 2.) wy-
mazati.

Lösch-horn, —hütlein, n. hasidlo, a, n.;
—mannschaft, f. hasiči, pl. m.; —pa-
tier, n. prožeraci, proskakující
papír.

Löschung, f. hašení; wymazání, n.; —
sfähig, adj. propuštný, wymazo-
wací.

Lösch-wendel —wisch, m. kropáč, e, m.

Lose, adj. nepewný, wiklawý; rozpu-
stilý; nečestný, nezbedný.

Löse-, wýkupný, wýplatný; 2.) rozwa-
zowaci.

Lösege ld, n. wýplata, y, f.

Lösen, v. popustiti; rozwázati; 2.)
Geld Lösen, tržiti, utržiti; 3) kau-
piti, wyplatiti; 4.) Sünden —, roz-
hřešiti; 5.) Kanonen —, z děl stří-
leti.

Losen, v. losowati; 2.) poslauchati.

Lostopf, m. hrnec na losy.

Losung, f. losowání; znamení, n.; 2.)
počinek, nku, m.; —s-, losní.

Loth, n. záwaži, n.; 2.) lot, u, m.; 3.)
pajka, y, f.

Löthen, v. letowati, pájeti.

Löthig, adj. lotowy; löthiges Gold,
ryzi zlato.

Löthkolben, m. letowaci palička.

Lorthrecht, adj. záwažní.

Lothse, Lothsmann, m. průwodce
lodní.

Lotte, f. prkenný průwod.

Lotterbube, m. padauch, zlosyn, lotr,
a, m.

Lotterie, f. loterie, e, f.

Löwe, m. lew, gen. Iwa, m.; Löwen-,
adj. lwowy, lwí.

Löwen-tuß, m. Iwi nůžka; —klaue, f.
nedwědí pazneht; —maul, n. hle-
dík, u, m.; —zahn, m. pleška, y, f.
mlič, e, m.

Löwin, f. lwice, e, f.

Loyal, adj. zákonní, wěrný, poctiwý;
—itát, f. zákonnost, poctiwost, f.

Luchs, m. rys, a, m.; Luchs-, rysi, ry-
sowy; —augen, pl. rysi oči; fig. by-
strý zrak.

Lucifer, m. dennice, e, f.; 2.)cip luer,
a, m.

Lücke, f. skulina. štěrbina, y, .

Lückig, adj. štěrbiwý.

Luder, n. mrcha, mršina, zdechli
na, y, f.

Lubern, v. psiti se; čubčiti se.

Luft, f. wzduch, plyn, u, m. powětrí,
n.; witr, gen. wětru, m.; Luft-, wzdu-
chowý, wzdušní, powětrni, powětr-
ný, wětrowý; —blaše, f. rybi me-
chýř.

Lüftchen, n. wětřik, u, wětřiček,
čku, m.

Lüften, v. prowětrati, prowětřiti, wy-
wětrati.

Luft-erscheinung, f. ukaz powětrný; —
fahrt, f. jízda po wzduchu.

Luftig, adj. wzdušný, powětrný; fig.
lehký.

Luft-kreis, m. obor wzduchowy; —ku-
gel, f. kaule wzdušná; —leer, adj.
bezwětrný, bezewzduchý; —loch, n.
průduch; sopauch, u, m.; —meffer,
m. wzduchomer, u, m.; —pumpe, f
wýwěwa, y, f.; —reise, f. powětrná
cesta; —rohr, n. průdušni trubice;
—röhre, f. dychawice, trubice, f.

Luft-säule, f. wzdušný slaup; —söff-
n. powětrný koráb, wětroloď, i, f.;
—söffter, m. wětroplawec, wce, m.;
—springer, m. skokan, a, skákač, e,
m.; —sprung, m. skok, u, m.; —streich,
m. udeření do powětrí; —zeichen, n.
znamení powětrné; —zieher, m. wětr-
nik, u, m.; —zug, m. průwěj, e, m.

Lug, m. klam, u, m.

Lüge, f. lež, gen. lži; Jemand —n stra-
sen, někoho ze lži kárati.

Lügen, v. lháti, selhati; viel — na-
lhati; —gewebe, n. lžiwé spletky.

Lügenhaft, lügnerisch, adj. lžiwý,
łhawý.

Lügen-schmid, m. lhář, e, m.; —träger,
m. roznášitel lži.

Lügner, m. lhář, e, m.; —in, lhářka,y,
f.; —isch, adj. lžiwý.

Lücke, f. díra, y, f.

Lümmel, m. kolohnát, hulwát, a, kla-

Mimik

265

Mißb

Mimik, f. posunkowani, wytwarowani, n.

Minder, adj. menší, nižší; adv. méně; -bruder, m. minorita, y, m.; -jáhrig, adj. nezletilý, nedospělý; -jáhrigkeit, f. nezletilost, nedospělost, i, f.

Minderu, v. mensši, zmenši.

Minderung, f. menschen, w.

Minderzahl, f. mensina, y, f. mensi pocet.

Mindestens, adv. na nejměn.

Mine, f. podkop, u, m.; fig. úklady, pl.

Mineral, n. nerost, u, m.; -ien, pl. kopeniny, pl. f.

Mineraleg, m. nerostoznalec, e, m.

Mineralreich, n. nerostinstwo, a, n.

Mininum, nejměně.

Miniren, v. podkopy dělati.

Minirer, m. podkopnik, a, m.

Minister, m. ministr, a, m.; -ium, n. ministerství, ministerstwo, a, n.; Ministerial-, ministerni, ministerialni, ministerský.

Ministr-ant, m. ministrant, a, m.; -ant, f. ministrance, e, f.; -iren, v. ministrowati.

Minne, f. milost, i, láska, y, f.; -säu-ger, m. milozpěwec, wce, m.

Minorit, m. minorita, y, f.

Minsel, m. kołatka na stromě.

Minute, f. minuta, y, f.; Minuten-, minułowý; -nuhr, f. minucí, f. minutowé hodiny; -njeuger, m. ukazowac minutni.

Mir, pr. mně, mi.

Mischbar, adj. misitelný, směstelný.

Mischen, v. michati, misiti, zamichati; sch in etwas -, do čeho se plesti.

Mischer, m. michač, v, michal, a, m; -in, f. michačka, y, f.

Mischkorn, Mischeling, n. směška, y, f.

Mischmasch, n. mišenina, y, michanice, směsice, e, f.

Mischung, f. michání, n přiměška, směška, y, směs, i, f.

Mißpel, f. nyšpule, e, f.; Misspel-, n. špulowy.

Mißarten, v. znezdařiti se, nepodařiti se, přewrhnauti se; -behagen, v. nelibiti se; -bieten, v. n. málo podávati; -billigen, v. a. neschwálti, za zlé míti; -billigung, f. neschwáleni, m; -brauch, m. zlé užiwání, nadužiwání; n.; -brauchen, v. a. zlé užiwati, nadužiwati; die Zeit - brauchen, čas mařiti; -bräuchlich, adj. zneužiwačný; -credit, m. newěra, nedůwěra, y, f.; -deuten, v. a. zle wykládati.

Mißsen, v. a. pohřešiti, pohřešowati.

Mißernte, f. neúroda, y, f.

Miße-that, f. zločin, u, m.; -thäter, m. zločinec, nce, zlosyn, a, m.; -thaterin, f. lotryně, č, f.

Mißfall, m. potracení, n; (bei Thieren), zmetáni, n.; 2.) potracenec, nce, zme ek, tka, m.

Mißfallen, v. n. nelibiti se, mrzeti, omrzeti; das -, n. nechuť, i, nowhole, e, f.

Mißfallig, adj. nelibý, nemilý; nelíbný, nerád.

Miß-gebähren, v. nedochořiti, potratiti; (bei Thieren), zmetati; -gebot, n. malé, špatné podání; -geburt, f. potwora, networa, y, f.; -geben, v. n. blauditi, zajiti; -geschick, n. zlý osud, m. pohroma, y, f.; -geschöpf, n. -gestalt, f. potwora, obluda, y, f.; -glücken, v. n. nepowesti se, nepoštěstiti se; -gönnen, v. záwiděti, nepřáti; -greifen, v. přehmátnauti se, omýliti se; -griff, m. přebrání, n. b'ud, u, m. omyika, y, f.; -gunst, f. záwist, i. nepřízeň, zně, f.; -günstig, adj. nepříznivý, záwistný.

Mißhandeln, v. n. neprawě činiti, páchati; 2.) v. a. s někým nešlechetně nakládati, někoho saužiti: -handlung, f. páchání; 2.) syžowání, n. nátisky, pl.; -hellig, adj. nesauhlasný; fig. nesworný; -helligkeit,

Mißh

266

Mite

f. nesauhlasi, n.; fig. neswornost, i,
rozmiška, y, f.

Mitsheirath, f. nezdaritě manželství.

Miffion, f. wyslanstwi, n.; -ár, m.
mistonár, e, m.

Mißjahr, n. neurodný rok, m. nevo-
da, y. f

Mißklana. —laut, m. nesauhlasnost,
i, f. zporozwuk, u, m.; —kredit, m.
newěra, y, f.: —laune f hořkliwost,
i, f.: —launisch, adj. kořkliwý, roz-
mrzely.

Myleiten, v. a. zle wěsti, zawesti.

Mißlich. adj. nepříjemný, nebezpe-
čný; —keit, f. nepříjemnost, nebez-
pečnost, f.

Mißlingen, v. n. nezdariti se, nepo-
dařiti se, nepowesti se; daß —, n.
nezdařeni se, n chyba, y, f. omyl,
u, m.

Miß-muth, m. newrlost, zahořkliwost,
i, f.; —muthig, adj. newrly, zahoř-
kliwý.

Mißrathen, v. nepowesti se. nezdariti
se. neuroditi se; 2.) odrazowati,
zraditi, zrazowati.

Mißrechnen, v. přepočisti se.

Miß-ton. m. zlozwuk, zporozwuk, u,
m.; —tönen, v. u. zle zniti, nesho-
dowati se.

Mißtrauen. v. n. nedowěrowati se,
nedůwěriti se, newěřiti; daß —, n.
nedowěra, y, nedůwěrnost, f.; — in
etwaß sezen, nedowěrowati se neče-
mu, pochybowati o něčem; — he-
gen, nedůwěřiti se; mintrauisch, adj.
nedowěrný, nedowěriwý.

Mißvergnügen. n. nespokojenost, ne-
wrlost, i. f.; —gnügt, adj. newrly,
nespokojený

Mißverhältniß, n. nesrownalost, ne-
stejnest, nepoměrnost, i, f.

Mißverstand, m. —stendniß, n. nedo-
rozuměni, nesrozuměni, n. mýlka,
y, f.; —stehen, v. n. dohře nerozu-
měti, nedorozumiwati sobě.

Mißwachs. m. neuroda, y, f.

Mißt, m. hnoj, gen. hnoje, m.; Miss,

hnojný, hnojni, hnojowý: —heiz, m.
teplá hrada, pářeniště, pářiště, h
Mißbret, n. zástawek, wku, m.

Mißtel, f. jmeli, jimeli, n. —broffel,
f. bräwnik, omeluch, a, m.

Misten, v. neřáditi, lejniti, käleti,
hnůj kydati; 2.) hnojiti, mrwiti.

Mißqabel, f. hnojni widely, widle; —
jauche, f. hnojnice, e. f. hnojni wo-
da; —arube, f. hnojiště, mrwiště,
n; —bache, m. kopáč, e. m.; —bau-
sen, m hnojistě, smetiště, n hro-
mada hnoje; —käfer, m. howniwál,
a. m; —farre, f. hnojnik, u, m. hnoj-
ni kära; —lache, —pfüge, f. hnojni-
ce, e, f.; —stätte, f. hnojiště, hnoji-
sko, a, n; —wagen, m. hnojnik, u,
m. hnojni wůz; —wasser, n. hnojow-
ka, y. f.

Mit, pr. s. se. u. při; kommt „mit'
vor ein Werkzeug, wemit man etwaß
verrichtet, zu stehen, so wird es im
Böhmischen nicht ausgedrückt, z B.mit
der Art hauen, sekerau sekati; in
Zusammenfegungen, spolu, sau, s, se.

Mit-ansehen, v. s někým se diwati; —
angeklagt, adj. spoluobžalowaný; —
arbeiter, m. spolupracownik, spolu-
delnik, a, m.; —besüger, m. sauwla-
stnik; —begreifen, v. zahrnauti w
jedno; —hetbeiliqter, m saučasník,
a, m.; —bewerber, m. spoluucházeč,
e, m.; —bewohner, m. spoluhydlitel,
v, m.; —bewußter, m. spoluwědo-
mec, mce, m.

Mutbringen, v. přinesti, přiwesti.

Mit-bruder, m. spolubralr, a, m.; —
buhler, m. sok, sausok, a, m.; —bůr-
ger, m. spoluměštan, a, m.

Mit-einander, adv. spolu, společně,
dohromady; —einmenagen, v. wmis-
ti, wmeštnati. —einrechnen, v. wpo-
ětitati.

Mit-empfindung, f. saucit, u, m.; —
erbe, m. spoludědic. saudědic, e, m.;
erbin, f. spoludědička, v, f.

Vit-esser, m. üjedi, m.; —fertigen
spolupodepsati.

Mitfg

267

Mittelm

Mit-gade, f. přidar. u, m.; —geben, v. a. přidati; 2.) wěnowati.

Migefangener, m. spoluwězeň, eně, spoluzajatý, ého, m.

Mitgefühl, n. saucit, u, m.

Mitgehen, v. n. s někým jiti; 2.) proji-
ti; es geht noch mit, jeste to projde.

Mitqenoß, m. učastník, saudruh, a, m.;
-in, f. učastníce, e, spoludružka, y,
f.; —entschäft, f. spoludružství, m

Mitgesell, m. spolułowaryš, e, spolu-
druh, a, m.

Mitgift, f. wěno, a, n. zános, u, m.

Mitglieb, n. üd, člen, a, m.

Mithelfser, m. pomocník, a, m

Mithin, conj. pročež, tudy.

Mittlaffen, v. a. někoho s někým pu-
stiti, někomu dáti s někým jiti.

Mit-laufen, v. n. s někým běžeti, spo-
lu běžeti; —lautend, sauzwučný; —
lauter, m. sauzwučka, spoluhláska,
v, f.

Mitleid, n. lítost, útrpnost, i, f.

Mitleiden, v. n. s někým trpěti, spolu
trpěti; 2.) litowati někoho; das —,
n. útrpnost, i, f. ustrnuti, saustra-
sti, n.

Mitleidend, adj. saucitný, sautrpny.

Mitleidenzwürbig, adj. slitowani hodný.

Mitleider, m. útrpnik, a, m.

Mitleidig, adj. útrpný, litostiwý; —
keit, f. ütrpliwost, litostiwost, i, f.

Mittmachen, v. a. spolu dělati, s jiný-
mi držeti.

Mitmensch, m. bližni, iho, m.

Mitnehmen, v. a. s sebau wziti, fig.
wysiliti, zemdliti.

Mit nichten, adv. nikterak.

Mitrechnen, v. a. připočisti; 2.) s ně-
kým počítati.

Mitreisen, v. n. spolu cestowati.

Mitsammien, adv. spolu, spolem.

Mitschüler, m. spolužák, spolučenik,
a, m.

Mitspeisen, v. n. spolu jisti, spolu
jidati.

Mitspielen, v. a. spolu hráti; fig. ši-
diti, tejrati někoho.

Mittag, m. poledne, e, n.; (Süben), Mittelmehl, m. prostřední mauka.

jih, u, m.; —tägig, adj. poledni,
nižni.

Mittags-, poledni; —essen, n. oběa, u,
m.; —gespenst, n. polednice, e, f.; —
glocke, f. polědníček, čku, m.; —kreß,
m. polednik, u, m. poledni kruh; —
länder, m. jihokrajan, a, m.; —linie,
f. poledni přimka.

Mittags-mahl, n. oběd, u, m.; —mai-
zeit, f. čas k obědu; —schlaf, m. po-
ledniček, čku, m. spánek poledni:
—seite, f. jžni strana; —sonne, f.
slunce poledni; —stunde, f. poledni
hodina; —tisch, m. oběd, u, m.; —
wärts, ado. k jihu. jižno; —wind,
m. jih, u, m. witr pžni.

Mitte, f. střed, u, středek, prostředek, dku, m.

Mittel, n. prostředek, dku, m. pomů-
cka, y, f.; 2.) střed, u, m; 3) fi).
sich in das — legen, w něco se wlo-
žiti; Mittel-, prostředni, středo-,
střední.

Mittelalter, n. prostředni wěk; 2.)
středowěk, u, m.

Mittelband, n. swór, u, m. swůra, y, f.

Mittelbar, adj. prostředečni; —keit, f.
prostředečnost, i, f.

Mittelbier, n. ředina, y, f. patoky, pl.

Mittelbing, n. prostředek, dku, m.
prostředni wěc.

Mittel-singer, m. prostředni prst, mě-
děnec, nce, m.; —kleisch, n. za naro-
či, n. hráz, v, f.; —fuß, m. närt,
u, m.

Mittel-qattung, f. prostředni druh, —
gebirge, n. středohoři, n.

Mittelhand, f. záprsti, n.

Mittel-junge, m. mládek, dka, m, —
knecht, m. wolák, druhák, a, m.

Mittelländisch, adj. středozemni.

Mittelleinwand, n. pačesné plátno.

Mittelloß, adj. nezamožný; —keit, f.
nezámožnost, f.

Mittelmann, m. prostředník, člówěk,
muž prostřední wyšky.

Mittelmäßig, adj. prostřední; —keit,
f. prostřednost, i, f.

Mohr

269

Mord

makowec, wce, makownik, u, m.; -sašt, m. šťáwa z máku; -šamen, m. makowé semeno

Mohr, m. mauřenin, černoch, a, m.

Möhrbeere, f. medwědice, e, f.

Möbre, Mebrübe, f. wrkew, kwe, f.; Möhren-, mrkewni, mrkwowý.

Möhrenfeld, n. mrkwiště, n.

Möhrenland, n. mauřeninská země.

Mohrig, adj. černawý.

Mebrin, f. mauřeninka, y, f.

Mohrmeise, f. picawa, y, f.

Molch. m. mlok, ohnižil, ohnižiw, a, m.

Molken, f. syrowátka, y, f.; Molken-, syrowátni; -brühe, f. žinčice, e, f.; -cur, f. hojeni syrowátkau; -dieb, m. motýl, a, m.

Molfig, adj. syrowátečný.

Molsch, adj. zhniličený.

Moment, m. doba, y, f.

Monarch, m. mocnář, samowládce, e, m.; -er, f. jedinowláda, samowláda, y, f. samopanstwí, n.; -in, f. samowládkyně, ě, f.; -išk adj. jedinowládný.

Monat, m. měsíc, e, m.

Monatlich, adj. měsíčný, poměsičuý.

Monats-, měsíčný; -fluß, m. čmira, y, f. měsíční čistění; -rose, f. růže měsíční; -schrift, f. měsíčnik, u, m. měsíční spis.

Mönch, m. mnich, a, m.

Möncherei, f. mnichowstwi, n.

Mönchs-, mnišský, zákonný; -kappe, f. mnišská kápě; -kloster, n. mužský klášter; -kutte, f. mnišská hrozuka; -pfessr, m. drmek, mku, m.; -platte, f. mnišský pleš; -wesen, n. mnichowstwi, n.

Mond, m. měsíc, e, m.; Mond-, měsíční, měsíčný, měsícowý; -áugig. -blind, -flüssig, adj. měsíční.

Mondenfabr, n. měsíční rok.

Mond-finsterniß, f. zatmění měsíce; -licht, n. -schein, m. jasnost, swětlo měsíčné, n. měsíčnost, i, f.

Monds-brüche, pl. -wandlung, m. pro-Měnna měsíce.

Mondsfüchtig, adj. měsíčný, naměstěný; -keit, f. náměsíčnost, i, f.

Monkalb, n. zásnět, u, m.

Monstranz, f. monstrancí, f.

Montag, m. pondělek, lka, m. ponděli, n.

Montanist-ik, f. hornictwi, n.; -isch, adj. horni, hornický

Montir-eu, v. oditi, odiwati; -ung, f. odění, n.

Monument, n. pomnik, u, m.

Moor, n. slatina, y, f. bahniště, n.; -ig, adj. slatinatý.

Moos, n. mech, n, m.; Moos-, mecho- wý; -beere, f. brusnice, barianí; klikwa a horůwka; -slechte, f. lišejnik skalní.

Moosig, adj. mechowatý, omšený.

Mops, m. mupslik, a, m.; -gesicht, n. mupslich obličej.

Movař, f. mrawouka, y, f. mrawoslowi, n.; -išk, adj. Mraw-, mowni; 2.) mrawni; -išni, v. moralowali, kazati, káraći; -išt, m. karatel, e, m.; -išt, f. mrawnost, i, f.; -philosophie, f. filosofie mrawouená.

Morašt, m. močál, u, m. bahno, a, n. bažina, y, f.; Morašt-, bahni, haheny, mocálowý; -ig, adj. bahnitý, močalowitý, bahniwý.

Morchel, f. smrž, m

Mord, m. wražda, y, f. zabiti, n.; Mord-, wražedný, wraždy, wraždau, wraždéci, wražední, wraždiwý,

Mordbrenner, m. palič, žhár, e, m.; -ei, f. žhářstwi, n. požeh, u, m.

Morden, v. a zabiti, wražditi.

Mörder, m. wrah, zbojnik, a, zábojce, e, m.; Mörder-, wražednický; -ti, f. wražednictwi, n; -in, f. wrahně, wražednice, e, f.; -isch, adj. wražedný, wraždiwý.

Mord-geschrei, n. pokřik o zpáchané wraždě; 2.) hrozný křik; -gesell, m. účastník wraždy; -gewehr, n. wražedná zbraň; -keller, m. (Gesamme), hradební sklep, kasamaty, pl.; -kind, n. wražedník, a, m.; -luft, f. wraždiwost, wraždychtiwost,

Mühlg

271

Münze

schiei, n. młynek, nku, m. hra w mły-
nek; -teich, m. rybnik na młyń.

Mühl-gast, m. mleč, e, m. mlečka, y,
f.; —gerechtigkeit, f. prawo mleti; —
haus, n. młynice, e, f.; —herr, —
meister, m. mlynár, e, m.; —pfahl, n.
znameni, n.; —rad, u. hřebenáč, e,
m. kolo młynské; —rechen, m. če-
slice, zbranidla, pl.

Mühl-schaff, n. násypka, y, f.; —stäm-
pel, m. pěch, pich, u. m.; —stein, m.
mlýnský kámen, žernow, a, m.; der
Bodenstein, spodek, dku, m.; —stein-
bruch, m. žernownice, e, f.; —wasser,
n. woda na młyń; —wehr, n. jez,
splaw, u, m.; —werk, n. młyń, u, m.

Muhme, f. (Schwester des Baters),
strýna; (Schwester der Mutter), te-
ta, y; 2.) bratranice, sestřenice,
e, f.

Muhsal, n. trampoty, pl.

Mühsam, adj. pracný, trudný; 2.)
snažný; —keit, f. pracnost, sna-
žnost, i, f.

Mühselig, adj. strastný, trudný, łopot-
ný; —keit, f. strast, i, łopota, y, trud-
nost, i, f.

Mühwaltung, f. zanepráždněni, zamě-
stnání, n. práce, e, f.

Mulde, f. necky, pl.; —nmacher, m. nec-
kár, e, m.

Mull, n. měl, i, f.

Müller, m. mlynár, e, m.; —in, mly-
nářka, y, f.; Müller-, adj. mlynář-
ský; —art, f. splawec, wce, m.; —
handwerk, n. mlynářstwí, n.; —tuč,
n. žinka, y, f.

Mulm, m. prst, i; 2.) čerwotočina, y,
f.; —ig, adj. čerwotočný; mělný,
sypký; mulmige Erde, prst, i, f.

Multipli-cation, f. množeni, násobe-
ni, n.; —cator, násobitel, e, m.; —ci-
ren, v. a. množiti, rozmnożowati,
znásobiti.

Multon, m. moldaun, u, m.

Mumie, f. mumie, e, f.

Mumme, f. nunwice. řezanice, e, f.;
2.) škraboška, maskara, y, f.

Mummel, m. hubák, mumlák, a, m.č
—n, v. n. bublati, mumlati.

Mummerei, f. přestrojení, zakukle-
ní, n.

Mummler, m. mumlač, e, m.

Mumpfeln, v. n. žmauliti, mauliti.

Mund, m. ústa, pl. n.; Mund-, uštn;
—art, f. nářeči, n.; —bedarj. m. po-
trawa, y, f.; —bissen, m. sausto, a, n.

Mündel, m. swěřenec, nce, nedospě-
lec, Ice, m.

Munden, v. chutnati.

Mundfäule, f. kurděje, pl. shnilina w
ústech.

Münbig, adj. zletilý; —keit, f. zlott-
lost, dospělost, i, f.

Mundiren, v. opisowati na čisto.

Mund-siemme, f. sewření ust; —loch,
m. osobni kuchař; —leim, m. klej
oder klih ústní.

Mündlich, adj. ústní; adv. ústn.

Mund-loch, n. ústa, pl. n.; —mehl. n.
bilá mauka; —schenk, m. češník, a,
m.; —femmel, f. žemlička, y, f.

Mundstück, n. nadhubka, y, f.; am Pfer-
dezaume, udidlo, a, n.; an einem Mu-
sikinstrumente, strojek, jku, m.; an der
Kanone, duše, e, f.; an der Pfeife,
traubel, v, hubička, y, f.; ein gutes
— haben, dobrau wyřidilku miti.

Mündung, f. ústa, pl. ústí, n.

Mundvoll, adv. sausto; —vorrath, m.
zásoba pokrmův, strawa, y, f.; —
wein, m. ústni wino; zamilowaný wi-
no; —werk, in. wyřidilka, odríkač-
ka, y, f.

Munkeln, v. pošeptáwati si.

Municipal-, municipální, adj.

Munition, f. střeliwo, a, n.; —swagen,
m. wůz na střeliwo.

Münster, m. hlawní chrám.

Munter, adj. bdělý; 2.) čilý, weselý,
bodrý, čerstwy, jarý; —keit, f. bdě-
lost; 2.) čilost, bodrost, žiwošt, i, f.

Dińz-, mincewni, čislni; —amt, n.
mincowna, y, f.; —amtlich, adj. min-
cowni; —e, f. mince, e, f. peniz, v,
n; kleine Münze, drobné penize.

Dińże f. (Pflange), máta, y, f.

Nachtm

276

Nachst

Nachmahd, f. otawa, y, f.

Nach-malig, adj. potomni; —mals, aav. potom, potomně.

Nachmann, m. nástupce, e, následnik, a, následowatel, e, m.

Nachmessen, v. po někom měřiti, zno-wu měřiti.

Nach-mittag, m. odpoledne, adv. odpolední; —mittägig, adj. odpolední.

Nachrechen, v. a. po někom hrabati,

Nachrechnen, v. přepočitati, počty přehlédnauti.

Nachred-e, f. pomluwa, y, f; üble —, zlá powěst, klewety, pl.; 2.) druhá, pozdnější řeč; —en, v. pomluwiti, pomlauwati; —ner, m. utrhač, e, m.

Nachreichen, v. a. wice podati, postrčiti.

Nachreue, f. pykání, n.

Nachricht, f. zprawa, y, f. náwěšti, n. wědomosi, i, nowina, y, f.

Nachrichter, m. kat, a, poprawce, e, m.

Nachrichtlich, adv. zprawně.

Nachrücken, v. n. táhnauti za někým, přitáhnauti, wtrhnauti; 2.) v. a. postrčiti, pomknauti.

Nachruf, m. wolání za někým, zawolání, n.

Nachruhni, m. sláwa po smrti.

Nachrühmen, v. a. chwáliti, chwálu dáti.

Nachfaqen, v. a. po někom řikati; Gutes —, dobře o někom mluwiti; Böses —, pomlauwati.

Nachsammeln, v. a. posběrowati.

Nachsaß, m. zadn položeni; 2.) zásadka, y, f.

Nachschallen, v. n. rozlíhati se.

Nachschauen, v. f. Nachsehen.

Nachschieken, v. a. za někým poslati.

Nachsieben, v. a. postrčiti, postrkáwati.

Nachsießen, v. a. přidati, dodati; 2.) po někom střileti; 3.)BALIT se.

Nachschlagen, v. a. po někom biti; eine Stelle im Buche —, místo w knize hledati.

Nachschleichen, v. lauditi se za někým, za někým kradmo lězti.

Nachschlüffel, m. f. Dietrich.

Nachschmecken, v. n. chuť po něčem mítí, něčím páchnauti.

Nachschneiden, v. podlé něčeho řezati.

Nachschnitt, m. wyřezeti podlé něčeho.

Nachschreiben, v. das Geschriebene nachahmen, něči pismo od. ruku wytwořiti; 2) Jemands Worte —, po někom psáti; 3.) das Versäumte —, připsati; 4.) hinterher —, za někým psáti.

Nachschreien, v. za někým křičeti.

Nachschrift, f. připis, u, m. [m.

Nachschuß, m. dotatek, doplatek, tku.

Nachschwarm, m. druhý roj, druháh. a, m.

Nachsehen, v. za někým hleděti; 2.) prominauti, promijeti, prohlídnavati; 3.) podiwati se, dohlídnauti, dohlžeti; nachsehead, dohlídawý; Nachseher, m. dohližitel, e, m.

Nachsehen, v. a. zasaditi; 2) posaditi, podložiti; 3.) v. n. za někým se hnáti.

Nachsicht, f. promijeni, prohliženi, prominuti, odpauštěni, n.

Nachsichtig, adj. showiwawý, promijejici; —keit, f. showiwawost, i, f.; nachsichtlich, adj. odpustitelný, prominutelný.

Nachsingen, n. a. po někom zpiwati.

Nachinnen, v. přemýšleti, rozjimati.

Nachsollen, v. mit za kým jítí.

Nachsommer, m. babské oder babí léto.

Nachsváhen, v. sliditi po něčem; —er, m. slidič, e, m.

Nachspiel, n. pohří, n. dohra, pohra, y, f.

Nachsvotten, v. ošklibati se po někom.

Nachsprechen, v. powidati, po někom řikati.

Nachsproß, m. nowý mláz.

Nachspüren, v. sliditi, stopowati.

Nächst, adv. wedlé, podle, onehda, praep. po.

Nachstand, m. zbytek, tku, m.; —stán dig, adj. zbýwajici.

Näſſe

280

Nehm

Näſſe, f. mokro, a, n. mokrota, y, f. mokrost, i. f.

Näſſen, v. moknauti. zmoknauti.

Naßgalle, f. temenec, nce, m.

Naßkalt, adj. sychrawy.

Näßlich, adj. nawlhiy.

Naſſ, m. wětew, twe, ſ.

Naſſholz, n. přinos, u, m. přínosni dřewo.

Nation, f. národ, u, m.

National, adj. národní; -ität, f. národnost, i, f.

Nativität, f. 1. Geburt, Abkunft; 2.) saurodi swězdění.

Natter, f. had, a, m. zmije, e, f.; 2.) užowka, y, f.; Natter-, hadi; -hals, m. wrtohlaw, wijohlaw, a, m.; -kraut, n. netřesk, u, m.; -wurz, f. hadi kořen; -zunge, f. hadi jazyk.

Natur, f. příroda, y, f.; 2.) přirozenost, i, podstata, y, f.; 3.) twořiwá síla; die Natur des Geschäftes, powaha wěci; Natur-, přirozený, přírodní, podstatný, o přírodě, w Děrode; -al-, naturální.

Naturalien, pl. přirodniny, pl.; -fabinet, n. přirodowna, y, f. sbirka přirodnich wěcí.

Naturalisten, e. wnárodniti.

Naturalist, m. přirozenec, nce, m.

Natur-begebenheit, f. udalost o přirodě; -beschreibung, f. přirodopis, u, m.

Naturell, adj. n. přirozenost, i, f. při rozená powaha.

Natur-erscheinung. f. úkaz w přírodě; -forscher, m. zpytowatel přírody; -forschung, f. přirodozpyt, u, m.; -gabe, dar přirozeny; -geschichte, f. přirododěje, pl.f. -bescheibung; -geſetz, n. zákon přírodní; -find, n. dítko přirozené; -kraft, f. síla přírody; -kunde, f. přirodoznanstwi, n.; -lehre, f. silozpyt, u, m.

Naturlich, adj.přirozený; přírodní; 2.) wlastní, samorostlý; 3.) nemanželský, z lewého boku; -keit, f. přirozenost, nestrojenost, i, f.

Natur-mensch, m. člověk přirozený,

samorost. a, m.; -recht, n. přirozené práwo; -reich, n. ríše přírodní; -spiel, n. hra přírody; -trieb, m. pud přírodní; -wissenschaft, f. přírodowěda, y, f.

Nautisch, adj. plawecký.

Nebel, m. mhla, y, f.; Nebel-, mlhowý; -ig, adj. mlhawý; -krähe, f. wrána, y, f.

Nebeln, v. n. mhliti se, mžiti.

Neben, prp. u, při, wedlé, podlé, dle, mimo; (in der Zusammenfeßung), postranni, spolu, wedlejší, přibytný, poboční, mimotní; 2.) adv. wedlé, přítom.

Neben-absicht, f. wedlejší ohled; -arbeit, f. postranni práce; -buhler, m. sok, sausok, a, saupeř, e, m.; -buhlerin f. sokyně, ě, saupeřka, y, f.; -gaffe, f. wedlejší ulička; -gebaued, n. příchlop, u, příhradek, dku, m.; -gebühr, f. příslušnost, f.; -irche, f. filiální kostel.

Neben-mann, m. wedlejší muž; -mensch, m. bližni, iho, m.; -mond, m. odměsící, n.; -niere, f. nadlediwina, y, f.; -sache, f. postranni oder wedlejší wěc; -sonne, f. odsluni, n.; -streit, m. wedlejší rozepře; -stube, f. wěstupek, pku, m.; -stunde, f. wolná hodina.

Neben-ursache, f. příčina připadlá; -wieg, m. postranní cesta; -weib n. ženina, ženima, y, f.; -wort, n. přislowce, e, m.; -zimmer, m. postranni pokoj.

Nebst, prp. mimo, wedlé, při, nad, s.

Nech- en, v. škálditi, drážditi, pokaušeti; -erei, f. škádleni, pokaušeni, n.; -erisch, adj. čtweraciwý, směšný.

Neffe, m. synowec, wse, m.

Negativ, adj. záporný.

N ger, m. mauřenin, a, m.

N gligé, n. oblek po domácku.

N hmen, v. bráti, wziti, přijmauti: Plas —, rednauti si; ubel —, za zlé mítí, pokládatí; sích Zeit —, na chwili sobě dáti; sích in Acht —, na

Nische

284

moth

Nische, f. wýklonek, nku, sklípek, Normal-, normální; -ien, pl. normale, pl. f.; -schule, f. wzorní škola, normálka, y, f.; -schulfond m. normální fond.

Nischel, m. kotrba, y, f.

Niß, f. hnida, y, f.; -kamm, m. hni dowý hřeben.

Nissen, v. n. hníditi se.

Nisteln, v. hnízditi se.

Nir, m. Nire, f. wodnik, a, m.

Nobel, adj. wýborný, ušlechtilý, wzácný, čistý, čacký; šlechtický, urozený; nádherný; panský.

Mobelle, f. šlechta, y, f. šlechtictwo, urozenstwo, panstwo, a, n.

Noch, conj. ani, ni; 2.) adv. ještě, dosawad; - so sehr, sebe wice; - forsch, sebe hohatší.

Nochmalig, adj. opětowaný, opako, waný.

Nochmals, adv. ještě jednau, opě zase.

Noche, f. noka, y, f.

Nomad-, m. kočownik, a, m.; Nomaden-, kočowni, kočownický; -isch adj. kočownický.

Nominal-, jmenowni, názewný; nomálni.

None, f. dewátá, é, f.

Nonne, f. jeptiška, mniška, y, f.; Nonnen-, jeptišči; -nkloster, n. jeptišský panenský klášter.

Noppen, v. čistiti sukno.

Nord, Rorden, m. sewer, u, m. půlnoc, i, f.; Nord-, Rorden-, sewerni, půlnočni.

Nordisch, Rördlich, Rord-, adj. půlnočni, sewerni, adv. na půlnoc.

Nordlicht, n. čerwánky, záře sewer ni; -ost, m. sewerowýchod, u, m.; -östlich, adj. sewerowýchodni; -ostwind, m. witr sewerowýchodni; -pol, m. ühel od. čep sewerni, -schein, m. ſ. -licht; -see, f. sewerni moře; -seite, f. sewerni strana; -stern m. sewerni od. půlnočni hwězda: -west, m. sewerozápad, u, m.; -westwind, m. witr mezi půlnoci a západem; -westlich, adj. sewerozápadni; -wind, m. witr sewerni.

Nörgeln. v. n. buhlati, mumlati,

Normatag, m. wyznamenaný den.

Mörz, m. norek, rka, m.

Rößel, m. žejdlik, u, m.

Notabilität, f. znamenitost, znamenitšosoba.

Notar, m. notár, a, m.

Note, f. nota; 2.) známka, y, f.; 3.) připis, doklad, u, m.; 4.) pozname náni, n.

Noten-, notowy, s notami, na noty w notách; -buch, n. kniha s notami; -papier, n. papir na noty; -schreiber, m. notař, e, m.

Noth, f. bida, y, nauze, e, potřeba, y, těžkost, i, tiže, e, strast, i, f.; Kindešnoth, porod, u, m.; Noth-, nuzný, hidný, w nauzi, z nauze; -anker, m. záchowni kotwy; -brücke, f. jalowy most; -dringen, v. a. z nauze prinutiti.

Nothourft, f. potřeba, y, nauze, e, bida, y, f., seine - verrichten, na záchod, na potřebu jiti; nothdürftig, adj. nuzný, potřebný.

Noth-erke, m. přirozený dědic; -falls, m. čas nauze, potřeby; -gericht, n. hrdelni práwo.

Noth-helfer, m. pomocnik w nauzi; -hülse, f. pomoc w nauzi, z nauze.

Nöthig, adj. potřebný; es ist -, jest potřebi, zapotřebi; -en, v. a. nutiti, přinutiti; 2.) pobízeti, nutkatı; -end, nutkawý; -er, m. nutitel, e, m.; -erin, f. nutitelka, y, f.; -keit, f. potřebnost, f.

Nothjahr, n. drahý rok.

Nothknecht, m. pacholek z nauze.

Noth-leidend, adj. nauzi trpici; -luge f. lež z nauze.

Nothpfennig, m. peníz k potřebě.

Noth-stall, m. lisice, e, f. lísy, pl., -stand, m. nuzný staw; -taufe, f. křest z potřeby; -wehr, f. obrana z potřeby, z nauze.

Olymp

289

Orna

wý, ohwni; -uſarbtg, adj. ohwo-
barwý.

Olymp, m. olymp, u, m.; -iade, f. o-
lympiada, y, f.; -iſch, adj. o-
lympský.

Omat. n. otawa, y, f.

Onante. f. samoprzeń, zně, f.

Onkel, m. ujec, ice, m.; -ß, ujcowý.

Onyr, m. nehetec, tce: ohňač, e, m.

Opat, m. opál, u, oslepowec, wce, m.

Over, f. zpěwohra, y, f.; -iſt, m. zpě-
woherec, rce, m.; -iſlin, f. zpěwo-
herečka, y, f.; -nhaus, n zpěwo-
herna, y, f.

Operation, f. konání, podnikání, n. prá-
ce, operace, e. f.

Operiren. v. podnikati; operowati.

Opern-haus n. zpěwárna, y, f.; -ſan-
ger, m. zpěwoherec, rce, m.

Opfer, n. obět, i, žertwa, y, f.: Opfer-
obětní, obětný; -altar, n. obětnice,
u, f.; -kasten, m. f. -ſtock; -mann,
m. obětnik, a, m.

Opfern, v. obětowati, žertwowati.

Opfer-ordnung, f. obětní řád; -pric-
ſter, m. obětnik, a, obětující kněz;
-ſtock, m. obětní pokladnice; -thier,
n. dobytče obětní; -tisch, m. obót-
nice, e, f.

Opferung, f. obětowání, n.

Opiat, n. opiát, u, m.

Opium, n. opium, makowé mléko.

Opponent, m. odpornik, a, m.

Opposition, f. odpor, u, m.

Optik, f. swětloznalstwi, n. zorba, y, f.

Optiker, m. swětloznalec, lce, m.

Optisch, adj. swětelský, zorební,
zrační.

Oraké, n. swatobor, u, m. chrám pro-
rocký; 2.) bohozwěst, i, f.

Orange, f. pomoranč, e, m.; -rie, f.
pomorančnice, e, f.

Oratorium, n. weliký hudební sbor;
2.) modlitebnice, e, f.

Orchester, n. hudební sbor; 2.) hude-
bnště, n.

Ordaſien, pl. f. božské saudy, pl. m.

Orden, m. řád; 2.) zákon, u, m; ře-
hole e, f.; Orren, řádu, z řádu,

w řádu, řádowy, zákonní, řeholní
-baud, n. přepas řádu; -šbryder,
m. řeholník, zákonní bratr; 2.)
bratr z řádu; -geißlischer, m. zá-
konník, řeholník, a, m.; -kleib, n.
řeholni hazuka, habit; -meißter, m.
mistr řádu; -proſes, f. řeholni slib;
-regel, f. řehole, e, f. zákon, u, m.;
-rutter, m. rytiř řádu; -ſchwester,
f. sesira zákonni, zákonnice, e, f.

Ordeutlich, adj. řádný, pořádný, sprá-
wný; náležitý; oprawdowy, oby-
čejny; -kett, f. pořádnost, i, f.

Ordnanz, f. služebná stráž.

Ordnar, adj. obyčejný, sprostý.

Ordination, f. swěceni na kněžstwo.

Ordniren, v. a. swětiti na kněžstwi;
2.) předepsati, nařiditi. (Medic.)

Ordn-ien, v. a. řiditi, pořádati; 2.) po-
raučeti, nařiditi, nařizowati; 3.) zři-
diti, ustanowiti; -er, m. pořada-
tei, e, m.

Ordnung, f. řád, pořád, u, pořádek,
dku, m.; 2) střida, y, f.

Ordre, f. nařízení, n. rozkaz, u, m.;
an die Ordre meine eigene, mně.

Organ, m. nástroj, stroj, ústroj, e,
m.; -isation, f. zřízení, n. ústroj-
nost, i, f.; -iſch, adj. strojowy, ú-
strojný; -iſiren, v. pořádati, uspo-
řadati; -iſirung, f. pořádání uspo-
řádání, organisowání, n.

Organist, m. warhanik, a, m.

Orgel, f. warhany, pl.; -bauer, m.
warhanar, e, m.; -n, v. n. na war-
hany brati; -pfeife, f. pištala we
warhanech; -werk, n. warhanni
stroj, warhany.

Orient, m. wzchod, wychod, u, m.; -
alisch, adj. wychodni, wzchodni;
-iren, v. obezřiti se, upamotowa-
ti se.

Original, n. půwod; wzor. u, m.; pů-
wodn spis, prwopis; -, adj. půwo-
da, prwotworní; -itát, f. půwod-
nost, f.

Orkan, m. wichr, chru, strašliwá
bauře.

Ornament, n. ozdoba, y, f.

19

Partie

292

Patſche

-iſch, adj. stranný; -liſkeit, f. strannost, i, f.; -loſ adj. bezestranný, nestranný.

Partie, f. částka, y; 2.) společnost, i, f.; partiel, adj. částečný.

Partikel, f. kausek, sku. m.; částice, e, f.

Partikulär, adj. částečni, zwliáštni.

Partisane, f. halapartna, y, f.

Partitur, f. partitura, y, f.

Paſch, m. paſs, e, m. násoba, y, f.; -en, v. n. kostkowati: 2.) fig. passowati, zapowězené wěci tajné přinášeti.

Paſcha, n. baša, y, m.

Paſquill, n. paskwil, u, m. potupný spis; -ant, m. paſkwilant, a, haluvipec, wce, m.

Paß, adj. přihodný; zu -, w hod.

Paß, m. (v. Pferd), klus, mimochod, jinochod; 2.) prosmyk, u, m. úžina, y, f.; 3.) fig. průwodní list.

Paſſag-e, f. průjezd, u, m.; -ier, m. pocestný, ého, m.

Paſſatwind, m. pasátní od. žiwý witr.

Paſſen, v. n. im Spiele, nehrati; warten, čekati, počkati, pozor dáti; lauern, čihati, 2.) hodíti se; přináležeti; 2.) měřiti.

Paſſend, adj. slušný, způsobný, shodný.

Paſſer, m. čekatel, e, m.

Paß-gang, m. klus, jinochod, mimochod, u, m.; -gänger, m. jinochodnik, mimochodnik, a, m.

Paſſier-en, v. n. projiti, minauti; 2.) daß paſſirt, to ujde, projde; 3.) drženu býti; 4.) hoditi se, udati se.

Paſſierzettel, m. průwodni oder cestovni list.

Paſſten, f. umučení, utepěni, n. ; 2.) wášeň, šně, náružiwost, i, f.; -sblume, f. mučenka, y, f. kwět pašijowy.

Paſſtren, v. projiti; procházeti; minauti.

Paſſiv, adj. trpný, nečinný; -schulb f. skutečný dluh.

Paſſort, m. propusta, y. f. průwodní list.

Paſſell, m. tužka, y f.; -farben, p. suché barwy; -malerei, f. tužkowá malba.

Paſtete, f. paštyka, y, f.

Paſtnake, f. paſtrnák, u, m.

Paſtor, m. pastor, a, m.; -at, n. pastorství, n.

Patent, n. otewřený list; 2.) wýsadní list.

Pater, m. pater, a, duchowní, iho, m.; -noster, n. Otčenáš, e; 2.) růženec, nce, m.

Pathe, m. kmotr, a, m.; otec křestní; 2.) i. Täufling.

Pathen-geld, -geschenk, n. penize do winku.

Pathetisch, adj. wášniwý, náružiwý.

Pathin, f. kmotra, y, f.

Pathos, n. wážnost, i; wášeň, šně, f.

Patient, m. nemocný, ého, m.; -in, f. nemocná, é, f.

Patriarch, m. arciotec, tce, patriarch, a, m.; -alisch, adj. arciotcowský, patriarchální; -at, n. arciotcowství, n.

Patrimonialgericht, n. wrechnostenský, patrimoniální saud

Patriot, m. wlastenec, nce, m.; -in, f. wlastenka, y, f.; -iſch, adj. wlastenecký; -iſmus, m.; wlasteneckství, n.

Patrize, f. patrice, e, f.

Patrizier, m. měšlanošlechtic, e, m.

Patroll-e, Patrull-e, f. ponůcka, hlánska, y, f.; zu Fuß obchod; zu Pferd, objezd, u, m.; -iren, v. ponocowati, obcházeti, objížděti.

Patron, m. podpůrce; ochránce, e, m.; Kirchen -, podaci pán; -at, n. podaci práwo.

Patrone, f. patrona, rána, y; 2.) wzornice, e, f.

Patrontasche, f. kulownice, e, f.; tobulka na rány.

Paſſch, interj. plesk, bác; žbluňk, bluňk.

Paſſche, f. placák, u, m.; 2.)

Kinderſy, pac, tučka, Y, f.

Pfippa

296

Pforte

Pfippa, m. tipet, ptu, tipec, pce,
třpít, u, m.

Pfirsich, m. broskew, kwe, f.; Pfirsich-, broskwowý, broskewní: -baum, m. broskew, kwe, f.; -blüte, f. broskewní kwět; -kern, m. broskowá pecka.

Pflanz-bar, adj. saditebný; -beet, n. planiště, n.

Pflanze, f. bylina, zelina, rostlina, y, f.; 2.) sazenice, e, f.

Pflanzen, v. a. saditi, štípiti, sázeti:
einen Garten -, založiti zahradu;
2.) fig. die Fahne wohin -, prapor-
rec zaraziti; die Kanonen auf etwas,
děla na něco zatáhnauti.

Pflanzen-, bylinní, bylinowý, rostlin-
ní, rostlinowý: -beet, n. záhon pro
sazenice; -reich, n. bylinstwo, ro-
stlinstwo, a, n.

Pflanzer, m. štěpitel, stěpař, e; 2.) osadník, a, m.; Pflanzer-, štěpitelský, štěpařský.

Pflanzgarten, m. semenistě, planiště,
n. štěpnice, e, f.

Pflanzschule, f. semenistě.

Pflanzstadt, f. osada, y, f. osadiště, n.

Pflanzung, f. štěpení, sázení, n.; 2.)
osada, y, f.

Pflaster, n. přílep, v, přilepek, dku,
m.; 2) dlažba, y, f. dluždění, n.; -
legen, dlažiti, dlažditi; Pflaster,
přílepni, dlažební.

Pflasterer, m. dlažič, e, m.

Pflastern, v. a. dlažiti, dlažditi.

Pflaster-stein, m. dlažební kámen: -
treter, m. hlatošlap, dlažbošlap, tu-
lák, a, zahaleč, e, m.

Pflaume, f. sliwa, y, f.

Pflaumen-, sliwowý, šwestkowý; -
artig, adj. sliwowitv. šwestkowitv;
-nbaum, m. sliwa, y, f.; -nkuchen
m. kolač s powidly, sliwownik, u,
m.; -nuß, n. powidla, n pl.

Pflegebefohlen, adj. k wychowání
šwělený.

Pflege, f. opatrowání, šetření, pěsto-
wání, n.

Pflege- opatrujici, opatrowný, pě-
sche Pforte, otomanská brána, porta

staunský; -áltern, f. opatrowní ro-
die; -find, n. chowanec, nce, m.
schowanka, y, f.; -mutter, f. pě-
staunka, y, f.

Pflegen, v. a. opatrowati, hlídati, še-
třiti; 2.) hleděti, howěti; 3.) oby-
čej miti, zwyknauti.

Pfleger, m. zpráwce, e; 2.) opatro-
wník, a; 3.) pěstaun, a, m.; -in,
f. pěstaunka, chowatelka, y, f.

Pflege-sohn, m. chowanec, nce, m.; -
tochter, f. chowanka, y, f.; -vater,
m pěstaun, a, m.

Pfleglich, adj. opatrný, šetrný.

Pflegling, m. swěřenec, chowanec,
nce, m.

Pflicht, f. powinnost, i, f.; Pflicht-, powinnostní; powinowaný; -brüchig, adj. powinnost rušici; -gemäß, adv. powinně, dle powinnosti; -ig, adj. powinen, powinowán; -leistung, f. složení přisahy; -los, adj. nepowinný; -mäßig, adj. powinný, dle powinnosti; -mäßigkeit, f. powinnost, f.; -theil, m. powinný dil; -vergeffen, adj. na powinnost zapomělý; -widrig, adj. odporný powinnosti.

Pflöch, m. kůl, gen. kolu, kolik, u, m

Pflöchchen, n. količek, čku, m.

Pflöchen, v. kolikem přibiti, přikoliti.

Pflüchten, v. a. škubati, trhati, utr-
hnauti; přebírati; čkáti; Dbst --,
česati owoce.

Pflug, m. pluh, u, m.; Pflug-, plužni, poplužný, poplužni; -bar, adj. orný; -eisen, -messer, n. krajidlo, a. n.

Pflüg'en, v orati; -er, m. oráč, e, m.

Päna-backen, m. nákolesník, u, m.; -
kebre, f. sauwrať, úwrať, i, f.; -ochs,
m plužni wůl; -rad, n. plužni ko-
lečko; -rcute, f. otka, y, f.; -schar,
f. radlice, e. f. lemeš, e, m.; -ster-
ze, f. tehle, e, f.; -wende, f. sau-
rať, úwrať, i, f.

Pforte, f. brána, y. f.; die ottomani-
sche Pforte, otomanská brána, porta

Reichy

312

Reißen

Reichhaltig, adj. hojný, mnohonásobný.

Reichlich, adj. hojný; —keit, f. hojnost, i, f.

Reichs-, ríšský; —acht, f. ríšská klatba; —adel, m. ríšské šlechtictwi; ríšská šlechta; —apfel, m. ríšské jablko; —glied, n. ríšan, ríšák, a, m; —hofrath, m. ríšská dworská rada; —kladt, f. ríšské město; —tag, risťský sněm; —verweser, m. zastupitel ríše.

Reichthum, m. bohatstwi, n.

Reichung, f. podání, podáwání, n.

Reif, m. prowaz, u, m.; 2) obruč, o.f.

Reiß, Reifen, m. jini, n. jinowatka, y, f.

Reif, adj. zralý, dozraly; 2.) dospělý.

Reise, f. zralost, uzralost, dozralost, f.; 2.) dospělost, i, f.

Reifen, v. n. zřáti; 2.) fig. dospěti.

Reifen, v. eß reißt, jíni padá.

Reisholz, n. pruty, hole in obručo.

Reißlich, adj. nralý; adv. náležitě.

Reif-messer, n. pořiz, u, m.; —roč. m. rohowka, y, f.; —schlāger, m. lanar, o, m.; —zange, f. potáhliks, u, m.

Reihe, f. řada, y, f. pořadí, n. řad, u, m.

Reißen. —tanz, m. kolo, tanec do kola; Reißen, řádkowy.

Reißen, v. řadita, pořádati, zpořádati; 2.) nawlikati.

Reißenweise, adv. jeden po druhem, po stridě.

Reiher, m. wolawka, y, f. čapě, če, n.; —beize, f. low, lapání wolawek; —buß, m. kytka z wolawčího pěri; —seder, f. pero wolawčí.

Reim, m. rým, rounosloh, u, m.; Reim-, rýmowy, rýmowník; —buß, n. rymownik, u, m.

Reimen, v. a. rymowati; sich —, rytmowati se; fig. příslušeti, hoditi se.

Reimer, m. rymaŕ, e, rymownik, a, m.; —in, f. rymaŕka, y, rymownice, e, f; —ei, f rymownictwi, n.

Reim-frei —los, adj. bez rymu, ne-

rymowaný; —kunst, f. rymownictwí, m.; —schmied, m. rymaŕ, e, rymownik, a, m.

Rein, adj. čistý; 2.) ryzi; adv. dočista, na čisto; —heit, f. čistota, y, f.

Reinertrag, m. čisty wynos.

Reinigen, v. a. čistiti, očistiti, wyčistiti.

Reiniger, m. čistitel, očišťowatel, e, m.; —in, f. čistitelka, očišťowatelka, y, f.

Reinigung, f. čištění, očištění, očišťowání, n.; —ß, očišťowaci.

Reinlich, adj. čistotný; —keit, f. čistotnost, 1, f.

Reiß, n. prut, u, m. prauti, n.; dörres —, roždi, n.; —chen, n. prautek, tku, m.; —bund, m. otýpka roždí, prauti.

Reise, f. costa, y, f.; Reise-, pocestní, cestowní; —beschreibung, cestopis, u, m.; —bündel, n. uzlik, tlumok, u, m.; —fertig, adj. na cestu hotowy, pripraweny.

Reise-gefährte, m. spolupocestný, ého, m., —geld, n. cestne, ého, n.; —getätthe, n. zawazadla, n. pl.; —jäger, m. cestný, průwodčí myslíwec; —kletb n. saty pocestne, —luft, f. chušku konáni cesty.

Reisen, v. n. costowati; zu Pierd, Wagen. jeti; zu Fuß, jiti.
Reiteлац, m. tlumok, u, m. —wagen.
m wůz pocestný.
Reisholz, n. klest, u, m. 2) prauto n. dřiwí.

Reißig, n. chwoj, o, klest, 1, f.; 2.) chrasti, n.

Reißig, adj. jitzdný; —e, m. jezdec, dce, m.

Reiß. m. rejže, e, f.
Reibaus, n. — nehmern s waňkem se poraditi, paty ukázati, w nohy se dáti.

Reißblei, n. rejsowaci tužka; —bret, n. rejsowaci deska.

Reißen, v. n. trhati se, přetrhnauti se, wytrhnauti se; 2.) pukati se; 3.)

Reiß. m. rejže, e, f.

Rucht

319

Rühm

—igkeit, f. bohaprázdnost, nešlechtnost, i, f.

Ruchtbar, adj. rozhlášený, zjewný; —werden, rozhlásiti se, na jewo wyjiti, —keit, f. rozhlášenost, wyneseni na jewo.

Ruck, m. in einem Ruche, jednim šustem, šaustnutim.

Rückbleibsel, n. ostatek, tku, m.

Rückblick, m. ohled, wzhled, u, m. pobled na zpět.

Rückbürge, m. podpůrce, e, m.

Rüde f. hawran, a, m; 2.) srna, y, f.

Rücken, v. n. postupowati; pomknauti; v. a. postrčiti.

Rücken, m. hřbet, u, m; den — wenden, obrátiti se; Jemanden den — halten, nadržowati komu.

Rücken-halt, m. záloha, y, f.; —lehne, f. židlicka, y, f.; —mark, m. náhrbetnik, pohřbetník, u, m.

Rückerlaq, m. nawráceni, n.

Rüd-fall, m. připadnutí, n.; —fällig, adj. připadlý.

Rüdfracht, f. zpatečni náklad.

Rück-gang, m. zpět jiti; —gängig, adj. na zmar přišlý, zrušený; —geben, v. n. zpět jiti; na zmar přijiti, zrušiti.

Rückrat, m. hřbetni kost, hřbetnice, e, f.

Rückhalt, m. zadržení, n.; —kauß, m. zpátečni kaupě; —kehr, —kunft, f. nawracení, n.

Rückling, adv. zpět, zpátkem; 2.) na znak; 3.) zadu.

Rüd-marsch, m. zpátečni tažení; —reife, f. cesta nazpátek.

Rücksicht, f. ohled, u, m. zřetel, e, m; —swürdig, adj. zřetele hodný.

Rücksprache, f. rokowání, n.

Rück-stand, m. zůstatek, tku, m.; zadrženost, zadržalost, f.; —ständig, adj. zadržalý; —verrechnung, f. zpětní účtowání.

Rückwärt, adv. zádama; 2.) zpět, na zpátek, zpátky, zpátkem.

Rückwechsel, m. zpětní směnka.

Rück-weg, m. cesta zpátky; —zaßlung,

f. zaplacení, nawrácení, n.; —jug, m. tažení zpět.

Rüde, m. pes, gen. psa, lišák, wlk, a; 2) ohar, v, m.

Rudel, m. hejno, stádo, a, n.

Ruder, n. weslo, a, n.; am — itzen, fig. zemi řiditi, zprawowati; Ruder, weslowý; —artig, adj. weslowitý; —bank, f. weslárská lawice.

Ruderer, Ruderknecht, m. weslár, e, m.

Rudern, v. weslowati.

Ruderschiff, n. galeje, weslice, e, f.

Ruf, m. zawolání, n.; hlas, u, m.; 2.) powěst, i, sláwa, y, f.

Rufen, v. n. křičeti; 2) wolati; 3.) v. u. wywoláwati, wywolati; zu sich —, powolati, zawolati; fig. wie gerufen, práwě whod.

Ruser, m. wolač, wolatel, e, m.; —et, f. wolání, n.; —in. f. wolačka, wolatelka, y, f.

Rüge, f. donáška, y, f. udáni, n.; 2.) wýtha, kára, wystawa, y, f.

Rügen, v. a. dotknauti; udati, žalowati; 2.) wytikati, předhazowati; pokutowati.

Rüger, m. žalobnik, a, donášitel, udawatel, e, m.

Rügung, f. udáni, n. wycitka, y, f.

Ruhe, f. odpočinutí, n. pokoj, e, poklid, u, m.; —bank, f. stolice, lawice k odpočiwání; —bett, m. sedací lůžko; —feld, n. auhor, příloh, u, m.

Ruhen, v. a. odpočinauti, odpočiwati, 2) pokoj dáti; 3.) aukoriti, přiložiti; 4.) fig. spáti; 5.) auf etwas —, na něčem ležeti.

Ruhe-vlag, —stätte, f. odpočiwadło, a, n. fig. hrob, u, m.; —punkt, m. přestawka, y, f.; —saat, f. osoni w přilohu; —tag, m. den odpočinuti.

Ruhig, adj. pokojný.

Ruhm, m. sláwa, y, f.; —begierde, f. sláwy žádostiwost; —begierig, adj. sláwy žádostiwý; —betränzt, adj. oslawený.

Rühmen, v. a. slawiti, welebiti, oslawowati, ohlašowati; sich —, wychwalowati se, wychlaubati se.

Sauce

325

Saumb

štětina, y, f.; brod, n. brambor, u, m.; dikel, f. swinský bodlák; 2.) oset, stu, m.

Sauce, f. omačka, y, f.

Sauen, v. n. kaňhati, klechtati.

Sauer, adj. kyselý; 2.) fig. trpký; škaredy, zasmušilý: - sehen, mračiti se, škarediti se.

Sauer-ampfer, m. šłowik, štěwik, u. m.; braten, m. dušenice, e, f.; brunnen, m. kyselice, kyselky, pl.; -dorn, m. dráč, e, dřištál, u, m.

Sauerći, f. swiňactwi, swinstwi, n. nešwara, y, f.

Sauer-klee, m. kyselý, zaječi jetel: - kraut, n. kyselé zeli, kwasná kapusta; -krautwasser, n. zelná woda.

Säuerlich, adj. nakyslý, přikyslý, kysłowatý; -keit, f. nakyslost, f.

Säuerling, m. kyselina, y, f.

Säuern, v. n. kyseleti, kysati, kysnauti.

Säuern, v. a. kwasiti.

Sauerort, m. zátěstek, tku, m.

Sauerschicht, adj. zakrnělý, zasmušilý.

Sauerstoff, m. kyslik, u, m.

Sauerfüß, adj. kyselosladký.

Sauerteig, m. kwas, u, m. nákwasa, nátěstka, y, f.

Sauer-torf, m. člówěk zakrnělý, škareda středa; -třpfisch, adj. zakrnělý, zasmušilý.

Säuerung, f. kwašení, n.

Sauerwasser, n. kyselá woda; 2.) ky selky, pl.

Sauf-, ožralský, opilskv., adj.; -aus. m. chlaston, é, močaba, ochlasta, y, m.; -bruder, m. spolupiták, radowník, a, m.

Saußen, v. n. píti; 2.) chlastati, chmeliti, slopati.

Saußenkel, m. jelení kořen.

Saufer, m. ožralec, ice, piják, a, ochlasta, y, m.; -ei, f. chlastanice, e, pitka, y, f.; -in, f. pijačka, y, f.

Saut-qešaq, m. řadowáni, n.; -qeiellischtaft, f. společnost pitáků, pitáctwo; -haus, n. pitárna, v. f.

Sauflisch, n. swinina, y, f. swiňské maso.

Saußenschwester, f. řadownice, e, pijacka, y, f.

Saußuhrt, f. chlastawost, ožírawost, f.

Säuqamme, f. kojná, é, kojka, y, f.

Sauge, f. wčelesno a, n.

Sauge-ferkel, n. podswinče, čunče, sele, ete, n.; -füllen, n. podkohylče, ete, n.

Saugemilch, f. mleziwo, a, n.

Saugemutter, f. bei den Thieren, mitznte, e, f.

Saugen, v. n. ssáti; 2.) píti.

Säugen, v. a. von Menschen, kojiti, přikajeti; 2.) von Thieren, dojiti.

Sauger, m. ssawec, wce; 2) dojič, dráč, e, m.

Säugerin, f. kojná, é, kojitelka, y, f.

Saugerüffel, m. ssadlo, a, n.

Säuqethier, n. ssawec, wce, m.

Säugling, m. cucák, a, ssawec, wce, m.; dité při prsech.

Saugraß, n. rojownik, u, m.

Sauhirt, m. swiňák, a, m.

Sauigel, m. ježek, žka; 2.) fig. swiňák, prase člówěk.

Sauisch, adj. swiňský, praseci.

Sau-jagb, f. honba na černau zwěř: -koben, m. krmník, u, m.; -kraut, n. psi wino; -lache, f. kal, u, m.

Säufe, f. slaup u, m.

Sauleder, n. swiňská kůže, swinina, y, f.; 2.) fig. swiňák, neřád, a, m. mrcha člówěk.

Saußen-, slaupowý, adj.; -füß, m. podslupi, n.; -gang, m. slaupowi, n. slaupowá chodba; -ordnung, f. slaupořadi, n.; -stein, m. čedič, u, m.; -stellung, f. poslupi, n.; -stuhl, m podstawek, wku, m. podslupi, n.; -wette, f. mezislupi, n.

Saum, m. lem, u, limec, mce, m odruba, v, f. obkladek, dku, m.; Saumobrubni, adj.

Saumagen, m. wepřowy žaludek; 2.) fig. swiňák, a, m.

Saumband, n. lemowka, lemowačka, y, f.

Schälen

328

Scharb

Schälen, v. a. dříti, laupati.

Schalbeir, f. jalowost, prázdnost, wy-
wětratost, i, f.

Schälhengst, m. pušták, a, m.

Schalk, m. padauch, šibal, a, m.; —
haft, adj. šibalský; —heit, f. šibal-
stwí, n.; —snarr, m. šibal, čtwerák,
a, m.; Schalks-, chytrákůw, chy-
trácký, šelmowský, šibalský.

Schall, m. hlabol, zwuk, u, m.; Schall-, hlaholní, hlaholný; —ánte, f. lžičák, a, m.

Schallen, v. n. hlučeti, hučeti, zwučeti.

Schallend, adj. hlučný, zwučný.

Schalloch, n. okno na zwonici.

Schalm, m. liz, u, m. liha, y, f.; —en,
v. a. lihowatí, lizowatí.

Schalmei, f. šalmaje; —pfeifer, m.
šalamajník, m.

Schalotte, ošlejch, u, ořechowec,
wce, m.

Schalten, v. něčím wládnauti; úbel—,
zle hospodařiti; —und walten, wla-
dařiti, poraučeti.

Schalthier, n. škořepí žiwočích, skořepinák, a, m.

Schalt-jahr, n. přestupný rok; —mo-
nat, m. hrudeň, dně, m. hrudní mě-
sic; —tag, m. přestupný den; wei-
de, f. široká wrba; —zahn, m. dro-
biwý zub.

Schalwieß, m. jalowy wtip.

Scham, f. stud, styd, u, m.; 2.) han-
ba, y, f.; 3.) přirození, lůno, a, n.;
—bein, n. třislní kost.

Schämen, sich, v. hanbiti se, styděti
se; 2.) ostýchati se.

Schamglied, n. stydký úd.

Schamhaft, adj. studný, stydliwý, cudný, ostýchawý; —igkeit, f. stydliwost, f.

Schamkraut, n. swinina, y, f.

Schamlos, adj. nestaudný, necudný,
nestydatý; ein Schamlofer Mensch,
nestyda, necuda, y, m.; —igkeit, f.
nestydatost, f.

Scham-roth, adj. studem zardělý; —
róthe, f. zardělost, f.

Scham-seite, f. slabizna, y, f.; —theile,
f. stydké údy.

Schandbalg, m. necuda, y, m.

Schandbar, adj. hanebný, mrzký; —
keit, f. hanebnost, mrzkost, f.

Schandbube, m. hanebník, ohawník,
a, m.

Schanddeckel, m. přikrýwka hanby.

Schande, f. hanba, y, f.; zur Schande
machen, někoho zahanbiti, něco zha-
nobiti; fig. sich zu Schanden arbeiten,
upracowati se.

Schänden, v. a. zohawiti; 2.) haněti,
zhaněti; zhanobiti, zrušiti; eine Jung-
frau —, pannu zmrhati, porušiti.

Schänder, m. hánce; 2.) rušitel, przni-
tel; 3.) zohawitel, e, m.

Schand-fleck, m. ühona, poškwrna, y,
f.; —gedicht, n. hanliwá baseň; —
geld, n. mrcha peníz; fig. wšiwý
peníz.

Schändlich, adj. hanebný, ohawný,
mrzký; —keit, f. hanebnost, mrz-
kost, i, f.

Schand-lied, n. hanebná píseň; —maui,
n. hanebná, newymitá, něwymáchaná
huba; —pfahl, m. pranýř, v, m.
lešeni, n.; —that, f. hanebný oder
mrzký skutek.

Schändung, f. zhanění, zhanobění; eio-
ner Jungfrau, zprznění, pohaně-
ní, n.

Schanf, m. prodej nápojů; —stube, f.
nálewna, y, f.; —tisch, m. nálewník
u, m.

Schanz-, Schanzen-, hradební, adj.

Schanze, f. okop, příkop, násyp, u,
m.; —n, v. a. náspem ohraditi, oko-
pati, příkopy obehnati; —graben, m.
příkop, u, m.; —gräber, m. příkop-
ník, a, m.

Schanzkorb, m. hradební od. ohrad-
ní koš.

Schar, f. hejno, a, n. zástup, u, m.
tlupa, y, f.; Schar-, zástupný, zá-
stupní, adj.

Scharbe, f. morčák, a, m.

Schräben, v. pokrájeti.

Scharbock, m. škorbut, u, m. kur-

Schärb

329

Schauer

děje, pl. f., -skraut, n. lžičnik, u, m.

Scharben, v. a. krájeti.

Scharf, adj. ostrý, břitký; peprný, štiplawý; přisný; bystrý.

Scharfblick, m. bystrohled, u, m.

Scharfe, f. ostrost, hřitkost; peprnost, štiplawost, i, f. ostři, n.; přisnost; bystrost, i, f.

Schärfen, v. a. ostřiti, brousiti; břititi; den Mühlstein, křesati žernow 3.) eine Strafe, přitužiti pokutu.

Scharf=gebiß, n. ostré udidlo; -gras, n. ostřice, e, f.; -kantig, adj. ostrohranný.

Scharfrichter, m. kat, katan, a; popráwce, e, m.; Scharfrichter, poprawči; -ei, f. katowstwi, n.; als Geschäft; 2.) katowna, y, f. als Wohnung; -in, f. katowka, y, katowà, é, f.

Scharffchüge, m. ostrostfrelec, Ice, m.

Scharffichtig, adj. bystrooký; -keit, f. bystrost oči.

Scharffinn, m. ostrowtipnost, důwtipnost, f.; -ig, adj. ostrowtipný, důwtipný; -igkeit, f. ostrowtipnost, důmyslnost, f.

Scharlach, m. čerwec, wce, šarlat, u, m.; -en, adj. šarlatowý, čerwcowý; -roth, adj. čerwcowý, brunátný.

Scharműzel, n. půtka, šarwatka, útrčka, y, f.; -n, v. n. potýkati se.

Scharpe, f. šerpa, y, f.

Scharre, f. šorna, y, f. struhadlo hrnčirské.

Scharren, v. a. škrabati; 2.) hrabati.

Scharrer, m. hrabač, smolař, e, m.; -in, f. hrabačka, škrtčka, y, f.

Scharrhals, m. stuchlík, wydřiduch, a, m.

Scharte, f. zub, u, m. štěrbina, y, f.; -nkraut, n. srpek, pku, m.

Schartig, adj. zubnatý, zubowatý, zaubkowaty.

Schartstück n. im Faße, krajíc, e, m.

Scharwache, f. newod, u, m.; -wächter, m. newodař, e, w.

Scharweise, adv. stádně.

Scharwerk, n. robota, y, f.; -en, w. a. robotowati.

Schörzel, m. skrojek, jku, načinek, nku, m.

Schatten, m. stin, u, m.; Schatten-, stinowy; -gang, m. stinně laubi; -reich, n. řiše mrtwych; -riß, m. wyobrazeni, n.; -spiel, n. hra na stěně.

Schattig, adj. stinný, stinowy.

Schattir-en, v. a. nastiniti, nastěno-
wati; -ung, f. nástin, u, m.; nasti-
něni, n.

Schatulle, f. škatulka, y, f.

Schag, m. poklad, u, m.; fig. paupátko, a, n.; Schag, pokladni, klenotni, adj.

Schäybar, adj. wážný, drahocenný; -keit, f. wáznost, drahocennost, i, f.

Schäzen, v. wážiti; ceniti; klásti, pokladati; hádati, odhádati; páčiti, určiti, wínaditi; uložiti cenu.

Schäzenswerth, adj. wážnosti hoden.

Schäzer, m. wažitel, ocenitel, e; 2.) tržni, ího, m.

Schag-frei, adj. swobodný od dané, -gräber, m. kopač pokladu; -kammer, f. pokladnice, e, f.; -kasten, m. pokladnička, y, f.

Schäp-mann, -meister, m. odhadowatel, e, m.

Schapmeister, m. pokladník, a, m.; -amt, n. pokladnictwí, n.

Schapung, f. daň, è, f. poplatek, tku, m.

Schapung, f. wáženi, n.; odhad, u, m. proceneni, n.; -bpreis, m. cena odhadná, odhadni cena; Schapungse, odhadni, oceňowaei, adj.

Schau, f. odiw, u, m. odiwa, y, f.

Schaubhut, m. kapalín, u, m.

Schaubühne, f. diwadlo, a, n.

Schaufer, m. hrůza, y, f.; mráz, u, m.; haſt, adj. hrozný; -lich, adv. hrozně; -n, v. hroziti se, děsiti se, žásnauti

Schauen, v. diwati se, hleděti, kaukati; patřiti.

Schauer, m. diwák, a, m.; 2.) kolna.

Schmächt

340

Schmelzb

Schmächtig, adj. hladowý, wychrtlý; 2.) čiplý, štihlý; —keit, f. zchaudlost; štihlost, f.

Schmachtriemen, m. jezdecký pás.

Schmackhaft, adj. chutný, pochutný, pochautný; —igkeit, f. chutnost, pochutnost, f.

Schmäh-, hanliwý, kaci.

Schmäh-en, v. a. haněti, sočiti, tutiti; —er, m. hance, e, m.

Schmäh-sucht, f. hanliwost, hánčliwost, f.; —jüchtig, adj. hanliwý, hánčliwý.

Schmäbung, f. hanění, n.

Schmal, adj. chatrný, skrowný; 2.) úzký.

Schmälen, v. n. láti, bublati, hubowati, dowáděti, žehrati.

Schmälern, v. a. aužiti, uskrowniti.

Schmalhans, m. mřihlad, a, hladmřič, e, skrbec, bce, m.

Schmählich, adj. skrowný; 2.) potupný, ohawný; 3.) hrozný.

Schmalte, f. šmolka, y, f.

Schmalvieh, n. braw, m.

Schmalz, n. přepauštěné máslo; 2.) sádlo, a, n: 3.) in den Ohren, hnůj w ušich; —bírn, f. máslenka, y, f.; —blume, f. blatauch, u, m.; —döfe, f. podížka na máslo.

Schmalzen, v. u. mastiti, qinastiti.

Schmalz-käfer, m. myk, a, m.; —kübel, m. f. Schmalzdöfe.

Schmalz-mann, m. sádlnik, a, m.; —weib, n. sádlnice, e, f.

Schmant, m. f. Rahm, Sahne.

Schmaragd, m. smaragd, u, m.; —en, adj. smaragdowy.

Schmarcz-en, v. n. náchlebničiti; —er, m. břichopásek, cizopásek, ska, náchlebník, a, m.; —erin, f. náchlebnice, e, f.; —erei, f. náchlebnictwí, n.; —erisch, adj. náchlebný; —ervlanze, f. rostiina cizopasní.

Schmarre, f. jizwa, prauha, y, f.

Schmasche, f. oko, a, n.; 2.) jehnětinka, owčinka, y, f.

Schmaß, m. Schmässchen, n. hubička,

y, f.: —en, v. n. mlaskati; —) sádkowati se až to mlaská.

Schmauch, m. dým, čad, u, m.; —en, v. n. kauřiti se, čaditi, čmauditi; 2.) v. a. Tabak —, tabák kauřiti; v. a. wykuřowati, wykauřiti; 2.) das Fleisch —en, maso dusiti; 3.) im Rauchfang, uditi; —er, m. kuřič, e, kuřák, a, m.; —feuer, n. čmaud, u, m.

Schmaus, m. hody, pl. kwas, u, m.; —er, —bruder, m. hodowník, kwasownik, a, m.

Schmaus-en, v. n. hodowati, kwasiti; —erei, f. hodowání, kwašení, n.; —erin, f. hodownice, kwasownice, e, f.; —erisch, adj. hodownický, kwasownický.

Schmausschwester, f. hodownice, kwasownice, e, f.

Schmecken, v. a. okusiti; 2.) pocítiti; 3.) chuť miti; 4.) v. n. chutnati; 5.) nach etwa —, páehnavti, zapáchati, zawáněti něčím; 6.) wohl —, whod býti, líbiti se.

Schmecker, m. nos, u, m. huba, y, f.

Schmeer, m. sádlo, a, n. tuk, u, m.; —bauch, m. podbřišek, šku, m.; 2.) břicháč, bachráč, e, m.

Schmeichel-ei, f. aulisnost, f. lichození, pochlebenství, n.; —bašt, adj. aulisný, lahodíwý, lichotiwý; —n, v. n. lahoditi, líchotiti se, pochlebowati, lisati se; —nd, chlácholvý, lahodící, pochlebující.

Schmeichlei, m. pochlebník, a, m.; —in, f. pochlebnice, e, f.; —ei, f. polechlebnictwí, ulisnictwí, n.; —isch, adj. pochlebný, úlisný, licoměrný.

Schmeidig, adj. hebký, ohebný, štiplý

Schmeißen, v. a. hoditi, mrštití, udeřiti; poraziti; (von Fliegen) podělati se.

Schmeißliege, f. otruska, y, f. strusná maucha.

Schmelz, f. lesk, u, smalta, y, f. taw u, m.: Schmelz-, topný, tawný, snaitowní; —arbeit, f. dílo ze smalta.

Schmelzbar, adj. rozpustičny, —eitt, f. rozpustitelnost, f.

Schmelzb 341

Schmück

Schmelzbutter, f. přepauštěné máslo.

Schmelzen, v. n. rozplynauti se, rozpustiti se; der Schnee schmilzt, sníh taje, jihne; (von der Kerze), plannauti, plawiti se; v. a. přeháněti, rozpustiti, přepauštěti; etwas Fetteß, škwařiti.

Schmelzer, m. slewař, e, litec, tce, m.

Schmelz-glaß, n. leskowni sklo; -hütte, f. slewárna, šmelcowna, y, f.; -kunst. f. sléwactwi, n; -tiegel, m. slewadlo, a. n.

Schmelzung, f. rozpauštěni, přeháníni, n.

Schmer, n. tuk, u, m.

Schmerle, f. mřeň, ě, m.

Schmerz, m. bolest, i, f. bol, u, m.; fig. žel, u, m. žalost, litost, i, f.; -en, v. boleti; -haft, adj. bolestný; 2.) hollný, bolawý; -lich, adj. bolestný, žalostný.

Schmerzenreich, adj. plný bolesti.

Schmerzlos, adj. bezbolestný; -igkeit f. bezbolestnost, f.

Schmerzstillend, adj. bolest ukládající.

Schmetten, m. smetana, y, f.

Schmetterlínq, m. motýl, a, m.; -š-, motýlowý, motýlní; adj.; -ěblůthe, f. motýlice, e, f. koruna motýlowitá.

Schmettern, v. n. křastěti, rupěti, praskati; (Tromvete), drčeti, v. a. roztlauci; roztriskati.

Schmied, m. kowář, e, m.; Schmied-, kowářský, kowaci, kující.

Schmicde, f. kowárna, y, f.

Schmiede-balg, m. měch kowářský; -esse, f. wýheň, hně, m.; -hammer, m. kowářské kladiwo, mlat; -handwerk, n. kowářství, n.; -funge, m. škowařik, a, m.

Schmieden, v. a. kowati, kauti; 2.) fig. ukowati, do želez dáti; Ränke, -, ukowati, kauti, strojiti úklady.

Schmiedeischlaade, f. škwara, y, f.

Schmiedin, f. kowářka, y, f.

Schmiele, f. křiwina, y, uhelnice, e, f.

Schmieren, v. n. nahýbati, ohýbati, o-

hnauti; sich -, ohýbati se, chauliti se, winauti se; fig, kořiti se.

Schmiegfamkeit, f. útulnost, f.

Schmiele, f. metlice, e, f.; 2.) suti, n.

Schmier, n. mazadlo, a, n.

Schmieralien, pl. mazanina, škrabannina, y, f.; 2.) auplatky, pl. halafance, pl.

Schmierbüchse, f. puška na maz.

Schmiere, f. maz, u, m. mazadlo, a, n.

Schmieren, v. a. mazati; 2.) Schlecht schreiben, mazati, skrtati, škrabati; den Buckel -, zada prášiti; den Wein -, wino strojiti.

Schmierer, m. mazač, e, škrahák, a, m.; -ei, f. mazauice, e, škrabanna, y, f.; -in, f. mazačka, škrtacka, y, f.

Schmierig, adj. mazawý, nečistý.

Schmier-käse, m. mazawý svr; 2.) twároh, u, m.: -schaf, n. owce prášiwá.

Schmink-, ličiwý, adj. l

Schminkbohne, f. fazole, e, f.

Schmink-e, f. ličidlo, a, n.; -en, v. ličiti, barwiti; -er, m. ličitel, e, m., -erci, f. ličba, y, f. ličeni, n.; -erin, f. ličitelka, y, l.; -pflästerchen, n. muška, y, f.

Schmirgen, v. n. sádlem smrděti.

Schmiß, m. mýknuti, bauchnuti, n.

Schmiß, m. swih, mrsk, u, m. mrsknuti, n.

Schmize, f. poplitka, y, f.; -n, v. a. mrskati, sikati; 2.) barwiti; 3.) koptiti. ukoptiti; 4.) v. n. mauniti, černiti.

Schmuelle, f. střida, y, f.

Schmollen, m. žmolek, lku, m.

Schmollen, v. n. durditi se, brunditi.

Schmollwinkel, m. samokautek, tku m.

Schmorbraten, m. dušenice, e, f.

Schmoren, v. a. dusiti; 2.) škwařiti, 3) v. n. dusiti se. [m.

Schmu, indecl. slupka, y, f. zisk, u,

Schmuč, m. ozdoba, okrasa, Y, f. šperk, u, m.

Schmuč, adj. ozdobný, krásný, pěkay.

Schmücken, v. a. okrášliti, ozdobiti.

Schütt

349

Schvaln

— Stroß, došek, šku, m. otěpka! slámy.

Schütteln, v. a. klátiti, potrásati; den Kopf —, hlawau wrěti.

Schutten, v. a. sypati, wrhnauti; Wajser —, wodu liti; sich —, sraziti se v. n. (vom Getreide), dobře sypati

Schütter, adj. řídký, sypký.

Schüttern, v. n. trásti se, chwiti se.

Schüttrgeld, n. zájemné, ého, n.

Schütt-getreide, n. obili suté; —haufen, m. ssutina, hromada rumu, rumiště, n.; —haus, n. sypka, y, obilnice, e, f.

Schüttung, f. osyp, u, m.; 2) sypání, n.

Schuz, m. obrana, ochrana, záštita, y, f.; 2.) stawidlo, a, n.; Schuz-, ochranny, ochrančí, chránčí, adj.; —hefohiner, m. swěřenec, nce, m.; —blattern, pl. chranicky, pl. kráwské uešłowice; —bret, n. okenice, e, f. poklop, u, m. stawidlo, a, n. zástawka, y, f.; —brief, m. list obrání; —brúcke, f. láwka, y, f.; —bůndníš, n. swazek obranni; —dach, n. podsini, n.

Schüze, m. střelec, ice, m.; 2.) des Weberš, élunek, nku, m.; 3.) der Wächter, hlídač, e, m.

Schüzen, v. a. brániti, hájiti, obraňovati; das Wasser —, zahraditi, zastawiti wodu.

Schüzen-, střelcowý, střelecký, adj.

Schuzengel, m. anděl stražce.

Schüzenhaus, n. střelnice, e, f.

Schüzer, m. zahrazować, hradić, e, m.; 2.) obránce, zástupce, e, m.

Schuz-gatter, n. hřebeny, pl.; 2) brleni, n.; —geist, m. duch strážce, —geld, n. ochranné, obranné, ého n.; —gott, m. bůh strážce; —hand m. obranni ruka; —heilige, m. swaty ochránce, patron, a, m.; —herr, m. ochranitel, e, m. ochranni pán —krieg, m. wojna obhájná.

Schüngling, m. swěřenec, nce, m. v

Schuz-toß, adj. bezobranný, bezochranny.

—rede, f. obranní řeč; —schrift, f. obranni spis; —stadt, f. město pod ochranau; —verwandte, m. ohywatel pod ochranau — wehr, f. obrana, y, f.

Schwabbeln, v. n. hemžiti se.

Schwabe, f. (Insekt), swáb, tara. han, a, m.

Schwaben-gift, n. jed pro šwáby; — stock, m. německá rezačka.

Schwach, adj. slabý.

Schwäche, f. slabost, 1, f.; —n, v. o-slabiti; fig. ein Mädchen —, zmrhati, porušiti pannu.

Schwachheit, f. slabost, nestatečnost, i. f.; —sünbe, f. křehký hřich.

Schwachkopf, m. obmezený člowěk.

Schwachköpfig, adj. tupohlawý.

Schwächlich, adj. churawý, nedužiwý; —keit, f. churawost, nedužiwost, i.f.

Schwächling, m. churawec, nedužiwec, wce, m.

Schwachsinn, m. slabá mysí, slaby rozsum; —iq. adj. slabomyslný.

Schwächung, f. oslabeni, n.

Schwaden, m. řad, u, m.; 2.) Pflanze, rosička, y, f. rosna tráwa: bér, gen. bru; 3.) im Verglaue, pára fryswitá.

Schwadrone, f. šwadrona, y, f.

Schwager, m. šwakr, swat, a, dewer, a, m.

Schwägerin, f. swatka, zelwa, y, f.

Schwägern, v. šwagřiti.

Schwägerschaft, f. swatstwi, n.

Schwäher, m. tchán, a, test, tě, m.; —in, f. tchyně, č, testa, y, f.

Schwalbe, f. lašťowka, y, f.

Schwalben-, lašťowčí, wlašťowčí, wlašťowiční, wlašťowici; —kraut, n. lašťowiciňák wětši; —neſt, n. lašťowčí hnízdo; —schwanz, m. lašťowici ocas; 2.) fig. (beim Zimmermann), rybina, y, f.; 3.) ein Vogel, luňák, a, m.

Schwalą, m. díra w zwonařské peci.

Schwalm, m. peřeje, e, f. praud u, m.; 2.) daw, u, m.

Schwalm, m. lašťowka, y, f.

Schwamm

350

Schwarzb

Schwamm, m. hauba, y, f.; zum Anzünden, hubka, y, f.; zum Abwischen, okatice, e, f.; 2.) am Fuße des Pferdes, bradawice, e, f.; Schwamm, haubowý, adj.; —artig, adj. haubowitý.

Schwämmchen, n. (im Munde), zadbry, pl.

Schwamm-icht, adj. hubowatý; —ig, adj. haubowý, hubnatý.

Schwan, m. labuť, ě, f.; Schwanen, labuťowy, labuti, adj.

Schwanen, v. n. zdáti se, tušiti, předciotowati; —gesang, m. labuti zpěw.

Schwang, m. rozhaupnuti, n.; fig. běh, u, obyčej, e, m.

Schwängel, m. in der Glocke, srdce e, n.; 2.) am Dreschflegel, biják, u, m.; 3.) am Ziehbrunnen, wáha, y, f.

Schwanzer, adj. těhotný, s autem; fig. womit — gehen, něco kauti, obmýšleti.

Schwängern, v. a. obřichatiti, obtěžkati, zlihati, otěhotniti.

Schwangerschaft, f. autěžek, žku, m. těhotnost, f.

Schwängerung, f. obřichaceni, otěhotněni, n.

Schwank, adj. hebký, ohebný, štihlý.

Schwank, m. kudrlinky, šašky, frasky, pl.

Schwanken, v. n. klátiti sebau, kolibati se; 2.) im Gehen, wráworati.

Schwäken, c. a. f. Schwenken.

Schwankend, adj. klátiwý, wiklawý, wrtkawý, wrtohlawý.

Schwäkmacher, m. kudrlinkár, e, m.

Schwanz, m. ocas, u, m.; —bein, n. kostrvec, rce, košťál, u, m.

Schwänzeln, v. n. mrdati ocasem, lissati se; —pfennig, m. úškrabek, bku, schoř, e, m.

Schwäzen, v. n. mrdati; fig. wykraćowati sobě; die Schule —, proběhati školu.

Schwanzlos, adj. bezocasý, kusý.

Schwanz-meise, f. šidlo, a, n. mlynáříček, čka, m.; —perrücke, f. wlasenka ocasatá, —riemen, m. podocas

nik, n, m.; —růbe, f. košťál, u, m.; —schraube, f. čep u hlawně; —stück, n. kus od ocasu.

Schwapp, Schwapps, interj. plesk šup; —en, v. n. bluňkatí.

Schwär, Schwären, m. wred, nežit, u, m.

Schwären, v. n. hnojiti se, jitřiti se, podbirati se.

Schwärig, adj. podebraný, podbirawý, wředowitý.

Schwarm, m. roj, o, m.

Schwärmen, v. n. von Bienen, rojiti se; 2.) fig. bauřiti, hejřiti. 3.) taulati se, potulowati se, plahočiti se: 4.) fučeti, šileti.

Schwärmer, m. buřič, hejřič, e, m.; 2.) třeštěnec, šílenec, nce, m.; —ci, f. bauřeni, hejřeni, n. třeštiwost, i, f. šíleni, n.; —in, f. hejřilka, y, f.; —isch, adj. hejřiwý, třeštiwý.

Schwarte, f. škwárek, rku, m. škwára, y, f.; 2.) im Bergbaue, plachy, pl.

Schwartenbret, n. krajina, y, f.

Schwartenwurst, f. bachor, o, m.

Schwartig, adj. lubowatý.

Schwarz, adj. černý, snědý; 2.) von der Sonne, osmáhlý; 3.) vom Brote, režný, černý; 4.) vom Erboden, černawý; 5.) das Schwarze im Auße, zříželnice, e, f.; 6.) ein —er, cernaus, e, m.; —werben, černati, zčernati; —machen, černiti.

Schwarzamfel, f. kos, a, m.

Schwarzäugig, adj. černooký. [e, m.

Schwarzbäcker, m. chlebuár, pecnár,

Schwarzbart, m. černowaus, a, m.

Schwarzbärchen, n. borowka, čečetka, y, f.

Schwarzbeere, f. borůwka, y, f.

Schwarzbeerstrauch, m. borůwčí, černe jahodowi.

Schwarzbinder, m. bečwář, e, m.

Schwarzbinderei, f. die Werkstatt, bečwárna, y, f; 2.) das Gewerbe, bečwärstwi, n.

Schwarzblau, adj. zinalý, zčernamodrý.

Schwarzb

351

Schweif

Schwarzblütiq, adj. černokrewný.

Schwarzblütigkeit, f. černokrewnost, i. f.

Schwarzbraun, adj. snědý; cinwenig, zasnědly, násnědly.

Schwarzdorn, m. trnka, y, f.

Schwärze, f. černost, 1. f.

Schwärzen, v. černiti, počerniti; 2.) die Wäſche, zašpiniti, umauntri; 3.) vom Himmel, zamračowati, kaboniti se; 4) fig. Jemanden, očerniti, o-studiti někoho; Waaren, paſowati.

Schwärzer, m. podlaudnik, paſer, a, m.

Schwarzfärber, m. barwir na černo.

Schwarzfüßig, adj. černouohy.

Schwarzgelb, adj. černožlutý.

Schwarzgrau, adj. černošediwy,

Schwarzhaarig, adj. černowlasý.

Schwarzhaſer m. owsir, e, sweſep, m.

Schwarzbändig, adj. černoruky.

Schwarzholz, n. chwojowe dřiwí.

Schwarzkeln, n. lojsek, kominiček, m.

Schwarzkopf, m. černohláwek.

Schwarzkopfzig, adj. černohlawý.

Schwarzkümmel, m. černý kmin.

Schwarzfüntler, m. černokněžnik, a, m.

Schwarzlich, adj. náčerný, počernalý, přičerný, začernalý; —keit, f. nacernalost, f.

Schwarzmeise, f. auplnik, m

Schwarzmischer, m. režný stirač.

Schwarzroth, adj. zčernačerweny.

Schwarzſchecke, f. černostrakatý kůň.

Schwarzspecht, m. žluwa, y, f.

Schwarztube, f. čelednik, u, m.

Schwarzwald, m. les chwojowého dřiwí; 2.) Sumawa, y, f.

Schwarzwild, n. černá zwěř.

Schwarzwildbret, n. černá zwěřina.

Schwarzwurz, f. kostiwál,swalnik, mastnik, m.

Schwagen, v. n. bleptati, klepati, štěbetati, žwáti; —v, žwatlawý, žwastawý, adj.

Schwäger, m. klepač, e, mastihuba, V, žwáč, e, m.; —c f. žwatláni, žwa-

stáni, n. tlachanice, e, f.; —in, f. klepna, bleptna, y, f.

Schwazhaft, —ig, adj. štěbetný, žwawý; —igkeit, f. štěbetnost, žwawost, f.

Schwebe, f. wznášeni, n.; 2.) wěšidlo, sušídlo, a, n.

Schweben, v. n. wiseti, wznáseti se; 2.) plěsti se; 3.) vor den Augen, minati se před očima; 4) in Gefahr —, býti w nebezpečenstwi; 5.) in Freuden —, plesati.

Schweder, m. brztík, m.

Schwederich, m. lososnice, e, f.

Schwedler, m. tobolka, y, f.

Schweſel, m. sira, y, f.; Schweſel-, sirkowy, sirny.

Schweſelfaden, m. sirka, y, f.

Schweſelgelb, adj. sirkowé barwy.

Schweſelgeruch, m. sira, sirkowina, y, f.

Schweſelhölzchen, n. sirka, y, f.

Schweſelhütte, f. sirná hut.

Schweſelicht, adj. sirowaty.

Schweſelig, adj. sirny, sirnaty.

Schweſelkies, m. sira se železem.

Schweſelmilch, f. siné mléko.

Schweſeln, v. a. sirkowati.

Schweſelkäure, f. sirkowá kyselina.

Schweſelwasser, n. smrďawka, y, f.

Schweſelmurz, f. jelem kořen.

Schweize, f. strž.

Schweiden, v. a. šwejdowati.

Schweiſ, m. ocas, u, m; 2.) beim Weber, osnowa, y, f.; Schweif-, rozthowaci, snowaci

Schweiſen, v. n. plahočiti se, taulati se, potulowati se; 2.) v. a. ocas přidělati; 3.) pláknauti; 4.) das Ge treide —, sháněti, smetati.

Schweiſgeld, n. ocasné, ého, n.; 2.) beim Hornvieh, parožné, ého, n.

Schweiſhaar, n. žinč, č, wlasina, y, f.

Schweiſrahmen, m. snowadlo, a, n.

Schweiſriemen, m. podocasnik, u, m

Schweiſtöckel, m. snowadlice, e.

Schweiſträger, m. wlečkář, e.

Schweiſung, f. wýkružek, žku, kg.

Seilf

357

Selig

n. prowázek, zku, m.; -er, m. prowazník, a, m.; -erin, prowaznice, e. f.; Seiler-, prowaznický; -handwerk. n. prowaznictwi, n.; -rad, n. běhaun, u, m.

Seil-fischer, m. rybák na udici; -fischerei, f. rybaření, chytáni na udici; -kraut, n. jelení růžek; -scheide, f. botka, trauha, y, f.; -tānzer, m. prowazolezec, zce, m.

Seim, m. Honig, stred, u, m.; 2.) Gerstenseim, ječmenec, nce, m.

Seime, f. prowázek, zku, m.

Seim-en, v. u. šumowati; -honig, m. šumowaný med, stred.

Sein, v. býti.

Sein. pron. swůj, swá, swě; -er, gen. jeho; -ethalben, -etwegen, -etwilen, pro někoho.

Seinige, seine, pron. jeho, swůj.

Seit, adv. od; za; jak; -dem, adv. co, (jak, za, po).

Seite, f. bok, u, m.; strana, y, f.; die rechte - des Tuches, lic, m.; die verkehrte -, rub, m.

Seiten-, poboční, postranní, se strany, strany, stranau, stranni; -bein, n. temenni kost; -balken, m. im Schiff, kleč; -blatt, n. postranni list; 2.) beim Pferdegeschirre, pobočnice, e, f.; 3.) am Spinnrade, stojánek, nku, m.; -blick, m. postranni wzerezení; -brett, n. postranice, e, f.; 2.) am Driftwagen, zástawa, y, f.; -fach, n. bei einer Truhe, přitruhlí, n.; -fläche, f. an einem Messer, čelist, čelistka; -fleck, m. am Schuhe, přístipek, pku, m.; -gewehr, n. pobočnik, u, m.; -giebel, m. kabřinec, nce, m.; -kletter, m. bříčka, y, hejble; -schmerz, m. dolení w boku; -stechen, n. picháni w bocích; -stube, f. wýstupek, pku, m.; -stůč, n. im Fassc, krajic, e, m.; -wand, f. poboční stěna; -weg, m. aujezd, u, m. poboční cesta.

Seither, adv. od toho času, od té chwile; -ig, adj. dosawádní.

Seit, adv. strany

Settwärt, adv. po straně, pobočně. Selbander, m. sám druhý.

Selber, adj. sám.

Selbiger, pr. onen, tentýž.

Selbst, pron. sám, sama, samo; 2.) adv. i, ba; -achtung, f. sebe wážnost, f.; -beslechter, m. samoprznik, a, samoprznitel, e, m.; -besleckung, f. zprznění samého sebe; -betrug, m. ošízení sebe samého; -důrre, adj. samoschly; -eigen, adj. swůj wlastní; -erhaltung, f. zachowaní sebe samého.

Selbst-erwählt, adj. samowolený, добrowolný; -gefallen, adj. libost nad sebau samým; -gefällig, m. soběliby; -geschoss, n. samostřil; -gespräch, 'n. rozmluwa s sebau samým; -gewachsen, adj. samorostlý; -heit, f. swojstwo, a, n.

Selbst-herrscher, m. samowládce, e, m.; -herrscherin, f. samowládkyně, é, f.; -hülse, f. pomoc sobě samému; -klug, adj. mudrácký, soběmaudrý; -klugheit, f. mudráctwi, n.; -lauter, m. samohláska, y, f.; -liebe, f. láska k sobě; -lob, n. samowlastní chwála; -mord, m. wražda nad sebau; -mörder, m. wrah samého sebe, samowlastní wrah; -rache, f. samowlastní pomsta; -schuldner, m. jistec, tce, m.

Selbst-ständig, adj. samostatný; 2.) podstatný; -ständigkeit, f. soběctví, sobictví, n. samostatnost, podstatnost, f.; -füchtig, adj. soběci; -thätig, adj. samočinný; -verläugnung, f. zapřenì samého sebe; -vertrauen, n. důwěrnost k sobě samému; -zufriedenheit, f. spokojenost s sebau samým.

Selchen, v. a. uditi.

Selcher, m. uzenář, e, m.; Selcherozenářský, adj.; -ei, f. uzenářství, n.; -in, f. uzenářka, y, f.

Selchfleisch, n. uzené maso.

Selig, adj. blažený, spasený; - werden, spasenu býti; - machen, spasti; - sprechen, za swatého wyhlá-

Seßer

359

Siebn

fig. saditi se; 5.) von der Geschwulst, opadnauti, opadati, plasknauti, oplasskowati; 6.) vom Wasser, ubywatı; 7.) ein gesetzter Mann, zmužilý, wážný muž; 3.) Jemanden zum Vormund —, ustanowiti koho za poručnika; Jemanden an eines Andern Stelle —, dosaditi někoho na misto jiného.

Seßer, m. sazeč, e, m.; —lohn, m. plat od sazeni.

Seßhammer, m. seclik, u, m.; —hase, m. ramlice, zaječice, e, f.; —holz, n. sazenice, e, sadba, y, f.; —kaster, m. der Buchdrucker, slownice, v, f.; —kolben, m. biják, u, m.; —ling, m. sadba, y, sazenice, e, f.; 2.) ein Krautseßlinsq. hlawatice, e, f.; —reis, m. shlawnik, u, m; —stätte, f. winohrad, u, m.; —teich, m. rybník násadní; —ung, f. sázení, n.; —wage, f. krokwice, e, f.; —weide, f. wrbo-wá sazenice.

Seuche, f. morowá rána; 2.) náka-za, y, f.

Seuchenartig, adj. morowy, nakažliwý.

Seufz-en, v. a. lkáti, wzdychati; ein mal —en, wzdychnauti; —en, n. wzdychání, lkání, n.; —er, m. wzdychnuti, wzdychání, n.; —end, lkawý, stenawy, adj.

Sich, pron. dat. sobě, si; sebe, se.

Sichel, f. srp, u, m.; Sichel-, srpný, srpní; —gelb, n. srpné, ého, n.; —möhre, f. stračí hnizdo.

Sichel-schmid, m. srpaŕ, e, m.; —schmid-, srpaŕský; —förmig, adj. srpatý, srpní; —n, v. srpiti.

Sichenhaus, n. chorobnice, e, f.

Sicher, adj. bezpečný, jistý, jistotný; —heit, f. bezpečnost, i, jistota, y, f.; —lich adj. jistě, jistotně; —n, v. a. bezpečiti, ubezpečiti, jistiti, ujistiti; —pfahl, m. znamení, n.; —stelen, v. zjistiti; —stellung, f. zjištění, n.; —ung, f. bezpečeni, ubezpečení, n.

Sichler, m. (ein Vogel), příložníček, čka, m.

Sicht, f. ukázka, y, f. úkaz, okaz, u, m.

Sichtbar, adj. widitelný, spatřitelný; 2.) fig. patrný; —keit, f. widitelnost; 3.) fig. patrnost. i, f.; —lich, adj. patrný, zřejmý.

Sichten, v. a. pytlowati, prosiwati, třibiti.

Sichterzeug, n. prosiwadlo, tříbido, a, n.

Sichtlich, adj. widitelný; fig. patrný, zřejmý.

Sichtung, f. prosiwáni, třibení, n.

Sichtzeug, n. pytłowáni, n.

Sie, pr. ona, ji; pl. wy, wás.

Sieb, m. sito, a, n.; Sieb-, sitkowý, sitni, —artig, adj. sitowitý; —hein, n. sitkowá kost; —boden, m. sitkowé dno.

Sieben, v. a. cediti, cíditi; prosiwati, třibiti.

Sieben, num. sedm; Sieben-, sedmi-; —eck, n. sedmihranik, u, m.; —eckig, adj. sedmihraný; —eimerig, adj. sedmiwěderni; —erlei, adj. sedmerý.

Sieben-sach, —sältig, adj. sedmernásobný; —fingerkraut, n. nátržník, u, m.; —füssig, adj. sedminohý; —gestirn, n. kuřátko, a, n.; —jährig, adj. sedmiletý; —mal, adv. sedmkrát; —malig, adv. sedmkrátý; —monatlich, adj. sedmiměsičný; —schläfer, m. spaník, a; fig. ospalec, Ice, m.; —schichtig, adj. sedmiřadý; —schwanz, m. (ein Vogel), sobol, a, m.; —seitig, adj. sedmistranný; —stündig, adj. sedmihodinný; —tägig, adj. sedmidenní; —te, adj. sedmý; —tel, n. sedmička, y, f.; —thalb, adj. půl sedma; —theilig, adj. sedmidilný.

Sieb-sörmig, adj. sitkowatý, rešetowatý; —chen, n. sitečko, a, n.; —händler, —macher, m. sitár, sitkár, e, m.; —händlerin, —macherin, f. sitárka, y, f.

Siegner, m. sedmák, u, m.; im Spiele, sedmicka, y, f.

Silho

361

Sitz

stříbra; -schmid, m. střibrnik, a, m.; -stoff, m. střibrohlaw; -stoffer, adj. střibrohlawý; -strich, m. střibrnák, a, m.; -stück, n. střibrohlaw, u, m.; -wässer, m. střibrář, e, m.; -weiß, adj. střibrowitý, bily jako stříbro.

Silbouette, f. nästin, u, m.

Sille, f. kšandy na wabni ptáky.

Siller, m. humenečnik, u, m.

Simmer, m. wěrtel, e, m.

Simonie, f. swatokupectwi, n.

Simpel, adj. sprosty; simpler Mensch, Simplicit, m. sprosták, a, m.

Sims, m. an der Wand, police, e, f.; 2.) am Oden, krancle; 3.) in der Baufunst. wypustek, tku, m.; -hohel, m. karnýsek, sku, m.; -kachel, m. kranclik, u, m.; -werk, n. řimsy, pl. f.

Sings-, zpěwný, zpěwni, zpěwaci, adj.; -chor, n. kůr zpěwců, zpěwáků; -droffel, f. cwrčala, y, f.; -kunst, f. uměni zpěwácké; -en, v. n. zpiwati, pěti; anfangen zu -en, zazpiwati; lange -en, nazpiwati se; zu Enbe -, dozpiwati; 2.) v. a. zpiwati; -sviel, n. zpěwohra, y, f.

Sinngrűn, adj. barwinek, nku, m.

Sinken, v. n. topiti se, potopiti se, tonauti; 2.) spustiti; 3.) in etwas hinein -, propadnauti se, probořiti se do něčeho; 4.) in Dünmacht -, omdleti; 5.) in einen tiefen Schlaf, -, twrdě usnauti; 6.) fig. snižiti se padnauti; 7.) Muth -, klesnauti, klesati; 8.) v. a. hlaub kopati.

Sinn, m. smysl, cit, u, m.; 2.) fig. bei Sinken sein, při sobě býti; von Sinnern kommen, smysl ztratiti, pozbýti; anderes Sinnes werden, rozmysliti se.

Sinnau, m. husi nůžka, f. klobaučky, pt.

Sinnbild, n. podobizna, y, f.; -bildlich, adj. podobizný.

Sinnen, v. n. mysliti, přemýšleti, wymyšleti; hin und her -, přemýšleti; auf eine Lift -, lest kauti; Sinnen-,

smyslowý, smyslný, adj. na smysly smyslů.

Sinnes-, myslowý, smyslný, smyslní, adj.; -änderung, f. proměnění myslí.

Sinn-gedicht, n. wtipka, düwtipka, y, f. nápis, u, m.; -grünn, n. barwinek, nku, m.; -ig, adj. smyslný; -lich, adj. smyslný; 2.) tělesný; -lichkeit, f. smyslnost; 3.) tělesnost, i, f.; -los, adj. bezsmyslný, pošetilý; -losigkeit, f. bezsmyslnost, pošetilost, šílenost, i, f.; -pflanze, f. žiwobyl, e, m.; -reich, adj. důmyslný, smyslný; -spruch, m. propowídka wtipná.

Sinter, m. okuje, e, f. okowina, y, f.

Sintern, v. n. kapati, crčeti; 2.) tuhnauti, ztuhnauti.

Sipfen, v. n. crkati, crknauti; -, n. crkáni, n.

Sipmaß, n. wěrtel, e, m.

Sippschaft, f. přibuzenstwi, spřízněni, n.

Sirene, f. occhechule, e, f.

Sirop, m. sirup, u, m.

Siftir-en, v. stawiti, zastawiti, položiti, určiti, odložiti; -ung, staweni, zastaweni, položeni, určeni, n.

Sitte, f. mraw, u, obyčej, e, způsob,%A2500% %, u, m.; Sitten-, mrawný, mrawni; -gesetz, n. mrawní zákon; -lehre, f. mrawnictwo, a, n. nauka o mrawnosti, f. mrawoučení, n.; -lehrer, m. mrawoučitel, e, m.; -los, adj. nemrawně, bezmrawný.

Sittig, m. papuch, a, papaušek, ška, m.

Sittlich, adj. (gebräuchlich), obyčejný; 2.) mrawný; -keit, f. mrawnost, i, f.

Sittsam, adj. mrawopočestný; -keit, f. mrawnost, mrawopočestnost, i, f.

Situation, f. poloha, y, f.

Sitz, m. sedadlo, a, n. místo, sídlo, a, n.; Sitz-, sídelni, k sezení, sedaci; -bank, f. sedátko, a, n.; -en, v. n. seděti; 2.) immer zu Hause -en, wždy doma dřepěti; 3.) im Kotze -en bleiben, uwáznauti w blátě; 4.) -en bleiben, von Frauen-

Spies

367

Splitter

we hře; ein Spiel machen, zahrati,
pohrati; sein Glück aufs — sezen, na
nejistau se wydati; —bret, n. wrh-
cabnice, e, f.; —docke, f. lautka,
panenka, y, f.; —en, v. n. u. a. hrá-
ti; 2) auf der Violine —en, hausti;
3.) die Flöte —en, na sletnu piskati;
4.) Semanden etwas in die Hände —en,
někomu něco podstrčiti; —er, m.
hráč, e, m.; —er, hráčský, herecký,
herní, hráče, hráčů; —erei, f. hra,
hračka, hřička, y, f.; —geld, n. her-
né, ého, n.; —hahn, m. tetřiwek,
wka, m.; —haus, n. herna, y, f.; —
karte, f. kart, karta ke hře; —leute,
f. pl. hudbaři, pl.; —mann, m. hudec,
dce, m.; —raumi, m. prostranstwi, n.
prostora, y, f.; —sachen, f. pl. hři-
čka, hračka, y, f.; —sucht, f. karba-
něni, n. harbaniwost, i, f., —tisch,
m. hraci stůl.

Spieskoalt, m. siťočasec, sce, m.

Spieß, m. kopí, n. oštěp, sudlice;
Spieß-, kopinný, rožňowy, adj.; —
bürger, m. měšák, a, m.; —en, v. a.
přepichnauti, wpichnauti, probo-
dnauti; —gesell, m. towaryš, e, druh,
a, m.; —glas, střibřec, brce, m.; —
hirsch, Spießer, m. kolauch, špičák,
m.; —ruthe, —gerte, f. prautek k
šwihání.

Spille, f. wřeteno, a, n.

Spilling, m. špendlik, u, m.

Spinat, m. špenát, u, m.

Spindel, f. wřeteno, a, n.; 2.) am
Kemmrade, cewě, é; 3.) die Leim-
ruthe, wějice; Spindel-, wřetenni,
adj.

Spinet, n. ostrozwučná hudba.

Spinne, f. pawauk, a, m.

Spinnen, v. a. přisti; Tabak —en,
witi, točiti, přisti tabák; —gewebe,
(Spinnenwebe), n. pawučina, y, f.;
—er, m. přádli, ího, přádelník, a, m.;
—erin, f. předlice, e, přadlena, y, f.;
—erei, /., předení, přádlo, a, n. přá-
stwa, y, f.; —haus, n. přádelna, y,
f.; —rad, n. kolowrat, u. m. přesli-
ce, e, f.; —rocken, m, kužel, e, m.

trubice, e, f.; —wolle, f. wlna přa-
dená wlna k předení.

Spion, m. wyzwědač, e, špehaun, a,
m.; —iren, v. n. wyzwídati, přezwi-
dati, špehowati.

Spiritus, m. wodka, y, f. lih, u, m.

Spital, m. nemocnice, e, f.; Spital-,
nemocničný.

Spitz, adj. špičatý; —, m. ein Hund,
špicjik, špical, a, m.; 2.) ein Räusch-
chen, špička, y, opice, e, f.; —chen,
n. opička, špička, y, f.; —bube, m.
taškář, e, padauch, a, m.; —bűberei,
f. taškářstwi, n.; —bübin, f. taškář-
ka, y, f.; —bübisch, adj. taškářský;
—e, f. špice, e, f.; 2.) —e des Mes-
sers, špička, y, f.; 3) —e des Hee-
res, čelo, a, n.; 4.) am Getreide, o-
sina, y, f.; 5.) eines Bohrers, po-
chob, u, m.; 6.) —e eines Baumes,
palička, y, f. wrchol, u, m.; 7.) des
Hufes, tytlík, u, m.; 8.) —e eines
Schiffes, předek, dku, m; 9.) —e
des Berges, wrch, u, wršek, šku, m.;
10.) die Spizzen, krajky, pl.; —en,
v. a. špičatiti, zešpičatiti, ostřiti;
den Mund —en, brausiti habu; die
Ohren —en, nastawowati uši; von
Pferden, střihati nšima; —enhänd-
ler, m. krajkár, e, m.; —händlerin,
f. krajkářka, y, f.; —klöpfel, m. pa-
lička na krajky; —findig, adj. zchy-
tralý; —findigkeit, f. zchytralost, i,
f.; —glas, n. špičatá sklenice; —
hacke, —hane, f. střihowačka, y, f.;
—ig, adj. končitý, špičatý; 2.) dů-
tkliwý; —igkeit, f. končitost, bodla-
wost, ostrost, píchawost, f.; —maus,
f. sisel, m.; —nahme, m. přezdiwka,
y, f.; —naše, f. špičatý nos; —sáule,
f. jehlanec, nce, m.; —winkelig, adj.
špička, y, f.; —hahn, m. špičák,
hák, u, m.

Spleiße, f. okuje.

Spleißen, v. n. rozšitpauti se ir.
a. štipati.

Splint, m. blána, oblana; 2) tříška,
y, f.

Splitter, m třišťka, mrwa, y, f.; —w

Sporen

368

Springb

v. n. třepiti se; 2.) v. a. roztřepiti
roztržititi; —richten, m. přetřepáwa-
ti; —richter, m. přetřepáwaćek,
čka, m.

Sporen, v. n. hniti.

Sporko-Gewicht, n. prostá wáha.

Sporn, m. ostruha, y, f.; Sporn-, o-
struhowý; —en, v. a. bodnauti, za-
bosti, zabodnauti ostruhu; 2.) fig.
pobádati; —macher, m. ostrožník, o-
stružník, a, m.; —macherhandwerk, n.
ostruhařstwi; —rädchen, n. ostruho-
wé oder ostružné kolečko; —streichs,
adv. walem, auprkem, pádem; —
träger, m. nosič ostruh.

Sporteln, pl. halafance, úplatky.

Spott, m. posměch, u, ausměšek, šku, aušklebek, bku, m. 2.) hanba; 3.) mrcha, y, f.; Spott-, posměšný, potupný, posměwací, adj.

Spöttelei, f. ausměšky, uštipáni, u-
šklibáni.

Spötteln, v. n. usmiwati se, uškliba-
ti se.

Spotten, v. n. posmiwati se; 2.) durch
Worte, uštipowati, utrhowati; 3.)
durch Mienen, ušklíbati se; 4.) über
die Religion, rauhati se, porauha-
ti se.

Spötter, m. posměwač, e, posměwa-
ček, čka, m.; —ei, f. ausměšky, po-
směšky, pl.

Spott-gedicht, n. —schrift, f. auštipa-
čná báseň, auštipka; —geld, n. mr-
cha penize. [šný.

Spöttisch, adj. posměwačný, ausmě-

Spott-name, m. přezdiwka, y, f. na-
dání, n.; —vogel, m. posměwáček,
uštipáček, čka, m.; —wohlfeil, adj.
přelaciný.

Sprach-, mluwní, jazyční, řeční, adj.

Sprach-e, f. řeč, i; mluwa, y, f. ja-
zyk, u, m.; —eigenheit, f. wlastnost
mluweni; —fehler, m. chyba w ja-
zyku; —forscher, m. zpytatel jazyka,
jazyků; —lehre, f.mluwnice, e, f.; —
leh? učitel jazyka, jazyků; —
los, — oněměly; —igkeit, f. o-
němělost, i, f.; —meister, m. učitel

jazyka; —richtig, adj. prawidelný
spráwný; —rohr, n. mluwnik, dale-
kůmluw; —verderbnis, n. pokažen
řeči; —zimmer, n.; howorna, mlu-
wirna, y, f.

Sprechart, f. způsob řeči.

Sprechen, v. n. říci, prawiti; rozprá-
wěti, řečiti, řečňowati.

Sprecher, m. řečnik, a, m.; —in, f. ře-
čnice, e, f.

Spreiten, v. a. rozepnauti, rospáčiti.

Spreize, f. rozpénák, rozpěrák, u, m.:
—n, v. n. praskati, prskati; 2.) v
n. roztahowati, rozprostirati; 3.) fig.
ſich —n, zpěćowati se, zprotiwowa-
ti se; 4.) zdráhati se, upejpati se;
5.) wypinati se, chlubiti se něčím.

Spreng-, kropici, ke kropení, 2.)
roztrhowací.

Sprengel, m. osada, y, f.; 2.) biskup-
stwí, n.

Spreng-en, v. n. skočiti, wraziti; über
etwaß, přeskočiti něco; 2.) v. a.
sypati, posypati; 2.) kropiti; 3.) wy-
raziti, wymršti; 4.) wyhoditi; 5.)
ztrhati; 6.) wyhnati; 7.) někoho
honiti; 3.) roztrausiti něco; —kan-
ne, f. kropicí konew, —wedel, —
wiſch, m. kropač, e, m. kropicíó,
a, n.

Sprenkel, m. wěšák, u, m.

Sprenkeln, v. a. pokropiti, strakatiti.

Sprenklich, adj. kropenatý.

Spreu, f. pléwa, y, f.; voll —, plew-
natý; —artig, adj. plewitý.

Sprich-wort, v příslowi, n.; —wört-
lich, adj. přislowný.

Spriegel, m. obruč, e, oblauk, u, m.

Sprießel, m. šprysel, u, m.

Sprießen, v. f. Sprossen.

Spring-, skákací, skočný, wodomet-
ní, adj.

Spring-brunnen, m. wodomet, wodowrh; —en, v. puknauti, rozpuknauti se; 2) mit starkem Klange, řinknauti; 3.) von Saiten, se trhati praskati, pukati; 4.) skočiti, skákati; gesprungen kemmen, přiskákati; —er, m. skočec, čce, m.; —feder,

Sprig

369

Stabs

f. skakací péro; -fluth, f. náhlá zátopa; -kiste, f. skakací truhlik; -glas, n. skakací sklo; -stoł, m. klácek, cku, kiát, u, m.

Sprig-, střikací, střikawý, adj.

Sprize, f. střikačka, y, f.; -n, v. střikati, střiknauti; -nflsch, m. prskawec, wce, m.; -r, m. střikač, e, m.; -rin, f. střikačka, y, f.

Spród-o, adj. suchý, twrdý; křehký; 3.) upejpawý; -igfcit, f. křehkost, upejpawost, 1, f.

Sproſſe, f. Spröſling, m. odnož, odrostek, wýstřelek, wýpuk; 2.) šprysl; -n, v. n. wyrážeti, pučeti se; 2.) vom Hirschen, wyháněti.

Spruch, m. propowidka, y, průpowěd, 1, f.; Ausspruch, wyrčení, n.; Rechtspruch, nález, u. rozsudek, dku, m.; in der heiligen Schrift, přislowi, n.

Sprudeln, v. n. prejštití se, pramenití se; 2.) auß dem Munde, kloktati.

Sprühen, v. a. jískřiti; 2.) mrholiti se, mřiti; v. a. rositi; wypřskowati.

Sprung, m. skok, u, m.; -riemen, m. popružní řemen.

Spučte, f. slina, y, f. wýpliwek, wku, m.; -n, v. n. pliwati.

Spuč, m. hluk, u, m. rachoceni, n.; 2.) brykule, wrtochy; 3.) strašidlo; -en, v. n. strašiti.

Srule, f. ciwka, y, f.; 2.) - der Weber, člun, u, m.; 3.) Federſpule, brk, u, m.; -n, v. a. saukati.

Svül-en, v. n. f. Ausspülen; 2.) v. a pláknauti, wypláknauti; 3.) wymyti; 4.) wymáchati; -faß, n. wymiwadło, a, n; -icht, n. -waffer, n. pomyje; -nark, m. wyplakowaci hrnec.

Spulwurm, m. hlišť, hlista, škrkawka, y, f.

Spund, m. im Brote, klihowatina, y, f.; 2.) im Holze, blána, y, f.; Spund-, zátkowý, čepní; -bohrer, m. heme rejž, e. m.; -bret, n. spuntowní prkno.

Spünden, v. a. ein Jaß, bedniti, zabedniti, spuntowati.

Spund-geld, n. šrůtka, y, f.; -hesen, pl. swrchní kwasnice, droždí; -loch, n. spuntownice, c, f.

Spur, f. der Menschen, šlepěje, e, f.; 2.) des Wildpretes, stopa, y, f. sled, šlak, čích, u, m.; 3.) des Viehes, šlapota, y, f.; 4.) ein Merkmal, znamení, znamínko, a, n.; 5.) in der Mühlyfanne, náraz, u, m.; Spur-, stopní, adj.

Spür-, slídný, adj.

Spür-en, v. n. slíditi, šlakowati; 2.) v. a. čeníchati, čuchati; -hund, m. slídník, a, m.

Spurles, adj. bezestopný, bezestopý.

Staer, m. der graue -, bělmo, a, n. powlaka, y, f; der schwarze -, cink, u, m.

Staar, Stahr, m. špaček, čka, m.

Staat, m. stát, u, m.; Staaten, státní, státůr; -engeschichte, f. státní dějepis; 2.) dějepis o státech.

Staatss-, státní, státský; -angelegenheit, f. státní záležitost; -buchhaltung, f. stótní účtárna; -bürger, m. státní měšťan; -dame, f. státská dáma; -gefangene, m. státní wězeň; -geschäft, n. státní řízení; -gut, n. státný statek; -kleid, n. státní šat, oděw; -flug, adj. politický; -flugheit, f. politika, y, f.; -mann, m. státník, a, m.; -minister, m. státní, státský ministr; -rath, n. státní, státský rada; -recht, n. státní práwo; Staatenrecht, práwo státůw; -schlag, m. státní pokladnice; -secrettär, m. státní sekretář, tajemník; -ummälzung, f. wywráceni státu; -verbrechen, n. státní přečiněm hrdelní, přečinění hrdelní proti státu; -verfassung, f. státní zřízení, zřízení státu, zřízení w státě; -wissenschaft, f. státowěda, y, f.

Stab, m. ein Stock, hül, gen. holi, f.; 2.) fig. - eines Regiments, štáb, u, m.; -eisen, n. železo w bolch.

Stäbeln, v. a. týčiti, stanowiti.

Stabil, adj. stálý.

Stabs-officier, m. důstojník od stábu;

24

Stabw

370

Stampfe

- *quartier*, n. obydli pro štáb; hla-
wní obydlí štabu.

Stabwurz, f. boži dřewce, pelynek.

Stachel, m. oset, kel; coll. kli, n.;
2.) der Bienen, žihadlo, a, n.; 3.)
der Aehre, osina, y, f.; 4.) der Trei-
bestachel, bodec, dce, m.; —beere, f.
angrešť, u, srstka, meruzalka, chlu-
patka, y, f.; —beerstaude, f. srstka,
meruzalka, y, f.; —ig, adj. bodlawý,
pichlawý, ostenowatý, trnowitý, žá-
hawý; —igfeit, f. bodlawost, pichla-
wost, i, f.; —n, v. a. pobodati, po-
pichowati; —nuß, f. kotwice, e, f.;
—roche, m. rejnok bodlawý; —schwein,
n. morská swiňka.

Stacket, n. tyčkowy plot, plot z lati.

Stadel, m. stodola, y, f.

Stadt, f. město, a, n.; Stadt-, městský, městní, adj.

Städter, m. měštěnin, měšťák, a, m.

Stadtqraben, m. městský příkop.

Stadbhauptmann, m. městský hejtman.

Städtisch, adj. městský.

Stadt-kundig, adj. celému městu zná-
mý, powědomý; —rath, m. městský
rada, radní; —recht, n. městské prá-
wo; —richter, m. městský sudi; —
schreiber, m. městský pisař; —soldat,
m. městsky woják; —thor, n. měst-
ská brána; —uhr, f. městské hodin-
ny; —wage, f. městská wáha; —wap-
pen, n. městský erb.

Staffel, f. stupeň, pně, m.; —ei, f. podloha, y, f. prkenec, nce, m.

Staffete, f. štafeta, y, f.

Staffir-en, v. a. wykràsliti, wypra-
witi; 2) den Hut —en, založiti klo-
bauk; 3.) ein Kleid —en, šat olemo-
wati, opremowati; —ung, f. wykrá-
šleni, wypraweni, n.

Stag, m. lano, a, n. lodní prowaz.

Stahl, m. ocel, u, m.; 2) — im Bie-
geleisen, želizko, a, n.; 3) Feuer-
stahl, křesadio, a, n.; 4.) Weßstahl,
ocilka, y, f.; Stahl-, ocelowy, ocel-
ný, adj.

Stahl-en, v. u. oceliti, zoceliti, zao-
celiti; —ern, adj. ocelowy.

Stahl-feder, f. ocelowé péro; —grün,
adj. ocelozelený.

Stačr, m. špaček, čka, m.

Stall, m. chléw, chliw, a, m.; Stall-, chléwowý, stájní, adj.. —baum, m. kobyla, přiwora, slaup na stání: —en, v. n. močití; 2.) v. a. srowna- ti; —geld, n. plat od stání, m. ko- ničné, ého, n.; —knecht, m. mašta- liř, e, m.; —meister, m. podkoní, ího, m.; —ung, —raum, m. stání, n. staj, e, s f.

Stamm, m. peň, kmen; 2.) fig. rod,
koleno, pokolení, plemeno; Stamm,
kmenowý, kmenowní, kmenný, po-
kolenní, půwodní, kmenowi, rodu,
základní, rodinní; —eltern, pl. kme-
nowi rodičowé, —baum, m. strom
pokoleni, rodu; —buch, n. rodopis,
kníha rodu; —eln, v. n. breptati,
koktati, zajikati se; —en, v. n. po-
cházeti, rodem býti.

Stammen, v. u. porážeti; (2.) wydla-
bati; 3) fig. opřiti se, opírati se;
4.) podpirati se.

Stammende, n. peň.

Stamm-qut, n. zpupný statek; —hast,
adj. řičný, statečný, zapadlý; —
hans, n. kmenný dům; —hol, n.
kmenowě dříwi.

Stämmig, adj. kmenowý; 2.) zawa-
litý.

Stammler, m. brebtač, e, m.; l-in, f.
koktačka, koktalka, y f.

Stamm-register, n. rejstřík rodu; —
taſel, f. půwodní tabule, list; —va-
ter, m. arciotec, tce, půwoda rodu;
—wirthschaft, f. základní hospodář-
ství; —wort, n. slowo půwodní,
prwotní.

Stämpel, m. kolek, lku, štempl, e, m.
—amt. u. štemplowní úřad, —geld,
n. štemplowné, ého, n.; —n, v. a.
kolkowati; —u, n. štemplowáni, kol-
kowání, n.; —papier, n. kolkowaný
papír; —schneider, m. kolkownik,
a, m.

Stampſ-e, f. staupa, y, f.; —n, v. n.
dupati, dusati, cupati; 2.) v. a. hmo-

Strunk

378

Stupfer

punčochárka, y, f.; -wirker, m. stáw-
kár, e' m.; -wirkerei, f. stáwkár-
stwi, n. -wirker-, oder -weberstuhl,
m. staw, u, m.; -zwikel, m. klinek,
w punčoše.

Strunk, m. slaupek, pku, špalek, lku m.

Strupſe, f. auwazek, zku, m.

Struppig, adj kosmatý.

Stübchen, n. čtyři pinty; 2.) swětnič-
ka, jízbička, y, f

Stube, f. swětnice, e, jizba, y, f.
Stuben-, swětniční, domácí, domow-
ní; we swětnici, do swětnice, jisteb-
ní, od swětnice, u swětnice.

Stuben-arreſt, wězeni w jizbě; -
bursch, m. jiztebník, a, m.; -fen-
ſter, n. swětničné okno; -hoffer,
m. domák, a, peciwálek, lka, m.
-kammer, f. wýstupek, pku, m.; -
mädchen, n. panská, é, f.; -ofen, m.
swětničná kamna; -mensch, n. služ-
ka, y, f. (pokojowá).

Stüber, m. štilec, Ice, m. půtka, y, f.

Stüd, n. kus, u, m. částka, y, f.; (Ka-
none) dělo a, n.; -chen, n. kausek,
sku, kauseček; -en, -eln, v. a. na
kusy rozsekati; 2.) přidělati, při-
šiti; -faß, n. Swidnický sud; -gie-
ßer, m. dělař, e, dělolitec, tce, m.
-gießerei, f. dělolejna, ý, f.; -
knecht, m. pacholek od děl; -fugel,
f. kaule do děla; -pferd, n. kůň od
děla; -pulver, n, prach do děl; -
weiße, adv. kus po kusu, po kusích;
-werk, n. kusy, pl.

Student, m. student, a, m.

Studien, pl. studowání, n.

Studir-en, v. n. studowati; -ſtube, f.
swětnice k učeni.

Stufe, f. schod, u, m.; stupeň, pně, f.
Stufen-, stunnowý. adj.; -nerz, n.
rudaw kusien, -nfolge, f. poslaup-
nost, postupnost, i, f.; -njahr, n.
postupni rok; -nleiter, f. poslaup-
nost, i, f.; -nweise, adj. poslaupný,
postupný; adv. poslaupně, po stu-
pnich.

Stuhl, m. stotice, židle, e, f.; 2.)

Thron, stolec, Ice, m.; Stuhl-, st-

liční, židelní, u stolice, na stolici;
-gang, m. stolice, e, f.; -lehne, f.
f. Lehne; -jäpfchen, n. čípek pro
stolici; -zwang, m. tuhawka, y, f.

Stukateur, m. šukator, a, m.; Stuka-
teur-, šukatorský.

Stukatur, f. šukatura, y, f.; -machen,
šukaturowati; -arbeit, f. šukatur-
ske dilo.

Stuke, f. pářez, u, m.

Stulpe, Stülpe, f. des Topſes, poklič-
ka, y, f.; 2.) des Hutes, ſacka, stře-
cha, y, f.

Stülpfen, v. založiti.

Stumm, adj. němý; -werben, oněmě-
ti; -heit, f. němota, y, f.

Stümmel, m. konec, nce, pahejl, u, m.

Stümper, m. hudlař, e, m.; -éi, f.
hudlowáni, n.

Stümp-ern, v. n. hudlowati, hudla-
řiti; auf der Bioline, wrzati, skří-
pati na hauslich; -erei, f. hudlaře-
ní; 2.) skřípáni, n. - er, m. hudlař,
e, m.

Stumpř, m. pahejl, u, m.

Stumpf, adj. tupý, ztupělý; 2.) kusý;
3.) rozplesklý; 4.) neohýralý.

Stümpſen, v. a. die Bäume, klestiti,
zaklestiti; 2.) tupiti.

Stumpf-heit, f. tupost, ztupělost, f.;
-nase, f. rozplesklý nos; -naſig,
adj. piknosý, pikonosý; -schwang,
m. kusý ocas; -ſinn. m. tupý wtip,
newtip, u. m.; -ſinnig. adj, tupého
wtipu, ztupělý. newtipný; -winke-
liq, adj. tupouhelný.

Stunde f. hodina. y, f.; Stunden-, hodinowy, hodinný, hodinní, hodin; -nglaß, n. synací hodinky; -nru-ſer, m. hlasný, ého, n.; -nuhr, f. jednoduché hodiny, -nweise, adv, každau hodinu; -nzeiger, m. rucička, y, f.

Stündlein, Stündchen, n. hodinka,
y, f.; u

Stündl'b, a d hodinný; adv. každa
hodinu

Stupſen, v. štauchnauti, štauchati.

Stupſer, m. štuchač, m.

Thun

386

Tischg

-en, v. n. tronowati, seděti, pano-
wati na trůnu; -erbe, m. dědic trů-
nu; -folger, m. nástupce trůnu; -
bimmel, m. nebesa, pl. n.; -werber,
m. o trůn se ucházející.

Thun, v. a. und n. dělati, činiti; fund-
známo činiti; zu Leide -, ublížiti;
Abbitte -, odprositi; einen Fall -,
padnauti; niichts zu - haben, nemiti
nic na práci; viel zu - haben, miti
mnoho co dělati.

Thunfisch, m. bahnik, blatnik, a, m.

Thunlich, adj. konatelný, možný, či-
nitelný; -feit, f. činitelnost, kona-
telnost, wykonatelnost, možnost, i, f.

Thür, f. dwěře, pl. f. dim. dwiřka,
pl. n.; Thür-, dweřni, adj.; -angel,
m. stezeje, e, f.; -band, n. záwosni-
ce, e, f.; -stügel, m. dweřni křídlo,
n. dweřěn, řně, f.; -gerüst, -gestell,
n. futro ke dweřim; -hüter, m. dweř-
ný, ého, m.

Thurm. m. wěž, f. dim. wižka, y, f.;
Thurm-, wěžni, adj.; -bau, m. sta-
wěni wěže.

Thürm-en, v. wěžiti; -er, m. hlásný,
ého, m.

Thurm-salke, m. ostříž, e, m; -fisch,
m. jelec, ice, m.; -herr, m. wěžní
pán; -knopf, m. báně na wěži; -
schwalbe, f. rorejk, a, m.; -uhr, f.
hodiny na wěži; -tragend, adj. wě-
ženosný; -wächter, m. wěžnik, a, m.;
-wärter, m. hlásný, ého, m.; -wär-
terstube, f. hlásnice, e, f.

Thür-pfoſte, f. wereje, c, f.; -riegel,
m. záwora u dweři; -ſchloß, n. zá-
mek ode dweři; -ſchwelle, f. dweř-
ni práh, u, m.; -ſteher, m. dweřný,
ého, m.; -ſtock, m. wereje, e, f.; -
verkleidung, f. lištowáni u dweři.

Thymian, m. (Botan.) wlaská mateři-
dauška.

Thymusode, f. kopřiwnik, u, lišej, e, m.

Tich, m. das Ticken, tuknutí, n. tuk,
u, m.

Ticken, v. tukati, tuknauti.

Lief, adj. hluboký; adv. hluboko, hlu-
boce, zhlaubi; in Zusammenfassungen :

tief-, hluboko; -äugig, adj. wpa-
dlé oči majici; -denkend, adj. zamy-
šlený; -eindringend, adj. hluboce
pronikající, pronikawý, dojimawý;
-e. f. hlaub, i, hlaubka, hlubina, y,
hlubokost, i, f.; -sinn, m. -sinnig-
keit, f. hlubokomyslnost, zamyšlenost,
f.; -sinnig, adj. hlubokomyslný, za-
myšlený.

Tiegel, kotlik, rendlík, u, v.; dem. ko-
tliček, rendliček, čku, m.

Tieger, Tiger, m. tygr, tygrys, a, m.;
(weiblich,) tygrice, e, f.; Tiger-, ty-
growý; -haut, f. tygrowice, e, f.

Tiegern, v. tygrowati; -, n. tygrowá-
ni, n.

Tiene, f. wanička, y, štaudew, dwe, f.

Tiffe, f. tista, čupka, y, f.

Tilg-en, v. a. zahladiti, wyplemeniti,
shladiti, zahladiti, zaprawiti, wyhla-
diti, wymazati; -ung, f. zaprawe-
ní, wyhlazení, n.; -ungsquote, f. čá-
stka splatná,

Tinctur, f. tinktura, y, basice, baphi-
ce, e, f.

Tinte, f. ingaust, u, m.

Tinten-faß, n. kalamář, e, m.; -fisch,
m. černokrudka, y, f.; -flasche, f. lá-
wice na ingaust; -ſleß, m. flek od
ingaustu; -klect, m. kaňka, y, swi-
nè, é, f.

Tiraß, m. rukáwnik, u. m.; -iren, v,
do rukáwniku chytati.

Tisch, m. stůl, gen. stolu, m.; Tisch-
stolowý, stolní, adj.; zu Tische sitzen,
stoliti, stolowati; -blatt, n. wira,
y, f.; -chen, n. stolek, lku, stoleček,
čku, m.; -en, v. prostřiti, prostira-
ti; 2.) stoliti, stolowati; -freund,
m. stolní přitel; -fuß, m. trnož e,
m.; -gänger, m. stráwnik, stolow-
nik, a, m.; -gängerin, f. stráwnice,
e, f.; -gebet, n. modlitba před sto-
lem, po stole; -geld, n. stolné, stra-
wné, ého, n.

Tisch-gelosß. -gesell, m. spolustolitel,
e. spolustráwnik, a, m.; -geräth, n
stolní nářadi; -gesellchaſt, f. spo
lústráwnici, stolní společnost, stoln

Nibel

396

Uiber

außsehen, zle wyhlžeti, wypadati; — berüchtigt, zlopowestný; — beschaf- sen, zle způsobeny; — bestellt, zle objednaný; — gehen, zle se wěsti.

Uibel, n. wada, y, f.; 2.) Zle, ého, n.; —gesinnt, adj. zlomyslný, zlowolný; —keit, f. těžkost, i, mdloba, y, f.

Uibel-Klang, m. zlozwučnost, i, f. ne- zwuk, u, m.; —Klingend, adj. zlozwu- čný; —launig, adj. rozmařilý, roz- wrzałý; —laut, m. zlohlasnost, i, f. nehlas, u, m.; —lautend, adj. zlohla- sný, nehlasný; —stand, m. zlý staw, neslušnost; —that, f. zločinstwi, zlo- činstwo, a, n.; —thäter, m. zločinec, nce, zlosyn, a, m.

Uebelthäter-, zločinský, zlosynský, adj.; —in, f. zločinkyně, ě, f.

Uebeltönend, adj. zlozwučeny.

Ueben, v. a. cwičiti; 2.) prowozowati, n. p. řemeslo; 3.) Gewalt —, nasili prowoditi; Rache an Jemand —, po- mstiti se na někom.

Uiber, adv. na opak. na ruby: — und —, na překot. walem, skrz na skrz; 2.) pr. nad, při, pro, za, k, na, wi- ce; —acern, v. přeworati.

Uiber-all, adv. wšudy, wšady; der alte Uiberall und Mirgends, wšudybyl a nikam nedošel; —allher, adv. ode- wšad.

Ueberalt, adj. přestarý.

Uiber-antworten, v. odewzdati, dodat- ti, wydati; —antwortung, f. ode- wzdání, dodání, wydání, n.; —arbei- ten, v. předělati něco; praci se na- moci.

Uiber-quß, adv. přewelmi, až hrůza, näramně, přiliš, hrozně; —bau, m. nadstawení, n.; —bauen, v. nadsta- wěti; 2.) přestawěti; prostawěti; — halten, v. pozanechati; —hein, n. wna- wni kost; —bieten, v. wice podati, předati se; —binden, v. přewazáti; —blättern, v. eine Stelle, běžný mlistů přemitáním přehlidnauti; ein Buch, knihu běžně preběhnauti.

Uiber-bleiben, v. zbýwati, zbýti, pozů- stati, zůstati; —bleibsel, n. zbytek,

ostatek, tku, posledek dku, m.; — bleibsel d. Heiligen, pozůstatky swatých; —blühen, v. překwesti; —branb m. přepal, u, m přepálení, n.; —bretten, v. přestruti, prostriti; —brennen, v. přepáliti.

Uiber-bringen, v. přenesti, přenášeti, donesti. donášeti; —bringer, m. dorawatel, e, m.

Uiber-decke, f. přikrow, u, m. přikrywka, y, f. přikrywadlo, a, n.; —decken. v. přistřiti, přikryti: —denken, v. přemysliti, rozjimati, rozważiti; —dieß, adv. přes to; —breschen, v. omlátiti, přemlátiti; —druß, m. omrzeni, n. omrzelost, i, f.; —drüffig, adj. mrzu tý, omrzelý, promrzely: —dungen, v. pohnojiti; 2.) přehnojiti; —eß, —eßß, adv. kosmo, napříč.

Uiber-eilen, v. u. přestihnauti; 2.) zachwátiti, překwapiti; —eilt, překwapený; —eilung, f. překwapení, u- kwapení, n.; —ein adv. stejně, jednostejně; —einander, ado. jedno na druhém, jedno na druhé, na sebe; —einkommen, v. n. usnesti se, srownáwati se, shodnauti se; —einkunft, f. srownání, n. usnešení.

Uibereinstimmen, v. u. n. srownati se, srownáwati se; —b, adj. jednosworný, jednomyslný.

Uibereinstimmung, f. jednoswornost, jednohlasnost, stejnohlasnost, jednomyslnost, i, f.

Uiber-eintreffen, v. a. srownáwati se; —essen, v přejisti; —fahren, v. n. preplawiti se, přewezti se, přeważeti se, přejeti; —fahrt, f. přewoz, u, m.

Uiber-fall, m. přepad, u, m. přepadnuti, n.; —fallen, v. přepadnauti, zachwátiti, napadnauti; —fallen werden, přepadenu, zachwácenu býtí; —feilen, v. přepilowati; —fein, adj. tenaunký, drobaučký; —firniffen, v. a. přeremežiti; —flechten, v. u. oplesti, přeplesti.

Uiber-fliegen, v. a. u. n. přeletěti, prělitnauti; —fließen, v. n. přetýkati,

Umher

403

Umriß

raziti, obsekati, podsekati; —ung, f. podsekáni, posekání, n.

Umber, adv. wůkol, kelem, o kola, kolem a kolem; um sich herum sehen. hleděti wůkol sebe; —fahren, v. n. wůkol, kolem jezditi, objižděti; —flattern, v. sem tam se třepati, proletowati; —fliegen, v. n. kolem okolo litati, obletowati; —fließen, v. n. kolem okolo těci, plynauti; —füßen, v. n. kolem okolo woditi, obwáděti.

Umber-gehen, v. n. kolem okolo choditi, obcházeti; —laufen, v. n. kolem okolo běhati; —legen, v. kolem položiti; —liegen, v. n. sem a tam ležeti; —liegend, adj. různo, porůznu; —schauen, v. ohledati se; —schwärmen, —schweifen, v. n. taulati se, potulowati se; —stehen, v. okolo státi.

Umhín, adv. nicht — können, nemoci, pominauti.

Umhüllen, v. obaliti, zanaliti.

Umhürsen, v. obskakowati.

Umkehr, f. obrácení, n.

Umkehr-en, v. obrátiti, wrátiti se, nowrátiti se, wraceti se, wywrátiti, přewrátiti; —ung, f. obrácení, n.

Umtiopen, v. překlopiti (se).

Umklaster-n, v. obsažiti; —ung, f. obsaženi, n.

Umklammern, v. zaťatými pazaury se držeti.

Umlkeiden, v. přewléci, přewlikati, přestrojiti.

Umkommen, v. zahynauti, pojiti; fig. zhynauti.

Umftränzen, v. owěnčiti, owěncowati.

Umfreiß, m. obwod, u, okolek, okršlek, lku, m.

Umladen, v. přeložiti, překládati.

Umlagern, v. přeložiti; 2.) oblehnauti, obléhati.

Umlauß, m. oděb, u, m.; 2.) list poselací.

Umlausen, v. u. přeběhnauti, obíhati, zaběhnauti si.

Umläufer, m. běhaun, a, těkač, e, m.

Umlaufrperiode, f. přewáděcí doba.

Umlaut, m. přezwuk, u, m.

Umlteq-en, v. a. klásti se; załožiti, zahnauti, zahýbati, zawázati, obložiti, obkládati; —ung, f. přehnuti, zahnuti, n.

Umleiten, v. přewesti, přewáděti.

Umlenken, v. a. obrátiti, obráceti.

Umleuchten, v. oswititi.

Umliegen, v. wůkol ležeti.

Umliegend, adj. okolni, wůkol ležící.

Ummachen, v. předělati; die Schürze —, přiwázati zástěru.

Ummauern, v. n. obezditi, zdi obehnati.

Ummöss-en, v. u. přeměřiti; —ung, f. přeměřen, n.

Ummünzen, v. přebiti.

Umnagen, v. objísti, obhrýzti, ožrati.

Umnähen, v. a. obsiti, obšiwati, přešiti.

Umnebein, v. a. omhliti, obstiniti, mlhau obestřiti.

Umnehmen, v. a. wziti na sebe, okolo sebe.

Umpaßen, v. a. přepakowati, přeložiti.

Umpanzern, v. brněnim wůkol ozbrojiti.

Umpfüssen, v. zakolit.

Umpicken, v. obzobati, oklubati.

Umpvalzen, v. a. přesaditi, obsaditi, přešťěpowati.

Umpflügen, v. a. přeworati, obworati.

Umpräg-en, v. a. přebiti; fig. přejinaciti; —ung, f. přebití, přebijeni, n.

Umrändern, v. (mit einem Rande versehen), okolkowati.

Umränmen, v. okliditi, přešťárati.

Umreisen, v. objeti, objiždéti, zajeti si, zajižděti si.

Umreisen, v. a. zbořiti, pobořiti, rozbořiti.

Umreiten, v. a. objeti, objiždeti na koni, zajižděti, zajeti sobě.

Umrennen, v. a. překotiti, přewaliti.

Umring-en, v. n. ohraditi, obehnati, obkličiti; —ung, f. ohradeni, obkličeni, n.

Umriß, m. nastin, u, m.; — machen nastkniti.

26

Unbánd

407

Unbesch

Unbándiq, adj. nezbedný; adv. nezbed-
ně; —keit, f. nezbednost, i, f.

Umbarmherzig, adj. nemilosrdný; adv.
nemilosrdně; —keit, f. nemilosrden-
stwí, n.

Unbärtig, adj. holobradý.

Unbärtige, m. holobrádek, dka, m.

Umbau, m. zanedbání; — des Feldes,
zanedbání pole.

Unbeantwortlich, adj. nezodpowědný;
—keit, f. nezodpowědnost, i, f.

Unbebaut, adj. newzdělaný; nezasta-
wěný.

Unbedacht, adj. nerozmyslný, nepowa-
žliwý; —, m. nepowážení, nerozwá-
žení, n.

Unbedächtig, adj. nerozwážliwý.

UnbedachtSAM, adj. nerozwážliwý; adv.
nerozwážliwě; —keit, f. nerozwáže-
ní, n. nerozwážliwost, i, f.

Unbedeckt, vii. Deprikrytý; mit unbe-
decktem Hautre, maje na hlawě.

Unbedeutend, adj. nepatrný, chatrný.

Unbedingt, adj. neobmezený, bez wý-
minky.

Unbeeinträchtigt, adj. neujmutý, ne-
skrácený.

Unbeerbt, adj. bezdědičný; adv. bez dě-
diců.

Unbefangen, adj. nepojatý; —keit, f.
nepojatost, i, f.

Unbelebt, adj. nepoškwrněný; —keit,
f. nepoškwrněnost, i, f.

Unbeungt, adj. bezprawný, nenáležitý.

Unbegränzt, adj. neobmezený, neobkli-
čený.

Unbegreiflich, adj. nepochopitelný; —
keit, f. nepochopitelnost, i, f.

Unbehaart, adj. bezwlasý, bezchlupý.

Unbehaglich, adj. nepříjemný, nepoho-
dlný; —keit, f. nepohodlnost, i, f.

Unbehauen, adj. neosekaný, neotesa-
ný, neoklešťený.

Unbeherzt, adj. nesmělý.

Unbehilflich, adj. nepomocný, nejapný.

Unbelastet, adj. nezáwadný.

Unbehutsam, adj. neopatrný; —keit, f.
nejapnost, i, f.

Unbekannt, adj. neznámý, nepowědomý.

Unbekleidet, adj. neoděný, neošaenený

Unbefümmert, adj. bezstarostný.

Unbeladen, adj. neobtižený, nenaložený.

Unbelastet, adj. nezáwadný.

Unbelaubt, adj. bezlistý

Unbelebt, adv. hezžiwý, nežiwý; —
keit, f. bezžiwost, i, f.

Unbeleosen, adj. nezběhlý w knihách;
—keit, f. nezběhlost w knihách.

Unbeliebtheit, n. nelibost, i, f.

Unbeliebig, unbeliebt, adj. nelibý, ne-
milý.

Unbemannt, adj. neozbrojený, neosa-
zený lidem.

Unbemerkt, adj. nepostřehnutý, nepo-
zorowaný.

Unbemittelt, adj. nezásobený, nemo-
howitý. [se.

Unbemüht, adj. neusilujici, nepřičině

Unbenannt, adj. nejmenowaný.

Unbeneidet, adj. nezáwiděný.

Unbenommen, adj. cš leibt ihm —, ne-
brání se mu.

Unbequem, adj. nepříležitý, nepřího-
dný, nepohodlný; —keit, f. nepohodl-
nost, i, f.

Unberaten, adj. nerazený; adv. bez
rady; 2.) newybytý.

Unberufsam, adj. nevýmluvný; —keit,
f. nevýmluwnost, i, f.

Unberedt, adj. nemluvný, nevýmluwný.

Unbereitet, adj. nepřiprawený, nepři-
chystaný, nepřihotowený. [ný.

Unberitten, adj. neobjezděný, bezkon-

Unberüchtigt, adj. neroznesený, neroz-
hlásený.

Unberußen, adj. nepowolany, nezawo-
laný; 2.) nezlopowěstný.

Unberühmt, adj. neslawný, neslowútný.

Unberührt, adj. nepodotknutý.

Unbeschadet, adv. bez uražení, bez u-
bližení, bez ujmy.

Unbeschädigt, adj. neporanený, neura-
žený, neporušený.

Unbeschattet, adj. neobstinéaný, neza-
stinéaný.

Unbeschaftigt, adj. nezanepráždněný,
nezaměstnuaný.

Unbesch

408

undurch

Unbescheiden, adj. nemirný, nerozšafný.

Unbeschlagen, adj. von Pferden, nekowaný, neokowaný; fig. nezběhlý, nedospělý, nestatný.

Unbeschnitten, adj. neobrezaný, neobkrájený, neostřihaný.

Unbescholten, adj. zachowalý, dohropowěstný; —heit, f. zachowalost, i, f.

Unbeschränkt, adj. neobmezený.

Unbeschreiblich, adj. newyprawitelný, newyslowitelný; —keit, f. newyslowitelnost, f.

Unbeschrieben, adj. nepopsaný.

Unbeschwerlich, adj. neobtižný.

Unbeschwert, adj. neobtižený, bez ne-snáze; — lassen, neobtěžowati.

Unbefeelt, adj. bezdušný.

Unbeflegbar, adj. nepřemožitelný.

Unbesonnen, adj. nerozmyslný, nesmyslný; —heit, f. nesmyslnost, f.

Unbestand, m. nestálost; 2.) neustawičnost, i, f.

Unbeständig, adj. nestálý; 2.) neustawičný; —keit, f. nestálost.

Unbesteckt, adj. neporušitelny; —keit, neporušitelnost, i, f.

Unbestimmt, adj. neustanowený, neurčený, neurčitý; —heit, f. neurčenost, neurčitost, i, f.

Unbestreitbar, adj. neodolatelný.

Unbejudt, adj. nenawštěwowaný, bezhidný. [něný.

Unbesudeft, adj. nezprzněný, neumau-

Unbeträchtlich, adj. neznamenitý, newalný.

Unbetrüglich, adj. nepohnuteiný; neklamawý.

Unbeugsam, adj. neohebný.

Unbeweglich, adj. nepohnutelný; 2.) nemowitý.

Unbewacht, adj. nehlídaný, neostřihaný.

Unbewaffnet, adj. nebranný, neoděný.

Unbewährt, adj. nestwrzený, nedokazaný.

Unbewandert, adj. nezkušený, nezběhlý.

Unbewehrt, adj. nebranný, nezbrojuj, neoděný.

Unbeweisklich, f. Unerweisklich.

Unbewohnbar, adj. nebydlitelný; —keit, nebydlitelnost, f.

Unbewußt, adj. newědomy, nepowědomý, neznámý.

Unbezäumt, adj. nezuzděný.

Unbezeugt, adj. neswědčený.

Unbezogen, adj. nepotažený, nepowlečený, neobydlený.

Unbezweiskelt, adj. nepochybný.

Unbezwinglich, adj. nepodmanitelný, nepřemožitelný; —keit, f. nepodmanitelnost, f.

Unbiegsam, adj. neohebný; —keit, f. neohebnost, f.

Unbild, f. príšera, obluda, ohawa y, f.; 2) křiwda, y, f. přikoří, n.; —lich, adj. neobrazný.

Unbillig, adj. neslušný; křiwdiwý, ne- sprawedliwý; —keit, f. neslušnost, křiwdiwost, i, f.

Unbrauchbar, adj. neužitečný, nepotřebný, neplatný; —keit, f. nepotřebnost, i, f.

Unbüßfertig, adj. nekajici, nekajičný; —keit, nekajicnost, i, f.

Unchrist, m. nekřestan, a, m.; —lch, adj. nekřestanský; —lchkeit, f. nekřestanství, n.

Und, conj. a, i.

Undank, m. Undankbarkeit, f. newděčnost; —bar, adj. newděčný; —barte, m. newděčnik, a, m.

Undenkbar, adj. nepomyslitelný.

Undenklich, adj. nepamětný; vor —en Zeiten, od nepaměti lidské.

Undeutlich, adj. nezřejmý, nezřetelný; 2) neswětlý, nejasný; —keit, f. nezřetelnost, f.

Undeutlich, adj. nedobře německý.

Undienlich, adj. neplatný, neužitečný; —keit, f. neplatnost, i, f.

Undienstfertig, adj. neslužebný; —keit, f. neslužebnost, f.

Unding, n. nic, nicota, y, .

Unduldsam, adj. nesnášeliwý; —keit, f. nesnášeliwost, f.

Undurchdringlich, adj. neproniklý; —keit, f. neproniklost' f.

Undurch

409

Unerw

Undurchstchtig, adj. neprohledaci, neprohledawý; —keit, f. neprohledawost, f.

Uneben, adj. nerowný, nepřimý.

Unecht, adj. falešný; 2.) neprawý.

Unebel, adj. nešlechetný.

Unehelich, adj. nemanželský; z leweho boku, cizoložný.

Unehrbar, adj. nepočestný, nectný; —keit, f. nepočestnost, i, f.

Unehre, f. nečest, gen. necti, f.

Unehrerbietig, adj. neuctiwý; —keit, f. neuctiwost, i, f.

Unehrlich, adj. nepoctiwý, bezectný; —keit, nepoctiwost, f.

Uneigennißig, adj. nezištný; —keit, f. nezištnost, i, f.

Uneigentlich, adj. newlastni, neprawý.

Uneinbringlich, adj. nedobytný; —keit, f. nedobytnost, f.

Uneingebunden, adj. nezawázaný.

Uneingedenk, adj. nepamětliwy.

Uneingefäst, adj. neobraubený, neobložený

Uneingesalzen, adj. nenasolený, neosolený.

Uneingeschränkt, adj. nesklíčený, neobmezený.

Uneingeweiht, adj. neposwěcený.

Uneinig, uneinß, adj. nesjednocený, nesworný; —keit, f. nesjednoceni, n. neswornost, i, f. swár, u, m.

Unempfindlich, adj. nečiteluý, necitlowy; —keit, f. nečitelnost, necitliewost, f.

Unendlich, adj. neskončený, neskonalý nekonečný, nesmirný; —keit, f. nekonečnost, f.

Unentbehrlich, adj. přepotřebný, musitelný; —keit, f. musitelnost, f.

Unentgeidlich, adj. bezplatný, bezpeněžný, bez platu.

Unenthaltsam, adj. nezdrželiwý; —keit, f. nezdrželiwost, i, f.

Unentchieden, adj. nerozhodnutý.

Unentschlossen, adj. nerozmyšlený, nerozpačitý; —keit, f. nerozmyšlenost, f.

Unerachtet, f. Ungeachtet

Unerbittlich, adj. neuprositelný; —keit, f. neuprositelnost, i, f.

Unerfahren, adj. nezkušený, nezbéhlý, neumělý; —keit, f. nezkušenost, f.

Unerforschlich, adj. newyskaumatelný, nezpytatelný; —keit, f. nezpytatelost, i, f.

Unerfreulich, adj. nepotěšitelný.

Unergründlich, adj. bezedný, nestižitelný.

Unerheblich, adj. nedůležitý, neznamenitý; —keit, f. neznamenitost, f.

Unerhört, adj. neslýchaný.

Unerkannt, adj. neuznaný, nepoznaný, nepoznaný.

Unerkenntlich, adj. nepoznanliwý 2.) neuznalý; —keit, f. neuznalost, f.

Unerklarbar, —lich, adj. newyložitelný, newýjádřliwý.

Unerläßlich, adj. nepropustitelný, neprominutelný.

Unerlaubt, adj. nedowolený.

Unermeßlich, adj. bezmírný, nesmírný; —keit, f. nesmírnost, f.

Unermüdet, adj. neunawený.

Unerörtert, adj. nerozhodnutý.

Unerreichbar, adj. nedostižitelný, nepostižitelný.

Unerfältlich, adj. nenasicený, nesitý; —keit, f. nenasicenost, f.

Unerfassen, adj. nestwořený.

Unerfschütpflich, adj. newywažitelný, newywážliwý; —keit, newywážliwost, f.

Unerstroßen, adj. nelekawý, nebázlowy, nebojácný; —keit, f. nebojácnost, f.

Uner örfterlich, adj. neohromitelný; —keit, f. neohromitelnost, i, f.

Unerchwunglich, adj. nestihlý.

Unerseßlich, adj. nedosaditelný, nena-prawitelný, nenahraditelný; —keit, f. nenahraditelnost, i, f.

Unersteigbar, adj. nepřestupný.

Unerträglich, adj. nesnesitelný.

Unerwachsen, adj. nedorostlý, nezrostlý.

Unerwartet, adj. neočekáwaný, nenadálý.

Unerw

410

Ungeh

Unerweckbar, —lich, adj. neprobuditebný.

Unerweichlich, adj. neobměkčitelný.

Unerweislich, adj. nedůwodný, nedokázatelný.

Unerwiesen, adj. nedokázaný.

Unerzogen, adj. newychowaný, nedochowaný.

Uneßbar, adj. nepožiwatelný.

Unfähig, adj. neschopný; —keit, f. neschopnost, f.

Unfachbar, adj. nejezdný.

Unfall, m. nehoda, pohroma, y, f.

Unfehlbar, adj. nepochybný, bezpochybný, neomylný; —keit, f. neomylnost, i, f.

Unfern, adv. nedaleko.

Unfertig, adj. lehkomyslný.

Unflath, m. neřád, u, m. nešwara, nežastota, y, f.

Unfläther, m. prase člowěk, swiňák, a, m.; —ei, f. prasectwi, swiňstwi, swiňstwo, a, n.

Unfläthig, adj. neřádný, nešwarný, nečistotný.

Unsleiß, m. nepilnost, nebedliwost, i, f.

Unsleißig, adj. nepilný, nebedliwý.

Unfolgsam, adj. neposlušný; —keit, f. neposlušnost, i, f.

Unform, m. nezpůsob, u, m.

Unförmlich, adj. netwárný, nezpůsobný, nepodobný; —keit, f. nezpůsobnost, f.

Unfreund, n. nepřitel, e, m.

Unfrei, adj. neswobodný.

Unfreundlich, adj. nepřiwětiwý; —keit, f. nepřiwětiwost, f.

Unfreundschaft, f. nepřátelstwi, n.; —lich, adj. nepřátelský.

Unfriede, m. nepokoj, e, nemir, u, m.

Unfriedlich, adj. nepokojný.

Unfruchtbar, adj. neplodný, nerodný, neurodný; —keit, f. neplodnost, i, f.

Unzug, m. neřest, i, f. neplecha, v; nepřislušnost, nezpůsobnost, i, f.

Unfüglich, adj. nenáležitý, nepříslušný.

Unfügsam, adj. nepowolný.

Unfüßbar, adj. nečiteiný.

Ungangbar, adj. neschodný, bezcestný.

Ungeachtet, adj. nejsimawy, nezváctný, bez ohledu na, neohledaje se na; ač, ačkoli.

Ungeaßert, adj. nezworaný.

Ungeabndet, adj. neskáraný; adv. bez kázně.

Ungearbeitet, adj. nepředělaný, nepředěláwaný.

Ungebaßt, adj. neubitý.

Ungebaut, adj. newzdělaný.

Ungeberdig, adj. ošklibawý, netwářný.

Ungebeten, adj. nedožádaný, neprošený, nedoprošený.

Ungebilbet, adj. newzdělaný.

Ungebleidet, adj. nezbilený.

Ungeblumt, adj. nekwětowaný, nekwitkowaný.

Ungeboren, adj. nezrozený, nenarozený.

Ungebräuchlich, adj. neobyčejný, neobwyklý.

Ungebraucht, adj. nepotřebowaný nežiwaný.

Ungebühr, f. neslušnost, nepříslušnost, i, f.; —end, adj. nenáležitý nepříslušný; —lich, adj. nepříslušný, nenáležitý.

Ungebunden, adj. newázaný; —keit, f. newázanost, f.

Ungedeben, u. nedužnost, f.

Ungedrungen, adj. nenucený.

Ungeduld, f. netrpěliwost, f.; —ig, adj. netrpěliwý.

Ungedehrt, adj. nectěný, neuctěný.

Ungefahr, n. náhoda, y, f. nenadání, n.; ołg adj. náhodný, nenadálý.

Ungefällig, adj. neliby, nelibezný; —keit, f. nelibost, f.

Ungefährbt, adj. nebarwený, neličený.

Ungefordert, adj. nežádaný, nepožádaný.

Ungefüttert, adj. nepodšitý, nepodšiwany, nekrmený.

Ungegissen, adj. bez jídla, nejedený.

Ungeglaßt, adj. nehlazeuý.

Ungegründet, adj. nedůwodný, bezdůwodný, nepodstatný.

Ungehalten, adj. newrlý, rozhorlený.

Ungechißen, adj. nekázaný, neporučený.

ungut

413

Unpol

Ungut, adj. nedobrý; ničtš für —, nic za zlé.

Ungüte, f. nedobrota, y, f.

Ungütig, adj. nedobrotiwý.

Unhaltbar, adj. nepewny, neobstojny.

Unheit, n. nehoda, zlota, pohroma, y, f.; —bar, adj. nezhojitelný; —barkeit, f. nezhojitelnost, i, f.

Unheilig, adj. neswatý, neposwatny; —keit, f. neswatost, neposwättnost, i, f.

Unheilvoll, adj. neštěstí, zkázy plný.

Unheimlich, adj. trapný.

Unhöflich, adj. nezdwořily; —keit, f. nezdwořilost, f.

Unhold, adj. nelaskawý, nepřizniwý.

Unhold, m. obluda, y, rarášek, ška, m.

Unholdenferze, f. diwizna, y, f.

Universat, adj. wšeobecný.

Universität, f. uniwersi, wysoké učení, wysoké školy.

Unjagbar, adj. nehonný.

Unkarbolisch, adj. nekatolický.

Unke, f. zmyje, f.; Wasserunkte, kukacka, y, f.

Unkenbar, unkenntlich, adj. neznalý, nepoznalý; —keit, f. nepoznalost, f.

Unkenntniß, f. newědomost, i, f. newědomi, n.

Unkeusch, adj. nečistý, smilný.

Unklar, adj. nejewný.

Unklug, adj. nerozšafný, nemaudrý; —keit, f. nemaudrost, f.

Unkörperlich, adj. netělný, beztělný, —keit, f. beztělnost, i, f.

Unkosten, f. pl. autrata, y, f. náklad, u, m.

Unkraut, n. kaukol, u, m. srět, i, f.

Unkunde, f. newědomi, n. newědomost, f.; —ig, adj. newědomý, nepowědomý.

Unlängst, adv. nedáwno.

Unläugbar, adj. nezapirate lný; —keit, f. nezapiratehnost, f.

Unkauter, adj. nečist; —keit, f. nečistost, f.

Anleidlich, adj. nestrpěliwý, nesnestelný.

Unleserlich, —bar, adj. nečitelný.

Unlieb, adj. nelibý, nelahodný.

Untößlich, adj. neslawný, nechwaltetebný.

Unlust, f. nechuť, nelibost, f.

Unlustig, adj. nelibý, neweselý.

Unmanbar, adj. nedospělý.

Unmäßig, adj. nemirný, nestřídmý, neskrowný; —keit, f. nestřídmost, f.

Unmensch, m. nečlowěk, a, m.; —lich, adj. nelidský; —l chkeit, f. nelidstwi, n.

Unkenntlich, adj. nepoznalý, neznamenity.

Unmilde, adj. nemilostiwý.

Unmittelbar, adj. neprostředečný, bezpostředný, bezprostředečný; —keit, f. neprostředečnost, bezprostředečnost, i, f.

Unmöglich, adj. nemožný; —keit, f. nemožnost, f.

Unmoralisch, adj. nemrawopočestný, nemrawný.

Unmünzig, adj. nezletilý, nedospělý; —keit, f. nedospělost, f.

Unmuth, m. zkormaucenost, newrlost, f.; —ig, adj. zkormaucený, newriý.

Unnachbarlich, adj. nesusedský.

Unnachlässig, adj. nepopustitelný, nepowolitelný.

Unnachrichtig, adj. nepromíjející.

Unnachtheilig, adj. neškodný; adv. bezeškody.

Unnatürlich, adj. nepřírozený.

Unnennbar, adj. nejmenowatelný, newyprawitelný, newyslowitelný.

Unnöthig, adj. nepotřebný, nezpotřebný; —keit, f. nepotřebnost, f.

Unnüß, adj. neužitečný, neplatný, darémný, ničemný.

Unordentlich, adj. nepořádný, nezřízený, nezpráwný.

Unordnung, f. nepořádek, dku, m. nezpráwa, y, f.

Unorganisirt, adj. nezústrojněný.

Unparteiisch, —lich, adj. nestranný, —lichkeit, f. nestrannost, f.

Unpäßlich, adj. stonawý, churawý; —keit, f. churawost, f.

Unpersönlich, adj. neosobný.

Unpolirt, adj. newyhlazený.

Unpol

414

Unsträfl

Unpolitisch, adj. nepolitický.

Unproportionirt, adj. nerownoměrný.

Unrath, m. daremnost, neřest, i, ne-
plecha, y, f

Unräthlich, adj. nešetrný.

Unrathsam, adj. nebezpečný, nejistý.

Unrecht, n. křiwda, y, f. bezprawi, n.;
als adj. nesprawedliwý, neprawý;
als ado. nedobře; nepráwě; -han-
deln, nepráwě jednati; Jemanden -
thun, křiwdu někomu činiti; -mä-
big, adj. neprawý, nepráwný,nespra-
wedliwý; -mäßig an sich bringen,
nesprawedliwě se uwázati w něco,
j mäßigkeit, f. neprawost, nespra-
wedliwost, i, f.

Unredlich, adj. nepoctiwý; -keit, f. ne-
poctiwost, f.

Unregelmäßig, adj. neprawidelni, bez-
prawidelni; -keit, f. neprawidel-
nost, f.

Unreif, adj. nezralý, nedozralý; nedo-
spělý; -e Feige, holička, y, f.; -e,
f. nezralost, nedozraloſt, nedospěloſt,
i, f.

Unrein, adj. nečistý, nečistotný, ne-
řádný; -igkeit, f. nečistost, neči-
stotnost, i, nečistota, y, neřádnost,
f.; -lich, adj. nečistotný, nešwarný;
-heit, f. nečistotnost, f.

Unrichtig, adj. nenáležitý, nezpráwný;
-keit, f. nenáležitost, f.

Unruhe, f. nepokoj, e, m. nepokojnost,
nespokojenost, f.; -ig, adj. nepo-
kojný, nespokojený, nezbedný; -
stifter, m. nezbedník, a, buřič, e, m.

Unrüblich, adj. neslawný, newelebný.

Uns, pron. nám; nás; námi.

Unsäglich, adj. newýmluwný, newypra-
witelný.

Unsanft, adj. newolny.

Unsauber, adj. nečistý, nešwarný; -keit, f. nešwara, y, nešwarnost, f.

Unschadhaft, adj. nekazowitý, nechyb-
ný, newadný.

Unschädlich, adj. neškodny, neskodli-
wý; -keit, f. neškodnost, f.

Unschattig, adj. bezstinný.

Unschäbbar, adj. wznešený

Unscheinbar, adj. neswětlý, nezřejmý,
nepatrný, nepodobný

Unschicklich, adj. neslušný, newhodný,
nezpůsobný; -keit, f. neslušnost, f.

Unschiffbar, adj. neplawný.

Unschlachtig, adj. diwý, surowý.

Unschlitt, n loj, e, m.; -licht, n. lojo-
wá swička.

Unschlüssig, unentschloſſen, adj. neroz-
myslný; -machen, zwrtkati; -wer-
den, zwrtkati se; -keit, f. neroz-
myslnost, i, f.

Unschmackhaft, adj. necnutný; -igkeit,
f. nechutnost, f

Unschuld, f. newinnost, f.; -ig. adj.
newinný; die -igen Kindlein, mla-
dátka.

Unschuldigerweise, adv. newinne.

Unselig, adj. nešťastný; -keit, f. ne-
štastnost, f

Unser, pron. náš; unser einer, Einer
von unserer Barkei, našinec, nce, m.

Unserthalben, -wegen, -willen, adv.
pro nás.

Unsfcher, adj. nejisty, nebezpečný; -heit, f. nejistota, y. nebezpečnost, f.

Unsichtbar, adj. newiditelný, nespa-
třitelný: -werden, zmizeti; -keit,
f. newiditelnost, f.

Unsinn. m. -igkeit, f. nesmysl, u, m.
nesmyslnost, f.; -tg, adj. nesmysl-
ný, bezsmyslný; -machen, zblázniti,
potřeſtití.

Unsittlich, adj. nemrawný, necudný; -keit, f. nemrawnost, f.

Unsorfsam, adj. nepečliwý; -keit, f.
nepečliwost, f.

Unstät, adj. nestálý, neustawičný; -igkeit, f. nestálost, neustawičnost, f.

Unstatthaft, adj. nedostatečný; -ig-
keit, f. nedostatečnost, f.

Unstättkraut, n. žlutucha, y, f.

Unsterblich, adj. nesmrtelný; -keit, f
nesmrtelnost, f.

Unstern, m. zlá planeta.

Unstörbar, adj. nebauřitelný, nemýli-
telný; -keit, f. nebauřitelnost, ne-
mýlitelnost, f.

Unsträflich, adj. netrestliwý, bezühon-

416

Untersch

Unterhemß, n. spodní košile, f. rubas,
e, m.

Unterhof, m. dolejší dwůr.

Unterhöizen, v. a. podryti, podemliti.

Unterholz, n. chrastí, n.

Unterhosen, f. pl. podwlikačky, pl. spo-
dní kalhoty.

Unterirdisch, adj. podzemni.

Unterfoch-en, v. podmaniti, podrobiti;
—er, m. podmanitel. v. m.; —ung,
f. podmanění, podrobení, n.

Unterkammeramt, n. podkomoří auřad.

Unterkammerer, m. podkomoří, m.

Unterkammerherr, podkomorní pán.

Unterkäufer, m. překupník, a, m.

Unterkehle, f. podhrdlel, lku, m.

Unterkinn, n. lalok, u, m.

Unterkleider, n. pl. spodní šaty.

Unterkoch, m. podkuchaří, m.

Unterkommen, v. n. dostati se do bytu,
do služby.

Unterkönig, m. místokrál, e, podkrá-
lí, m.

Unterkriechen, v. n. podlezti, podlé-
zati.

Unterkunft, f. přebvti, n. [a, n.]

Unterlade, f. des Tuchmachers, bidlo,

Unterlage, f. podkladek, podstawek,
wku, m.

Unterlass, m. ohne —, bez přestání, bez přitrže.

Unterlass-en, v. ponechati, zanechati,
pustiti, opustiti, upustiti od čeho; —
ung, f. zanechání, opuštění, upuště-
ni od čeho, opominuti, n.

Unterlaufen, v. podběhnauti, podbíhati;
mit Blut —, zaliti se krwi; ein Feh-
ler ift —, wlaudila se chyba; von
der Saumseligkeit, diti se; als adj.
zality.

Unterläufer, m. pašerák, a, m.

Unterleufe, Unterkippe, f. spodní pysk.

Unterleg-, pedložní, adj.

Unterleg-en, v. a. podložiti, podkláda-
ti, nasazowati; —en, n. podkládání,
násazowání, n.; —ung, f. podložení,
nasazeni, n.

Unterlehrer, m. podučiiel, e. m.; —in,
f. podučitelka, y, f

Unterleib, m. podbříšek, šku, m.

Unterliegen, v. wespod ležeti, zmožen
hýti: fig. padnauti; podléhati, kle-
snauti, klesati; der Arglift —, pod-
skočen, zachwácen býti Isti.

Unterlieutenant, m. podporučník, a, m.

Untermann, m. zpodek, dka, m.

Untermark, f. dolní Marky.

Untermauern, v. a. podezdíti.

Untermengen, v. smichati, smišiti.

Unterminireu, v. podebrati, ponkopati.

Untermisch-en, f. untermengen —mischt,
adj. smišený; —ung, f. smišeni, smi-
chání, n.

Unternehm-en, v. předsewzítí, předse-
bráti, podniknauti. podnikati; —ung,
f. předsewzetí, podniknutí, podniká-
ní, n.; —end, adj. podnikawý; —er,
m. podnikatel, e, m.

Unterlieutenant, m. podzástupník, a, m.

Unterofficier, m. poddůstojník, a, m.

Unterordn-en, v. podřídítí, podřizowa-
ti; —ung, f. podřízení, n.

Unterpächter, m. podnajimatel, e, m.

Unterpfand, n. zástawa, y, f.

Unterpflügen, v. u. zaworati.

Unterred-en, sich, v. smlauwati se, roz-
zmlauwati mezi sebau; —ung, f.
smlauwání se, rozmlauwání n. roz-
mluwa, y, f.

Unterricht, m. cwičení, poučení, pou-
čowání, n. nauka, y, f.

Unterricht-en, v. a. cwičiti, poučiti,
poučowati, nawesti; von etwas —en,
zpráwiti o čem; —er, m. podsudi,
iho, m.; —sgeld, n. plat za wyučo-
wáni; —smethode, f. náwod, u, m.

Unterrinde, f. zpodní kůra.

Unterrock, m. zpodní kabát; zpodní
sukně, zpodnice; dem. zpodnička,
y, f.

Untersag-en, v. zapowěditi, zapowědati,
zakázati; —ung, f. zapowědění, za-
kázání, n.

Untersaß, m. podsedek, dka, m.

Untersaß m. podklad, podstawek wku
podsadek, dku, m.

Unterschaffner, m. podšafář, e, m.

Unterscharren, v. a. podhrabati.

Untersch

417

Unterw

Unterscheid-en, v. a. děliti, rozděliti,
oddeliti; fig. rozezniati, rozeznáwa-
ti, rozsuzowati; —er, m. rozeznawač,
rozeznawatel, e, m.; —ung, f. rozdě-
leni, rozeznani, n.; —ungskaft, f.
rozeznajičnost, rozeznánliwost, f.; —
ungszeichen, n. znameni rozeznání od.
rozděleni.

Unterschenk, m. podčeši, iho, m.

Unterschenkel, m. spodni hnát.

Unterschieben, v. a. podstrčiti, podwrci; unterschobenes Kind, podwrženec, nce, m.

Unterschied, m. rozdil, u. m. rozdilnost,
f.; —lich, adj. rozdilný, rozličný, roz-
manitý, různý.

Unterschlag-en, v. zadržeti, zatajiti; 2.)
podraziti, n. p. nohu; —ung. f. zadr-
ženi, zatajeni; podraženi, n.

Unterschleif, m. podmět, podskok, u,
m; —en, v. pašowati.

Unterschneiden, v. podřezati, podkrá-
jeti, podstríhati.

Unterschreiben, v. a. podepsati, podpisowati.

Unterschreiber, m. podepsatel, podpisowatel; 2.) podpisaři, iho, m.

Unterschrift, f. podpis, u, m.

Unterschürren, v. a. rozhutiti, rozdělati.

Unterschenken, v. a. pohříziti, potopiti.

Untersezen, v. a. podsaditi, podstawiti,
podložiti, podklapati.

Unterseßt, adj. zawalitý, složitý; —heit,
f. složitost, i, f.

Unterstegeln, v. a. podpečetiti.

Unterstinken, v. n. podtonauti. potopiti
se, als subst. n. podtonauti, potope-
ni se, n.

Unterstück, m. dolejší sedění, sedado.

Unterspannen, v. n. podpinati.

Unterstreitzen, v. u. podpirati.

Unterspringen, v. n. podskočiti.

Unterstallmeister, m. podkonirník, a. m.

Unterstecken, v. podstrčiti, podstrkowati.

Unterstehen, v. státi pod čím; sich —,
opowážiti se.

Unterstellen, v. a. podstawiti.

Unterstemmen, v. podepřiti.

Unterstossen, v. a. podstrčiti.

Unterstreichen, v. a. podtrhnauti, pod-
táhnauti čárau.

Unterstreuen, v. a. podtrausiti, podspati, podestlati.

Unterstücken, v. a. podepřiti, podpí-
rati, podporowati, napomáhati; mit
Grünben —, dotwrzowati důwody;
—er, m. podpiratel, e, m.; —ung, f.
podpora, y, f. napomáháni, n.; —
ungsbeitrag, m. příspěwek, wku, m.

Unterstuch-en, v. a. wyšetřiti, wyšetřowati, ohledawati, wyhledawati, —ung, f. wyšetření, wyšetřowání, přehledání, n.

Untertuch-en, v. n. pohřižiti, potápě-
ti, potopiti; —ung, f. pohřiženi, po-
topeni, potápěni, n.

Unterthan, m. poddaný, ého, m. —,
adj. poddáný, podrobený.

Unterthänig, adj. poddaný, ponižený;
—keit, f. poddanost, f.

Unterthanslaft, f. poddanská záwada.

Unterthansverband, poddanost, f.

Untertheil, m. spodek, dku, spodni dil,
m.; vom Hemde, podolek, lku, m.

Unter-treten, v. n. wstaupiti pod; —
drücken, podtisknauti.

Untertuſchen, v. a. ututlati.

Untervorsteher, m. podpředstaweny,
ého, m.

Unterwachsen, adj. podrostlý.

Unterwall, m. meziwali, n.

Unterwärtis, adv. dolů.

Unterwegs, adv. po cestě, na cestě.

Unterweis-en, v. cwičiti, wycwičiti,
wycwičowati, nawesti; —ung, f.
cwičeni, nawedeni, poučeni, n.

Unterwelt, f. dolejši, dolni swět.

Unterwerf-en, v. podwrci, podrobiti,
poddati, podmániti; —ung, f. pod-
wrženi, podrobeni, n.

Unterwinden, v. pokusiti se.

Unterwuchs, m. chrasti, křowi, n.

Unterwühlen, v. podemliti, podmilati,
podryti, krtiti.

Unterwürfig, —würfen, adj. poddaný;

27

Unverg

419

Unverz

telný; roztomilý, wyborný; —keit, f. nepřirownawatelnost, f.

Unvergolten, adj. nenahražený, newy-
nahražený, neodměněný.

Unverhalten, adv. netajno; es sei euch,
—, nebuß wás tajno

Unverheirathet, adj. neženatý, neoženěný.

Unverhofft, adj. nenadálý; adv. z ne-
nádáni, maně.

Unverhöhlen, adj. neskrytý, neukry-
tý, netajný.

Unverjährt, adj. nepromlčený.

Unverkauft adj. neprodaný.

Unverkennbar, adj. nepřeznánliwý,
jasný.

Unverlangt, adj. nepožádaný.

Unverleglich, unverlegbar, adj. nepo-
rušitelný, neporanitelný. {něný.

Unverlegt, adj. neporušený, nepora-

Unverlierbar, adj. neztratitelný.

Unverloren, adj. neztracený.

Unverlöschlich, adj. neshasitelný.

Unvermeidlich, adj. newyhnutelný, ne-
wyarowatelný; —keit, f. newyhnu-
telnost, f.

Unvermeint, adj. nedomnělý.

Unvermerkt, adj. nepozorowaný, adv.
newidomky.

Unvermischt, adj. nemichaný, nesmišený.

Unvermögen, n. nemocnost, nestate-
čnost, nemožnost; — zu zahlen, ne-
platitelnost, f.; —b, adj. nestatečný,
nemožný, nezámožný; — zu zahlen,
neplatitelný; —heit, f. f. Unver-
mögen.

Unvermutet, adj. nenadálý.

Unvernehmlich, adj. nesrozumitelný,
neporozumitelný; —keit, f. nesrozu-
mitelnost, f.

Unvernunft, f. nerozum, u, m.; nero
zumnost, nemaudrost, f.

Unvernünftig, adj. nerozumný.

Unverpflichtet, adj. nepowinowaný.

Unverrichtet, adj. newykonaný newy-
řizený, nezprawený; unverrichteter
weise, s nepořizenau (wěcí).

Unverrückt, adj. nepomknutý; nezwrce-
ný, nepowrcený.

Unverschämt, adj. nestydatý; —heit, f.
nestydatost, f.

Unverschont, adj. neušetřený.

Unverschuldet, adj. bezwinný, nezadln-
žilý, nezadlužený.

Unverschwiegen, adj. nezamlčený, ne-
smlčený. nemlčeliwý; —heit, f. ne-
mlčeliwost, f.

Unversehens, adv. nenadále, z nenadání.

Unversehr-barkeit, f. neporušitelnost,
f.; —lich, adj. neporušitelný.

Unversehrt, adj. neporušený.

Unversiegelt, adj. nezapečeténý.

Unversöhnlich, adj. nesmiřitelný, neu-
krotitelný; —keit, f. nesmiřitel-
nost, f.

Unversorgt, adj. nezaopatřený.

Unverstand, m. nerozum, u, m.

Unverändert, adj. nerozumný, bez-
rozumný; —lich, adj. nesrozumitelný,
neporozumitelný; —lichkeit, f. ne-
srozumitelnost, f.

Unversucht, adj. neokušený, nezkušený.

Unverträglich, adj. nesnášeliwý, ne-
snesitelný, nesrownálý; —keit, f. ne-
snášeliwost, nesnesitelnost, nesro-
wnáwalost, i, f.

Unverwandt, adj. neodwrácený.

Unverwehrt, adj. nezabräněný.

Unverweigerlich, adj. neodpirawý, nez-
drahawý.

Unverweilt, adv. neprodleně, bez me-
škání, neprodlěwaje.

Unverwecklich, adj. neuwadlý.

Unverwerflich, adj. nezawržitelný, neo-
powržitelný.

Unverweßlich, adj. neporušitelný; —
keit, f. neporušitelnost, f.

Unverwirrt, unverworren, adj. nezma-
tený, nespletený, nezmotaný.

Unverwundbar, adj. nezranitelný;
keit, f. nezranitelnost, f.

Unverzagt, adj. nebojácný, mechaulo
stný; —heit, f. nebojácnost, f.

Unverzeißlich, adj. neodpustitelný.

Unverzollbar, adj. necelný.

Unverzüglich, adv. bez odtahu, bez
prodleni, nemeškaje; adj. nepro-
dlený; —keit, f. bezprodlenost, f.

27 *

Unvolk

420

Unzub

Unvollkommen, -ständig, adj. nedokonalý, neauplný; -kommenheit, f. nedokonalost, neauplnost, i, f.

Unvorgesehen, adj. nenadálý, nepředvidaný.

Unvorbereitlich, adj. nepředpisný.

Unvorseßlich, adj. nezaumyslný,enschwálni.

Unvorstichtig, adj. neopatrný, neprožetelný; -keit, f. neopatrnost, f.

Unvorteilhaft, adj. neprospěšný.

Unwahr, adj. nepradiwý, neprawý; -heit, f. neprawda, křiwda, y, f.

Unwahrseßlich, adj. prawdě nepodobný; -keit, f. prawdě nepodobnost, f.

Unwandelbar, adj. neměnitelný, nepřetwořitelný, newrtkawý.

Unwegsam, adj. bezcestný, neschodný.

Unweigerlich, adj. bezodporný.

Unweise, adj. nemaudrý.

Unweit, adv. u. praep. nedaleko, blizko.

Unwertß, m. nehodnost, i, necena, y, f.; als adj. nehodný, chatrný.

Unwesen, n. nepořád, powyk, u, rozbroj, e, m.; -tlich, adj. bezpodstatný.

Unwetter, u. nehoda, y, f. nečas, u, m.

Unwichtig, adj. newažný; fig. nedůležitý.

Unwiderleglich, adj. newywratitelný.

Unwiderruflich, adj. neodwolatelný.

Unwiderseßlich, adj. nezprotiwitelný.

Unwidersprechlich, adj. neodmluwitelný.

Unwiderstehlich, adj. neodolatelný, nedodporučný; -keit, f. neodolatelnost, f.

Unwiederbringlich, adj. newynahraditelný; -keit, f. newynahraditelnost, f.

Unwiederruflich, adj. neodwolatelný.

Unwillen, m. newrlost, nelibost, i, newůle, e, f.

Unwillig, adj. newrlý, newolný, rozmrzely.

Unwillkommen, adj. newitaný.

Unwillkürlich, adj. nesamowolný, nesoběwolný.

Unwirksam, adj. neúčinliwý, neúčinný, -keit, f. neúčinliwost, neúčinnost, f.

Unwirthschaft, f. nespoření, nehospodářství, n.; -lich, adj. nehospodářský.

Unwissend, adj. newědaucí, newědomý, nepowědomý.

Unwissenheit, f. newědomost, nepowědomost, f.

Unwissentlich, adj. newědomky, z newědomi.

Unwichtig, adj. newtipný.

Unwohlsein, n. churawost.

Unwürdig, adj. nehodný, -edůstojný; -keit, f. nehodnost, f.

Unzahlt, f. nesmirný počet.

Unzahlibar, adj. nesplatný.

Unzählt-bar, -ig, adj. nesčislný, bezčislný; adv. bez čísla, bez počtu.

Unze, f. unci, f. dwa loty.

Unzeit, f. newčas, u, m.

Unzeitig, adj. newčasný, newhodný; von Früchten, nezralý, nedozralý; -keit, f. newčasnost, newhodnost, von der Frucht, nezralost, nedozralost; von der Leibessfrucht, nedošlost, i, f.

Unzerbrechlich, adj. nezlomitelný, nepřelomitelný.

Unzerbrochen, adj. nezlámaný, nezlo mený, nepřelámaný, nepřelomený.

Unzergänglich, adj. nerozpustitelný.

Unzerrissen, adj. neroztrhaný, neroztržený.

Unzerschnitten, adj. nerozřezaný, nerožíznutý, nerozkrájený, nerozkrojený; mit der Scheere, nerozstříhaný nerozstřížený.

Unzerstör-bar, -lich, adj. nerozbořitelný, nezbořitelný.

Unzertheilt, adj. nerozdělený, nerozdílný.

Unzertrenn-bar, -lich, adj. nerozlučitelný, nerozdílný, nerozpojitelný; -barkeit, f. nerozlučitelnost, f.

Unziemlich, adj. neslušný, nenáležitý.

Unzierlich, adj. neozdobený.

Unzinßbar, adj. nepoplatni.

Unzubereitet, adj. nepřiprawený.

Unzuf

421

Balet

Unzufrieden, adj. nespokojený; -heit, f. nespokojenost, f.

Unzugänglich, adj. nepříchodný, nepřístupný.

Unzucht, f. smilstwi, smilstwo, a, n; -treiben, smilniti.

Unzüchtig, adj. smilný, chlipný; -keit, f. smilnost, chlipnost, f.

Unzulänglich, adj. nedostatečný; -keit, f. nedostatečnost, f.

Unzulässig, adj. nepřipustný; nedostolený.

Unzuverlässig, adj. nejistotný, nebezpečliwý; -keit, f. nejistotnost, nebezpečliwost, f.

Unzusammenhängend, adj. nesrownality, nespojený, nespojitý.

Unzweckmäßig, adj. nepřistušný, neesrownality s citem.

Unzweifelhaft, adj. nepochybný, bezpochybný.

Upprig, adj. chlipný, bujný; -keit, f. bujnost, i, f.

Urahn, m. praděd, a, m.

Urralt, adj prastary, staričký, starodáwný, starobylý.

Urbar, adj. worný, wzdělatelný.

Urbaterial, urbariální, adj.

Urbarien, pl. urbarie, pl.

Urbarmachen, v. wzděláwati; als subst. n. wzděláwání, n.

Urbeginn, m. wznik, u, prwopočátek, tku, m

Urbegriff, m. prwopojem, u, m.

Urelternmutter, f. praprababa, y, f.

Ureltern, pl. m. předkowě, pl. m.

Urelternvater, m. prapraděd, a, m.

Urenkel, m. prawnuk, a, m.; -in, f. prawnučka, y, f.

Urezig, adj. mimrawy.

Urfáhr, n. příwoz, u, m.

Ursehde, f. přírčení, n.

Urgroßmutter, f. prababa, y, f.; -vater, m. pradéd, a, m.

Urheber, m. půwod, a, půwodce, e, půwodnik, a, m.; -in, f. půwodkyně, půwodnice, v, f.

Urin. m. moč, e, m. scánky, pl. f.; -iren v. močiti, scáti; in der Kinder-

sprache, čurati; -glas, n. močowá nádoba; -haft, adj. močowy; -treibend, adj. na moč ženauci.

Urkunde, f. listina, y, swědečnost, i, f. swědečný list; -en, v. oswědčowati, oswědčiti; -enbnd), n. listowni kniha; -lich, adj. swědečný, swědecký.

Urlaub, m. dowolení, n.

Urne, f. popelnice, e, f.

Urochs, m. (Uerochs), tur, a, m.

Urquell, m. Urquelle, f. pramen, u, m. zřidlo, a, n. prwopočátek, tku, m.

Ursache, f. příčina, y, f.

Urschrift, f. půwodní, prwotní spis, prwopis, u, m.

Ursprache, f. půwodní, prwotní jazyk.

Ursprung, m. půwod, u, m. pojítí, m.

Ursprünglich, adj. půwodní, prwotní, prwopočáteční.

Urstoff, m. půwodní, prwotná hmota, látka.

Urtext, m. půwodní, prwotní text.

Urtheil, n. rozsudek, dku, ortel, u, m.; -säßen, rozsudek učiniti, ortel wynesti; -en, v. n. sauditi, usuzowati; -er, m. sudič, e, m.; -skraft, f. rozsaudnost, saudná moc.

Ururgroßmutter, f. praprababa, praprababička, y, f.

Ururgroßvater, m. prapraděd, a, m.

Urweisen, n. prwobytnost, f.

Urwort, n. prwosłowo, půwodní słowo.

Urrzeit, f. prwočas, u, m. dálnost, i, f.

Urso, čas obyčejem wyměřený.

Utenšilien, pl. potřeby, pl. f.

Utraquifl, m. obojednosta, y, m.

## V.

Bakanz, f. prázdniny, f. pl.

Badium, n. zástawa licitačni.

Bagabund, m. tulák, swětoběžník, a, m.

Balet, n. rozlaučení se, n.; -schmaus, m. body oder kwas na rozlaučenau.

Verbog

424

Verderb

Verbogen, adj. skříwený.

Verborgen, v. a. zapůjčiti, uwěřiti; hie und da —, rozpůjčiti; adj. skrytý, ukrytý, zakrytý; im —en, skrytě, ukrytě, podtaji; —heit, f. skrejš, e, f. saukromi, n.; fig. skrytost, tajemnost, i, f.

Verborgenerweise, adv. skrytě.

Verbot, n. zápowěd, i, obstáwka, y, f. zákaz, u, m. zaporučení, n.; —en, adj. zapowězený, zakázaný, zaporučený; —Bgefuch, n. obstawowací žádost; —werber, m. obstáwce, e, m.

Verbräm-en, v. a. zalemowati, zapremowati, obložiti; —ung, f. zalemo-wání, zapremowání, n.

Verbraut, adj. spálený, upál-ný, opálený, osmahlý.

Verbraten, v. přepeci.

Verbrauen, v. a. zwařiti.

Verbrauch, m. zužiwáni, zpotřebowání, n; —en, v. a. zužiwati, zpotřebowati, wypotřebowati; die Seife —en, wymýdliti.

Verbraußen, v. n. wywřiti, dowřiti, wyhučeti; fig. wybauřiti, wyhejřiti.

Verbrech-en, v. a. polámati; fig. pročiniti, přečiniti, prowiniti, spáchati, dopustiti se čeho; als subst. n. přečiněni, zawiněni, dopuštěni se, n. zločin, u, m.; —cr, m. přečinitel, e, zločinec, nce, m; —erisch, adj. přečinliwý, zločinný.

Verbreit-en, v. a. rozšiřiti, rozšiřovati; sich —en, rozšiřiti se, rozplemeniti se, rozmáhati se; —ung, f. rozšiření, rozšiřowáni, rozplemeněni, rozmáhání, n.

Verbrenn-en, v. n. spáliti; viel —en, papáliti; zu Asche —en, na prach spáliti, w popel obrátiti; (verzehrt werden), shořeti, dohořeti, uhořeti; —ung, f. spálení, upálení, shoreni, n.

Verbrennbar, adj. spáliwý.

Verbringen, v. a. prowundati, promrhati; 2.) zmoci.

Verbrösen, v. a. rozdrobiti, rozdroliti.

Verbrüder-n, v. a. sbratřiti se, bra-

těiti se; verbrüdert sein, býti bratřimi; —ung, f. sbratřeni, n.

Verbrühen, v. a. opařiti, spařiti.

Verbigen, v. a. wyleciti; 2.) překoliti.

Verbuhlt, adj. zfanfrněný: —heit, f. zfanfrnělost, f.

Verbunden, adj. zawázaný, wazaný.

Verbünd-en, sich, v. a. zawázati se, spuntowati se, sjednotiti; —cter, m. spojenec, spočenec, nce, m.; —niß, n. záwazek, zku, spolek, lku, m.

Verbürg-en, v. a. u. n. ručiti, zaručiti; sich —en, býti rukojmim oder za rukojmě; —ung, f. ručeni, zaručeni, n.

Verdacht, m. podezření, n. podezřelost, f.

Verdächtig, adj. podezřelý; —keit, f. podezřelost, f.

Verdächtlich, adj. důměnliwý.

Verdachtlos, adj. bez podezření.

Verdämmen, v. a. zahraditi, zahražowati.

Verdamm-en, v. a. zatratiti, zatracowati; —ung, f. zatraceni.

Verdammlich, adj. zatratitelný.

Verdammniß, f. zatraceni, n.

Verdammt, adj. zatracený.

Verdammungss-, zatracowací, adj.

Verdampfen, v. n. wyčichnauti, wypáchnauti, wypařiti.

Verdanken, v. a. poděkowati, děkowati; zu — haben, mítí co děkowati.

Verdau-en, v. a. zažiti, zažiwati; —ung, f. zažiti, n.

Verdaulich, adj. zážiwný, stráwný.

Verdauungss-mittel, n. prostředek zážiwní, pro zažiti, n.; —saft, m. zážitost, f.

Verdeck, n. podlaha, y, f.

Verdecken, v. a. zakryti, zakrýwati, přikrýti, ukrýti, zastříti, zastírati.

Verdenken, v. a. mítí za zlé, zlé wyládati, dokládati za zlé.

Verderb-en, v. n. zkaziti, dokaziti, kaziti, rušiti, zhubiti, hubiti; die Zeit —en, čas zmariti, māřiti; die Mühle

Verd

425

Verein

-en, práci zmrhati; -er, m. kazič, kazitel, hubič, zhaubce; hubitel, rušitel, e, m.; -lich, adj. záhubný, zhaubný; -lichkeit, f. záhubnost, zhaubnost, i, f.; -niß, n. Verdorbenheit, f. zkaženost, porušenost, pokaženost, f.; -heit, f. porušení, pokažení, n.

Verdeutsch-en, v. a. zněmčiti; -ung, f. zněmčení, n.

Verdicken, Verzichten, v. a. zahustiti, zhustiti, hustiti; -ung, f. zhuštění, n.

Verdiehen, v. a. prkna podložiti.

Verdienen, v. a. wydělati, zýskati, zaslaužiati, zusluhowati.

Verdienst, n. zásluha, y, f.; 2.) -, m. wýdělek, lku, m.; -lich, adj. zaslaužilý; -lichkeit, f. zaslaužilost, f. -voll, adj. dobře zaslaužilý.

Verdienstfrenz, n. záslužní kříž.

Verdient adj. zaslaužený.

Verding-en, v. a. pronajmauti, prona-jiti, najmauti; -sich -en, dáti se do služby; -ung, f. pronajeti, najetí, n.

Verdolmetisch-en, v. a. přetlumočiti, tlumočiti; -ung, f. přetlumočení, tlumočení, n.

Verdsppel-n, v. a. zdwojiti, dwojiti, odwojiti, zdwojnásobniti, dwojnásobniti; -ung, f. zdwojení, zdwojnásobnění, n.

Verdorben, adj. zkažený, pokažený, porušený; -heit, pokaženost, f.

Verdorr-en, v. n. uschnauti, usíchati, schnauti, zwadnauti, uwadnauti, zchřadnauti, chřadnauti, wysušití se; -ung, f. uschnutí, zwadnuti, zchřadnutí, n.

Verdorrt, adj. uschlý, zwadlý, zchrá-dlý, usušený.

Verdränq-en, v. a. zapuditi, zahnati, zahladiti, wytisknauti; -ung, f. zapužení, zahlazení, zahnání, wytisknutí, n.

Verdreh-en, v. n. ztočiti, ztáčeti, zkrautiti, zkrucowati; den Schlüssel -en, přetočiti, překrautiti klič: -ung, f. ztočení, ztáčení, zakraucení, zakrucowání, n. točka, y, f.

Verdreifachen, v. ztrojnásobniti, troj-násobniti.

Verdrieß-en, v. n. mrzeti; -lich, adj. mrzutý, newrlý; -lich machen, rozmrzeti; -lich werden, rozmrzeti se; -lichkeit, f. mrzutost, newrlost, i, f.

Verdringen, f. verdrängen.

Verdrossen, adj. omrzelý, zmrzelý, mrzutý; -heit, f. omrzelost, zmrzelost, mrzutost, f.

Verdrücken, v. a. zlé wytlačiti, tlačenim wypotřebowati; 2.) přetisknauti; 3.) protisknauti.

Verdruß, m. mrzutost, f.

Verdusten, v. n. wypáchnauti.

Verdummen, v. n. zhlupěti, zwolovatěti.

Verdunkel-n, v. a. zatemniti, zamračiti, zastiniti; -ung, f. zatemněni, zamračení, zastinění, n.

Verdünn-en, v. a. zřediti, ztenčiti; -ung, f. zředčení, ztenčení, n.

Verdunften, v. n. wypařiti, wypáchnauti.

Verdursten, v. u. žízní zahynauti oder umořiti se.

Verdüstern, v. a. zatemniti.

Veredel-n, v. zšlechtiti, ošlechtiti, ušlechtiti, zwelebiti; -ung, f. zšlechtění, ošlechtění, ušlechtění, zwelebení, n.

Verehelich-en, v. zasnaubiti, oženiti se; -ung, f. zasnaubeni, n. sňatek, tku, m.

Verehr-en, v. a. ctičti; -ung, f. ctiční, n.; -er, m. ctitel, e, m.; -erin, f. ctitelkyně, č, f.; -ungswürdig, adj. ctihodný.

Vereiden, v. pod přísahu wzřiti.

Verein, m. spolek, lku, m. jednota, y, f. sjednoceni, n.; einen - gründen, jednotu zaraziti, zřiditi; -bar, adj. sjednotitelný, sjednotliwý; -baren, v. sjednotiti; -fachen, v. zjednodušiti, zjednonásobiti; -fachung, f. zjednodušení, zjednonásobení, n.; -igen, v. sjednotiti, spojiti, srownuti; v. r. sjednotiti se, spojiti se; -igung, f. srownání, spojení, n.

Vergißm

428

Verhäng

wička, y, f.; —ung, f. zjedowatění,
otráweni; fig. nakažení, n.

Vergißmeinicht, n. pomučnka, y, f.

Vergitter-n, v. a. zamřížiti, zamřežovati; —ung, f. zamříženi, zamřežowáni, n.

Verglas-en, v. a. zadělati sklem; —ung, f. sklem zadělaní, n.

Verglasuren, v. a. obkládati něco něčím.

Vergleich, m. rownání, porownání,
srownání, n. smlauwa, umluwa, y,
f.; —en, v. a. rownati, porownati,
srownati, přirownati; sich —en, se
srownati, sjednotiti, usnesti se; —
ung, f. rownani, přirownání, sro-
wnání, porownání, umluwení, n.; —
ungssweise, adv. porownatelné, u při-
rownání.

Verglimmen, v. n. udautnati, zetliti.

Verglühen, v. n. splanauti,

Vergnügen, v. a. spokojiti, obwesenti,
potěšiti; sich —, kochati se, potě-
šiti, wyrážeti se.

Vergnügen, n. potěšení, wyrážení, n.
libost, rozkoš, f.

Vergnüglich, adj. utěšený.

Vergnügsam, adj. spokojený.

Vergnügt, adj. potěšený, rozkošný.

Vergnügung, f. spokojení, n. spoko-
jenost, i, f.

Vergold-en, v. a. pozlatiti, pozlaco-
wati; —ung, f. pozlacenti, n.; —er,
m. pozlatnik, a, m.

Vergönnen, v. a. dopřiti, dopřáti.

Vergötter-n, v. u. zbožniti, zbožiti; —ung, f. zbožněni, zboženi, n.

Vergöttert, adj. zbožnilý, zbožnělý,
zbožněný.

Vergrab-en, v. a. zakopati, zahrabati;
—ung, f. zakopáni, zahrabani, n.

Vergrafen, v. a. přiznati, požinowati.

Vergreif-en, v. sich, omýliti se, pře-
brati se, přehmatnauti se; an Je-
mand —en, sáhnauti na koho, poku-
siti se o koho; an den Geseßen —en,
přerušiti, porušiti; von Waaren,
rozprodati se, odbyti se; —ung, f.

přebráni, přehmatnuti, pokušení se,
porušení, n. odbyt, u, m.

Vergriffen, adj. rozprodaný, odbytý.

Vergrößern, v. u. zwětšiti, zweličiti;
erung, f. zwětšeni, wětšeni, zwe-
ličeni. n.; —evungsglas, n. weličici
sklo, wětšici sklo.

Vergunstigen, v. a. powoliti, dowoli-
ti, propůjčiti; —ung, f. powoleni,
propůjčení, n.

Vergüt-en, v. a. nahraditi, wynabra-
diti, zaprawiti; —ung, f. nahrada,
y, f. wynahraženi, zapraweni, n.

Verhädern, v. u. prohašteřiti, proště-
kati.

Verhaft, m. Verhaftung, f. wazha, y, f.
wězení, n.; in — nehmen, dáti, wsá-
diti do wazby, do wězení; 2.) zat-
knauti, zatykati.

Verhaftet, adj. wězen; —er, m. wě-
zen, zně, m.

Verhaftungsbrief, —beschl., m. zatykać
list, zatykač, m.

Verhageln, v. a. potlauci.

Verhäckeln, v. u. zaháknauti, zaháčiti.

Verhalt-en, v. a. zadržeti, zdržeti;
geheim halten, zatajiti; das Sachen
—en, zdržeti se od smíchu; den
Atchem —en, zadržeti duch; sich —en,
wězeti, zdržowati se; sich benehmen,
chowati se; von Sachen, rownati
se, srownawati se; Jemanden zu et-
was verhalten, někoho k něčemu
přidržeti; als subst. n. chowáni, n.;
—ung, f. zadrženi, zatajení, přidr-
žowáni, chowáni, n.

Verhältniß, poměra, y, srownalost, i,
rownoměra, y, rownostejnost, i, f.
pomer, u, m. —mäßig, adj. poměr-
ný, rownoměrný, rownostejný; —
widrig, adj. herownoměrný; nero-
wnostejný.

Verhaltungsbefehl, m. přikaz, u, m.

Verhandeln, v. a. jednati, wyjednati,
odbyti; —ung, f. wyjednáni, od-
byti, n.

Verhängen, v. a. zawěsiti, zastřiti;
fig. dopustiti; dopauštěti: mit ver-

Verhäng

429

Verjähr

hängtem Zügel, w zápěti, cwálem,
uprkem.

Verhängniß, n. osud, u. usudek, dku,
m. dopuštěni, n.; —glaube, m. —leh-
re, f. osudnost, f.; —gläubiger, —
lehrer, m. osudník, a, m.

Verharr-en, v. n. setrwati, zůstati; —
ung, f. setrwáni, n. setrwalost, f.;
—lich, adj. setrwalý, setrwánliwý.

Verharischen, v. n. zaceliti se.

Verhärt-en, v. u. ztwrditi, zawrditi;
—ung, f. ztwrzeni, zatwrzeni, ztwr-
dnuti, n. zatwrzelost, f.; —et, adj.
zatwrdilý, zatwrdlý, zatwrzelý.

Verhafeln, v. u. přemotati.

Verhäßlichen, v. a. zoškliwiti, zohyz-
diti, zšerediti, zohawiti.

Verhaft, adj. nenáwistný, zoškliwený.

Verhätscheln, v. a. rozmazati, rozma-
zowati.

Verhau, m. záseka, y, f.

Verhauchen, v. a. wydychati.

Verhauen, v. a. zasekati, posekati;
den Weg —, zakiestiti, zaraubiti;
sich —, zasekati se; —, n. utěti, za-
sekáni, n.

Verheer-en, v. a. pleniti, popleniti.
zhubiti; mít Feuer und Schwert —en,
ohněm a plenem hubiti, zhubiti; —
ung, f. pleněni, hubeni, popleněni,
zpuštěni, n.; —er, m plenitel, hubi-
tel, zhaubce, e, m.

Verhehl-en, v. a. krýti, skrýti, zakrý-
ti, ukrýti, tajiti; —ung, f. kryti, u-
kryti, tajeni, tutláni. n.

Verheilen, v. a. zahojiti.

Verheimlich-en, v. a. zatajiti, utajiti;
—ung, f. zatajeni, n.

Verheirat-en, v. a. wdáti, wdáwati,
ženiti, oženiti; sich —en, oženiti se,
ženiti se, wdáti se, wdáwati se; —
ung, f. oženěni, wdáni, n.; —et, adj.
ženatý, vom Manne; wdany, von
einer Frauenperson.

Verheißen, v. a. slibiti, slibowati,
přislibiti, připowěditi, přípowidati;
—er, m. slibce, e, m.; —ung, f. při-
slibení, n. přípowěd, i, f.

Verhelfen, v. a. dopomoci, dopomá-
hati někomu k něčemu; —ung, f
dopomoženi, dopomáhání, n.

Verherrlich-en, v. a. zwelebiti, zwele-
bowati; —ung, f. zwelebeni, zwele-
bowani, weleslaweni, n.

Verheß-en, v. a. ponaukati, poštwati;
—ung. f. poštwání, n.

Verhex-en, v. a. očarowati, okauzliti,
udělati; —ung, f. očarowáni, udě-
láni, n.

Verhinderlich, adj překážliwý, zá-
wadný; —lich sein, překážeti, pře-
kaziti; —n, v. a. překážeti, překa-
ziti; —ung. f. překáženi, n, pře-
kážka, záwada, y, f.

Verhossen, v. a. nadáti se, doufati;
—, n. nadání se, n.

Verhöhn-en, v. a. posmiwati, wysmi-
wati se; —er, m. posmiwać, e, m.;
—ung, f. posmiwani, wysmiwání, n.
posměch, u, m.

Verhör, n. wyslech, u, m. wyšetřo-
wáni, wyslyšení, wyslýchání, n.

Verhör-en, v a. wyslýchati, wyšetři-
ti, wyšetřowati; überhören, přesly-
šeti. přeslechnauti; —er, m. wysly-
chač, e, m.; —zimmer, n. wyslechár-
na, y, f.

Verhuveln, f. Vervuschen.

Verhüll-en, v. a. zahaliti, zastřiti,
zaobaliti, zawiti, zakukliti; —t, adj.
zakukleny; —ung, f. zahaleni, zao-
balení, zakuklení, n.

Verhülltuch, n. záwějka, y. kukle, e,
f. záwoj, e, m.

Verhungern, v. n. umřiti hladem, u-
mořiti se hladem.

Verhunzen, v. a. zohyzditi, zohawiti,
zkřesati.

Verhüten, v. u. zbrániti, zabrániti,
ubrániti.

Verhypotheziren, v. dskami pojistiti.

Verjag-en, v. a. zahnati, zaháněti,
zapuditi; —ung, f. zahnání, ode-
hnání, n.

Verjährbar, adj. promlčenliwý, —en,
v. n. promlčeti, zastarati; —ung, f.
promlčení, n.; —t, adj. promlčený,
zastaralý.

Veriffic

430

Verkrüp

Verificiren, v. a. uskutečniti.

Verinteressiren, v. a zauročiti, na ú-
roky dáti.

Verirr-en, v. n. sich, zablauditi, zblau-
diti; —ung, f. zablauzeni, n.

Verjüng'en, v. a. u. n. omladiti; sich
—en, omladnauti; trop. uskrowniti;
verjüngter Maßstab, uskrowačné
měřidlo; —ung, f. omladnuti, n.

Verkalben, v. n. zmetati.

Verkaßt-en, v. a. zwäpeniti: —ung, f.
zwäpeněni, n.

Verkält-en, v. n. sich, nastuditi se, za-
studiti se, nastydnauti; —ung, f.
nastuzeni se, zastuzeni se, nasty-
dnuti, n.

Verkannt, adj. neseznalý, přeznalý.

Verkappen, v. a. zakukliti.

Verkauf, m. prodaj, e, m. prodáni
prodáwani, n; —bar, na prodej
—en, v. a. prodati, prodáwati; an
mehrere —en, rozprodati; etwas von
etwas —en, uprodati.

Verkäuf-er, m. prodawač, prodawatel,
e, m.; —erin, f. ,prodawačka', pro-
dawatelka, y, f.; —lich, adj. prodajný
odbytný; —lichtcit, f. prodajnost, f.

Verkehr, m. obchod, u, m. kupčeni, n.:
—en, v. a. přewrátiti, přewráceti,
přewracowati; Augen —en, točiti,
očima krautiti; Worte —en, na o-
pak obráceti slowa; trop. handeln,
obchoditi, kupčiti; —ung, f. pře-
wráceni, n.

Verkehrt, adj. přewrácený, opáčitý,
přewrhlý; —heit, f. přewrácenost,
přewrhlost, f.

Verkeilen, v. a. zaklinowati, zakliniti.

Verkennbar, adj. neseznánliwý, pře-
znánliwý.

Verkennen, v. n. neseznati, přeznati.

Verketten, v. a. sepnauti, spinati ře-
tězem; fig. sčlánčiti.

Verkezer-n, v. a. zkaceřowati; —ung,
f. zkaceřowání, n.

Verkilen, v. a. brkem opatřiti, zape-
řitl se.

Verkitt-en, v. a. zaklejowati —ung,
f. zaklejowání, n

Verklag-en, v. a. obžalowati, prožalo-
wati; —ung, f. obžalowání, proža-
lowání, n.

Verkläger, m. obžalowatel, e, žalob-
nik, a, m.

Verklammern, v. a. zakowati. stužiti.

Verklär-en, v. a. wyjasniti. proměni-
ti, oslawiti; —ung, f. proměnění,
oslaweni, wyjasněni, n.

Verklatschen, v. a. wyklewetiti, pro-
bleptati.

Verkleiben, v. a. wylepiti, zalepiti.

Verkleb-en, v. a. zalepiti; —ung, f
zalepeni, n.

Verkleid-en, v. a. prewleci, přewláče-
ti, přestrojiti; —ung, f. přewleče-
ní, přestrojení, n.

Verkleiner-n, v. a. menšiti, zmenšiti,
zmenšowati, uskrowniti; fig. zten-
čiti, zlehčiti; —ung, f. zmenšení,
uskrownění, n. fig. ztenčení, zleh-
čení, n.; —lich, adj. ztenčující,
zlehčující; —ungsglas, n. zmenšo-
wací sklo; —ungswort, n. slowo
zmenšliwé.

Verkleistern, v. a. zaklížiti, zaklejo-
wati; fig. zalepiti.

Verklüften, v. a. (vom Dachs), zalez-
ti, zakopati se.

Verknöcher-n, v. a. zkostiti; —ung, f.
zkostění, n.

Verknöpfen, v. zauzliti, zauzlowati.

Verknoten, v. a. zuzliti, zkličkowati

Verknüpfen, v. a. spojiti, spojowat,
slančiti; —ung, f. spojení, spojo-
wáni, n.

Verkochen, v. a. zawařiti.

Verkohlen, v. a. zuhlti.

Verkörpern, v. a. stělowati, stěliti.

Verkosten, v. a. zakusiti, okusiti.

Verkostig-en, v. a. strawowati; —ung,
f. strawowání, n. strawa, y, f.

Verkrazen, v. a. zaškrabati

Verkriechen, v. sich, zalezti.

Verkrümmeln, v. n. sežižlati, rozžižla-
ti, sežwaniti.

Verkrümmen, v. n. zchromnauti, o-
chromnauti, ochroměti.

Verkrüppeln, v. a. zmrzačiti, zmrza-

Verm

433

Vern

m.; —er, m. najimatel, najimač, pro-
najmatel. e, m.

Verminder-n, v. a. zmenšiti, zmenso-
wati, ztenčiti, uskrowniti, zlehčiti;
—ung, f. zmenšeni, zmenšowani,
ztenčeni, zlehčeni, n.

Vermisch-bar, adj. smisitelný; —en, v.
t. smisiti, smichati, promichati;
sleischlich, —en, smiluiti; —ung, f.
smišeni, smicháni, vromicháni, smil-
něni, n.

Vermiff-en, v. a. pohřešiti něco; —
ung, f. pohřešení, n.

Vermittel-n, v. a. prostředkowati, spro-
středkowati; —ung, f. sprostředko-
wání, n.

Vermittelsk, adv. podlé, dlé, wedlé.

Vermittler, m. prostřednik, a. m.

Vermoder-n, v. n. zpráchniwěti, ztra-
chniwěti; —ung, f. zpráchniwěni.
n. zprachniwělost, f. zetleni, zpu-
chření.

Vermöge, prp. dlé, podlé, wedlé.

Vermögen, v. a. u. n. moci; Jemand
zu etwas —, přiwěsti, dobádati ně-
koho k něčemu; bei Jemand viel —,
mnoho u někoho poříditi; im Trin-
ken viel —, mnoho podstaupiti, über
Jemand viel —, welikau moc mítí nad
někým; —, n. Kraigt, možnost, moc-
nost, moc, i, f.; irdisches Gut, mo-
nutnost, mohowitost, majetnost. zá-
možnost, i, f. jmění n; —sumstände,
pl. m. okoličnosti jmění swého. mo-
howitosti swé; —steuer, f. berně z
jmění: —d, adj. zámožný, mohowitý,
mohutný.

Vermögensstand, m. staw majetnosti.

Vermöglich, adj. mocny, mohutný,
statný.

Vermor-schen, v. n. zpuchřeti, zpukř.-ti, ztrauchniwěti; —scht, adj. zpuchřelý.

Vermummen, v. a. zakukliti.

Vermünzen, v. n. zmincowati.

Vermuth-en, v. a. domýšleti se, mni-
ti, domniwati se, naditi se; —en, n.
smýšleni, domněni, nadáni, n; —lich,
adj. důměnliwý, domnělý, nadálý;

adv. bez pochybv, domněle, nadále;
—ung, f. domněni, n. domnenka,
y, f.

Vernachlässig-en, v. a. zanedbati, za-
nedbāwati, pronedbati; —ung, f. za-
nedbáni, pronedbáni, n.

Bernagel-n, v. u. hřeby zatlauci, za-
raziti, zabijeti; Kanonen —n, zajez-
hiti děla; —ung, f. hřeby zatlučen-
ní, n; der Kanonen, zajehleni děl.

Bernähen, v. a. zašiti; 2.) sešiti,
wšití.

Bernarr-en, v. n. sich in etwas —n.
zblázniti se do něčeho; 2.) v. a.
problázniti; —t, adj. zbláznilý, zblá-
zněný do něčeho.

Bernaschen, v. a. promlsati.

Bernehmbar, adj. slyšitelný.

Bernehmen, v. a. slyšeti, uslyšeti, do-
slechnauti; gerichtlich —, wyslyšeti,
wyslychati, wyslechnauti; sich —
lassen, dáti se słyšeti; —, n. sly-
šeni, uslyšeni, doslechnuti, wysle-
chnuti. wyslychání, n. wýslech, u.
m.; dem — nach, jak se slyši

Bernehmlich, adj. srozumitelný, poro-
zumitelný.

Bernehmung, f. wyslyšeni, wyslychá-
ní, n.

Berneig-en, v. r. pokloniti se, kláněti
se; —ung, f. poklonění, klánění, n.

Bernein-en, v. a. zapirati, upirati, od-
pírati, upřiti; —ung, f. zapírání, u-
pření, odpírání, n.; —end, adj. za-
pírawý, zapíračný.

Berneinungs-, záporný, záporní, adj.

Bernicht-en, v. a. zničiti, zničemnití,
w nic, w niwec obrátiti; —ung, f.
zničení, zničemnění, n.

Bernieten, v. a. zanytowati, zanýtko-
wati.

Bernunft, f. rozum, u, m.

Bernünftelei, f. mudráctwi, mudro-
wání.

Bernünftehn, v. a. mudrowati; —, n.
mudrowání, n.

Bernunftfähig, adj. rozumliwý; —keit,
f. rozumliwost, f.

Bernünftler, m. mudrák, mudrlant, a, uk

28

Werred

435

Wersch

Werreden, v. a. odřici se, odřeknauti se, odřikati se, zařici se, zařikati se něčeho; sicht—en, podřici se, podřeknauti se; im Gespräche —, zalmuwiti.

Werreiben, v. a. zatřiti, zašaustati.

Werreisen, v. a. Geld, projezditi, u-
tratiti na cestách; 2) v. n. odce-
stowati, odjeti, odjiti; das —, odce-
stowani, ojeti, odjiti, n.

Werreisen, v. a. ztrhati, zedráti.

Werreiten, v. a. projeti, projižděti,
jizdau promrhati.

Werrenk-en, v. a. wywinauti, wy-
mknauti; sicht im Heben —en, strhnau-
ti se, —ung, f. wywinuti, wymknu-
ti, n. strženina, y, f.

Werrennen, v. a. zaskočiti, zaběhnauti.

Verricht-en, v. a. konati, wykonati,
wyrčiditi, jednati, prowozowati, pá-
chati, spáchati; —ung, f. konání,
jednání, prowození, spáchání, n.

Verriechen, v. n. wyčichnauti, wypá-
chnauti.

Verriegel-n, v. a. zapažiti, zastrčiti;
—ung, f. zapažení, zastrčení, n

Verringern, v. a. menšiti, zmenšiti,
zmenšowati, ztenčiti, zlehčiti; —
ung, f. zmenšeni, ztenčeni, zlehce-
ni, n.

Verriizen, v. a. prokopati, protrhati.

Verrosten, v. n. zazrzwěti; das —,
zazrzwěni n.

Verrostet, adj. zazrzwělý.

Verrucht, adj. přewrhlý, zlobiwý, zlo-
sinský; —heit, f. přewrhlost, zlobi-
wost, f. zlosinstwi, n.

Verrück-en, v. a. postrčiti, pošaupnau-
ti; 2.) den Kopf —en, zplésti, zmá-
sti, pomásti; —ung, f. postrčeni,
pošaupnuti; fig. zmateni, pomáte-
ni, n.

Verrückt, adj. postrčený, pošaupnutý;
fig. zpletený, zmatený, pomátený; —
heit, f. zwrcenost, zmatenost, poma-
tenost, f.

Verrufen, v. a. rozkřičeti, wykřičeti;
das —, rozkřičeni, wykřičeni, n.

Verrunzeln, v. n. zwraštěti.

Wers, m. werš, o, m.; —art, f způ-
sob weršů, způsob weršowni; —bau,
m. weršowání, n.; —macher, m. wer-
šowec, wce, m.; Wersc machen, sklá-
dati werše.

Wersä-en, v. a. zasiti, zaseti, obseti;
—ung, f. zaseti, obseti, n.

Versagen, v. a. odepřiti, oslyšeti; 2.)
v. n. vom Gewehr, selhati: 3.) sicht
—, připowěditi se; das —, odepře-
ni, oslyšeni; des Gewehres, selhá-
ni, n.

Versalbuchstab, m. wersální písmeno.

Versalzen, v. a. přesoliti.

Versammel-n, v. a. shromážditi, shro-
máždowati, sbírati; —, n. shromáž-
dění, sebrání, sbírání, n.; —ung, f.
shromáždění, n. sbor, u, m.; —ung—,
sborní, adj.

Versanden, v. a. zapisčiti, piskem za-
nesti; v. n. piskem se zanesti.

Versart, f. způsob werše.

Versaß, m. zástawa, y, f. základ, u, m.;
Versaß-, zástawni, adj.; —amt, n.
ůřad zástawni, m. zástawna, y, f.;
—sache, f. wěc zástawná.

Versäuern, v. n. zkyseleti, zoctiti; we-
nig —, zakysati.

Versaufen, v. a. prochlastati.

Versäum-en, v. a. zameškati, promeš-
kati; —ung, Versäumniß, f. zameš-
kání, proměškání, n.

Verschachern, v. a. prošantročiti.

Verschächern, v. a. pročtweraciti, pro-
dowáděti, proděckowati.

Verschaff-en, v. a. zjednati, zaopatři-
ti; —ung, f. zjednáni, zaopatření, n.

Verschall-en, v. a. střenky přidělati,
střenkami opatřiti; —ung, f. přidě-
láni střenek.

Verschallen, v. n. rozhlásiti se.

Verschämt, adj. stydliwý, cudný, ostý-
chawý; —heit, f. stydliwost, cudnost,
istychawost, f.

Verschänden, v. a. zohyzditi, zpotwo-
řiti.

Verschanz-en, v. a. ohraditi, ohražowa-
ti, hradbami obehnati; —ung, f. zá-
kopy, pl. m. ohrada, y, f.

28

Versch

436

Verschm

Verschärfen, v. n. zostřiti, přiostřiti. Verschlämmen, v. a. bahnem zanesti;

Verschärren, v. a. zahrabati, zakopati;
—ung, f. zahrabáni, zakopání, n.

Verschatt-en, v. a. zastiniti; —ung, f.
zastiněni, n.

Verschäumen, v. n. odpěniti se.

Verscheiden, v. n. skonati, shasnauti;
—, n. skonáni, zhasnutí, n.

Verschenk-en, v. a. rozdarowati, rozdati; ich habe nicht zu —en, nemám nic na rozdáwky; —ung, f. rozdarowaní, n.

Verscherz-en, v. a. prožertowati; fig.
zmrhati něco; —ung, f. prožertowání, zmrhání, n.

Verscheuch-en, v. a. zaplašiti, rozplašiti; —ung, f. zaplašení, rozplašení, n.

Verschick-en, v. a. zaslati, zasilati; hin
und her —en, rozeslati, rozsilati; nach
einander hin und her —en, rozposilati;
—ung, f. zaslání, zasilání, rozsilání, n.

Verschieben, v. a. přestrěiti, přešaup-
nauti; fig. odložiti, odkládati; —, n.
 přestrěeni, odložení, n. vodklad, u, m.

Verschieden, adj. rozličný, rozmanitý,
různý; wšeliký, wšelijaký; —artig,
adj. rozličný; —heit, f. rozličnost,
rozmánitost, rozdilnost, f.; —tlich,
adv. rozličně.

Verschleben, v. a. wystřeliti; 2.) v. n.
tratiti se, ztráceti se; von Farben
plawiti, pauštěti; die Kolumnen —,
přewundati; —, n. ztráceni se, n.

Verschimmel-n, v. n. zplesniwěti; —t,
adj. zplesniwěly.

Verschlacken, v. a. w škwary, w okuje
obrátiti.

Verschlaufen, v. a. zaspati, prospati; als
adj. ospalý; ein —er, ospalec, lce,
m.; —heit, f. ospalost, ospánliwost,
i, f.

Verschlag, m. bedněni, n.

Verschlagen, v. a. zatlauci, zatlaukati,
zahedniti; —werden, zamrštenu, zan-
esenu býti; von Wellen —, zachwā-
cenu býti; als adj. úskočný, ošemet-
ný, potměšilý; —heit, f. úskočnost,
potutelnost, potměšilost, f.

2.) prohejsowati, prohejřiti.

Verschleiern, v. a. zastřiti rauškau.

Verschlechtern, v. a. zhoršiti.

Verschleichen, flach, v. n. ulauditi se; von
der Zeit, uplynauti.

Verschleim-en, v. a. zašlemowati; —ung, f. zašlemowáni, n.

Verschleiß, m. odbyt, u, odprodaj, e,
m.; wystawowani, n.; —en, v. a zedrati; Waaren —en, odbýti, odbýwati, odprodati, odprodáwati.

Verschleißrecht, n. práwo k wystawowáni.

Verschlemmen, v. a. promrhati.

Verschlendern, v. a. prodrndati.

Verschleppen, v. a. zawleci, zatáhnauti.

Verschleuder-n, v. a. promarniti; 2.)
die Zeit —n, zmařiti čas; 3.) rozptý-
liti; —ung, f. promarněni, zmařeni,
rozptýleni, n.

Verschließen, v. a. zawřiti, zawirati,
zamknauti, zamikati; alles —en, u-
zamikati, uzawirati; —ung, f. zaw-
řeni, zawiráni, zamknuti, zamiká-
ni, n.

Verschlimmer-n, v. a. zhoršiti; —ung,
f. zhoršení, n.

Verschlingen, v. a. zkličkowati, zaple-
sti, zawinauti; 2.) hinunterschlingen,
pohltiti, polknauti, polikati; fig.
pohltati; Worte —, polknauti, poli-
kati.

Verschlossen, adj. zawřený, zamčený,
fig. skrytý; —heit, f. skrytost, zaw-
řenost, f.

Verschlucken, s. Verschlingen.

Verschlummern, v. a. zadřimati, pro-
dřimati.

Verschlüpfen, v. zalezti, zaběhnauti, zaskočiti.

Verschluß, m. zawření, zamknutí, n.:
záwora, y, f.

Verschmacht-en, v. n. zahynauti, umořiti se; —ung, f. zahynuti, umořeni se, n.

Verschmäh-en, v. a. opowrci, opowrhnauti, opowrhowati, pohrdnauti

Versch

437

Verseh

pohrdati; —ung, f. opowržení, opo-
wrhnuti, pohrdnuti, n.

Verschmausen, v. a. prokwasiti, prohodowati.

Verschmeißen, v. a. zahoditi.

Verschmelzen, v. a. rozpustiti, rozpauščeti.

Verschmerzen, v. oželeti, odrmautiti se.

Verschmieren, v. a. zamazati.

Verschmigt, adj. zchytralý, podšitý; —
heit, f, zchytralost, f.

Verschnappen, sich, v. podřeknau-
ti se.

Verschnauben, v. n. oddechnauti si.

Verschneiden, v. a. zořezati, zřezati, zkrájeti, zstřihati.

Verschneien, v. n. zawiti sněhem, sně-
hem se zasypati, zasněženu býti.

Verschnittener, m. ořezanec, nce, m.

Verschnižen, n. a. zřezati, rozřezati na
drobno, zestríhati na kausky.

Verschnüren, v. a. ošnérowati, zašněrowati.

Verschoben, adj. odložený.

Verschon-en, v. a. ušetřiti, uchrániti;
—ung, f. ušetření, uchráněni, n.

Verschöner-n, v. a. okrášliti, přikrášliti; —ung, f. okrášleni, n. okrasa, y, f.

Verschossen, adj. zbledlý, ztracený.

Verschränk-en, v. a. zahraditi, zameziti;
—ung, f. zahraženi, zamezeni, n.

Verschrauben, v. a. zašraubowati.

Verschreib-en, v. a. propsati, zapsati, upsati; sich —en, chybiti w psání, se přepsati; —en, n. wypsání, přepsání, předepsání, n.; —ung, f. upsání, n. zápis, u, m.

Verschreien, v. a. rozkřičeti.

Verschrieenheit, f. rozkřičenost, zlopo-
wěstnost, f.

Verschroben, adj. zakraucený; —heit,
f. zakraucenost, f.

Verschub, m. odklad, u, m.

Verschüchtern, v. n. zaleknauti se; 2.)
v. a. zaleknauti, přeplašiti.

Verschuld-en, v. a. zawiniti, prowiniti,
zaslaužiti; 2.) ein Haus —en, pro-

dlužiti, zadlužiti; —en, n. wina, y, f.
prowiněni, zaslauženi; 3.) prodluženi,
zadluženi, n.; —et, adj. zadlužený,
prodlužený, zaslaužený; —ung,
f. zadluženi, n.

Verschütt-en, v. a. rozliti, wyliti; 2.)
mit Erde —en, zasypati, zawaliti; —
en, n. zasypání, sesypání, n.; —ung,
f. rozliti, n.

Verschwägern, sich, v. t. sswagřiti se,
spřízniti se.

Verschwärzen, v. a. očerniti.

Verschwäsen, v. a. proplískati, proštěbetati.

Verschweiß-en, v. a. zamlčeti smlčeti;
—ung, f. zamlčení, smlčení, n.

Verschwelgen, v. a. prohejřiti, promarniti.

Verschwend-en, v. n. utratiti, utráceti,
promrhati, rozmrhati, promařiti; —
ung, f. marně utrácení, promrháni,
promaření, n.; —er, m. mrhač, mar-
notrátce, e, marnotratník, a, m.; —
erin, f. mrhačka, y, marnotratnice,
e, f; —erisch, adj. marnotratný,
mrhawý.

Verschwiegen, adj. mličeliwý, zamlčený; —heit, f. mličeliwost, f.

Verschwinden, v. a. zmizeti, sprchnauti; —, n. zmizeni, sprchnuti, n.

Verschwiftern, v. ssestřiti se.

Verschwigen, v. a. zapotiti, upotiti; —
n. zapocení, zpocení, n.

Verschwör-en, v. a. sprisáhnauti; sich
—en, sprisáhnauti so, zapřisahati se,
spiknauti se; —ung, f. sprisáhnuti,
spřežení, zapřisáhnuti, n.

Verschworner, m. sprisáhnutý, zapřisáhlý, spiklý.

Verseh-en, sich. v. a. přehlídnauti se;
mit etwas —en, opatřiti, zásobiti; ein
Geschäft —en, zprawowati, řídit, za-
stáwati; —en, n. přehlídnuti, n.; —
ung, f. opatření, zásobení, n. zásoba,
zpráwa, y, f. řízení, zastáwání, n.

Versehren, v. a. porušiti.

Versehung, f. zprawowání, zastáwání, n.

Verſpr

439

Verſtüm

widáni, n. přípowěď, i, f.; -end, adj. slimný.

Verſpreiſen, v. a. podstawiti, podepřiti. [liti.

Verſprengen, v. a. rozmršti, rozptý-

Verſpringen, v. wyskočiti, proskákati.

Verſpriſen, v. a. wystřikati, rozstřikati; das Blut —, proliti krew.

Verſpůnden, v. u. zašpuntowati, zacpati.

Verſpüren, v. n. pocititi, ucititi.

Verſtāhl-en, v. n. zoceliti; —ung, f. zoceleni, n.

Verſtand, m. rozum, u, m.; 2.) Sinn, smysl, u, m.

Verſtändig, adj. rozumný, znalý; 2.) smyslný; —en, v. a. zprawiti, oznámiti.

Verſtändlich, adj. srozumitelný, srozumělý, porozumitelný; —feit, f. srozumitelnost, porozumitelnost, i, f.

Verſtändnīß, n. srozuměni, n.

Verſtārk-en, v. a. posiliti, posilniti, sesiliti, zmocniti; —ung, f. posilněni, zmocněni, n.

Verſtatt-en, v. a. dowoliti, powoliti, připustiti, připauštěti; —ung, f. dowoleni, připuštěni, n.

Verſtauben, v. u. rozprášiti se

Verſtāuben, v. a. rozprášiti

Verſtauch-en, v. n. wywinauti, wywrei —ung, f. wywinuti, wywržení, n.

Verſteč, m. schowawačka, y, f. mžík, u, mžítek, tku, m.; —en, v. a. zastřiti, schowati, ukryti; hin und wieder —en, rozchowati.

Verſtechen, v. a. zastehnauti.

Verſtehen, v. a. u. n. rozuměti, porozuměti; mit über unter einanter, sich —, srozuměti se, rozuměti sobě, zu — geben, dáti rozuměti, dáti na srozuměnau.

Verſteigen, sich, v. r. zalezti; 2.) fig. zabrati se.

Verſteiger-n, v. a. přiházkau prodawati; —ung, f. přihazowaci prodej, m. přiházka, y; f.

Verſteiuer-n, v. a. zkameniti; —ung f. zkameněni, n. zkameněnina, y, f.

Verſteell-en, v. a. přetwářiti, přetwóřiti; sich —en, přetwářiti se, přetwárowati se; —ung, f. přetwářeni, n. přetwářenost, f.; —ungskunft, f. přetwárowáni, n. přetwářliwost, i, f.

Verſterben, v. n. zemřiti.

Verſteuern, v. u. daň platiti z něčeho.

Verſtimm-en, v. a. přeštemowati, přehlasowati; —ung, f. přehlasowáni, n. neswornozwučnost, f.

Verſtimmt, adj. přehlasowaný, neswornozwučný.

Verſtöbern, v. a. zawiti, zawáti.

Verſtock-en, v. u. zatwrditi; 2.) v. a. stuchnauti; —ung, f. zatwrzelost, urputilost, f.

Verſtockt, adj. zatwrdilý, zatwrzelý, urputilý; —heit, f. zatwrdilost, f.

Verſtohlen, adj. aukradný, pokautný; verstoßlenerweise, adv. kradmo, pokradmo, podtaji.

Verſtopf-en, v. a. zacpati, ucpati; —ung, f. zacpání, ucpání, n.

Verſtorben, adj. zemřelý, umrlý; —er, m. nebožtik, a, m.; —e, f. nebožka, y, f.

Verſtör-en, τ. a. rozptýliti, rozrušiti, 2.) fig. zkormautiti; —ung, f. rozptyleni, rozrušení; 2.) fig. zkormaucení, n.

Verſtoß, m. omyl, u, m. omyleni, n.; —en, v. a. odstrčiti, zawrei, opowrei; 2.) v. n. gegen etwas —en pročiniti; 3.) v. r. zmýliti se, zhlau-diti, zawaditi; —ung, f. odstrčení, zawržení, opowržení, n. omyl, ü, m.

Verſtreich-en, v. a. zamazati, zatřiti 2.) v. a. minauti, proběhnauti, uplynauti; —ung, f. zatření, pominuti, proběhnuti, uplynuti, n.

Verſtreuen, v. a. rozsypati, roztrausiti;

Verſtrich-en, v. a. wylesti; 2.) fig. verwickeln, zaplesti, zapletati; —ung, f. wyleteni; fig. zapleteni, n.

Verſtudiren, v. a. přeštudowati, proštudowali.

Verſtümmel-n, v. a. zohawiti, porau-

Berte

441

Berm

Bertrekin-en, v. n. usehnauti, přeschnauti, wyschnauti, zaschnauti; —ung, f. uschnuti, zaschnuti, wyschnuti, n.

Bertrōst-en, v. a. potěšiti, těšiti; —ung, f. potěšeni, n. potěcha, utěcha. y, f.

Bertusch-en, v. a. ututlati, zadutlati, dusiti, udusiti: —ung, f. ututlání, n.

Berůbeln, v. a. za złé mítí, złé wykládati.

Berůben, v. a. prowesti, dokázati, dopustiti, páchati. spáchati, wykonati.

Beruneckeln, v. a. znešlechtiti.

Berunehr-en, v. a. zneuctiti, znectiti, hanobiti, zhanobiti; —ung, f. zneuctěni, pohaněni, n.

Beruneinig-en, v. a rozdwojiti, nesjednotiti, rozkmotřiti; —ung, f. rozdwojení, nesjednoceni, rozkmotření, n.

Berunglimpfen, v. a. ubližiti, urážeti.

Berunglüchsen, v. n. w neštěsti přijiti, hynaati; 2.) fig. mißlingen, nezdríti se.

Berunheiligen, v. zaneswětiti.

Berunreinig-en, v. a. znečistiti, zanečistiti, zaneřáditi; —ung, f. znečištěni, zanečištěni, n.

Berunstalt-en, v. a. přetwářiti, zpotwořiti, zšerediti; —ung, f. přetwáření, zpotwoření, zšeredění, n.

Beruntreuen, v. a. zpronewěřiti se w něčem.

Berursach-en, v. a. způsobiti, působiti, zplodniti, ztropiti, přičinu dáti, přičinau býti; —er, m. působce, působitel, e, m.; —ung, f. působeni, způsobení, n.

Berurtheil-en, v. a. odsauditi, odsuzowati; —te, m. odsauzenec, nce, m.; —ung, f. odsauzení, n. odsudek, dku, m.

Bervielfältig-en, v. a. zmnohonásobiti, mnohonásobiti; —ung, f. zmnohonásobeni, mnohonásobeni, n.

Bervollkomm-en, v. a. zdokonaliti, zdokonalowati; —ung, f. zdokonalení, zdokonalowani, n.

Bervollständigen, v. zúplniti.

Bewachen, v. a. probditi.

Bewachsen, v. a. wyrůzti, zarůsti; als adj. zarostlý.

Bewahr-en, v. a. schowati, zachowati; sich vor etwas —en, zaopatřiti se; —er, m. opatrowník, a, schowatel, e, m.; —lich, adj. schowatelný.

Bewahrlos-en, v. a. pronedbati, zanedbati; —ung, f. pronedbáni, zanedbáni, n.

Bewahrung, f. schowáni, schráněni, zachowáni, opatření, n.; —Smittel, n. prostředek zaopatřliwý, zachowaci prostředek; —Smittel, n. opatrující prostředek.

Berwaif-en, v. n. osířeti; —ung, f. osíření, n.

Berwaifer, adj. osířely.

Berwalt-en, v. a. zprawowati, říditi; —er, m. zpráwec, e, m.; —erin, f. zpráwcowá, é, f.; —ung, f. zpráwa, y, f. zprawowáni, řízení, n.; —ungs, zpráwni, adj.

Berwandel-n, v. a. přetwořiti, proměniti, změniti; —ung, f. přetwořeni, proměněni, n. proměna, y, f.

Berwandt, adj. Berwandter, přibuzný; —schaft, f. přibuzenstwi, n.; —schaftlich, adj. přibuzenský.

Berwaschen, v. a. wymyti, zamyti, wyprati; zaprati.

Berwässer-n, v. a. zwodniti; —ung, f. zwodněni, n.

Berweb-en, v. a. protvatí, setkati; zatkati; —ung, f. setkání, n.

Berwechsel-n, v. a. proměniti, změniti; —ung, f. proměněni, změněni, n. proměna, y, f.

Berwegen, adj. opowážliwý, odwážliwý, drzý; —heit, f. opowážliwost, odwážliwost, drzost, f.

Berwehen, v. a. zawáti.

Beiwehr-en, v. a. zabrániti, zahájiti, —ung, f. zabráněni, zahájeni, n.

Berweichlichen, f. Verzärteln.

Berweiqer-n, v. a. odepřiti, odpřatí, oslyšeti; —ung, f. odepření, odpírání, oslyšení, n.

Verw

442

Verz

Verweil-en, v. n. prodl'ti, prodl'éwati,
dl'ti; wenig —en, pomeškati; sich
—en, zdržeti se, zdržowati se; —
—ung, f. dleni, prodleni, meškáni,
zdrženi se, n.

Verweinen, v. a. uplakati; 2.) proplakati; 3.) wypłakati; 4.) zapłakati.

Verweis, m. domluwa, y, f. domluweni, n.; —en, v. a. einem etwas —en, domlauwati, láti z něčeho; auf etwas —en, poukázati, odkázati; —ung, f. poukázáni, odkázáni, n.

Verwelt-er, v. n. swadnauti, zawadnauti, uwadnauti; —ung, f. swadnuti, uwadnuti, zawadnuti, n.

Verwend-en, v. a. obrátiti, obráceti,
wynaložiti, wynakládati; sich für
Jemand —en, wynasnážiti se; —ung,
f. obráceni, wynaloženi, wynasnáženi, n.

Verwerf-en, v. a. zahoditi, zahazowati, zaházeti, zawrci, zawrhnauti, porwrci, opomitati; —ung, f. zahozeni, zawrženi, opowrženi, n.; —lich, adj. zawržliwý; —lichkeit, f. zawržliwost, opowržliwost, i, f.

Verwes-en, v. n. porušiti se, tliti, zetliti; 2.) v. a. verwalten, zprawowati, říditi; —er, m. zastupitel, zastawatel, ředitel, e, m.; —ung, f. porušení, zetlení, n.; —lich, adj. porušitelný, porušliwý; —lichkeit, f. porušitelnost, porušliwost, f.

Verwetten, v. a. založiti se, zakládati
se; 2.) prosázeti.

Verwichen, adj. minulý, pominulý.

Verwickel-n, v. a. zawinauti, zaobaliti;
2.) verwirren, zaplesti, zamotati,
splesti; sich —n, zaplesti se; —ung,
f. zawinuti, zapleteni, spleteni, zmateni, n. zmatek, tku, m.

Verwickelt, adj. zawinulý, zaobalený,
zapietený, zamotaný, spletený.

Verwilder-n, v. n. zdiwočiti; 2.) zpustnauti; —ung, f. zdiwočeni, zpustěni, n.

Verwilt, adj. zdiwočelý, zhowadi-
lý, zpustěný.

Verwillig-en, v. a. vřiwoliti, swoliti

powoliti; —ung, f. přiwoleni, swoleni, n.

Verwinden, v. a. zprowijeti.

Verwirk-en, v. a. spáchati, zawiniti,
přečiniti; das Leben —en, smrt za-
slaužiti; —ung, f. spácháni, zawí
něni, n.

Verwirklichen, v. uskutečniti.

Verwirr-en, v. a. zmāsti, zplesti, zaplesti, zmotati, zmachlati; —ung, f. zmateni, zpleteni, zmotáni, n.

Verwirrt, adj. zmatený, zpletený, zmotaný, zapletený.

Verwirthschaften, v. a. prohospodařiti.

Verwischen, v. a. zatři'ti.

Verwittern, v. u. utuchnauti.

Verwittw-en, v. n. owdowěti; —et,
adj. owdowěły.

Verwöhnen, v. a. zwykem kaziti.

Verworfen, adj. opowržený, zawržený.

Verworren, adj. zmatený, zpletený,
zmachlaný; —heit, f. zmatenost,
zpletenost, f. zmatek, tku, m.

Verwundbar, adj. poranitelný.

Verwund-en, v. a. poraniti, uraziti;
durch Schießen —en, postřeliti; —
ung, f. poranění, postřelení, n.

Verwunder-n, sich, v. r. diwiti se, obdiwiti se, obdiwowati se; sich nicht genuß verwundern können, nemocí se dost wynadiwiti; —ung, f. diwení, obdiwení, n.; —ungswürdig, adj. podiwný, ku podiwu hodný.

Verwünsch-en, v. a. žakliti, zaklinati,
proklínati; —ung, f. zaklináni, pro-
kleti, zažehnáni, n.

Verwüst-en, v. a. zpustiti, popleniti,
pohubiti, zkaziti; —er, m. zpustitel,
plenitel, hubič, e, kaziswět, a, m.;
—lich, adj. plenitelný; —ung, f. zpu-
štěni, popleněni, zhuběni, n.

Verzagen, v. n. zbaběti, naději klesnau-
ti; —, n. srdcem od. naději klesnu-
ti, n.

Verzagt, adj. chaulostný, zbabělý; —
heit, f. chaulostnost, zbabělost, f.

Verzähl-en, v. n. přepočísti, přepočítati; —ung, f. přepočtení, přepočitání, n.

Verz

443

Wieh

Verzapfen, v. a. prodáwati na pod-
sudí.

Verzappeln, r. n. dotřepetati.

Verzártel-n, v. a. rozmazati; —ung,
f. rozmazáni, n. rozmazanost, f.; —t,
adj. rozmazaný.

Verzáun-en, v. a. oplotiti, plotem o-hraditi; —ung, f. oploceni, ohraženi, n. ohrada, y, f.

Verzebenden, v. a. desátek dáwati od. odwáděti.

Verzebr-en, v. a. utratiti, utraceti, pro-
tráwiti, stráwiti, tráwiti; —ung, f.
utraceni, protráweni, stráweni, n.;
—ungsteuer, f. potrawni dań.

Verzeichen, v. a. prořadowati, prochla-
stati.

Verzeichn-en, v. a. poznamenati, za-
znamenati, naznamenati; —iÿ, n. se-
znam, sepis, u, m. poznamenání, za-
znamenání, naznamenání, n.

Verzeih-en, v. a. odpustiti, odpauštěti,
prominauti; —ung, f. odpuštěni, od-
pauštění, n.; —lich, adj. odpusti-
telný.

Verzerren, v. a. ztočiti, ztáceti, šklebiti, zpitwořiti.

Verzetteln, v. a. rozpiplati, rozwun-
dati.

Verzicht, f. wzdání, odřeknutí; —thun
v. a. odříci se, odřeknauti se, wzdáti
se něčeho.

Verziehen, v. a. zatáhnauti, zatahowa-
ti; 2.) Kinder —, rozmazati; 3.) den
Mund —, křiwiti hubu; 4.) —, v. n.
warten, posečkati, poshowěti; 5.)
verzögern, prodliti, prodliwati ně-
čim, prodlužowati něco; 6.) sich —,
v. r. prodlaužiti se, protáhnauti se;
7.) von der Geschwulst, von Wölken,
zacházeti, zacházeti se, přecházeti.

Bezier, m. weziv, a, m.

Verzier-en, v. a. ozdobiti, okrásliti,
oslechtiti; —er, m. ozdobitel, e, m.;
—erin, f. ozdobitelkyně, ě, f.; —ung,
f. ozduba, okrasa, y, f. oslechtěni n.

Verzimmer-ą, v. a. wyraubiti; —ung,
f. wyraubeną, n.

Verzinn-en, v. a. pocinowati; —ung, f.
pocinowani n.

Verzins-en, v. a. zauročiti; —lich, adj.
zúročitelný; —ung, f. zauročeni, n.

Verzogen, adj. zalažený, rozmazaný.

Verzöger-n. v. a. zdržowati, prodliti,
prodléwati, meškatí, protáhnauti;
—ung, f. prodlení, prodléwání, pro-
tahowání, prodlužowání, meškání, n.
průtah, u, m.

Verzuß-en, v. a. zacliti, wycliti, clo
zaplatiti; —ung, f. wýclení, cla za-
placeni, n.

Verzuck-en, v. a. wytrhnauti; —ung, f.
wytržení, n.

Verzuckern, v. a. pocukrowati; ein w-
nig —, přicukrowati.

Verzug, m. prodlení, meškání, n.

Verzweifachen, v. zdwojnásobiti.

Verzweifeln, v. n. zaufati; —elt, adj.
zaufalý, zaufánliwý; —ler, m. zaufa-
lec, Ice, m.; —ung, f. zaufáni, zau-
falstwi, n. zaufánliwost, f.

Verzweigen, v. rozwětwiti se.

Verzwicken, v. a. zaştıpnautı.

Besper, f. nešpor, u, m. nešpory, p.,
—brot, n. swačina, y, f.; —n, v. swa-
čiti; —predigt, f. nešporni kázani.

Beteran, m. staroš, e, m.

Bettel, f. šlundra, y, f.; alte —, babice, e, f. babísko, a, n.

Better, m. strýc, e, m.; —chen, n.; strýček, čka, m; —schaft, f. strýcowství, n.

Verir-, škádliwý, adj.

Verir-en. sopp-en, v. a. tejrati, šká-
dliti, pokaušeti; —en, n. —erei, f. tej-
rání, škádlení, pokaušení, n.

Verierend, adj. sužowný.

Bicar, m. wikár, e, m.; —iat, n. wi-
kářství, n.

Bice, n. místo; —könig, m. místokrál,
e, m.

Bietualien, pl. potrawa, y, f.

Bietualiare, f. potrawni taxa.

Wieh, n. howado, a, n; zahmeß, do-
bytek, tka, m.; qrvßes —, skot a, m.;
—arzenei, f. lékařství pro dobytek;
—argneifunk, f. howadi, dobytči lé-

Biehd

444

Binkul

kařstwi; —arzt, m. howadi, dobýtči lékař; —bremse, f. howadnice, e, f. howadni maucha, —dieb, m. zloděj dobytka.

Bieh-diebstaßl, m. krádež dobytka; — Handel, m. honáctwi, honačeni, n.; —händler, m. dobytčí obchodník; — treiber, m. (dobytčí) honák, a, m.; —hirt, m. pastucha, slauha, y, m; Kleiner —hirt, skoták, a, m.; —isch, adj. howadský, howadi; —magd, f. děwka od dobytka; —markt, m dobytči trh, trh na dobytek; —mäßig, adj. howadský; —seuche, f. päd dobytka, mor na dobytek; —stall, m. dobytči chliw, m. stáje, f.

Bieh-tränke, f. napajedlo, koryto, a, m.: —trifft, f. průhon, u, m; —weg, m. auhon, u, m; —weide, f. pastwiště, ě, n.: —zucht, f. chowání dobytka.

Biel, adj. mnohý, mnoho, moc; besser, mnohem lépe; —artig, adj. mnohonásobný, mnohozpůsobný; —blätterig, adj. mnoholistý; —deutig, adj. mnohosmyslný; —deutigkeit, f. mnohosmyslnost, i, f.

Biel-ed, n. mnohohranost, mnohohranatost; —edig, adj. mnohohranný, mnohouhelný; —erlei, adj. mnohonásobný, mnohotwárný; —fach, —fältig, adj. mnohotný, mnohonásobný; —fältigkeit, f. mnohonásobnost, f.; —farbig, adj. mnohobarewný, perestý; —farbigkeit, f. mnohobarewnost, perestost, f.; —fraß, m. žraut, a, žráč, e, hltoň, è, hltawec, wce, m.; —fräsig, adj. nedožrawý.

Biel-fräßigkeit, f. nedožrawost, hltawost, f.; —fuß, m mnohonožka, y, f. mnohonožec, žce, m.; —geliebt, adj. oblibený; —götterei, f. mnohobůžstwi, n.; —gültig, —geltend, adj. mnohoplatný, mnohoplaticí; —heit, f. množstwi, n.

Biel-leicht, adv. snad; —mal, adv. mnohokrát; —malig, adj. mnohokrátý; —männerei, f. mnohomužstwi, n.; —mehr, adv. raději, radší, mnohem wie, spíše; —seitig, adj. mnohostranný;

—sylbig, adj. mnohoslabičný; —theilig, adj. mnohodilný; —vermögen, adj. mnohomocný; —weiberei, f. mnohoženstwi, n.; —wissenheit, f. mnohowědomost, f.; —wisser, m. mnohowěda, y, mnohowědauci, iho, m.

Bier, adj. čtyry; — n. čtwerka, y, f.; —ed, n. čtyrhranost, čtyrhranatost, čtwerhranost, f.; —edig, adj. čtyrhraný, čtwerhraný, čtwerhranatý, čtweruhelný; —edig machen, čtwerhraniti; —erlei, adj. čtwery; —fach, —fältig, adj. čtwernásobný; —fach machen, čtwernásobiti; —fältigen, v. a. čtwernásobiti; —fältigkeit, f. čtwnásobnost, f.; —füßig, adj. čtwnohý; —händig, adj. čtwerruký; —hundert, čtyry sta; —jährig, adj. čtyrletý, čtyrroký.

Pier-ling, m. čtwrtnik, m.; —mal, ado. čtyrykrát; —malig, adj. čtyrykrátý; —pfündig, adj. čtyrliberní; —schrötig, adj. čtyrhranatý; —seitig, adj. čtyrstranný; —sitzig, adj. čtyrsedaci; —spältig, adj. čtwerokolný; —spännig, adj. čtyrsprěžný; —stimmig, adj. čtwerohlasný.

Bier-täsig, adj. čtwrtodenní; —te, adj. čtwrtý; —tel, —theil, n. čtwrt, i, čtwrtka, y, f. čtwrtnik, u, m. čtwrtina, y, f.; —teljaßr, n. čtwrt léta; —teljährig, adj. čtwrtletní; —teln, v. a. čtwrtiti; —theilen, v. a. rozčtwrtiti, na čttero děliti; —theilig, adj. čtwrtodilný.

Viertelpfund, n. čtwrt libry; —stunde, f. čtwrt hodiny.

Bier-zehn, adj. čtrnáct; —zehnte, adj čtrnáctý; —zig, adj. čtyřicet; —zigjährig, čtyřidcetiletý; —zigste, adj. čtyřicátý; —zigtägig, adj. čtyřicetidenni.

Bietshohne, f. sitzole, e, f.

Bigilien, pl. bdění, n. Jm.

Bignette, f. winěta, y, f. obrázek, zku,

Vindiciiren, v. nazpět dobyti, nazpět dobywati.

Binkulir-en. v. zawázati. zawazawatís

Voraus

447

Vordr

Voraus, adv. napřed; předne; -be-
zahlen, v. a. napřed zaplatiti, před-
pláceti, předplatiti; -bezahlung, f.
předplaceni, n.; -nehmen, v. a. na-
před wziti, bráti; -nehmung, f. na-
před wzeti, napřed bráni, n.; -sa-
gen, v. a. předpowěditi, předřici,
předpowidati; -sehen, v. a. před-
widěti, předwidati, předzwěděti,
předzwidati; -sehen, v. a. připusti-
ti napřed; -sezung, f. připuštěni
napřed, n.; -vermachen, v. a. na-
před odkázati; -zahlung, f. před-
placeni, n.

Vorbau-en, v. a. předstawiti, před-
stawěti; fig. einem llebel -en, před-
jiti, předcházeti zlému; -ung, f.
predejiti, wstřic wjiti, n.

Vorbedacht, m. předrozmysl, předopa-
trnost, rozšafnost, f.

Vorbedächtig, adj. rozmyslný, před-
opatrný, rozšafný; adv. s rozmy-
slem; -keit, f. rozmyslnost, f.

Vorbedenken, v. a. předmýšleti.

Vorbedeut-en, v. a. předznamenati, na-
před znamenati; -ung, f. předzna-
menáni, napřed oznámeni, n.

Vorbehalt, m. Vorbehaltung, f. poza-
nechalost, f. zanecháni, n.; -en, v.
n. zachowati sobě, wyjednati si.

Vorbei, adv. okolo, mimo; -fliesen,
v. n. mimo, okolo plynauti; -gehen,
v. n. mimo, okolo jiti; -lassen, v.
a. opominauti; -sein, po tom býtı,
po tom weta býtı; minauti; -strei-
chen, v. n. minauti.

Vorbemeldet, Vorbenannt, adj. před-
zminěný, předoznámený, předjme-
nowaný.

Vorbereit-en, v. a. připrawiti, připra-
wowati, přichystati, chystati, při-
strojiti, strojiti; -ung, f. připra-
weni, připrawowáni, n. připrawa,
y, f. chystání, n.

Vorbericht, n. předmluwa, y, f.

Vorbesagt, adj. na vřed, swrchu ře-
čený.

Vorbescheid, m. půhon, u, m. obeslání

n.; -en, v. a. pohnati, obsilati, obe-
slati; -ung, f. obeslání, n.

Vorbestimmen, v. a. předuložiti, před-
ukládati.

Vorbeten, v. a. napřed se modliti.

Vorbetrachten, v. a. napřed rozjimati,
předwažowati.

Vorbeugen, v. a. wjítí, wkročiti, před-
jiti něčemu.

Vorbewußt, m. wědomi, n.

Vorbilanz, f. počátečni rozwrh.

Vorbild, n. zřetel, e, m. podobizna,
y, f.; -en, v a. předobraziti, wy-
obraziti, uneig. předstirati, přede-
střiti; -lich, adj. podobizný; -lich-
keit, f. podobiznost, f.; -ung, f. před-
obrazeni, wyobrazeni, předestře-
ní, n.

Vorbinden, v. u. zpředu, napřed wá-
zati.

Vorblasen, v. a. napřed faukati, piskati.

Vorbitt-e, f. přimluwa, y, f.: -en, v.
a. přimlauwati se, přimluwiti se;
-er, m. přimluwce, e, m.

Vorbote, m. předchůdce, e, m.

Vorbringen, v. a. přednesti, předná-
šeti; -, n. přednešení, přednáše-
ní, n.

Vorburg, f. předhradi, n.

Vordach, n. přistřeši, n.

Vordecken, v. u. předestřiti, předstí-
rati.

Vorder, Vorderst, adj. předni, nej-
přednější.

Vorder-, přední, přednejší, čelni, če-
lowý, před; -grund, m. předni zá-
klad, předni částka; -haar, h. ču-
pryna, y, f.; -haupt, n. tímě, týmě,
ene, n.; -haus, n. předdomi, n.; -
hof, m. předwoři, n.; -mann, m.
předák, a, m.; -saß, m. předsázka,
y, f.: -schoß, m. nárt, u, m.; -theil,
m. předek, dku, m. předdil; -thür,
f. předni dwěre.

Vor diesem, adv. předtim.

Vordrängen, v. a. před se tlačiti, tisk-
nauti, před se hnáti; sich -, na-
před se tlačiti, dráti, třiti.

Vordr

448

Vorh

Vordringen, v. a. napřed se řititi, wydirati se, protlačowati se.

Voreil-en, v. n. náhliti, napřed kwa-
piti, spěchati, posichati, předkwa-
piti, předspišiti; —ig, adj. kwapli-
wý, spěšný, náhlý.

Voreltern, pl. předkowě, otcowě, pl. m

Vorempfind-en, v. a. předcititi, před-
čiti, napřed cititi; —ung, f. předci-
těni, n. předcit, u, m.

Vorenthalt-en, v. a. zadržeti, zadržo-
wati, zabawiti; —ung, f. zadrženi za
sebau, n. zábawa, y, f.

Vorerinner-n, v. a. zpředu připome-
nauti, napřed zminiti; —ung, f. zpře-
du připomenuti, předzmíněni, „.

Vorerst, adv. napřed, dřiwe.

Vorerwähnt, adj. napřed připomenutý
dotčený, zminěný.

Boressen, n. předkrmě, ě, f.

Vorfahr, m. předek, dka, m; —en, v.
n. předjeti, předjižděti někoho.

Vorfall, m. náhoda, přihoda, y, případnost, f. přiběh, u, m.; —en, v. n. fig. udati se, nahoditi se, přihoditi se, případnauti; —end, adj. nahodilý, případný; —enheit, f. přihoda, y, f.

Vorfecht-en, v. n. předšermowati, 2.) přešermowati; —er, m. předšermýř, e, m.

Vorfinden, v. a. nalezti, najiti.

Vorforder-n, v. a. powolati, zawolati,
pohnati, obeslati; —ung, f. powo-
lání, zawolání, pohnání, obeslání, n.

Vorfrage, f. předběžná otázka.

Vorführern, v. a. předwesti, předwá-
děti.

Vorgang, m. předchůze, e, f. předchod
u, m. přihoda, y, f. přiběh, u, m. u-
dálost, f.

Vorgáng-er, m. předchůdce, e, m.; —
ig, adj. předchodný, předběžný.

Vorgaukeln, v. u. předkejklowati.

Vorgehäude, n. předni staweni, n.

Vorgeben, v. a. napřed dáti, dáwati;
2.) prawiti; 3.) fig. předstírati; —,
napřed dáni, praweni, předstírá-
ní, n.

Vorgebirge, n. předhoří, n.

Vorgeblich, adj. prawený, řečený.

Vorgefaßte Meinung, předpojaté do-
mneni.

Vorgefühl, n. předcit, u, m.

Vorgehen, v. n. napřed jiti, předjiti,
předcházeti; 2.) fig. diti se, dáti se,
řihoditi se; 3.) zachowati se; —,
n. předstaweni, n.

Vorgemach, n. předni pokoj.

Vorgemeldet, adj. swrchu od. napřed připomenutý, zminěný;

Vorgemerkt, adj. poznamenaný.

Vorgenannt, adj. swrchu jmenowaný,
napředjmenowaný.

Vorgeschtaf, m. předchautka, y, f.

Vorgeseßte, m. předstaweny.

Norgest-ern, adv. předewčirem, před-
wčerejskem; —rig, adj.předwčerejsi;
—riger Tag, předwčerejsk, ška, m.

Vorgiebel, m. swisel, e, m. und f. prů-
čelí, n.

Vorgreif-en, v. a. předchwátiti, před-
jimati, předsáhati; —ung, f. Vor-
griff, m. předejmuti, předsáhnu-
ti, n.

Vorhaben, n. předsewzeti, umíněni, n,
umysl, u, m.; v. n. miti před sebau
2.) chystati se, strojiti se; 3.) my-
slití, uložiti; 4) míniti, před se
bráti.

Vorhalle, f. předsin, f.

Vorhalt-en, v. n. nastawiti, nastawo-
wati; 2.) předstawiti, předložiti; 3.)
fig. vorrüden, wytykati, wyčitati,
předstírati; —ung, f. nastaweni, před-
staweni, předloženi, předestřeni,
předstíráni, n.; fig. wyčitání, n.

Vorhand, f. přednost, i, f.; um Spie-
le, předáček, čka, m.

Vorhanden, adj. přítomný; —seiu, po-
zůstáwati, nacházeti se.

Vorhang, m. opona, y, f.

Vorhäng-en, v. a. zawěsiti, zastřiti;
ein Schloß —en, přiwěsiti, zawěsit;
—schloß, n. wisutý zámek.

Vorhauen, v. u. napřed sici, sekali,
předsici.

Vorhaupt, n. týmě, ene. temeno, a, n.

Vorsch

451

Vorst

Vorschließen, v. a. u. n. von Zweigen, pučiti se, wystřeliti; 2.) von Drüßen, wysaditi se, wynikati, wyraziti; 3.) Jemanden Geld —, zapůjčiti někomu peníze, někoho zakládati penězy.

Vorschimmern, v. z. nad jiné se třpytěti.

Vorschlag, m. nawrženi, n. náwrh, u, m.; —en, v. a. nawrci, nawrhnauti.

Vorschläger, m. bušič, e, m.

Vorschleppen, v. a. předwleći.

Vorschmack, m. předchautka, y, f.

Vorschmecken, v. a. předchutnáwati.

Vorschmid, m. lopatář, e, m.

Vorschneide-messer, n. přinoza, y, f.; —en, v. a. krájeti napřed, předkrájeti, předkrajowati; —er, m. kráječ, předkráječ, e, m.

Vorschnell, adj. kwapný.

Vorschnitter, m. špičník, a, m.

Vorschreib-en, v. a. předepsati, předpisowati; —ung, f. ustanowowáni, předepsáni, n.

Vorschreiten, v. n. předkročiti, předkráčeti.

Vorschreien, v. napřed křičeti, předkřičeti.

Vorschrift, f. předpis, u, m.; —mäßig, adj. předepsaný; adv. dle předpisu.

Vorschub, m. poskytnuti, n. pomůcka, y, f.

Vorschuben, v. a. podsiti, podsiwati.

Vorschuß, m. am Gelde, záloha, y, f. zapůjčení, n. zápůjčka, y, f.; 2.) am Kleide, wypustek, tku, m.; 3.) des Daches, přístřešek, šku, m.; Vorschuß-, záložní, adj.; —weiße, adv. záložmo.

Vor-schutt, m. zásep, spu, zásyp, u, m.; —schütten, v. n. zasýpati.

Vorschüßen, v. a. předstirati, předmítati, namítati.

Vorschwägen, f. vorplaudern.

Vorschweben, v. n. mihati se, wznášeti se.

Vorschwimmen, v. n. vlowati před někým.

Vorseh-en, v. a. předwiděti, přede-

zřiti; 2.) sicht —en, hledeti se, opatřiti se; —ung, f. prozřetelnost, f.

Vorsein, v. n. býti před.

Vorseß-, předstawni, adj.; —bar, adj. předstawitelný.

Vorseß-en, v. a. předstawiti, předložiti; 2.) sicht —en, uložiti sobě, umíniiti sobě; —lich, adj. schwälnv, zúmyslnv; adv. schwälně zumyslně; —lichkeit, f. zámyslnost, f.; —ung, f. předstaweni, n.

Vorsicht, f. opatrnost, prozřetelnost, f.; —ig, adj. opatrný, prozřetelný; —iqkeit, wie Vorsicht.

Vorsingen, v. a. předzpiwati; Jemand etwas —, zazpiwati někomu něco.

Vorsitz, m. přednost w seděni, předseděni; —en, v. n. napřed seděti; —er, m. předseda, y, m.

Vorsommer, m. podleti, n.

Vorforge, f. opatrnost, f.

Vorspann, m. u. f. přípřež, f. přípřeži, přípřeženi, n.; Vorspann-, při přežni, adj.; —en, v. a. připřáhnauti, připřahati.

Vorspiegel-n, v. a. předstirati, mámiiti; —ung, f. předstíráni, mámeni, n.

Vorspiel, n. předehra, y. f.; —en, v: a. napřed hráti, předehrati; Jemanden ein Stück; —en, někomu zahrati kausek.

Vorspiigen, v. a. zašpičatiti.

Vorsprache, f. přimluwa, y, f.

Vorsprechen, v. a. napřed řikati, predřikáwati.

Vorspringen, v. u. předskočiti.

Vorsprung, m. předskok, u, m.; 2.) vom Branntwein, wýstřelek, lku, wýstřel, u. m.; 3.) fig. předstízeni, n.

Vor-stadt, f. předměsti, n.; —städter. m. předměštan, a, m.; —städtlisch, adj. předměstský.

Vorstand, m. předstawený, ého, m.

Vorstechen, v. n. strmiti wzhůru; fig. předčiti

Vorsteck-en, v. a. predstrčiti, předstrkowati; —nagel, m. přetykač e, m.; —nadel, f. náprsní jehla.

29

Zahlb

478

Zahnst

gerade —, suda; ungerade —, licna;
der erste an der Zahl, počtem prwní;
2.) cifra, y, f.; beim Spinnen, pře-
deno, a, n.; Zahl-, čislowý, čiselni,
počtowy, početni; wyplatni.

Zahlbar, adj. solatný, splatitelný, ku
spláceni.

Zählbar, adj. čislný, scitedlný.

Zahl-breit, n. platnice, početnice, e,
f.; —buchstab, m. čislné, cifrowé pi-
smeno, litera počtowá.

Zahlen, v. a. platiti, zaplatiti; Schul-
den mit Schulden —, klin klinem wy-
rážeti; nach und nach —, spláceti, u-
pláceti.

Zählen, v. u. počisti, čisti, wypočisti,
počitati.

Zahlenlotterie, f. počtowá loterie.

Zahler, m. platitel, plätce, e, m.; —in,
f. platitelkyně, ě, f.

Zähler, m. početník, a, počitatel, po-
citař, e, m.; —in, počitatelkyně, ě,
počitařka, y, f.

Zahl-fiqur, f. cifra, y, f.; —geld, n.
platné, splatné, wýplatné, ého, n.;
—los, adj. bezpočetný, bez počtu,
bezčislný; —meise, f. mlynářiček,
čka, m

Zählgeld, n. početné, ého, n.

Zahl-meister, m. platník, a, m.; —mei-
sterin, f. platnice, e, f.; —mittel, n.
platidlo, a, n.; —pfennig, m. početní
peníz; —reich, adj mnohý, hojný w
počtu, silný na počet; —tag, m. wý-
platní den; —tisch, m. početnice,
platnice, e, f.

Zahlung, f. placeni, zaplazeni, n. plat,
u, m.

Zahlung-, wýplatný, wýplatni, plat-
ní, adj.; —Sanweisung, f.platni ukáz-
ka; —Skogen, m. platní arch; —lei-
sten, zaplatiti, wyplatiti; —Sschein,
m. úpis wyplatni.

Zahl-wort, n. slowo početní; —weise,
f. klapaci motowidlo; —woche, f.
wyplatní neděle.

Zahn, adj. krotký, pitomý, okrotlý,
ochočený —machen, zkrotiti, okro-

titi, ochočiti; —werden, krotnauti,
skrotnauti.

Zähmbar, adj. skrotitelný, okrotitelný.

Zähmen, v. a. krotiti, zkrotiti.

Zähmer, m. krotitel, zkrotitel, e, m.;
—in, f. zkrotitelkyně, ě, f.

Zähmung, f. kroceni, skroceni, n.

Zahn, m. zub, u, m.; Zähne blecken,
šklibati se; vorderer —, prodawač,
e, m.; Hundz —, špičák, u, m.; hin-
terer Stock—, třenowni zub, m. sto-
lička, y, f.; ein großer Langer —, ta-
fák, u, m; Schneidezähne, pl. m. zu-
by řezaci, kausaci; Borderzähne, zu-
by předni; Eckzahn, m. zadni zub;
Schlangenzähne, hadi zuby; Schiefer,
—, m. zub drobiwý; es thut ihm kein
— mehr weh, jest bez sebe; am Ra-
de, palec, Ice, m. zuby; Zahn-, zu-
howý, zubni, adj.

Zahn-arzt, m. zubni lékař; —blecher, m.
zuboškleb, a, m.; —brecher, m. zu-
bitrh, zubilom, a, f.; —bürste, f. kar-
táček na zuby.

Zähneln, v. zaubky dostáwati, zuba-
titi.

Zahnen, v. n. zaubky dostáwati; v. a.
zubatěti; zuby wyřezati; —, n. zu-
deni, řezáni, zubů

Zahn-eutzündung, f. zánět zubin; —fie-
ber, n. zimnice k zubům; —fleisch, n.
zubina, zubowina, y, f. dáseň, sně,
f.; —fleischgeschwulst, f. otok zubin;
—hobel, m. zubownik, u, zubatý struh,
m.; —höhle, f. štěrbina w zubu; —
geschwür, n. pištěl na zubině.

Zähnig, adj. zubowatý; 2.) zubý.

Zähn-klappen, —klappern, n. jektáni
zubami; —knirschen, n. škřipěni zubů.

Zähntein, n. zaubek, bku, zaubeček,
čku, m.

Zahnkraut, f. Zähnwurz.

Zahn-loß, adj. bezzubý; —lüde, f. zu-
bí lůžko; —pulver, n. prašek na zu-
by; —reißer, m. zubotrh, zubitrh, a,
m.; —schmerzen, —weh, n. boleni zu-
bů; —sichel, f. zubanec, nce, m.

Zahn-stoher, m. zubiklač, e, m. zub
paradlo, n.; —troft, m. těšinka, am-

Zimm

486

Zoll

Zing, m. hawiŕ, e, m.; holz, n. tesa-
sane dřiwí.

Zimmer-lauß, f. odřežek: m.; —mann,
m. tesař, e, m.; —meister, m tesař-
ský mistr; —n, v. a. tesati, otesáwa-
ti; 2.) raubiti; —ung, f. raubeni, n.;
—wärter, m. podpokojt, iho, m.; —
werft, n. místo ke staweni lodi; —
werk, n raubeni, n.

Zimmet, Zimmt, m. skořice, v, f.; —
baum, m. skořice, v, f. skořicowý
strom.

Zimpern, v. n. kwokati, kuňhati.

Bink, num. pětka.

Bink, m. einek, m.

Zinke, f. cink, u, m.; 2.) — im Rechen,
zub u hrábi.

Binn, n. cín, u, m.; —bergwerk, n. ci-
nowě hory.

Binne, f. cimbuři, n.

Binn-feile, f. pilník na cín; —gießer,
m. cinaŕ, e, m.; —kraut, n. přeslička,
y, f.

Binnober, m. cinobr, u, m.; —roth, adj.
cinobrowý.

Bins, m. úrok, u, poplatky, pl. m. čin-
že, e, f.; firer —, plat stálý; bloßer
—, plat holý; —bar, adj. poplatní;
—barkeit, f. poplatnost, f.; —bauer,
m. poplatník, činžownik, a, m.; —
buch, n. činžowni kniha.

Binse, f. úrok, u, m.; —n, v. n. činže
wznášeti, wydáwati; v. u. poplatky
dáti.

Bins-fällig, adj. poplatní; —fassion, f.
nájemní fase; —frei, adj. bezpoplat-
ní, bezčinžowní; —herr, m. činžow-
ní pán; —mann, m. poplatník, cin-
žownik, a, m.; —münze, f. peníz čin-
žowý; —pflichtig, adj. poplatní, čin-
žowní, úroční; —tag, m. den odwá-
děni činže; —zahl, f. počet Rimský.

Bipf, m. třpit, u, tipec, pce, m.

Bipsel, m. roh, cip, u, m.; —ig, adj.
rohatý, cipátý; —pelz, m. pelišek,
šku, m.

Bipperlein, n. dna, pl. ü.

Bips, m. třpit, tipec, m.

Zirbel-bann, m. limba, y, f.; —nuß, m.,
šiška limbowá.

Zirgelbaum, m. kopřiwnik, u, m.

Zirkel, m. kolo; 2.) kružidlo, a, n.
Zirkel-, kruhowý, kolowý, adj.; —li-
nie, f. skružná lińa; —n, v. n. krau-
žiti; —rund, adj. okrauhlý; —schmied,
m. kružidlár, e, stružnik, a, m.

Zirken, v. n. crkati, cwrkati.

Zirkularschreiber, n. cirkuláŕ, e, m.

Zirneiche, f. cer, m.

Zirpen, v. n. cwrčeti, cwrkati.

Zischeln, v. n. u. a. šeptati, pošeptati,
pošeptáwati, ckáti.

Zisch-en, v. n. syčeti, sykati; 2.) v. a.
šeptati; —end, adj. sipliwý; —er,
m. sykač, e, m.; —erin, f. sykačka
y, f.; —mauß, f. sisel.

Ziser, —erbse, f. cizrna, y, f.

Zither, f. citara, citera, y, f.

Zitrone, f. citron, u, m.; —nbaum, m.
citronowy strom; —nhandel, m. ci-
tronářstwi, n.; —nwald, m. citrono-
wi les, n.

Zits, m. cic; —en, adj. cicowý.

Zitscherlein, n. čečetka, y, f.

Bitter, m. lišej; —aal, m. lenoch, m.;
—espe, f. osyka, y, f.

Bitter-gras, n. třeslice, e, f.; —mal, n.
lišej, m.

Bittern, v. n. třisti, třásti se; stárk —,
chwiti se; vor Kälte —, sichrati;
2.) lekati se; —b, adj. třesauci.

Bitter-nadel, f. třesidlo, a, n.; —wur-
zel, f. štowík, u, m.

Bitwer, m. cicwar, u, m.

Bize, f. cecek, cku, m.

Zobel, m. sobol, a, m.; —fell, n. soboli
kůže.

Zober, m. děber, žber, u, m.

Zose, f. panská é, f.

Zögern, v. n. meškati, dliti, prodle-
wati, piplati se; —b, wáhawý, pro-
dlewawý, zdlauhawý.

Zögling, m. schowanec, wychowanec
nce, m.

Zoll, m. caul, u, m.; 2.) mýto, clo, a'
n.; Zoll-, caulowy, caulny; colni'
celni, adj.; —amt, n. celný úřad; —

Bollt

487

bar, adj. wyclitelný; —vereiter m. pocelný, pomýtný, ého, m.; —einnehmer, m. clonosta, y, clonoš, c, m. mýtný, celný, ého, m.; —en, v. a. cle platiti, wycliti; fig. wzdáwati.

Zoll-frei. adj. swoboduň od cla; —gerechtigkeit, f. wýsadné clo; —haus, n. celna, y, celnice, e, f.

Böllig, adj. caulny; zehn, —, desiticaulný.

Zoll-kammer, f. celní dům, m. clo, a, n.; —maß, n. caulni mira.

Böllner, m. celný, ého, celaár, e, celník, a, m.

Zoll-pflichtig, adj. clu podrobený; —schein, m. celní úpis; —schreiber, m. mýtní písar; —stab, m. prawidko, a, n.; —stoch, m. prawidko, a, n. caulnik, u, m.

Zoll-tafel, f. celní dska, tabulka; —tarif, m. celní taryfa; —wesen, n. celnictví, n.

Zone, f. pásmo země.

Zoologie, f. zwěřopis, u, m.

Zopf, m. wrkoč, e, rulik, cop, u, m.; —band, n. wrkowá stužka; —ende, n. wrcholek, m.; —stange, f. těžadlo, a, n.

Zorn, m. hněw, u, m. zlost, hněwistost, f.; —ig, adj. hněwiwý, zlobiwý, zlostný; —ig werden, rozhněwati se, rozlobiti se; —ruthe, f. metla boží.

Zote, f. kosma, y, f. cáp, u, m.; an Kleidern, cancaur, u, m.; 2.) kudrlinaky, pl.

Zotenreißer, m. swiňák, prasák, a, kanec, nce, m.

Zot-icht, adj. capartowitý, cancaurowý; —ig, adj. kosmatý, huňatý; —ig machen, rozchlupatiti; —ig werden, zchlupatiti.

Zottel, f. kosma, y, f. cáp, u, m.; —n, v. n. caurati, càrati.

Zu, praep. k, ke, ku; es ist ihm nicht wohl — Muthe, není mu hrubě kmysli; — guter legt, k posledku; — Stande bringen, k mistu přiwesti,

Zubr

něco dowesti; — Gaste bitten, k hositině, k obědu zwáti; ein Pferd zum Reiten, kuňk jízdě; 2) na: ein Tresen zur See, — Lande, bitwa na mori, na suchu, na zemi; zur Linken gehen, na lewé straně, po lewu jít; zum Uiberflaß, na zbyt; zur Frühlingzeit, na jaro; zum wenigsten, na nejmýň; mir zum Schaden, mně na škodu; zum Priester weißen, na kněžství swětiti; Jemand — Leibe gehen, na někoho jiti, do někoho sedáti; 3) do; — Felde ziehen, do pola táhnauti; von Kopf bis — Fuß, od hlawy do paty; 4) od; von Haus — Haus, dům od domu; 5) o; 6.) po; — Wasser, — Lande reisen, po wodě, po zemi, po suchu jeti; von Tag — Tag, den po dni; 7.) při; 8.) w; hier — Lande w zdejši, w této zemi; — rechter Zeit, práwě w čas; 9.) z; 10.) za, es wird mir — Theil, dostane se mi za podl; sich zum Fürsten aufwerfen, za kníže se wystawiti; 11.) u: 12.) zur Ader lassen, žilau pustiti; zu dir Zeit, tehdaž; zu halben Mächten trinken, celé půl noci chlastati; 13.) adv. zu! zu! jen do toho! jen pořád! 14.) Zu, in der Zusammenfeßung, pořád, při, als — zuarbeiten, pořád pracowati.

Zubauen, v. a. zazditi, zastawěti.

Zubeißen, v. n. přikusowati.

Zuber, m. žber, štandlik, u, m.

Zubereit-en, v. a připrawiti, přichystati, přistrojiti —ung, f. připrawa, y, f chystáni, n.

Zuberstange, f. žberni bidlo.

Zubetten, v. a. u. n. zalepowati.

Zubiegen, v. a. zahnauti.

Zubinden, v. u. zawázati, zawazowati.

Zublasen, v. n. pořád faukati; v. a. za faukati.

Zubleiben, v. zawřenu zůstati.

Zubrauen v. přiwařiti.

Zubrennen, v. a. připáliti.

Zubringen, v. a. prinesti, přinášeti; 2.) tráwiti, ztráwiti; 3.) mariti, mrhati; 4) dohoditi, dohazowati.

31 *

Zukom

490

Zunick

Zukommen, v. n. přijíti; 2.) dopřáti, přepustiti; 3.) přislušeti, náležeti, slušeti; 4.) pojímati.

Zukönnen, v. k něčemu moci.

Zufunft, f. přišti, n. příchod, u, m.; 2.) hudaucnost, i. f.

Zufünftig, adj. přišti, budaucí.

Zulächeln, v. n. smáti se, usmíwati se
na někoho.

Zulage, f. raubení, n.; 2.) přídawek, wku, m.; 3.) přiwažek, žku, m.

Zulangen, v. n. sahati, sáhnauti; 2.) stačiti, dostati se; 3.) v. a. podati, podáwati.

Zulänglich, adj. dostatečný; —keit, f. dostatečnost, f.

Zulaß, m. připust, u, m.

Zulass-en, v. a. zawřené nechati; 2.) pustiti; 3) připustiti; 4.) dopustiti; —ung, f. dopuštěni, n.

Zuläffig, adj. dowolený, dopustitelný; —keit, f. dopustitelnost, f.

Zulauf, m. shěh, u, m.; —en, v. n. běžeti; 2.) uháněti, ubihati; 3.) přiběhnauti.

Zulegen, v. a. přiložiti, přikládati; 2.) založiti, složiti, skládati; 3.) přidati; 4.) přičítati.

Zuleimen, v. a. zalepiti.

Zulebt, adv. k posledku, na posledy, posléz.

Zulöthen, v. a. zaletowati, přiletowati.

Zulp, m. cumel, m.; —en, v. n. cumlati.

Zulügen, v. přilhati.

Zumachen, v. n. zadělati, zahraditi, zawřiti, zapnauti, zapiti, zamhauřiti, přiklopiti.

Zumal, conj. zwlášť.

Zumauern, v. a. zazditi.

Zumessen, v. a. odměřiti, přiměřiti, přiwlastniti.

Zumpfen, v. n. krotiti.

Zumuth-en, v. a. domníwati se, smýšleti, tušiti; —ung, f. domnění, domýšlení, n.

Zum wenigsten, nejméně, na nejmýň.

Zunächst, adv. nejbliżeji.

Zunadeln, v. zašpendliti.

Zunaadeln, v. a. hřebem zatlauci.

Zunähen, v. a. zašiti, zašiwati.

Zunahme, f. přibýwáni, rozmáhání, m.

Zunähter, m. kožešnieký hudlař.

Zuname, m. příjmí, příjměni, u.

Zünd-, zapalowaci, zápalný, adj.

Zündbar, adj. zapalitelný.

Zünden, v. a. chytiti, chytati.

Zunder, m. traud, u, m.

Zünder, m. zapalowač, e, m.

Zunder-büchle, f. traudník, u, m.; —schwamm, m. hubka, y, f.

Zünd-holz, n. přípal, u, m.; —loch, n. wypalowaci dirka; —maschine, f. rozswěcowadlo, rozžehadlo, a, n.; —pfanne, f. pánwička, y, f.; —pulver, n. ručničný praeh; —röhre, f. zapalowací trubka; —ruthe, —stange, f. zapalowaci hül.

Zunehmen, v. a. přibyti, přibýwati; 2.) rozmáhati se; 3.) prospiwati.

Juneig-en, v. a. nachyliti, nakloniti; —ung, f. náchylnost, náklonnost, i, f.

Junestein, v. a. zastehnauti.

Zunft, f. třída, y, f.; 2.) pořádek, dku, cech, u, m.; Zunft-, pořádkowy, pořádečni, cechowy, cechowní, adj.

Zunft-genoss, m. cechownik, a, m.; —herr, m. cechowní dohlížitel.

Zünftig, adj. cechowní, pořádečný; —keit, f. cechownost, f.

Zunftgemasß, adv. cechowně.

Zunft-meister, m. cechmistr, a, m.; —recht, n. práwo pořádku; —verwandte, m. stejného pořádku; —weiße, adv. po pořádku, po pořádcích.

Zunge, f. jazyk, a, m.

Züngein, v. n. brebencowati, jazyčkowati.

Zungen-, jazykowy, jazyčni, adj.

Zungen-band, n. uzdička pod jazykem; —buchstah, m. čtena jazyčná; —drescher, m. štěkawec, wce, darmotlach, a, m.; —sörmig, adj. jazyčkowatý; —schlag, m. klokt, pysk, u, m.

Zünglein, n. jazyček, čku, m.

Zunichte machen, v. a. zničiti, w nic učiniti, na zmar obrátiti.

Zunicken, v. a. u. n. pok nauti; 2) v a. kynutim pochwáliti.

Zunö

491

Zutam

Zunſthig-en, v. wtirati se k někomu;
—ung, f. wtiráni, n.

Zuordnen, v. a. přizřiditi.

Zupeitschen, v. n. praskati.

Zupetschiren, v. zapečetiti.

Zupfeisen, v. n. hwizdati, přihwizdowati.

Zuſen, v. a. šklubati, šklubnauti; 2.) těpiti.

Zupſlaſtern, v. a. zadlažiti.

Zupſlöcken, v. a. zakoliti.

Zupſlügen, v. a. zaworati.

Zupſropfen, v. a. zašpuntowati.

Zupſseide, f. třepaně hodbáwí.

Zupichen, v. a. zasmoliti.

Zupſagen, v. n. do něčeho plesknauti.

Zuweschen, v. a. přitřepati.

Zulumpen, v. n. hňápnauti do něčeho.

Zurüthen, v. a. k něčemu raditi.

Zurauschen, v. n. hrčeti, přihrčeti;

Zurehn-en, v. a. přičisti, připsati, 2.) přičtati; —ung, f. přičteni, připsání, říčitání, n.; —ungsfähig, adj. přičtatelný.

Zurech-bringen, v. a. přiwesti na prawau estu, naprawiti; —kommen, v. přijitiwod; —machen, v. a. zprawiti, naprawiti; —weisen, zprawiti, ukázat.

Zurode, f. domluwa, y, f.; —n, v. n. domlauvati.

Zureichen, v. a. podati, podawati; v. n. stačit, postačowati, dostačiti.

Zureiten, v. n. jeti na koni; 2.) v. a. ein Pferd—, projížděti koně.

Zurennen, v. n. hnáti (se) uprkem.

Zuricht-en, z a. připrawiti, přistrojiti, přihotowit. fig. sich —en, zdělati se, zprawiti se —ung, f. připrawa, y, f.

Zuriegeln, v. n. záworau zastrčiti, na záworu dáti

Zürnen, v. n. něwati se, zlobiti se.

Zurollen, v. n. kutiti se, kotáleti se; v. a. přikulit se.

Zuroſten, v. a. azrzawěti.

Zurück, adv. zpäkem, zpätky, nazpátek, zpět; —bialten, v. a. zadržeti; —bleiben, v. n. pozadu zůstati; —

fahren, v. n. zpět jeti, wězti se; vor Schreck — fahren, trhnauti sebau; mit d. Hand —fahren, odtrhan uti ruku.

Zurückfallen, v. n. zpátkem padnauti; —führen, v. a. zpět wěsti, wězti; —geben, v. a. nazpátek dáti, nawrátiti; —geben, v. n. nazpátek jiti, zpět ehoditi.

Zurückhalten, v. a. zdržeti, zadržeti; —fehlen, v. n. wrátiti se, wraceti se; —kommen, v. n. zpět nawrátíti se.

Zurück-funft, f. nawráceni, n. náwrat, u, m.; —lassen, v. u. pozůstawiti, zanechati; —legen, v. a. odložiti, odkládati; překročiti z. B. das siebente Jahr, sedmý rok překročiti; —prallen, v. n. odraziti se, odskočiti; —schieben, den Eid. wrátiti přisahu; —schießen, v. a. odeslati, zpátkem poslati.

Zurück-schlagen, v. a. zahnati; —schreiben, v. a. oepsati; —schreiten, v. nazpět staupati; —sehen, v. n. ohlednauti se, ohledati se; —sehen, v. a. odložiti.

Zurück-finken, v. n. zwrátiti se; —fingen, v. n. po zpátku seděti; —follen, v. miti se wrátiti; —stellen, v. wrátiti, nawrátiti; —treten, v. n. ustupiti, odstaupiti; —weisen, v. a. zpět odeslati; —ziehen, v. a. někoho z něčeho srazit! sich, cauwati

Zuruf, m. wolání, pokřikowání, n.; —en, v. n. prowolawati, pokřikowati.

Zurunden, v. a. zakulatiti, zkusatiti.

Zurüsten, v. chystati, strojiti, připrawowati.

Zusage, f. přiřčení, n. přípowěd, i, f., —n, v. a. přiřici, připowěditi.

Zusammen, adv. spolu, dohromady, pospolu, s; dohromady, na; —arbeiten, v. n. ein Pferd, ztýrati, zchwátniti koně; —beissen, v. a. zuby zatiti; —bringen, v. a. sehnati, sebrati, sněstiti; —fahren, v. a. swézti, swážeti.

Zusam

492

Zusch

Zusammen-fallen, v. a. nahromad i spad-
nauti; -falten, v. a. zwraštiti, skr-
čiti; -fassen, v. a. obsáhnauti; -
fließen, v. n. stěci se, stýkati se,
shrnauti se, sliti se: -fluß, m. stok,
shěh, u. m.; -fuchtein, v. a. seša-
wlowati.

Zusammen-fügen, v. a. spojiti, slaučiti;
-führen, v. a. sważeti; -geben, v.
a. oddati, oddáwati; -gehören, v.
a. k sobě náležeti; -halten, v. a.
dohromady držeti; -hang, m. spo-
jeni, n; sauwislost, i, f.

Zusammen-hängen, v. a. srownawati
se, sauwiseti; -hängen, v. shromäž-
diti; -heften, v. sepnauti, sepinati;
-heiraten, v. a. wziti se; -kegen,
v. seestwati; -kaufen, v. skupowati;
-kitten, v. sklejiti, sklejowati; -
kommen, v. n. sjiti se, shledati se;
2.) setkati se.

Zusammen-funst, f. schůzka, y, f. se-
jiti, n.; -lauf, m. sběh, u, m. sbě-
hnuti, n.; -laufen, v. n. sběhnauti
se, sbíhati se; -leiten, v. a. swěsti,
swoditi; -lefen, v. a. sezbirati; -
vacken, v. a. dohromady swázati.

Zusammen-pressen, v. stlačiti; -reimen,
v. rymowati se dohromady; -raffen
v. a. shrnauti; sich -raffen, zotawiti
se, sebrati se.

Zusammen-rechnen, v. a. spočísti, spo-
čítati; -richten, v. a. zprawiti, spo-
řadati; -rottung, f. spiknuti, n.; -
rücken, v. n. shluknauti se, dohro-
mady se sražeti; -rühren, v. a. za-
michati.

Zusammen-schicken, v. n. sich, k sobě se
hoditi; -schießen, v. n. Geblüt,
shrnauti se; v. Geld, složiti, sklá-
dati; Festungswerke, sestřileti.

Zusammen-schlagen, v. a. roztlauci,
ztlauci, roztriskati; d. Hände, ruka-
ma tleskati, rukama lomiti; -schnei-
den, v. sřezati; -schnüren, v. stá-
hnauti; -schreiben, v. sepsati; -set-
zen, v. do hromady dáti, složiti; -
seßung, f. složeni, n; -spinnen, v.
a. spiesti; -spünden, v. a. sešpun-

towati; -stimmen, v. n. srownawati se; v. a. seštemowati.

Zusammen-stimmung, f. spoluzwučnost,
f. seštemowáni, n.; -storpeln, v. a.
zbauchati, splácati; -stoß, m. shěh,
u, m. sběhnuti, n.; -stoßen, v. a.
dohromady sraziti; -strömen, v. n.
stěci se, stýkati se, shrnauti se -
streichen, v. a. shrnauti.

Zusammen-stürzen, v. n. zbořiti se, se-
sauti se; -suchen, v. a. shledati; -
treten, v. a. sešlapati; -sich verte-
ben, v. srozuměti sobě; -sich wer-
schwören, v. spřisähnauti se; -wch-
sen, v. n. srüsti; -werfen, v. a. slá-
zeti; zbořiti; -ziehen, v. a. dohro-
mady stähnauti; -ziehung, f. stíže-
ni, n.

Zusatz, m. přidawek, wku, m.; Zutag,
m. přidawkowy, adj.

Zuschanzen, v. a. dohoditi, dohazowati.

Zuschärfen, v. a. přiostřiti, zostřiti.

Zuschärren, v. a. zahrabati.

Zuschauen, v. n. diwati se, kaykati.

Zuschauer, m. diwák, a, m.

Zuschicken, v. a. posilati, dosikati.

Zuschieben, v. n. strkati; 2.) 'f. u. přistrčiti, přistrkowati.

Zuschießen, v. a. přidati, přiławati.

Zuschlag, m. přiražek, žku, n přířknuti, n.; -en, v. n. tlauci, auchnauti.

Zuschleppen, v. a. přiwłeci, přiwláčeti, přiwlikati.

Zuschließen, v. a. zamknut, zamykati.

Zuschmeißen, v. n. přihodi; v. u. prasititi.

Zuschmiegen, v. se přilahditi.

Zuschnallen, v. a. na přezu zapíti, zapnauti.

Zuschnappen, v. n. klapduti; v. a. zaklapnauti.

Zuschneiden, v. n. střihai, řezati, krájeti; v. a. přistřihovati, přiřezáwati, přikrajowati.

Zuschneider, m. krajece, m.

Zuschnitt, m. střih, u m.

Zuschnüren, v. a. zašěrowati.

Zuschrauben, v. a. zeraubowati.

Zuver

494

Zweib

Zuversicht, f. ubezpeilost, bezpečnost, f.: -lich, adj. ubezpečilý, jistotný.

Zuviel, adv. příliš mnoho, tuze mnoho.

Zuvor, adv. před tim.

Zuvörderst, adv. předewším.

Zuvorkommen, v. a. nadejiti, předeji-
ti, předcházeti; -thun, v. a. před-
sáhati, přewyšowati.

Zuwachs, m. přirostek, přirůstek, tku, m.; -en, v. n. přirůsti, přirůstati, přibyti.

Zuwage, f. přiwažek, žku. m.

Zuwägen, v. a. přiwážiti.

Zuwarten, v. počkatı.

Zuwege, adv. bringen, způsobiti, do-
westi.

Zuwehen, v. a. přiwanauti, zawáti.

Zuweilen, adv. někdy, časem, druhdy.

Zuweisen, v. a. přiukázati, poukázati.

Zuwenden, v. a. obrátiti; 2.) proká-
zati, propůjčiti; 2.) dohoditi.

Zuwerfen, v. n. házeti, hoditi; 2.) v
a. zabuchnauti.

Zu Werke gehen, mit etwas, pokračo-
wati, nakládati s něčím.

Zuwider, prp. proti; 2.) protiwný; —
werden, zprotiwiti se, zprotiwowa-
ti se.

Zuwicken, v. a. zawinauti.

Zuwinken, v. n. kynauti, pokynauti.

Zuwintern, v. a. zamrznauti.

Zu wiffen thun, v. n. dáti wěděti, dáti wědomost.

Zuzahlen, v. a. doplatiti, dopláceti.

Zuzählen, v. a. připočisti, wytáhnauti.

Zuzäunen, v. a. zahraditi, plotem obe-
hnati.

Zu Zeiten, adv. někdy, časem, druhdy.

Zuziehen, v. n. zatähnauti, přitáhnau-
ti; einen Schaden -, škodu půso-
biti.

Zwachen, v. a. šklubati, natahowati.

Zwagen, v. a. drhnauti.

Zwang, m. nuceni, násili, n.; -banleihe,
f. nucená půjčka; -brief, m. list do-
hánčí; -dienst, m. bezděčné diło.

Zwängen, v. a. nutiti, nutkati.

Zwang-mühle, f. panský mlýn pro
poddané.

Zwangss Arbeit, f. práce z přimuceni;
- arbeitshaus, n. newolná pracowna;
-smittel, n. násili, donuceni, n.

Zwanzig, num. dwadcet: -er, m. dwad-
cetnik, u, m.; 2.) (Zahl), dwadcitka,
y, f.; -fach, adj. dwadcaterý; -mal,
adv. dwadecikrát; -ste, adj. dwad-
cátý; -stel, n. dwadcetina, y, f.

Zwar, conj. sic, sice.

Zweck, m. cwok u, m.; 2.) cíl, konec,
nce, úmysl, u, zřetel, e, m.; -en, v.
nacwokowati; 2.) směrowati, ciliti;
-enholz, n. brslen, u, m.; -hammer,
m. wybijeci kladiwo.

Zweck-mäßig, adj. k cíli příslušný, příměřený; whodný; -keit, f. příměřenost, f.

Zwei, num dwa, dwě; alle zwei, oba-
dwa; -blätterig, adj. dwojlisty; -
deutig, adj.wojsmyslny, obostran-
ný; -deutigkeit, f.wojsmyslnost,
f.; -dräthig, adj. dwaupramenný; -
drittel, dwě třetiny.

Zwei-echig, adj. dwaurohý; -er, m.
tronik, u, m.; (d. Zahl), dwojka, y
f.; -erlei, adj. dwoji; -fach, -fäl-
tig, adj. dwojnásobný, dwojitý; -
falter, m. motýl, a, m.; -gröfsel-
stück, n. půwtorák, u, m.

Zweifel, m. pochybnost; etwas in -
ziehen, pochybowati o něčem; in -
segen, w pochybnost uwěsti.

Zweifel-haft, adj. rozpačný, 2.) po-
chybný; -haftigkeit, f. pochybnost,
-n, v. n. pochybowati; -skuoten, m.
klička, y, f.; -sucht, f. pochybowač-
nost, f.; -füchtig, adj. pochybo-
wačný.

Zweifler, m. pochybowatel, e, m.

Zweig, m. ratolest, i, wětew, twe, f
odwětwí, n.; -en, v. a. štípiti, wru-
bowati.

Zweigig, adj. ratolesiný.

Zwei-händig, adj. dwauruký; -hän-
gig, adj. dwaustranný, oboschranny;