Bekleistern

131

B Belagerung

uredu, uredovati; služiti; einen
mit einem Amte —, dati službu
komugodir, postaviti ga u službu;
—ung, f. oděvanje, obłačenje;
oděća; obuća; zastiranje, zastor;
obavljanje, opravljanje.

Bekleistern, v. a. namazati klijem;
fig. zatušiti, zabušiti, zamazati.

Beklemm-en, v. a. stisnuti, stegnuti,
pritisnuti (sèrce); —t, adj. bri-
žan, skončan, pečalan; —ung, f.
stisnutje, stezanje (sèrca); fig.
briga, skončanje, pečal.

Beklommen, f. Beklemmt.

Beklopfen, v. a. kucati; biti, izbiti.

Beklügeln, v. u. mudrovati nad čim.

Bekommen, v. a. dohiti, zadobiti,
dostati, primiti; er bekommt Zähne,
zubi mu rastu; Risse —, pucati,
puknuti; eine Krankheit —, razbo-
liti se, obolěti; ein Kind —, ro-
diti děte; wohl —, u tek poči,
ići; schlecht —, presěsti, presěd-
nuti.

Bekommlich, adj. lastan.

Bekrken, v. u. začepiti (ploske); u-
dariti plutu (na mrěže),

Beköstig-en, v. a. hraniti, hranu da-
vati; —ung, f. hrana.

Beträftig-en, v. a. potvèrditi, pokrě-
piti; —end, adj. potvèrdan, po-
krépan, ukrépan; —ung, f. potvèr-
djenje; vlast.

Betränz-en, v. a. věnčati, ověnčati,
věncem nakititi; —ung, f. věn-
čanje, nakitjenje věncem.

Bekraßen, v. a. grebsti, ogrebsti;
češati, počešati.

Bekreisen, v. a. okružiti, kružiti.

Bekreuzen, v. a. prekrižiti, prekèr-
stiti.

Bekriechen, v. a. laziti, plaziti, mi-
lèti (po čem).

Bekrieg-en, v. a. zavojstiti, zaratiti,

dignuti vojsku (na koga); fig. voje-
vati, tući se, biti se, boriti se,
ratovati; —er, m, neprijatelj,
protivnik, zavojštitelj; —ung, f.
zavojštenje, zaratjenje, zavoj-
vanje, rat.

Bekrippen, v. a. graditi, ograditi.

Bekrittern, v. u. razsuditi, protresti,
prorešetati.

Bekrön-en, v. a. kruniti, okruniti;
—ung, f. krunjenje.

Bekrusten, v. u. koriti, okoriti.

Bekümmer-n, v. a. žalostiti, mučiti,
skončivati; sich —, v. r. über et-
waß —, tugovati, žalostiti se,
skončivati se rad čega; um etwas
—, briniti se, starati se, skèrbiti
se, hajati, mariti; —niß, f. tuga,
žalost, pečal, skončanje, jad, ne-
volja; —t, adj. tužan, žalostan,
pečalan.

Beküßen, v. a. poljubiti, izljubiti,
izčelivati.

Belächeln, v. u. posměhavati se
čemu.

Belachbar, adj. směšan.

Belach-en, v. a. smijati se, rugati se
čemu; —enswerth, adj. směšan,
vrědan směha; —ung, f. směh, po-
ruga.

Belad-en, v. a. napèrtiti, natovariti,
nakèrcati; fig. pritisnuti, obtèr-
šiti (poslom); —ung, f. tovar, te-
ret.

Belagerer, m. obsědnik, obsadnik;
—n, v. a. oksesti, podsesti, ob-
saditi; einen —, dosadjivati ko-
mu, nedati mu mira; —te, m. ob-
sědjenik, obsadjenik.

Belagerung, f. obsěda, obsada, ob-
sědnutje; —sarmec, f. obsadna
vojska; —kentwurf, m. obsadna
osnova; —geschütz, n. obsadni,
veliki topovi, obsadni, velji o-

9 *

Belang

→ 132

B

Beleidigen

ganj; —skrone, f. obsadna kruna;
—skunft, f. obsadstvo; —srayon,
m. obsadni okrug; —štand, m.
obsadno stanje, pod obsadom; —
šwerke, n. pl. obsadne zabrane.

Belang, m. važnost, utištenje; —en,
v. a. (betreffen), ticati se, spadati;
einen gerichtlich —, tužiti, obtu-
žiti, pozvati koga pred sud; —
end, adj. ticajuć; — adv. u ob-
ziru, u pogledu; —ung, f. tužba,
obtuženje.

Belangweilen, v. a. dosaditi, dosa-
djivati, dodijati.

Belassen, v. a. ostaviti; Jemanden
bei einer Sache —, pustiti koga
pri čem.

Belasten, v. a. natovariti, napèrtiti,
nakèrcati, obteretiti, obtèršiti.

Belästig-en, v. a. dodijavati, dosa-
djivati, uznemirivati, biti na, il od
neprilike; —ung, f. dosada, do-
sadjivanje, neprilika, dodijanje.

Belatten, v. a. obiti, obijati let-
vama.

Belaub-en, v. a. pokriti, pokrivati
listjem; sich —, listati, prolistati,
oděnuti se listom; —t, adj. list-
nat, listovit.

Belauern, v. a. posluhivati, prisluš-
kivati, motriti, vrebati; prežati.

Belauf, m. broj, suma, ukup, izno-
sak; bis zum —, do —; —en,
v. a. obtérčati, pretérčati; (von
Hunden), vezati se; sich —, v. r.
térati se, pudjati se, voditi se,
jahati se; iznositi, iznašati, či-
niti; —ung, f. těranje, jahanje,
pudjanje (u živine).

Belauischen, f. Belauern.

Beläuten, v. a. zvoniti na što.

Beleb-en, v. a. oživěti, uzkrěsiti;
podpaliti, podpiriti, podažgati;
—end, adj. životvoran; —t, adj.

živ, veseo; —theit, f. živost, živah
nost, veselje; —ung, f, oživljenje,
život; poticanje, podžiganje, raz-
veseljenje.

Belecken, v. a. lizati, oblizati, poli-
zati; kušati.

Beledern, v. a. obiti, obijati, obšiti
kožom.

Beleg, m. svědočba, svědočanstvo,
dokaz, dovod, dokument, pismo;
prilog.

Belege, n. obšava.

Beleg-en, v. a. zastěrti, pokriti, ob-
ložiti; obšiti; pojahati, opasti,
natěrati (ždrěbac kobilu); etwaš
mit Schriften —, dokazati, posvě-
dočiti; oskěrbiti pismo prilozima;
einen mit Strafe —, kazniti, pe-
depsati; mit Beschlag —, uzaptiti
što; mit Verbot —, obustaviti
što; mit Abgaben —, udariti, na-
metnuti danak; —en, adj. polo-
žen, postavljen, ležeć, stojeć; —
ung, f. obloženje, pokritje, za-
stěrtje, oskěrba; uzaptjenje; obu-
stava, zabrana.

Belehn-en, v. a. dati, darovati, po-
kloniti, (imanje); —er, m. gospo-
dar od feuda, feudnik, darovitelj,
darovnik; —te, m. feudovnik, ob-
darenik, obdaren imanjem go-
spodskim; —ung, f. darovanje,
poklonjenje imanja.

Belehr-en, v. a. poučavati koga, na-
putiti, uputiti, ubavěstiti; sich —
lassen, razpitati, propitati; fig.
dati se naputiti; —end, adj. nau-
kodajan, poučan; pun nauka; —
ung, f. nauk, poučavanje, naputak,
uputjenje, ubavěstenje.

Beleibt, adj. debeo, pretio, tust, je-
dar; —heit, f. debljina, pretilost,
jedrina.

Beleidig-en, v. a. uvrěditi, učiniti

Beleischen

-9 133 -

Bemerkbar

krivo; —end, adj. uvrědan; —er, m. uvrěditelj, uvrědnik; —te, m. uvrědjenik; —ung, f. uvrěda, uvrědjenje; thätliche —, uvreda dělom, rukostavna uvrěda; wörtliche —, uvrěda rěčju.

Beleischen, f. Belehnen.

Belemnit, m. strěla (věrsta od kamena.

Belesen, v. a. trěbiti, otrěbiti, brati, obrati; — adj. čitao, štio; učen; —heit, f. čitalost, štilost.

Beleucht-en, v. a. osvětiti; razsvětiti, razsvětliti, razjasniti, objasniti, prosvětliti; (untersuchen), razmotriti, prosuditi; —ung, f. razsvěta, razsvětljenje, prosvěta, prosvětljenje, objasnjenje; fig. razmotrenje, prosud, prosudjenje, izjasnjenje.

Belfern, v. n. čefkati, lajati; fig. psovati, vikati na koga.

Belieben, v. i. dopadati se, ugodan biti; htěti, izvolěti; sich etwas — lassen, drago biti, těrpěti; — n. volja, želja.

Beliebig, adj. uvoljan, u volju, polag volje.

Beliebt, adj. tražen, ugodan, ljubljen, primljen.

Belisten, f. Ueberlisten.

Bellen, v. n. lajati.

Belletrist, m. lěposlovac; —ik, f. lěposlovstvo.

Bellhammel, m. ovan prevodnik.

Belob-en, v. a. hvaliti, pohvaliti; —t, adj. hvaljen; rečen, spomenút; —ung, f. pohvala, slava; —ungsschreiben, n. —ungsbrief, m. pohvala, pohvalni list.

Belohn-en, v. a. obdariti, nadariti, nagraditi, naplatiti; fig. pedepsati; —er, m. obdaritelj, nagradnik; —ung, f. platja, obdarenje, naplata, nagrada, dar.

Belučsen, v. a. prevariti, varati.

Belügen, v. a. lagati (komu).

Belustig-en, v. a. zabaviti, razveseliti, arajdati; —end, adj. zabavan; —ung, f. zabava, razveseljenje, radost, arajdanje.

Belzen, f. Belzen.

Bemächtig-en, sich, v. r. osvojiti, zavladati, prisvojiti, zauzeti, preuzeti, učiniti se gospodarom; uhvatiti, uloviti, zaustaviti; —ung, f. zauzetje, osvojenje,

Bemackeln, f. Besuveln.

Bemalen, v. a. pomalati, popengati, izmalati, izpengati.

Bemängeln, v. a. eine Rechnung, zabaviti računu.

Bemann-en, v. a. (ein Schiff), oruzati, opremiti, spremiti (brod); —ung, f. opremanje, oružanje; oprema.

Bemänteln, v. a. sakriti, pokriti, zamazati, zatušiti; —ung, f. pokritje, pokrivanje, zamazanje, zatušenje.

Bemaften, v. a. napraviti, napravljati jadrilo, jarbuo.

Bemauern, v. a. zazidati, obzidati.

Bemaulkorben, v. a. oběrnjiti, gubičnjak, běrnjicu metnuti, metati.

Bemaulschellen, v. a. pljusnuti, pljuskati, čušnuti, čuškati.

Bemausen, f. Beschafen.

Bemeistern, v. a. nadvladati, zavladati, obladati, predobiti; sich einer Sache —, osvojiti, prisvojiti, učiniti se gospodarom od česa.

Bemeld-en, v. a. spomenuti, spominjati; —et, adj. hvaljen, rečen, gori rečen, spomenút.

Bemengen, sich, v. r. mit etwas —, zanimati se čime, měšati se u što.

Bemerk-bar, adj. zapazljiv, opazljiv

Bemitleiden

134

B

Benennen

vidion, vidiv, obličiv; —en, v. a. zapaziti, opaziti, obličiti; zabilježiti, ubilježiti; opomenuti; —ung, f. zapaženje, opaženje; bilježka, pazka, opazka, oblika, napoměna; uvaženje; —ungswürdig, —enšwerth, adj. vrědan, dostojan opazke; znatan, znamenit.

Bemitleiden, v. a. žaliti, požaliti, žao biti, žalovati; —šwerth, adj. požalenja vrědan.

Bemittelt, adj. imuć, imućan, mogućan.

Bemoosen, v. a. pokriti, pokrivati, oděnuti, oděvati mahovinom; star.

Bemoost, adj. mašan, mahovit, obrašten, zarašten mahovinom.

Bemörteln, v. a. mortom, meltom nabacati, žbukati, požbukati.

Bemühren, v. a. truditi, mučiti; sich —, v. r. truditi se, těrsiti se, mučiti se; gledati, nastojati, starrati se; sich um ein Amt —, traziti, iskati službu; sich wohin —, truditi se, potruditi se do kud; —ung, f. trud, muka, těrsenje, nastojanje, staranje.

Bemüßigen, v. a. prisiliti, natěrati.

Benachbart, adj. susědan, obližnji.

Benachrichtigen, v. a. objaviti, obznaniti, oglasiti, dati na znanje, izvěstiti; —ung, f. glas, obznanjenje, věst, izvěstje, objava; —ungsbrief, m. objava, glas, věst, objavno pismo.

Benachtheiligen, v. a. štetovati, kvarovati koga, učiniti mu krivo, kvar; štetu uzročiti; —ung, f. krivo, šteta, uštěrb, kvar.

Benageln, v. a. obiti čavli.

Benagren, v. a. glodati, oglodati, glabati, oglabati; grizti, ogrizti (kost); —ung, f. glodanje, ogloganje

Benähen, v. a. obšiti, obšivati.

Benamen, Benamsen, v. u. nazvati, imenovati, naděnuti ime.

Benarben, v. a. brazgotinom pokriti.

Benarbt, adj. ranjav, pun brazgotinah; hrapav.

Benaschen, v. a. njušiti, ponjušiti, laznuti, oblaznuti, kušati.

Benässen, v. a. nakvasiti, namočiti; vlažiti, ovlažiti.

Benebeln, v. a. omagliti, zamagliti, zamračiti; sich —, opiti se, napiti se.

Benebst, adv. pored toga, uza to, věrh toga.

Benedeien, v. u. blagosloviti, slaviti, hvaliti.

Benedictenkraut, n. biskupovo, papino zelje, badelj pitomi (trava), Geum L. —, macina trava, Valeriana offic. L.

Benedictiner, m. benediktinac; —in, f. benediktinka; —kloster, n. benediktinski samostan; —orden, m. red benediktinski.

Benehmen, v. a. uzeti, oteti, preoteti, priuzeti; einem den Schlaf —, raztěrati san; einem seinen Zweifel —, izbiti komu sumnju iz glave; das benimmt der Sache nichts, to ništa neškodi toj stvari; sich —, v. r. vladati se, ponašati se, děržati se; postupati; —, n. vladanje, podnašanje; postupanje, obćenje.

Beneidren, v. a. nenaviděti, zaviděti, nenavidan biti; —enšwerth, adj. vrědan, dostojan zavisti, nenavisti, nenavidljiv; —ung, f. zavist, nenavist, nenavidnost.

Benennren, v. u. nazvati, zvati, imenovati; namentlich —, zvati poimmence; einem Zeit und Ort —, u-

Benezen

B 135

B

Bequem

ročiti komu město i vrěme; —ung,
f. ime, imenovanje, nazvanje, na-
zivanje.

Beneß-en, v. a. nakvasiti, namočiti,
natopiti, poskropiti, popěrskati;
—ung, f. kvašenje, močenje, na-
tapljanje.

Bengel, m. štap, batina, toljaga, ki-
hača; fig. (ein grober Mensch),
kolac, tokmak, glupan, tikvan,
bolvan, bukvan, neotesan, nespre-
tan čověk (natovari pa ošini); —
haſt, adj. glup, neotesan, nespre-
tan; — adp. glupo, nespretno,
neotesano.

Bengeln, v. a. mlatiti, klatiti (o-
rahe).

Beniemen, v. a. uglaviti, odrediti,
naznačiti, ureći.

Beniesen, v. a. kihnuti na što, kih-
nutjem štogod potvěrditi.

Benippen, v. a. sěrknuti, prisěrknuti,
ekusiti.

Benne, f. koš, košara; jasle; kola.

Benöthig-en, v. a. silovati, primora-
ti, prisiliti, usiliti, zagnati, na-
těrati; —et, adj. —sein einer Sa-
che, potrěbovati, třebati, třebi bi-
ti; das Benöthigte, potrěbna, po-
třeboča.

Benummern, v. a. obrojiti, pisati
broje, brojevi pobilježiti, označiti.

Benuß-en, Benußen, v. a. uživati,
služiti se, upotrěbiti što; —ung,
f. korist; uživanje, užitak, upo-
trěba, poraba.

Benzoe, n. izmirna (věrsta od smole),

Bevbacht-bar, adj. vidion; motrion;
en, v. a. paziti, motriti; imati
obzir na što; (als Regeln und
Pflichten), ověršivati, děržati se
čega; —er, m. pazitelj, motritelj;
ověršivalac; —ung, f. paženje, o-
paživanje, primatranje; ověršiva-

nje; —ungsarmee, f. motěrna voj-
ska; —ungsgabe, f. motěrni dar,
talent; —ungsgewißt, m. motěrni
duh.

Beöhlen, v. a. uljiti, nauljiti, pou-
ljiti.

Beohrfeigen, v. a. pljuskati, plju-
snuti.

Beordern, v. a. zapoviděti, odrediti;
einen wohin —, poslati, odpravlii;
ich bin beordert, dobio sam zapo-
věd, imam zapověst.

Bepack-en, v. a. natovariti, napěrtiti,
nakěrcati, nametati, nakladati; —
ung, f. tovarenje, pěrtjenje, kěr-
canje.

Bepanzern, v. a. oklopiti, oděnuti
oklopom, pancierom,

Bepappen, f. Bekleistern.

Bepechen, v. a. smoliti, osmoliti, na-
smoliti.

Bepelzen, v. a. obući kožuh, u ko-
žuh.

Beperlen, v. a, biserom kititi, nakiti.

Bepfählen, v. a. obiti, ograditi ko-
ljem.

Bepfeffern, f. Pfeffern.

Bepflanz-en, v. a. nasaditi, nasadji-
vati; —ung, f. nasad, sadjenje,
nasadjenje.

Bepfstern, v. a. potaracati, pokal-
děrmiti; pokriti melemi.

Bepflügen, v. a. poorati, izorati.

Bepicken, v. a. kljucati, kljuvati.

Bepichen, f. Bepechen.

Bepissen, v. a. popišati, pomižati.

Beplanken, v. a. otarabiti, daskami
obiti, obijati, ograditi.

Bepolstern, f. Polstern.

Bepubern, f. Pudern.

Bequem, adj. podoban, priličan, na
redan, prikladan; skladan, pristao
sgodan, ugodan, naručan, lahak

Beräinen

B 136

B

Bereichern

lěniv, lěn; udoban; (von Kleidern), alvatan, oplovit, prostran; —en, v. a. prisposobiti; sich —, v. r. nach, zu etwas, prilagoditi se čemu; pristati, podati se čemu; —lich, s. Bequem; —lichkeit, f. prilika, narednost, priličnost, sgoda, last, podobstvo; lěnost; (das heimliche Gemach), zahod, komornjak, izhod, prohod.

Berainen, v. a. medju potegnuti, potezati.

Beranden, v. a. zarubiti, rubiti, obrubiti.

Berappen, v. a. požbukati, dati zidu pěrvu ruku melte, morta.

Berasen, v. a. busati, pobusati.

Beraspeln, v. a. poraspati, raspati.

Berath-en, v. a. světovati, pomoći světom; sich —, v. r. světovati se, dogovoriti se, pogovoriti se s kim, věćati; —en, adj. wohl, übel berathen sein, bit na dobru il zlu putu; —end, adj. savětni, savětovni; —er, m. světnik, savětnik; pomoćnik; Gott ist mein —, Bog je moje uzdanje.

Berathschlag-en, v. n. savětovati se, pogovarati se, věćati; —end, adj. savětujuće se; savětan; —ung, f. věćanje, savětovanje; pogovor, věće; —ung, f. věćanje; —ungszimmer, n. věćonica, savětanica.

Beraub-en, v. a. oplěniti, poharati, porobiti; oteti, uzeti, lišiti, uhliti; der Mannheit —, uškopiti, uštrojiti; der Jungferschaft —, oskvěrnuti, osramotiti, siliti, zlostaviti děvojku; er ist seines Berstandes beraubt, on je bez pameti, poludio je; —ung, f. oplěnjenje, porobljenje, uhiljenje, lišenje, poraha.

Beräuchern, v. a. nakaditi, okaditi, pokaditi, nadimiti, zadimiti, zapušiti.

Beraubt, adj. zadimljen, zakadjen, zapušen, napušen.

Beraumen, v. a. uglaviti, ureći, odrediti (vrěme).

Berausch-en, v. a. opiti, napojiti; sich —, v. r. opiti se, napiti se; —end, adj. opojan; —t, adj. pijan, opit, opojen; —ung, f. pijanstvo.

Berberis-baum, m. suteka (děrvo); —beere, Berberiße, f. suteka, zěrno od suteke.

Berberiënſaft, m. sutekov sók.

Berechenbar, adj. razbrojiv, izračunav; nicht —, nerazbrojiv, neizračunav.

Berechn-en, v. a. izračunati, razbrojiti; fig. presuditi, promisliti, razmotriti; sich mit einem —, namiriti se, razlog učiniti; —er, m. računar; —ung, f. račun, razbroj, razlog, proračunanje.

Berechtig-en, v. n. povlastiti, pravo dati, poděliti; —t, adj. ovlaštjen, imajuć pravo; —ung, f. vlast, ovlaštenje, pravo.

Bered-en, v. u. nagovoriti; etwas —, besěditi, govoriti, sboriti o čem; cinen —, ogovoriti, oklevetati koga; sich mit einem —, pogovoriti se, dogovoriti se — kim; —sam, Beredt, adj. besědan, rěčit; razgovoran; —samkeit, f. besědnost, rěčitost; razgovornost; govorničtvo; —ung, f. nagovor, nagovaranje; pogovor, dogovor; govor, besěda.

Beregnen, v. a. oprati kišom, daždom natopiti.

Bereiben, v. a. ribati, těrti, oribati, otěrti, iztěrti.

Bereicher-n, v. a. obogatiti; sich —

Bereifen

137

B

Bergeule

v. r. obogatiti se; —ung, f. obogatjenje, bogatstvo.

Bereifen, v. a. obručati, naobručati, nabit obruče; pokriti mrazom.

Bereift, adj. mrazan; fig. sěd, osě dio.

Bereif-en, v. a. polaziti, pohadjati (sajme), voziti se (po sajmih); običi, proći, obilaziti, prolaziti (zemlje); —ung, f. obilaz; —ungš, obilazni.

Bereit, adj. gotov, pripravan, spravan, spreman; — adv. gotovo, prigotovljeno; —en, v. u. spremliti, pripraviti, sgotoviti, prigotoviti; napraviti; den Tisch —, prostěrti těrpezu; sich zu etwas —, pripraviti se, spremiti se na što.

Bereit-en, v. a. objahati, projahati, obići na konju; —er, m. katana, lugar, stražac (na konju).

Bereitfertigkeit, f. Bereitwilligkeit.

Bereits, adv. već, veće, jur, jurve.

Bereitschaft, f. gotovost, pripravnost; in — sein, gotov, spravan biti; in — haben, imati gotovo, prigotovljeno.

Bereitung, f. priprava, spremanje, pripravljanje, gotovljenje; napravljanje.

Bereitwillig, adj. poslužan, gotov, pripravan, spravan, spreman, pospěšan na usluge; — adv. drage volje, dragovoljno; —keit, f. pripravnost, poslužnost.

Berennen, v. u. eine Stadt —, obstupiti, opasati, udariti jurisem na grad.

Bereu-en, v. a. pokajati; kajati se, žao biti, žaliti; —ung, f. pokajanje, pokora.

Berg, m. běrdo, gora, brěg, glavica, planina; —ab, adv. uiz běrdo, pod nogu; —ader, f. rudna žica;

—akademie, f. rudarska škola; —alaun, m. kamena stipsa; —álteste, m. starosta, starešina ru darski.

Bergamotte, Bergamottenbirn, f. bergamota (věrsta od krušakah).

Berg-ampfer, m. raved divji (trava); —amsel, f. gorski drozd (ptica); —amt, n. rudarski ured; (Amtslokal), rudarnica; —amtskanzlei, f. rudarnička pisara; —an, —auf, adv. uz běrdo; —arbeiter, m. rudar, rudokopac; —art, f. ruda; freundliche —, ruda bogata; —barte, f. sěkirica rudarska; —bau, m. rudokopje, rudarstvo; —baukunst, f. rudarstvo (umětnost); —beamte, m. rudarski činovnik, sluzbenik, častnik od rudah; —beschreibung, f. goropisje; —bewohnner, m. goranin, gorštak; —bewohnnerin, f. goranka, gorštakinja; —blau, n. blakit gorski; lazur; —bohrer, m. svěrdlo rudarsko; —buch, n. knjiga rudarska; —compaß, m. rudarska busula; —dienst, m. gorsko-vinogradski danak; —dohle, f. gavran gorski (ptica); —dorf, n. běrdovno, gorovno selo; rudarsko selo; —drossel, f. cipa (ptica).

Bergegeld, n. spasitba, odkup, platja za spasenu robu u prigodi brodolomja.

Bergeisen, n. rudarski ěrtač.

Bergelohn, m. f. Bergegeld.

Bergen, v. a. spasiti (stvari brodolomne); er ist geborgen, providjen je, srětan je, ima odkud živěti; (verbergen), kriti, krivati, sakriti, sakrivati.

Berg-eule, f. ušata jejina (ptica); —fall, m. provala gore; —fein, adj. čist (od srebra), —fertig, adj.

Bergfestung

3 138

3

Bergunter

jektičav, tisičav; —festung, f, tvèrdja na bèrdu, bèrdovna tvèrdjava; —fett, n. rudokopni loj; —sink, m. gorska zeba (ptica); —flachs, m. amiant, asbest (kamen); —flecken, m. město na bèrdu; město rudarsko; —fleisch, n. gorsko meso; —freiheit, f. rudokopna sloboština; rudarska sloboda; —gang, m. žica rudokopna; —gebäude, n. rudarska sgrada; —gebot, n. rudarska zapověd; —gebrauch, m. rudarski običaj; —gegend, f. gorovita okolina, okolica; —geist, m. gorski dub, utvora gorska; f. Bergnymphe; —gelb, n. okra (vèrsta od ilovače); —gericht, n. rudarski sud; —geschworne, m. prisežnik, zakletnik rudarski; —gesetz, n. rudarski zakon; —gewächs, n. planinsko rastje; —grün, n. zlatopoj; —gut, n. ruda; —hahn, f. Birkhahn; — —haar, n. f. Bergflachs; —hart, adj. tvèrd, krut kao kamen; — —harz, n. smola gorska; —hauptmann, m. kapitan od rudah, nadzornik rudarki; —hauptmannschaft, f. kapitania, nadzornictvo od rudah; —heir, m. gospodar od rude; —höheitsrecht, n. kraljevno rudokopno pravo; —höhe, f. gorska pećina, špilja; —huhn, n. skèršulja, tèrěka gorska (ptica); —icht, —ig, adj. brěgovit, bèrdovit, gorovit, brěžnat; —kette, f. verige, lanac od gorah, od planinah; —kiesel, m. gorski kremen; —knappe, —mann, m. rudar; —kluft, f. propast, ponor; provalia; —köhle, f. kameni ugljen, ugalj; —kristall, m. gorski kristal; —läufig, adj. rudarski; —adv. rudarski, po rudarski, na rudarsku;

—leder, n. rudokopna koža; —lehne, f. strana, bok (od bèrda); —leute, pl. rudari; gorani; — —mann, f. Bergknappe; —männchen, n. tintilin, malik, maličac (u rudah); —männisch, adj. rudarski; —adv. rudarski, po rudarski, na rudarsku; —mannstreu, f. kotèrljan (trava); —maus, f. gorski miš; —meister, m. rudarski majstor; —nymphe, f. nina gorska, oreada; —öhl, n. kameno ulje; —papier, n. rudokopni papir; —pech, n. asfalt, gorska smola; predigt, f. predika rudarska; besěda Isusova na gori; —pumpe, f. rudarska sisaljka; —rath, m. savětnik, věćnik rudarski; —recht, n. rudarsko pravo; (Wein=), gorno pravo, gornica; —rechtlich, adj. rudarskoga prava; —adv. polag rudarskoga prava; —richter, m. rudarski sudac; —roth, n. cèrveni sičan; —ručen, m. bilo, slěme od gore; —säbel, m. rudarska sablja; —salz, f. Steinsalz; —schloß, n. kasteo gorski, na glavici; —schlucht, f. jaruga, japaga; —schreiber, m. rudarski pisar; —schwaden, m. otrovni zrak u rudah; —segen, im. dohodci od rudah; —seife, gorski sapun; —spize, f. vis, vèrh, vèrhunac od gore; —stadt, f. grad na gori; grad rudarski; —stufe, f. ruda; —sucht, f. jektika, tišika, suha nemoć; —süchtig, adj, jektičav, tisičav; —theer, m. pakao, katran rudokopni; —üblich, f. Bergläufig.

Bergung, f. spasenje, oslobodjenje (stvarih brodolomnih).

Bergunter, f. Bergab; —urtheil, n. rudarska osuda, rudarski presud;

Bericht

3 139

B

Beruhen

—verständige, m. rudoslovac; — wolk, n. gorani, planinski narod, puk běrdovni, gorski; —wachs, n. rudokopni vosak; —wasser, n. planinska voda; —werk, n. ruda, rudnik; —wesen, n. rudarstvo; — wetter, n. vrěme, zrak gorski, rudarski; —wind, m. planinski větar; —wissenschaften, f. p/. rudoslovje, rudarstvo, nauci rudarski; —ziege, f. planinska koza; —zimmermann, m. rudarski děrvodělja; —zinn, n. čisti kositer; —zinnover, m. naravni, samorodni keno var; —zunder, m. f. Bergpapier.

Bericht, m. glas, věst, objavljenje, obznanjenje, izvěstje; (Vortrag), predlog; — erstatten, s. Berichten; —en, v. a. oglasiti, objaviti, obznaniti, izvěstiti, dati na znanje, dati izvěštje, poručiti; —erstatter, m. izvěstnik; —erstattung, s. Bericht.

Berichtig-en, v. a. popraviti, izpraviti; porediti, urediti, dověršiti, dokončati; platiti, izplatiti, namiriti; —ung, f. popravak, propravljanje, izpravak; uredjenje; platjenje, namirenje, platja, samira, namira.

Berichtlich, adv. die Anzeige erstatten, objaviti što izvěštjem.

Berichtzettel, s. Bericht.

Beriechen, v. a. ponjušiti, onjušiti; omirisati, podahnuti.

Berinden, o. a. koriti, okoriti.

Beringen, v. a. okovati, opasati kolo barom il obrućem.

Beritten, adj. objahan, projahan; na konju, s konjem; — machen, dati konja; — sein, imati konja.

Berkan, m. klašnja, sukno od kostrěti.

Berline, f. berlina (věrsta od putnih kolah).

Berlinerblau, n. blakit berlinski.

Berme, f. rub od hedena.

Bernhardiner, m. bernardini; —in, f. bernardinka.

Bernstein, m. burstin, čilibar žuti, jantar; —en, adj. burstinov, od burstina, od čilibara, od jantara.

Berohren, v. a. pokriti, pokrivati těrskom.

Berst, m. puč, pukotina.

Berstbeere, f. s. Nachtschatten.

Bersten, v. n. pući, puknuti, pucati, popucati, razpucati se, cěpati se, razcěpati se.

Bertram, m. targok, zubovac (trava).

Berüchtig-en, v. a. razvikati, razkričati, ozloglasiti koga; —t, adj, razvikan, razglašen, zloglasan.

Berücken, v. a. prevariti, zateći, omesti, uloviti.

Berücksichtig-en, v. a. obzir uzeti na što; obazrěti se, ozir imati, gle. dati na što; —ung, f. ozir, obzir, pogled.

Berückung, f. zatečenje, prevarenje, ulovljenje.

Beruf, m. zvanje, pozvanje, prignutje; stanje, stališ, děržanstvo, dužnost; —en, v. a. pozvati, savzvati, sakupiti; fig. ureći, obajati, občarati; sich auf etwas —, pozvati se, upirati se na što, hrani ti se čim; —ender, m. (Appellant), pozevnik; —s, zvanični; —arbeit, f. posó zvanja, stališa, stanja; zanat; —geschäft, n. f. Berufsarbeit; —näsig, adj. pristojan, priměren stališu, zvanju, stanju; —ung, f. zvanje, pozvanje, sazvanje, sakupljenje, skup, saziv; f. Appellation; —ungsschreiben, n. pozovka.

Beruhen, v. n. počivati; auf etwas, auf einem —, visěti, zavisěti, osni-

Beruhigen

140

B

Beschäftigen

vati se na čemu; auf sich — las-
sen, ostaviti, manuti se čega; auf
seinem Leben beruhet das Wohl des
ganzen Landes, na život se nj-
gov oslanja, o životu njegovu vi-
si spasenje svekolike děržave; es
beruht alles darauf, sve se o tom
radi.

Beruhig-en, v. a. upokojiti, umiriti, utěšiti, utažiti, utaložiti; —ung, f. pokoj, mir; utěha; utaženje, utaloženje.

Berühm-en, sich, v. r. hvastati se,
dičiti se, hvaliti se, zahvaliti se ;
—t, adj. slavan, glasoviti; zna-
tan; sich — machen, proslaviti se,
steći glas; — machen, proslaviti ;
—heit, f. glas, slava, dika; —ung,
f. hvalisanje, hvastanje, veli-
čanje.

Berühr-en, v. a. taknuti, dirnuti,
tegnuti; popipati; spomenuti, na-
pomenuti; —ung, f. dotik, dodir;
ticanje; pipanje; in — kommen,
sastati se, srěsti se; imati posla
s kime; —ungslinie, f. dodirna li-
nia; —ungspunkt, m. dodirna toč
ka, dotični punkt; —ungswinkel,
m. dodirni kut.

Berupfen, f. Rupfen.

Berußen, v. a. omazati čadjami, sa-
djami, garom.

Beryll, m. beril, berio (dragi kamen).

Besäen, v. a. posijati, zasijati; po-
suti, posipati.

Besäet, adj. posijan, posút, posipan, obsút.

Besage, adv. po, polag; uslěd.

Besagen, v. a. dokazati, reší.

Besagt, adj. rečen, hvaljen, spome-
nut, gori spomenjen; besagter
Maßen, kako je rečeno.

Besaiten, v. a. napeti, nategnuti
žice.

Besalben, v. a. pomazati, namazati.

Besalzen, v. a. soliti, osoliti, poso-
liti.

Besamen, v. a. posijati; sich —, v.
r. ploditi se, umnažati se, mno-
žiti se, umnožiti se, razploditi se.

Besänftig-en, v. a. umiriti, ublažiti,
utěšiti, utažiti, utaložiti, upoko-
jiti; —ung, f. umirenje, umiri-
vanje, utaženje.

Besan-mast, m. stražnji jarbuo, kěr-
movni jambor, jadrilo na kěrmanu;
—segel, n. stražnje, kěrmovno
jědro.

Besatz, m. ruh, zarub, obrub, obša-
va; —teich, m. nasadni ribnjak;
—ung, f. posada, gradobrana.

Besauen, v. a. zamazati, opěrljati,
oměrljati, osvinjiti, zamačkati, za-
kaljati.

Besausen, v. a. opiti, opojiti, olo-
kati; sich —, opiti se, opojiti se,
olokati se.

Besäumen, v. a rubiti, obšivati, za-
rubiti, obrubiti, obšiti.

Beschab-en, v. u. ogrebsti, ostrugati.

Beschäbig-en, v. a. oštetiti, pokvari-
ti; škoditi; raniti, obraniti, ozle-
diti; —er, m. oštetilac; —ung,
f. ošteta, kvar, škoda; rana; —
ter, m. oštetjenik.

Beschaffen, adj. er ist so —, takov
je, takove éudi, naravi, stvora;
wie ist er —, kakov je? —heit,
f. stvor, narav, éud; vlastitost,
svojstvo; stanje, stališ; kakovost,
kakvoća; —des Leibes, narav.

Beschäften, v. u. okundačiti, okasiti.

Beschäftet, adj. okašen, okundačen.

Beschäftig-en, v. a. zabaviti, zadati
posla; sich mit etwas —, zabavlja-
ti se čim, sanimati se; —et, adj.
zabavljen; —ung, f. zabava, zaba-
vak, radnja, posao, dělo; oběrt,

Beschalen

B 141

Beschienen

tërgovina; —ungsanstalt, f. radio-
nica; —ungslos, adj. bez radnje.

Beschalen, v. a. děržalo načiniti (na nož); f. Beschalen.

Beschäl-en, v. a. olupiti, oguliti, o-
derati; opasti, pojahati kobilu;
er, m. ždrěbac, hangir, pastuh;

Beschäl- und Remontirungs-Commis-
sion, f. ergelsko i konjodostavno
pověrenstvo; —ung, f. skok,
opasak, pojahanje (kobile).

Beschäm-en, v. a. zasramiti, posra-
miti, zastiditi, postiditi; fig. u
sram natěrati; —end, adj. stidan,
sramotan, prikoran; —t, adj. o-
sramotjen, zasramljen, zastidjen,
postidjen; —ung, f. sramota, stid,
prikor.

Bescharren, v. a. zakopati, zagěr-
nuti, zagrebsti, pogrebsti.

Beschatt-en, v. a. zasěniti, obsěniti,
bacati, metati sěnu, zastirati; —
ung, f. sěna.

Beschau, f. s. Besichtigung, Leichen—,
měrtvački razgled; —en, v. a.
gledati; razgledati; razviděti;
razmatrati, promišljati; einen Tod-
ten —, ćešiti, razgledati; —er,
m. razgledalac, razglednik; —lich,
adj. vidljiv, vidion; razmišljajuć,
promatrajuć; —lichleit, f. vidlji-
vost, vidionost; razmišljanje, pro-
matranje, motrenje; —ung, f.
gledanje; razgledanje; razvidje-
nje; motrenje, razmatranje; —zet-
tel, m. razglednica.

Beschäumen, v. a. zapěniti, opěniti,
popěniti.

Bescheid, m. odgovor, odpis; odluka,
dokončanje; —thun, odpiti, na-
piti komu u zahvalnost; — wiſ-
sen, znati glas, čemugodir, uměti,
čemu věšt biti, razuměti se u što;
his auf weiteren —, do providje-

nja; keinen — wissen, zapeti, ne-
znati se pomoć; —en, v. u.
einem etwas —, dati, poděliti, u-
děliti; einen wohin —, pozvati
koga na ročište; einen eines Besse-
ren —, ubavěstiti koga, pameti
učiti; sich — lassen, poslušati, pri-
miti razlog, ubavěstiti se; ich be-
scheide mich dessen, dopuštam.

Bescheiden, adj. razboran, razborit;
čedan, krotak, tih, blag; skro-
man; —heit, f. razbor, razbori-
tost; čednost, krotkoća, tihost,
blagost; skromnost; nepristra-
nost, směrenost.

Bescheinen, v. a. objasniti, osijati, o-
basjati.

Bescheinig-en, Beschienen, v. a. dokazati, svědočiti, posvědočiti, pismeno potvěrditi; kvietanciu, namiru dati; —ung, f. svědočba; pismena potvěrda; namirica, primka.

Bescheinung, f. obasjanje.

Bescheißen, v. a. pošrati, opoganiti,
toriti; fig. prevariti, nasaditi.

Beschellen, v. a. pristaviti, pristav-
ljati praporce.

Beschenk-en, v. a. obdariti, darovati
koga; —ter, m. darovanik; —ung,
f. dar, obdarenje, darovanje.

Bescheren, v. a. ostrići, ošišati; o-
brijati, obričiti.

Bescher-en, v. a. dati, uděliti, podě-
liti, pokloniti, darovati, naměniti
komu šta; —ung, f. uděljenje,
danje; dar, poklon.

Beschick-en, v. a. poslati koga na—;
prigotoviti, sgotoviti, prirediti,
urediti; razrediti; das Wieh —,
starati se za marvu; die Erze —,
pripravljati rude; —ung, f. sla-
nje, poslanje, pošiljanje na —;
red, uredjenje; pripravljanje.

Beschienen, v. a. okovati, okivati

Beschiesen

3 142

8-

Beschluß

kolo, nabiti, nabijati šinju na točak.

Beschleß-en, v. a. pucati, hèrvati, biti iz topovah, lumbaradah; ein Gewehr, einen Harnisch —, provati, probati pušku, oklop; —ung, f. pucanje, hèrvanje, bijenje.

Beschiff-en, v. a. broditi; ein Land —, pristati, pristajati k kraju; —ung, f. brodjenje, brodarstvo.

Beschilden, v. a. oděti, oděnuti, oděvati štitom; dati, davati cimer.

Beschilfen, sich, v. r. obrasti, zarasti šašem.

Beschilft, adj. šašovit, obrašten šašem.

Beschimmel-n, v. n. zaplěsniviti, oplěsniviti; —t, adj. plěsniv.

Beschimmern, v. a. obasjati, obasjavati.

Beschimpf-en, v. a. obružiti, osramotiti, opsovati, poružiti, pogèrditi, nasaditi; sich — v. r. osramotiti se, onepošteniti se; —ung, f. poruga, sramotà, prikor, psovka, nasada, pogèrda.

Beschindeln, v. a. pokriti, pokrivati šindrom, šindalom.

Beschinden, v. a. oguliti, oderati, guliti, derati.

Beschirm-en, v. a. zaštititi, braniti, zakleniti, zakriliti; —er, m. zaštitnik; zabrana, obrana, utočiste; —ung, f. zaštita, obranba, okrilje, branjenje, zaštitjenje.

Beschlasen, v. a. (eine Frauensperson), spavati s ženskom glavom, otegotiti ju; etwas —, zrělo razmisliti, prosuditi, promisliti.

Beschlag, m. (von Bretern), ograda, obor; (eines Pferdes), ploča, podkova; (einer Flinte), okov; (Arrest, Verboth), zapt, uzapta; zaustava, sustava, zabrana — auf et-

was legen, zaustaviti štogod, zbraniti, usaptiti što; (Schimmel) plěsan; — eines Krugeß, poklopac.

Beschläge, n. okov, ploča, podkovà; ograda, obor.

Beschlagen, v. a. okovati, podkovati, obiti, ograditi; Bauholz —, otesati; (begatten), skočiti, pojahati, ein Stück Zeug —, udariti biljeg na komad platna; die Segel —, sniziti, spustiti jedro; gut in einer Sache — sein, věšt čemu biti, razuměti se u što; mit Arrest —, zaustaviti, sustaviti, metnuti pod sekvestar; — v. n. zaplěsniviti, oplěsniviti; oznojiti se, znojiti se, potiti se.

Beschlagen, adj. ukovan, podkovan, zastert, pokrit, ogradjen, obit, plěsniv; fig. věšt, izkusan.

Beschlagleine, f. šusta, konopac od jědra.

Beschlag-nehmung, f. zaustava, susta. va; uzaptjenje; —ěbollete, f. uzaptnica; —taſche, f. torbica kovačka.

Beschleichen, v. a. dovrebati, uhvatiti, zateči, prikrasti se.

Beschleisen, v. a. brusiti, nabrusiti, pobrusiti.

Beschleunig-en, v. a. uskoriti, uspěšiti; —ung, f. uspěšenje.

Beschließ-en, v. a. zatvoriti, zaglaviti; (umringen), okružiti, opasati, obstupiti; (enthalten), sadèržavati, imati u sebi; (endigen) svèršiti, doveršiti, dokončati, dočeti, zaglaviti; (einen Beschluß fassen), dokončati, zaključiti, odlučiti, nakaniti; —er, m. ključar; —erin, f. ključarica; —ung, f. odluka, nakanjenje, dokončanje, svèrha svèršetak, konac.

Beschluß, m. odluka, nakanjenje, dokončanje, zaključak, svèrha, svèršetak, zaglavak; —fähig, adj. spo-

Beschmauchen

3 143

3

Beschützen

soban, kadar, vlastan zaključiti
što.

Beschmauchen, v. a. zadimiti, zapušiti, zakaditi.

Beschmausen, v. n. einen -, jěsti,
živět uz koga mukte, badava.

Beschmieren, v. a. namazati, pomazati, zamazati, oměrljati, opěrljati, okaljati.

Beschmißen, v. a. zagnjusiti, zagaditi;
fig. opasti, ocěrniti, ozloglasiti,
klevetati.

Beschmißer, m. klevetnik, zloglasnik.

Beschmußen, v. a. zamazati, omazati,
oblatiti, opěrljati.

Beschnauben, Beschnaufen, Beschniffeln, Beschnupvern, v. a. njušiti, ponjušiti; eunjati.

Beschneid-en, v. a. obrězati, obrězovati (u Turakah: sunetiti), podrezati, obstrići, postrići; einem etwas —, uzeti, oteti, lišiti, uhiliti; —er, m. obrězovatelj (u Turakah: sunetžia); —ung, f. obrězanje, obstriženje, podrězanje, obrězovanje (u Turakah: sunet); —ungssbuch, n. knjiga obrezanih.

Beschneien, v. a. zapasti sněgom.

Beschnellen, v. a. uloviti, uhvatiti,
zateći.

Beschniffeln, f. Beschnauben.

Beschnitten, adj. obrězovan (u Turakah: sunetjen).

Beschnittene, m. obrězovanik.

Beschnitzeln, f. Schnitzeln.

Beschnuffeln, Beschnuppern, f. Beschnauben.

Beschnüren, v. a. gajtanom izeifrati,
izkititi; nacifrati, nakititi, uresiti.

Beschocken, v. a. udariti, nametnuti
porezu, bir.

Beschönig-en, v. a. izgovoriti, izprěčati, zatušiti, zamazati; —ung, f.

izgovor, izprěka, izgovaranje, izprěčavanje, zatušenje, zamazanje.

Beschränk-en, v. a. pregraditi, ograditi; fig. ograničiti, omedjašiti, stegnuti, stiznuti; sich — v. r. stisnuti se; —end, adj. stežan, ograničan, omedjašan; —t, adj. těsan, malen, stegnut, omedjašen, ograničen; —theit, f. těsnoća, małoća, stega, omedjašonost, ograničenost; —ung, f. ograničenje, omedjašenje, omedjašenost, granica, medja.

Beschreib-en, v. a. opisati; (inventiren) popisati; izpisati, reći, kazati; —lich, adj. opisljiv, izrečen; —ung, f. opis, popis, izvěstje.

Beschreiten, v. a. stupitl, uzići, koračiti, unići.

Beschreien, v. a. razglasiti, razkricati, razvikati; raztrubiti, plakati, oplakati, ureći, občarati.

Beschuhen, v. a. (einen Pfahl), okovati kolac; f. Anschuhen.

Beschuldig-en, v. a. kriviti, okriviti, potvoriti, obaditi; oběditi; —er, m. potvornik, obadnik; —te, m. potvorenik, obadjenik; okrivljenik; —ung, f. okrivljenje, okriva, potvora, obadjenje.

Beschummeln, (gem.) f. Betrügen.

Beschuppen, f. Beschlehen.

Beschuppen, v. a. ljuskami obložiti,
providěti.

Beschuppt, adj. ljuskav.

Beschürfen, v. a. otvoriti, otvarati.

Beschütteln, v. a. (mit dem Kopfe),
klinuti, klimati glavom na što.

Beschütten, v. a. politi, polijati, posuti, posipati.

Beschütz-en, v. u. čuvati, braniti, štititi, kriliti; —er, m. čuvar, branitelj, zaštititelj; —in, f. čuvarica, braniteljica; zaštitnica; —ung, f.

Beschwägern

B 144

čuvanje, branjenje, zaštita, obrana, okrilje.

Beschwägern, sich, f. Verschwägern.

Beschwängern, v. a. otegotiti, otruh- liti, napuniti.

Beschwaßen, v. a. nagovoriti, nago- varati.

Beschweiſen, v. u. repom providěti; —t, adj. repat; ein lang—er Komet, repatica, zvězda dugačka repa.

Beschweißen, v. a. oznojiti, spotiti, popèrskati kèrvju od zvěri.

Beschwerde, f. muka, posao, trud, neprilika, žaoba, tužba, tegoba; zlo, nemoć, bolest, namet, poreza; —führer, m. žalitelj, utočnik; —führung, f. utečaj; —schrift, f. ža- oba, tužba, žalbenica; —voll, adj. mučan, trudan, mukovit, trudovit, tegoban; —zug, m. vodjenje žaobe.

Beschwer-en, v. a. napèrtiti, natova- riti, nakèrcati, obtèršiti, pritisnuti; fig. dosaditi, dodijati, dojaditi, od neprilike biti; sich — v. r. über etwas, tužiti se, žaliti se na što, potužiti se vèrh česa; —lich, adj. težak, tegotan; nepriličan, na ne- priliku, dosadan, mučan, trudan, mèrzak, neugodan; —lichkeit, f. těžkoća, tegota, neprilika, dosada, muka, trud, nevolja; —niß, muka, trud; f. Beschwerde; —t, adj. natovaren, pritisnut; der —te Theil, tužena strana; —ung, f. brème, teret, tovar; fig. neprilika, dosada, zlo, nemoć, bolest.

Beschwichtigen, v. a. utěšiti, umiriti, utaložiti.

Beschwissen, v. a. oznojiti, pokvasiti znojem, potom.

Beschwör-en, v. a. (etwas im eigenen Interesse) zakleti, kleti se, priseći; (als Zeuge im Interesse eines An-

Besezen

dern, posvědočiti prisegom, zakle- tvom što, pod prisegu potvèrditi; (Geister) zaklinjati vragove, těrati duhe nečiste; — einen —, prositi, moliti, zaklinjati; die Krankheit —, bajati, bahoriti; —er, m. zakli- njalac, bajalac, bahornik; —ung, f. zakletva, prisega, zaklinjanje, tě- ranje (duhovah nečistih), bajanje, bahorenje.

Beseel-en, v. a. oduševiti, oživěti, životvoriti, udahnuti duh; fig. uzpaliti, podpaliti, potaknuti, pod- piriti; —er, m. životvorac; —ung, f. oduševljenje.

Besegeln, v. a. jědri providěti, obskèr- biti, broditi.

Besehen, v. v. viděti, razviděti, raz- gledati; —swerth, adj. vrědan, dostojan, da se vidi, razgleda.

Beseichen, f. Bepiffen.

Beseitigen, v. a. ukloniti, ugibati, odmaknuti, metnuti, vèréi na stran.

Beseigen, v. a. spasiti, učiniti bla- žena.

Besen, m. metla; —binder, m. metlar; —kraut, n. metlovina (trava), Spar- tium scoparium L.; božje dèrvce. Artemisia abrotanum L.; runka, Art. campestris L.; —stiel, m. dèr- žalo od metle.

Beseffen, adj. běsan, obsědjen; —heit, f. běs, obsědjenje, vragodušje.

Beseßen, v. u. metnuti, postaviti, po- ložiti, zaporaviti, uzeti, zapačati (město); mit Bäumen —, posaditi zasaditi, nasaditi; mit Bändern, obšiti, obrubiti, nakititi, naresiti; eine Stadt — zauzeti grad, metnuti posadu, vojsku u grad; ein Amt —, postavit u službu, popuniti službu; —ung, f. obšava, rub, pervaz; nakitjenje, izkitjenje; zau- zetje, posada; popunjenje ureda.

Beseuf їn

B 145

Besorgen

Beseufzen, v. a. uzdisati, plakati, tužiti, evilěti za čim.

Besichtig-en. v. a. gledati, viděti, razgledati, pregledati, razviděti; —er, m. razgledatelj; —ung, f. pregledanje, razgled, razvidjenje.

Besiegbar, adj. pobědiv, ukrotljiv.

Besiegeln, v. a. zapečatiti, udariti pečat.

Besieg-en, v. a. pobědití, nadvladati, obladati, predobiti, upokoriti; —er, m. pobědnik, poběditelj.

Besiegler, m. pečatnik.

Besilbern, f. Verfilbern.

Besing-en, v. a. opěvati; pěvati; —ung, f. pévanje, opělo.

Besinn-en, sich, v. r. spomenuti se, sětiti se, opomenuti se, pasti na pamet; (zur Besinnung kommen), osvěstiti se, opametiti se, k sebi doći, razmisliti se, promisliti se; —ung, f. svěst, razmišljenje; ohne — liegen, biti, ležati izvan sebe; —ungskraft, f. pamet; svěst, poznanje; —ungslos, adj. bez duše, izvan sebe, bez poznanja, obeznanjen.

Besippen, v. a. sroditi, primiti, stu-
piti u rod.

Besitz, m. Besitzung, f. posěd, posěd-
stvo, posědovanje; in — nehmen,
primiti, uzeti pod vlast svoju; —
anfall, m. zapadak posěda; —an-
schreibung, f. upis na posěd; —en,
v. a. posědovati, imati, znati,
uměti, razuměti, sěditi na jajih;
obsěsti; —er, m. posědnik, vla-
stnik, gospodar; —ergreifung, f.
nastup posěda; —erin, f. posěd-
kinja, vlastnica, gospodarica; —
nehmer, —ergreifer, m. posvojitelj,
osvojitelj; —nehmung, —nahme,
—ergreifung, f. primljenje, pri-
jetje posědovanja, posvojenje, osvo-
jenje; —recht, —ungsrecht, n. pravo

posěda; —stand, m. posědnictvo;
—streitigkeit, f. razpre o posědu;
—thum, n. posědovanje, imanje,
vlastitost; —verhältniß, n. razměr
u posědu; —werber, m. tražilac,
tražitesj posěda.

Besoffen, adj. pijan, opit, opojen;
—heit, f. pijanost, pijanstvo, vino.

Besohlen, v. a. podšiti, udariti, věr-
či, metnuti podplat na obuču.

Besold-en, v. a. platiti, platjati; —
ung, f. platja službena; —ungs-
abzug, m. odbitak od službene
platje; —ungs kategorie, f. red po
službenoj platji; —ungsstand, m.
stanje platjanja za službu; —ungs-
übergebühr, f. višak službene platje.

Besender, adj. rědak, osobit, čudan,
poseban, izvanredan, različan, drugi,
ini; —heit, f. osobitost, posebnost,
izvanrednost; —s, adv. osobito,
najviše, posebno, ob sebi, najvećma.

Besonnen, v. a. sunčati, osunčati;
nie hat ein Strahl dieses tiefe Thal
besonnen, nikad nije sunce obasjalo
ove duboke doline.

Besonnen, adj. smotren. pametan,
ostražan, opipan, opazan, razboran,
razborit, pri, na pameti; — adv.
pametno, ustražno, smotreno,
opazno, razhorno. razboritò, s opi-
pom; —heit, f. razbor, opaznost;
smotrenost.

Besorg-en, v. a. brinuti se, starati se,
skèrbiti; imati brigu nad čim;
Güter —, upravljati dobra; (ver-
richten) opraviti; (befürchten), bojati
se, strah biti; —lich, adj. koga se
bojat trěba, pogibion, opasan, bo-
jazan; —lichkeit, —niß, f. briga,
skèrb, strah; —t sein, v. n. bri-
nuti se, skèrbiti se, starati se;
wegen, für einen —, bojati se, bit
u strahu, strah biti za koga; —

10

Bespannen

-3 146 -

Beständig

ung, f. skèrb, briga, staranje, strah.

Bespannen, v. a. upregnuti, zapregnuti (konje); eine Trommel -, napeti bubanj.

Bespeien, v. a. popljuvati, upljuvati, pobljuvati, porigati.

Bespicken, v. a. nadévati, naděti, nabackati (slaninom); sich — v. r. obogatiti, obogatiti se, torbu, kesu napuniti.

Bespiegeln, sich, v. r. ogledati se; fig. ugledati se, izgled uzeti, uzimati.

Bespinnen, v. a. upresti, opresti, upredati, opredati.

Bespiken, v. a. zadělati, zaoštritli, podoštritli, zašiljiti, zadělavati, zaoštrivati, šiljiti.

Bespornen, sich, v. r. udariti, udarati ostruge; gestiefelt uno bespornt, s čizmami i ostrugami; bespornter Hahn, kokot, pětao, pévac ostru žati.

Bespotten, v. a. rugati se, porugivati se s kim.

Besprechen, v. a. (eine Waare), ugorovori, naručiti robu; (bezaubern), ureći, občarati, obajati; sich — v. r. (mit einem), razgovoriti se, pogovoriti se, dogovoriti se; — ung, f. razgovor, pogovor, dogovor.

Besprengen, v. a. popěrskati, poskrpiti, pokropiti, oskropiti; —ung, f. pěrskanje, kropljenje, popěrska nje, poskropljenje.

Bespringen, v. a. (als ein Hengst die Stute 12r.), skočiti; uzjahati, opasti (ždrěbac kobilu); skakati, skočiti na što; —er, f. Beschäler.

Bespreiten, v. a. popěrskati, poskropiti, okropiti.

Bespülen, v. u. oprati, pomiti, prati,

plákati, oplákati, izplákati, izpláknuti.

Besser, adj. bolji; — adv. bolje.

Besserlich, adj. popravljiv.

Besser-n, v. a. popraviti, poboljšati; sich — v. r. popraviti se, poboljšati se; (von Kranken), oporavljati se, bolje biti; —ung, f. popravak, popravljenje, poboljšanje, ozdravljenje, oporavljenje; — des Ackers, djubrenje, gnojenje, djubre, gnoj; —ungšhaus, n. popravionica, popravna kuća; —ungsmittel, n. popravilo, popravno srědstvo, nacein od popravka.

Bestählen, v. a. naditi, obnaditi.

Bestall-en, v. a. staviti, metnuti, věrći u službu, poděliti mu ju, platju davati, platjati; —ung, f. služba, platja; (eines Advokaten) odvětnina; —Ibrief, m. diploma, dekret od platje, od službe.

Bestammt, adj. stabla; roth mit Gold —, cěrvena, zlatna, pozlatjena stabla.

Bestand, m. stalnost, postojanstvo, sastojanje, stanivost; (das Uebrige), ostanak, ostatak; (Pacht, Miethe), najam; —buch. n. popis, našastnica, našastne knjige.

Beständer, Beständner, Bestandmann, Bestandinhaber, m. najamnik, (t.) poraboimac, najmoimac; —geber, m. (t.) porabodavac, najmodavac; —geld, n. najmovina, najam; —gut, n. najam, najmeno dobro; —herr, m. najmovnik, gospodar, vlastnik; —jagd, f. najmeni lov.

Beständig, adj. stalan, stanovit, postojan, vazdašnji, svakdašnji, neprestan, věkovit; — adv. jednako, vas dan, uvěk, neprestano, bez prestanka; —keit, f. stalnost, postojanstvo, stanovitost.

Bestandsliste

→ 147

→

→

Bestellen

Bestandliste, f. popis.

Bestand=nehmer, m. poraboprimac,
najmoprima; —stück, n. porab-
ština, najmovština; —theil, m. stu-
haj, element, počelo, početak, dio
početni, sastavni dio, sastojalo;
—vertrag, m. najam uporaba; —
wesen, n. bitje, bitnost; —zeit, f.
najamno vrěme, vrěme od najma.

Bestärk-en, v. a. utvèrditi, ukrèpiti,
pokrèpiti, utemeljiti; —ung, f.
potvèrdjenje, pokrèpljenje.

Bestäter, m. odpravnik, odpravitelj.

Bestätig-en, v. a. potvèrditi, zasvě-
dočiti, posvědočiti; (genehmigen)
odobriti; —er, m. potvèrditelj,
svědok; —ung, f. potvèrdjenje,
potvèrda; zasvědočenje, posvědo-
čenje; —ungsschein, m. potvèrdnica;
—ungsurtheil, n. potvèrdna osuda,
presud od potvèrde.

Bestatt-en, v. a. (zur Erde) pokopati,
ukopati, zakopati, sahraniti, po-
grebsti; —ung, f. pokop, pogreb,
ukop, sahranjenje.

Bestauben, v. n. zaprašiti se, naprašiti se.

Bestäub-en, v. a. (Bestauben), zapra-
šiti, naprašiti; —t, adj. prašan,
naprašen, zaprašen.

Bestauden, sich, v. r. udarit u stablo,
těrati, goniti mladice, razgranati se,
granati se.

Bestbietende, m. više, najviše obeča-
juć, obećivajuć.

Beste, (der, die, das), n. najbolji;
einen zum Besten haben. rugati se,
porugivati se s kim; vući ga za
nos.

Besten, am —, aufs Beste, zum Be-
sten, adv. najbolje.

Beste, n. najbolje; nagrada, poklon,
korist, hasna; das gen eine —.
dobro obćinsko; etwas zum —n

geben, dati, darovati, pokloniti, ka-
zati, povědati.

Bestechbar, f. Bestechlich.

Bestech-en, v. a. prišiti, prihvatiti,
prihititi (iglom), podmititi, podku-
piti; —er, m. podkupnik, mitilac,
podmititelj; —lich, adj. podmitljiv,
podkupljiv; —lichkeit, f. podmit-
ljivost, podmitnost, podkupljivost.

Bestechung, f. mito, podmitjenje, pod-
kupljenje, podkup.

Besteck, n. tok; (zum Essen), jěstilo,
jěstiona sprava, nož i vilice.

Bestecken, v. u. pritaknuti, pribosti,
prihvatiti, nataknuti, nasaditi; das
Haar mit Blumen —, nakititi cvé-
tjem glavu; Erbseu —, pritčati,
pritku udariti, udariti taklje, pritke,
prutje uz grašak.

Besteh-en, v. a. stati, zamèrznuti;
(gerinnen), skrutnuti, ukrutnuti,
ustojati se; (dauern), obstojati, tra-
jati; auf etwas —, ostati na čemu,
nehtět popustiti; aus etwas —, sa-
stajati, sastavljen biti (složen biti),
sadèržavati što u sebi, skladati se;
— v. a. najmiti, u najam uzeti ;
ein Abenteuer —, pripetiti se komu
što, dogoditi se, pretèrpěti, odèr-
žati aventuru; podhvatiti se, pri-
miti se česa; —end, adj. sastav-
ljen, sastojan, sastojeć; (bisherig)
sadašnji, dosadašnji, obstojeć.

Bestehlbar, adj. pokradljiv, što se da pokrasti.

Bestehl-en, v. a. pokrasti, okrasti
koga; —er, m. kradljivac, tat;
der Bestohlene, pokradjenik.

Besteigen, v. a. stupiti, uzići, popeti
se, uzpeti se.

Bestell-en, v. a. metnuti, staviti, věrći,
položiti na što; einen als Vormund
bestellen, staviti koga za tutora;
einen wohin —, pozvati koga na

10 *

Besteuern

3 148

3

Bestraßen

ročiste; einen zu sich —, poručiti
po koga; etwas bei einem —, na-
ručiti što u koga; einen zu etwas
—, odrediti, odlučiti koga za što;
(dingen) najmiti; einen über etwas
—, izručiti, preporučiti, pověriti
što komugodir; falsche Zeugen —,
nabavit krive, lažne svědoke; einen
Brief —, predati, izručiti list;
einen Acker —, težati, obraditi po-
lje; eine Sache —, overšiti naruku;
sein Haus —, urediti, prirediti
kuću; fig. pripraviti se na směrt;
(hereiten), ugotoviti, prigotoviti,
pripraviti; —er, m. naručnik, naj-
mitelj, uradnik; —t, adj. naručen
najmljen etc.; —e Arbeit, naruč-
bina; —ter Richter, odredjeni su-
dac; —ter Mord, nagovoreno kěrvno
dělo; —te, m. naručevnik (zum
Amt) odredjenik; —ung, f. met-
nutje, stavljenje, věrženje, polo-
ženje, itd.; naruka, naručbina, po-
ručak, ročiste, težanje, radnja, teg;
—ungsbezirk, m. (einer Briefsamm-
lung) okrug pismobera; —ungß-
buch, n. naručnica, knjiga od na-
ruke, naručne knjige; —zeit, f.
vrěme, doba od tega.

Besteuern, v. a. nametnuti porezu
na koga, udariti namet, danak,
porezu na što; —ter, m. porezka
glava; —ung, f. udarenje poreze;
directe, indirecte — upravo (ravno),
neupravo (neravno) udarenje po-
reza; (Steuer) namet, poreza; da-
nak; —ungß, porezni; —ungß-
ausschreibung, f. razpis poreze;
—ungsumlage, f. razredjenje po-
reze; —ungsvortheilung, f. razrez
poreze.

Bestialisch, adj. skotan, skotski;
marvinski.

Bestie, f. skot; bestia; marva, blago.

Bestielen, v. a. nasaditi, nasadjivati
(sěkiru) itd.

Bestimm-<u>en</u>, v. a. označiti, nazna-
čiti, ustanoviti, odrediti, zabilje-
žiti; odlučiti; (bewegen), navesti,
navoditi koga; nakaniti; uglav-
viti; sich zu etwas —, odvažiti se,
odlučiti se na što; —end, adj. o-
značan; —t, adj. naznačen, ozna-
čen, točan, odkazan, zaznameno-
van; odredjen, odlučen; uglavljen,
urečen; — ado. zaisto, doista,
za čelo, u istinu; —heit, f. toč-
nost, stanovitost; —ung, nazna-
čenje, naznaka, ustanovljenje, o-
predeljenje, odredba, odredjenje,
odlučenje; udes, osuda, sudbina;
svěrha, cilj, konac; —ungsgrund,
m. gibalo; uzrok; —ungsort, m.
odredjeno, opredeljeno město; —
ungswort, a. ime pridavno (u slov-
nici).

Bestmöglichst, adv. što holje, čim
holje.

Bestocken, sich — v. r. razrasti se u
grane, u šibe, razgranati se, gra-
nati se.

Bestockt, adj. granat, razgranan, sta-
blovit.

Bestohlener, m. pokradenik.

Bestoßen, v. a. rivati, turati; mit
der Feile —, limati, opiliti turpi-
jom; mit dem Hobel —, oblanjati,
poblanjati; die Ecken —, obiti
sěrhe.

Bestraßen, v. a. kazniti, pedepsati,
kaštigovati; mit Worten —, po-
karati, ukoriti; —er, m. kazni-
telj, pedepsatelj; Gott ist der —
des Bösen, Bog kaštiguje, Bog pe-
depsa, kazni, kara zlo; —ung, f.
kazan, pokora, pedepsa, kaštiga;
pedepsanje, kaštigovanje.

Bestrahl-<u>en</u>, v. a. granuti, ogranuti;

Bestreben

149

B-

Betäuben

ozariti; obasjat zrakami; bacati, metati zrake na što; —ung, f. ozarenje, ozar, obasjanje, obsoj (zrakami).

Bestreb-en, sich, v. r. tèrsiti se, gle-
dati, nastojati, tražiti, starati, na-
pinjati se; — nach etwas, težiti,
hlepiti za čim; —en, π. —ung,
f. tèrsenje, težnja, nastojanje, sta-
ranje; trud, muka, napor.

Bestreichen, v. a. namazati, pomazati; mit Kanonen —, stizati, šibati, dosizati (iz topovah).

Bestreift, adj. prutast, prugav.

Bestreitbar, adj. oboriv, porušiv;
primogljiv, smogljiv.

Bestreit-en, v. a. biti se, tući se, hèrvati se; nadvladati, nadhèrvati; boriti se, protiviti se, pobijati, pravdati se, kazivati da nije tako, podići pravdu proti čemu; eine Ausgabe —, primoći, smoći, smagati trošak kakov; —er, m. protivnik, neprijatelj; primagalac, smagalac; —ung, f. vojevanje; protivurèèje, protivuslovje, pravdanje proti čemu; smaganje, platjanje.

Bestreuen, v. u. posuti, posipati;
mit Salz —, posoliti, osoliti, so-
liti.

Bestrich, f. Anstrich.

Bestücken, v. a. oplesti, uplesti; za-
mèrsiti, zaplesti; obmanuti, pre-
variti, uhvatiti u svoju mrěžu.

Beströmen, v. a. plákati, prati, pro-
ticati pored ...

Bestuſen, v. a. rubiti, obrubiti (ru-
du).

Bestürm-en, v. a. podstupiti, uda-
riti, navaliti, nasèrnuti jurišem;
einen mit Bitten —, navaliti, mu-
citi, kiniti koga, dosadjivati mu s
prošnjom kakovom; —er, m. na-

sèrtalac, navalilac; —ung, f. pod
stup, juris, navala; nagon; dosa-
da, dosadjivanje, zabavljanje.

Bestürz-en, v. a. pokriti, poklopiti;
fig. uplašiti, prepasti, smesti, pre-
strašiti; —t, adj. poplašen, pre-
paden, smeten, prestrašen, zabu-
njen; —ung, f. strah, trepet, sme-
ća, smetnja, prepast; zabuna.

Besuch, m. pohod, polazak, polažaj;
pohadjanje; polaženje; svět, če-
ljad, ljudi; gosti; —en, v. a. po-
hoditi, polaziti; ići, hoditi; —er,
m. polaznik, pohodnik, polažajnik;
—szeugniß, n. svídočanstvo o po
lazu; —ung, f. pohod; poha-
djanje.

Besubel-n, f. Beschmutzen; —ung,
f. zagadjenje, zamazanje, opèr-
ljanje, omèrljanje, okaljanje, oma-
ćenje, zamaćkanje.

Besubler, m. mazać, mazalac, mać-
kalac.

Betäſeln, f. Täſeln.

Betagen, v. a. ureći, ugovoriti, ugla-
viti vrěme, rok; sich mit einem —,
rok s kim ugovoriti, ureći, ugla-
viti; die Schuld ist betagt, dug je
iztekao, nastupilo je dugu platežno
vrěme.

Betagt, adj. star, pri lětih, doban,
na dobi, u godinah.

Betakeln, v. a. opremiti, spremiti
(brod).

Betaſten, v. a. pipati, opipati; tak-
nuti, tegnuti, dirnuti, dodirnuti.

Betäub-en, v. a. oglušiti, zaglušiti;
onesvěstiti, omamiti, obamliti; za-
bušiti, zapanjiti, zablenuti; —t,
adj. omamljen, onesvěšten; zabu-
šen, zapanjen, děrven, oděrve-
njen; zablenút; —ung, f. zagluši-
vanje; nesvěstica, omama, omam-
ljenje; zapanjenje, zabušenje.

Betbank

→ 150 ←

§

Betreten

Bet-bank, f. klecalo; —bruder, m. bogomoljac, licumirac; —buch, n. molitvenik, sbornik, knjiga molitvena, molitvarica.

Bete, f. platka; platko (u igri).

Beten, v. n. moliti, moliti se.

Beter, m. molitelj; —in, f. moliteljica.

Bettfahrt, f. Wallfahrt.

Betglocke, f. pozdravljenje, zdrava maria; molitveno zvono.

Bethauen, v. a. obrositi, narositi, porositi.

Bet-haus, n. cèrkva; kuća božja, bogomolja dom od molitve, molitveni dom.

Bethaut, adj. rosan.

Betheeren, v. u. pakliti, katramati, opakliti, okatramati.

Betheuer-n, v. a. kleti se, tvèrditi, svědočiti; —ung, f. kletva, privega.

Bethör-en, v. a. obmanuti; zaluděti, zaslěpiti; zamamiti, zablěštitì, obsěnuti; —ung, f. obsěna, obmana, zaslěpljenje, zamamljenje; ludost, slépost.

Betheränen, f. Beweinen.

Betiteln, v. a. nazvati, imenovati; titulirati, nasloviti, naslov dati, nadpisati.

Betonen, v. a. akcentuirati; udariti glasom (u rěč, silabu).

Betonie, f. sèrpac, cèrna bokvica (trava) Betonica offic. L.; čistac (trava) Stacchis recta L.

Betracht, m. pogled, ogled, ozir, uvaga; in —, u oziru, u pogledu, glede.

Betracht-en, v. a. gledati, motriti; razmišljati, promatrati, smatrati; —tend, adj. das — e Leben, život promatrajući, razmišljajući.

Beträchtlich, adj. znatan, vrědan,

dostojan uvage, uvažan; —keit, f. važnost, veličina, utištenje, uvažnost.

Betrachtung, f. gledanje, motrenje; razmišljanje, promatranje, smatranje; ozir, obzir, ogled, uvaženje, uvaga; —swissenschaft, f. motèrna znanost.

Betrag, m. suma, ukup, svota, skupa, iznesak, iznos; cèna; —en, v. a. činiti, iznositi, dolaziti; sich —, podnašati se, vladati se, ravnati se; —en, n. vladanje, podnašanje, ravnanje.

Betrauern, v. a. žalovati, žaliti, tugovati; einen Verstorbenen —, zaviti se u cèrno za kim; —swürbig, adj. žaloban, žalostan, požaljenja dostojan.

Beträufen, Beträufeln, v. a. popèrskati, pokàpati, nakapati.

Betreff, m. in —, in — einer Sache, o stvari; u oziru, u ogledu, u pogledu, gledeć na to; (aus Anlaß), povodom; (von Seite), od strane.

Betreffen, v. a. zateći, uloviti, uhvatiti; dogoditi se, pripetiti se; ticati se, spadati; es betrifft..., radi se u...

Betreffend, adv. u obziru, glede, u pogledu, gledeć na to; —, adj. dotični.

Betreib-en, v. a. na pašu těrati, go-niti (marvo); eine Sache —, uskor-rivati, brinuti se, skèrbiti se; ein Handwerk —, raditi, těrati zanat; —her, m. gonac; těralac; —ung, f. uskorivanje, briga, skèrb, na-stajanje; těranje (zanata); (Urgenz), skrajna sila.

Betreten, v. u. stupiti, koračiti na što; unići, stupit u nutra; einen über etwas —, zateći, uhvatiti,

Betreten

151

Bettel

zastati; einen Weg —, udariti putem kojim; den Rechtsweg —, udariti putem pravde.

Betreten, adj. smutjen, smeten; ein —er Weg, put ugažen, utèrt, utèrven, pèrtjen; —heit, f. Verlegenheit.

Betreier, m. (des Gesches), prekèršitelj, prestupnik (zakona).

Betreitung, f. zatečenje, zastanje, uhvatjenje; smetnja, smutnja; —šfall, m. im —, ako se zateče, ako ga zateku, zastanu, ulove, uhvate, pronadju.

Betrieb, m. nastojanje, staranje, skèrb; poticanje, podbadanje; (cines Gewerbes), obèrtanje; —sam, adj. pomnjiv, marljiv, raden, skèrban; prometan, obèrtan, provèrtan; —samkeit, f. pomnjivost, radenost, skèrbljivost; prometnost, provèrtnost, obèrtnost; —herr, m. gospodar, vlastnik od rude.

Betrieg-en, Betrügen, v. a. varati, prevariti, obmanuti; hiniti, prehiniti, omesti; —er, m. varalac, varalica, hinac; —erei, f. himba, varanje; prevara; —erin, f. varalica, himbenica; —erisch, f. Betrüglich.

Betrinken, v. a. opiti, opojiti; sich — v. r. opiti se, napiti se, opojiti se.

Betroffen, adj. smutjen, smeten, zabušen.

Betröpfeln, f. Beträufeln.

Betrüb-en, v. a. žalostiti, razevilěti, ucvilěti, mučiti, žao biti; sich —, v. r. žalostiti se, tugovati, jadikovati; —niß, f. tuga, žalost, jad; —t, adj. tužan, žalostan, jadan, razeviljen, ucviljen.

Betrug, m. Betrügerei, f. prevara, varka, varanje, himba, obmana; obsěna, zaslěpljenje.

Betrügen, f. Betrieben.

Betrüglich, adj. varav, prevaran, lažan, lukav; lažljiv, tašt, himben; —keit, f. varavost, prevarnost, lukavost; lažljivost, taština, himbenost.

Betrunken, adj. pijan, opit, olokan.

Bet-schwerter, f. bogomoljka; —stuhl, m. klecalo; —stunde, f. ura od molitve, doba molitveno.

Bett, n. postelja, krevet, odar; ometina, ležaj, leža, leže (od zvěri); (eines Bluffes), lóg, struga.

Bettag, m. prošenje, križevo.

Bett-behänge, —gehängsel, n. zastor od postelje; —boden, m. dno od postelje; —brett, n. daska od postelje; —decke, f. pokrivalo, pokrivač.

Bettel, m. trice, ništaria, stvar od ništa; prosjačenje, prosjačtvo; —arm, adj. ubog, siromah, prosjak, gol i bos, gol i nag; —brief, m. prosnica; —brod, n. kruh prosjački, proševina, milostinja; —bruder, f. Bettelmönch; —dirne, f. mora prosjakinja; —ei, f. sirotinja, prosjačtvo; bogoradjenje, bogčarenje, prosjačenje; —frau, Bettlerin, f. Bettelweib, n. prosjakinja, uboga; —geld, n. proševina; —gestindel, n. prosjaci, prosjačina, prosjačinstvo; —haft, adj. siromašan, siromaški, siromah, ubog; —herberge, f. prosjački konak; —junge, —bube, —knabe, m. děte prosjačko, ubogo; —leute, pl. prosjaci; —lumpen, pl. m. pěrnje, tralje prosjačke; —mädchen, n. prosjakinja děvojčica; —mann, m. prosjak, tucak, ubogar, bogac; —mönch, m. fratar, kaludjer proshevni; —münze, f. novčić ubogarski.

Betteln

B 152

B-

Beurtheilen

Betteln, v. n. prositi, prosjačiti, bogčariti, bogoraditi, tući se, biti se; ciganiti.

Bettelorden, m. proševni red, red prosećih (fratarah ili kaludjerah); —sack, m. prosjačka torba; —stab, m. prosjački štap; fig. ubožtvo; —stand, m. prosjačtvo, ubožtvo; —stolz, m. ponosnost luda, izprazna; — vogt, m. prosjački nadzornik, nastojnik, nadglednik; —volk, f. Bettelgesindel; —weib, f. Bettelsfrau.

Betten, v. a. napraviti, spremiti postelju; sich zusammen —, skupa spavati; sich wohl oder übel—, dohro ili zlo prostrět si; wie man sich betet, so schläft man, kako si tko prostre tako i spava.

Bett-flasche, f. s. Bettpfanne; —genosse, —geselle, m. postelnji drug, posteljnik; —geräthe, f. Bettzeug; —gestell, n. —lade, f. děrvenica, děrvo od postelje; —himmel, m. nebo nad posteljom; —kammer, f. Iožnica, spaonica; —kissen, n. jastuk, koktao; uzglavje; —lade, f. s. Bettgestell; —laken, f. Betttuch; —lägerig, adj. bolestan, bolan, bolešljiv, lagodan, nelagodan.

Bettler, f. Bettelmann; —in, f. Betelsfrau; —leben, n. prosjački život; životarenje, kuburenje.

Bett-meister, m. posteljnik; —pfanne, f. —wärmer, m. grionica (za to plit postelje); —piffen, n. pišanje u postelju; —piffer, m. popišanac; —sack, m. slamnica, slamnjača; —stange, f. željezni, gvozden prut (na postelji); —statt, f. Bettgestell; —tuch, n. ponjava; plahta, plakta, vilahanj; —überzug, m. —züqe (—zieche), f. navlaka (od jastuka, perine itd); —umhang, m.

zaklon, zastor od postelje; —vorhang, m. zavěsa od postelje; —wanze, f. posteljna stěnica, kikmak; —winkel, m. posteljnica; —wärmer, f. Bettpfanne; —zeug, n. posteljina; —zwillich, m. evilik za navlake i perine.

Betüchen, v. a. běliti, poběliti, oběliti; oklačiti, okrečiti.

Bege, f. kuja, kučka, psica.

Beuch-e, f. lug, lugšia; —en, v. u, lužiti, lugšijati; —faß, n. lužnica, parionica.

Beuge, f. zavoj, sagib, prigib, pregib.

Beug-en, v. a. prignuti; prikloniti; sagnuti, pognuti (demuthigen), sniziti, poniziti; (kränken, betrüben), razžalostiti, trapiti, mučiti; —sam, f. Biegsam; —ung, f. prigibanje; poklon; prignutje, priklonjenje.

Beu-le, f. kvěrga, hěrga; prišt, mica; modrica; —lig, adj. kvěrgav, hěrgav.

Beunruhig-en, v. u. uznemiriti, mutiti, smetati; mučiti, nedat mira, pokoja; —ung, f. uznemirivanje, mutjenje, smetanje, nemir, nepokoj.

Beurkunden, v. a. dokazati, potvěrditi, posvědočiti (pismeno).

Beurlaub-en, v. a. odpustiti, odpraviti koga; sich —, v. v. oprostiti se s kim; razastati se; —ter, m. privrěmeni odpuštenik; —ung, f. odpust; oproštaj; razstanak; (z. B. eines Soldaten), privrěmeno odpuštenje.

Beurtheil-en, v. a. suditi; razsuditi, prosuditi; protresti; —er, m. suda; razsudnik; protresalac; —ung, f. sud; razsuda, protres; —ungskraft, f. sud, razsud, razsudnost.

Beute

B 153 B

Bewässern

Beute, f. plěn, pljačka, odor, robje;
(Backtrog), naćve; (Bienenstock),
těrnka, košnica, ulište.

Bentel, m. kesa, mošnja, tobolac, si-
to, vijača (mlinarska); —förmig,
adj. mošnjast, kesast, po put
mošnje; —kammer, f. brašnara,
mučnica (soba); —kasten, m. sija-
lb, sijatnica; —meise, f. věrsta
od sěnice (ptica); treskavica.

Beuteln, v. a. tresti, děrmati.

Beutelperrücke, f. vlasulja s mošnjom,
mošnjata baroka.

Beutelraße, f. Beutelthier, n. didelk
(zvěr).

Beutelschloß, n. zaklop od kese; —
schneider, m. kradikesa, rěžikesa;
—schneiderei, f. lupežtvo, kesorě-
zanje, —sieb, n. sito; —tuch, n.
struna od sita.

Beuten, v. a. plěniti, robiti, ha-
rati.

Beuten-haide, f. medovita šuma; —
—honig, m. divji med; —zins, m.
medovina (od divjih pčelah).

Beutler, m. kesar; rukavičar; —in,
f. kesarica; rukavičarica.

Beutner, m. nadzornik od divjih
pčelah.

Bevölker-n, v. a. naseliti, napučiti;
—ung, f. stanovnici, žitelji, puk,
ljudstvo, stanovničtvo, žiteljstvo;
—ungsverhältniß, n. razměr stanov-
ničtva.

Bevollmächtig-en, v. a. opunovlastiti,
opunomoćiti; (ermächtigen), ovla-
stiti, povlastiti; —er, m. puno-
vlastitelj; —te, m. punovlastnik,
punomoćnik; poklisar, poslanik;
—ung, f. opunovlastjenje, opuno-
moćenje; punovlastje; povlaštenje;
—ungs-, opunovlastni, opuno-
moćni.

Bevor, adv. prie, pria.

Bevormunden, v. a. tutora, zavětnika
dati, davati; v. n. biti komu tu-
tor, zakrilnik.

Bevorrecht-en, —igen, v. a. dati, da-
vati prednost; —igungsbrief, m.
privilegija, prednost.

Bevorstehen, v. n. (obliegen), dužašt
biti; (ermarten), izgledati, čekati,
približavati se, ići, nastajati; —d,
adj. budući, došastan, dojdući.

Bevortheil-en, v. a. prěvariti, zaki-
nuti, obmanuti, omesti; —ung, f.
prěvarenje, prěvara, zakid, obma-
na; šteta, kvar, škoda.

Beworthun, v. a. preteći, preticati.

Bewerzugen, v. a. Jemanden, dati
kome prednost.

Bewachen, v. a. čuvati, stražiti,
bditi nad čim.

Bewachsen, v. n. obrasti, zarasti.

Bewachung, f. čuvanje, straženje;
straža, bděnje.

Bewaffn-en, v. a. oboružati, oružati;
—ung, f. oružanje, oboružanje.

Bewahre, interj. nedaj bog, sačuvaj
bože, nipošto, nikako, da kako!

Bewahren, v. a. čuvati, sačuvati,
braniti, hraniti.

Bewahren, v. a. uzistiniti, dokazati,
potvěrditi; sich —, v. r. uzistini-
ti se, potvěrditi se.

Bewahrer, m. čuvar, stražar.

Bewahrheiten, f. Bewähren sich.

Bewährt, adj. iskušen, stanovit, i-
stinit.

Bewahrung, f. sahrana, čuvnja, ču-
vanje; —šmittel, n. čuvalo.

Bewandert, adj. věšt, izkusan, vičan.

Bewandt, adj. bei so bewandten Um-
ständen, buduć stvar takova, bu-
duć da se stvar ima tako; —niß,
f. okolnost, stanje, stališ.

Bewässer-n, v. a. nakvasiti, okvasiti,
moćiti, politi, polijati; navodniti,

Bewegemuskel

154

B

Bewerkstelligen

vodniti; —ung, f. polivanje; navodnjenje; —ungsanstalt, f. navodionica.

Bewegemuskel, m. kretnik, gibnik (mišić).

Beweg-en, v. a. ganuti; maknuti; gibati, micati; podhosti, potaknuti, nanukati; taknuti, dirnuti (u sèrce); sich —, v. r. ganuti se, maknuti se, kretati se; sich zum Mitleid — lassen, smilovati se, smiliti se; —end, adj. giban, kretan; ganjiv, taknjiv, diran; —grund, m. uzrok; —lich, adj. pomičan, pokretan; gibiv, maknjiv; okretan; —es Gut, pokretno dobro; (rührend), ganjiv, taknjiv, diran; —lichkeit, f. pomičnost, gibivost, maknjivost, okretnost; fig. neustalnost, větrenost; —nerve, m. gibnik, kretnik (nerv); —t, adj. ganjen, ganút, taknjen, smilovan, dirnút, tronút; —ung, f. kretanje, micanje, gibanje; (der Leidenfschaften), uzbudjenje, kolebanje, strastih, duševno ganutje; (Antrieb), gibalo, nagon; (Alufruhr), kolebanje, micanje, buna, smutnja; —ungsfähigkeit, f. kretnost, gibnost; —ungsgefeß, n. zakon od kretanja, od gibanja; —ungskraft, f. kretnost; kretalo; —ungsurjache, f. —ungsgrund, m. gibalo, uzrok, nagon.

Bewehren, v. a. oružati, oboružati.

Beweiben, v. u. ženiti, oženiti.

Beweinen, v. a. plakati, oplakati, oplakivati, evilěti, žaliti; naricati, narikovati; —swürdig, adj. tužan, jadan, plačan, nevoljan, požaljenja vrědan.

Beweis, m. dokaz, dovod; — (in Zusamm.) dokazni; —artikel, m. —stücke, k. pl. dovodi, dokazi,

pisma svědočanstvena; —bar, f. Beweislich; —document, n. dokaznica.

Beweisen, v. a. dokazati; pokazati; posvědočiti, potvěrditi.

Beweisführer, m. dokazivalac; —ung, dokaz, dokazanje, dokazivanje.

Beweis-grund, m. (Beweisthum, n.) dokaz, razlog, uzrok; —lich, adj. dokazljiv; —mittel, n. srědstvo dokazno, dokaz, dovod; —schrift, f. dokaz; —thum, n. dokazstvo.

Beweisung, f. s. Beweis.

Beweisen, v. a. běliti, poběliti, oběliti.

Bewenden, v. u. es dabei — lassen, zadovoljiti se s tim, dosta biti; ostaviti pri tom; es soll dabei sein — haben, neka ostane tako, pri tom.

Bewerb, m. traženje, tražba; posao, zabava; was hast du hier für ein —? što tražiš ovdi?; sich einen — machen, tražiti izgovor kakov; —en, sich, v. r. (um etwas), snubiti, tražiti, iskati, pitati, prositi, ići, težiti za čim; (um ein Frauenzimmer), snubiti, prositi děvojku; —er, m. prosilac, tražilac, snubok; —ung, f. traženje, tražba, iskanje, pitanje; prositba, snubljenje; —ungsfrist, f. rok za traženje.

Bewerf-en, v. a. bacati, hitati (na što); eine Wand mit Kalk —, požbukati zid; mit Lehm —, oblépiti blatom; —ung, f. žbukanje, lěpljenje; bacanje, hitanje.

Bewerkstellig-en, v. a. izpuniti, overšiti, opraviti, obaviti, učiniti, u dělo postaviti; —ung, f. izpunjenje, overšenje, učinjenje, opravljenje, postavljenje u dělo.

Bewerkthätigen

B 155

B

Bezeigen

Bewerkthätigen, v. a. dělom dokazati.

Bewetteisern, sich, v. r. s. Wetteisern.

Bewichsen, s. Wichsen.

Bewickeln, v. a. omotati, zamotati, oviti, zaviti.

Bewillig-en, v. a. dopustiti, dozvoliti; privoliti, dati, poděliti; —ung, f. dopuštenje, dozvoljenje; privoljenje, odobrenje, poděljenje, uděljenje.

Bewillkomm-en, v. a. primiti, dočekati; pozdraviti; —nung, f. doček, priček; pozdrav; dočekanje; pozdravljenje.

Bewimmern, v. a. jaukati, plakati, naricati (za kim).

Bewinden, v. a. omotati, poviti, zaviti, zamotati.

Bewirk-bar, adj. opravljiv; učinjiv; —en, v. u. opraviti, učiniti, izhoditi; uzročiti, uzrokovati; zadobiti, dobiti.

Bewirth-en, v. a. gostiti, častiti, štovati; —schaften, v. a. gospodariti; —ung, f. čast, goštenje, gostba, štov.

Bewohnbar, adj. obitalan, pribivalan, za stanovat. za pribivat; —keit, f. obitaonost, stanovljivost, pribivaonost.

Bewohn-en, v. a. stanovati, pribivati, obitavati; —er, m. obitalac, pribivalac, s'anovnik; —erin, f. pribivalica, obitalica; —ung, f. obitavanje, stanovanje, pribivanje.

Bewirk-en, v. a. oblačiti, naoblačiti; (verdunkeln), potamniti, pomračiti; —t, adj. naoblačen; oblačan; taman; mračan.

Bewunder-er, m. zaměrnik; —in, f. zaměrnica; —n, v. a. čuditi se, diviti se, zaměrati; —nswürdig, adj. čudnovit, čudan, zaměran; —ung, f. čudo, čudjenje, začudjenje, divljenje, udivljenje.

Bewußt, adj. znan, poznan, poznat; sich einer Sache — sein, pamtiti štogod, sětjati se česa; sich seiner nicht mehr — sein, bit izvan sebe; —los, adj. izvan sebe, u nesvěsti; —sein, n. duša, svěst, savěst, duševnost.

Bezahl-en, v. a. platiti; izplatiti; namiriti, samiriti; —er, m. platitelj, platilac; —in, f. platiteljka, platilica; —ung, f. platja; platjenje, izplatjenje, platež, namirenje.

Bezähmbar, adj. ukrotljiv.; —keit, f. ukrotljivost.

Bezähm-en, v. a. (Thiere), upitomiti, pripitomiti; krotiti; ukrotiti; die Leidenschaften —, zauzdati, obuzdati strasti, pohotnost; —er, m. ukrotnik, ukrotitelj, krotilac.

Bezahnen, v. a. zubiti, nazubiti.

Bezauber-n, v. a. občarati, začarati, zatraviti, ureći, obajati, občiniti; —nd, adj. občaran, zatravan, obajan, uročan; —t, adj. občaran, začaran, zatravljen, obajan, urečen, občinjen; —ung, f. občaranje, zatravljenje, uroci, obajanje.

Bezäumen, s. Zäumen.

Bezäunen, s. Umzäunen.

Bezeichen, v. a. opiti, opojiti.

Bezecht, adj. pijan, opojen, olokan, opit.

Bezeichn-en, v. a. zabilježiti; znamenovati; naznačiti koga po imenu, poimence; hotět reći; opisati; —ung, f. znamenovanje, naznačenje; biljeg, znamenje, znak; opisanje, opis.

Bezeichn-en, v. a. pokazati, ukazati, izkazati; posvědočiti, dokazati; —ung, f. znamenovati; —n, v. a. čuditi se, diviti se, zaměrati; —nswürdig, adj. čudnovit, čudan, zaměran; —ung, f. čudo, čudjenje, začudjenje, divljenje, udivljenje.

Bezeißen

156

Bibel

sich —, v. r. podnašati se, postupati, občiti, pokazati se; —en, n. podnašanje, postupanje, obče nje; —ung, f. pokazanje, izkananje.

Bezeißen, f. Beschuldigen.

Bezeugen, v. a. posvědočiti, dokazati, potvěrditi; —ung, f. posvědočenje; svědočanstvo, svědočba, dokaz; —ungseid, m. potvěrdna prisega, zakletva.

Bezichtigen, f. Beschuldigen.

Beziehlich, adj. uznosit, uznosan.

Bezieh-en, v. a. (ein Bett, Stühle etc.), pokriti, prevući, obstěrti; eine Violine mit Saiten —, navezati, napeti strune; ein Haus —, preseliti se u kuću; Waaren von einem Orte —, kupovati, dobaviti, nabaviti, uzimati robu odkuda; die Messen —, pohadjati, polaziti sajme; mit Krieg —, zavojštiti, zaratiti; sich —, v. r. auf etwas —, ticati se, kúčati, težiti, poztezati se, odnositi se na što; pozivati se; —end, adj. sich auf etwas —, ticajuć se česa, odnosan, odnosit, kúčajuć; —ung, f. useljenje; kúčanje, odnošenje, odnos, tešenje; pogled, ozir, obzir; — —ungsebegriff, m. odnosni, odnositi postig, dohit, ponjatje; —ungsweise, adv. dotično, odnosno; po potřebi.

Beziehen, v. a. kaniti, težiti, směrati, ciljati (na što).

Beziffern, v. a. izraziti, naznačiti što brojem.

Bezinnen, f. Verzinnen.

Bezirk, m. kotar; podžupanija, srez, okoliš, krug, okrug, okružje.

Bezirken, f. Begränzen.

Bezirks-, adj. okružni, kotarski, srezki; —gericht, n. okružni sud; —

inşaş, m. kotaranin, srezki žitelj.

Bezoar, Bezoarstein, m. bezuar (kamen).

Bezoarbock, m. bezuar (jarac).

Bezogener (eines Wechsels), m. (t.) tezovnik.

Bezüchtigen, f. Beschuldigen.

Bezuckern, v. a. posuti, osladit šećerom, cukrom.

Bezug, m. ogled, pogled, obzir; (Saiten), strune, žice (od instrumenta muzikalnoga); (Ueberzug), navlaka; — eines Einkommens, dizanje, potezanje; (Einkommen), dohodak; — einer Waare, nabava, uzimanje robe (putem prometa).

Bezüglich, adj. dotični; — adv. radi (kakve stvari), u obziru.

Bezugs-, (in Zusamm.) dotični; — note, f. nabavnica, —berechtigter, m. koji ima pravo nabavljati, dobivati što; — titel, m. naslov potezanja, dobivanja.

Bezwachen, v. a. štipati, oštipati, oštinuti.

Bezwecken, v. a. obiti, udariti čavliće; fig. hotěti, kaniti, težiti, namisliti, nameravati.

Bezweifeln, v. a. dvojiti, sumnjiti, sumnjati.

Bezwingbar, f. Bezwinglich; —en, v. a. predobiti, poběditi, nadvladati, nadjačiti, preobladati, pokoriti; —er, m. poběditelj, dobitnik; —lich, adj. pobědiv, predobljiv; osvojiv; —ung, f. poběda, oblada, dobit; pobědjénje, obladanje, dobitje.

Bianco, n. bělo; etwas in — lassen, ostaviti što na bělu.

Bibel, f. sveto pismo, biblia; —ausgabe, f. izdanje svetoga pisma; —ausleger, m. tumačnik, tumačitelj svetoga pisma; —auslegung,

Biber

157

Bier

f. tumačenje svetoga pisma; — ausspruch, m. rěć, osuda svetoga pisma; —fest, adj. věšt pismu svetomu, tko se razumie u bibliu; —mäßig, adj. shodan, skladan, podoban pismu svetomu; —adv. polag pisma, po pismu svetom; —werk, n. sveto pismo s protumačenjem.

Biber, m. dabar (zvěr); —balg, m. koža od dabra; —bau, m. dabrovska sgrada; —fell, f. Biberbalg; — geil, n. dabrovina (lék); —haar, n. dlaka od dabra; —hund, m. dabrar (pas); —hut, m. klobuk, š šir, skriljak od dabra; —jäger, m. dabrar (lovac); —jagd, f. lov dabrovah; —neß, n. mrěža za lovit dabrove; —schwanz, m. rep od dabra.

Bibliothek, f. biblioteka, knjižnica, knjigoshrana; —ar, m. bibliotekar, čuvar od knjižnice.

Bibliisch, adj. bibliëki; polag svetoga pisma.

Bitek, m. Bieke, f. pik, těrnokop, budak; —haube, f. kaciga.

Bicken, v. a. kljucati, kljuvati; (von Steinmetzen), sěći, děljati, kljesati, tesati.

Bieder, adj. pošten, dobar, častan, vrědan; — adv. pošteno, vrědno, častno; —heit, —keit, f. poštenje, pravodušnost, dobrota; —mann, m. čověk pošten, vrědan, dobar; —männisch, adv. pošteno, vrědno; —sinn, m. poštenje, dobrota; —weiß, n. žena poštena, vrědna.

Biege, f. sagib, prigib.

Biegfall, m. padež (u slovnici).

Biegeln, f. Bügeln.

Biegemuskel, m. prigibnik, sagibnik (mišić).

Bieg-en, v. u. prignuti, sagnuti, po-

gnuti; saviti, priviti; poniziti, sniziti; sich —, v. v. priviti se, uviti se, sgèrbiti se; hier biegt sich der Weg rechts, ovdě se put na desno kretje, obratja; —sam, adj. gibak; (lenksam), pokoran, poslušan; —samkeit, f. gibkost; pokornost, poslušnost; —ung, f. prigib, prigibanje, sagib, sagibanje; savijanje, uvijanje; —eines Flußes, okuka od rěke.

Biene, f. pěela.

Bienen-arzenei, f. pěelinji lék, lék za pěele; —bau, m. —zucht, f. pělovodstvo, hranjenje, gojenje pěelah; —baum, m. klen (děrvo). Acer campestre L.; —beute, f. košnica, ulište, tèrnka; —brdv, n. voštine, f. pl.; —buch, n. pěelarica (knjiga); —flug, m. roj pěelah; broj košnicah; —fresser, —wolf, m. pělar, žuna (ptica), Herops apiaster L.; —haube, —kappe, f. kapa pěelarska; —haus, n. pěelinjak, uljanik; —könig, m. —königin, f. —weiser, m. matica; —korb, m. košnica, ulište, tèrnka; —kraut, n. pěelarica, pěelinjak, matičnjak (trava), Melissa officinal. L.; —kunst, f. pělarstvo, pěelovodstvo; —luchlein, n. f. Bienenzelle; —recht, n. pěelarstvo, pěelarsko pravo; —schwarm, m. roj; —specht, f. Bienenfresser; —stachel, m. žalac, žaoka; —stock, f. Bienenkorb; —vater, —wärter, m. pělar, nastojnik od pěelah; —wabe, f. sat od meda; —wald, m. šuma, lug, dubrava za pěele; —wolf, f. Bienenfresser; —zelle, f. kućica (u sa-tu od meda); —zucht, f. f. Bienenbau.

Bienenlein, Bienenchen, n. pěelica.

Bier, n. pivo, piva; —ausschlag, m.

Biestmilch

158

Bilderanbeter

pričavak na pivo, f. Biersteuer; —
bank, f. pivarnica; —hottich, m.
pivni badanj; —brauer, m. pivar,
pivovar; —bräuerei, f. pivarstvo;
pivarnica, pivovarnica, pivara; —
effig, m. ocat, kvasina od piya;
—saß, n. bečka, pivno bure,
bačva za pivo; —siedler, m. na-
drigusla; —flasche, f. ploska za
pivo, pivna boca; —gäscht, m.
pěna od piva; —gast, m. gost pi-
varski; pivopija; —geld, n. napoj-
nica, darak na pivo; —haus, n.
pivarnica, pivara; —hefen, f. kvas,
droždje od piva; —kanne, f. bu
kara pivna; —karren, —wagen,
m. kola pivarska; —keller, m. pi-
vnica za pivo; —kessel, m. pivar-
ski, pivovarski kotó; —kranz, —
kegel, m. cimer pivarski; —krug,
m. pivni věrě; —maß, n. pivar-
ska měra; —rauch, m. pijanost,
mamurnost od piva; —saufer, m.
pivopija; —schank, m. prodavanje,
točenje piva, pivara; —schenk, —
wirth, m. pivar, kěrčmar od piva;
—schenke, f. pivarnica, kěrčma od
piva; —schilb, f. Bierkranz; —
schlauch, m. pivna měšina; —sie-
der, f. Bierbrauer; —schröter, m.
težak (koi postavlja u pivnicu pi-
vo); —steuer, f. pivarina; danak,
carina od piva; —suppe, f. juha,
čorba od piva; —trinker, m. pi-
vopija; —zapfer, m. konobar (pi-
varski); —zeichen), f. Bierkranz; —
zwang, m. samoprodaja pivarska;
(t.) nametanje piva.

Biestmilch, f. kuljada, mlezivo (pěrvo
mlěko od krave kad se oteli).

Bieten, v. a. nuditi, ponuditi, obe-
ćati; die Hand —, dati, podati
ruku, pomoći; einem einen guten
Morgen 1c. —, nazvati dobro ju-

tro; eine Waare zu hoch —, dra-
go, skupo cěniti robu koju; einem
die Spige —, oprěti se komu.

Biez, m. (gem.) sisa, dojka.

Bigamie, f. dvoženstvo, dvoženje;
—isch, adj. dvožen.

Bigott, adj. bogomoljac, licumi-
rac.

Bilanz, f. (t.) sominj, zaključni ra-
čun; —irung, f. sominjanje.

Bilchmaus, f. puh, puhać, orašar
(zvěr), Myoxus glis L.

Bild, n. figura, kip, podoba, prili-
ka, slika, obraz, ikona; (Person,
Sache), osoba, stvar.

Bild=en, v. u. napraviti, načiniti;
urediti, zametnuti, zavěréi; utvo-
riti, tvoriti, děljati, uděljati; sli-
kovati, obrazovati; —end, adj.
stvarajuć, tvoreć, tvoran, obrazo-
van; —e Künste, umětnosti tvor-
ne, obrazovne.

Bilder-anbeter, m. ikonoklanjalac, ki-
poklanjalac, ikonopoklonik; —be-
schreiber, m. kipopisac; —beschrei-
bung, f. kipopisje; —bibel, f. bi-
blia, sveto pismo s kipovi; —
blende, f. uložnica; —buch, n.
knjiga s kipovi; —cabinet, n. ki-
poshrana, kabinet, sbirka od ki-
pah; —deuter, m. kiposlovac; —
deutung, f. kiposlovje; —dienst, m.
ikonopoklonstvo; —gallerie, f. ga-
leria od kipovich; —seind, f. Bilder-
stürmer; —handel, m. těrgovina s
kipovi, od kipah; —händler, m.
těrgovac s kipi, prodavalac od
kipah; —fram, —laden, m. du-
ćan, staćun od kipah; —krümer,
m. kipotěržac, prodavalac od ki-
pah; kiponoša; —kunde, f. kipo-
slovje; —lehre, f. Bilderdeutung;
—maler, m. (besonders von heiligen
Bildern), ikonopisac.

Bläffe

162

Blech

Bläffe, f. blědost; — am Pferde, lisa; ein Pferd mit einer —, konj lisast, cvětast, lisac.

Bläß-huhn, n. —ling, m. —ente, f. sarka, liska (ptica), Fulica atra Liun.

Blatt, n. (von Bäumen und Papier), list, liska; Blätter von Bäumen), listje; — von Papier, listi, listovi; —eines Tisches, daska od těrpeze; — einer Säge, pila, testera; das — hat sich gewendet, proměnila se srěća; die öffentlichen Blätter, novine, javni listovi; sich kein Blatt vor den Mund nehmen, smiono, odpěrto govoriti; —ähnlich, adj. listast, listu spodoban, sličan, nalik na list.

Blatten, v. a. obrati, brati listje, komiti, okomiti.

Blatter, f. prišt, mozol, čir; die Blattern, koze, kozice, ospe, ospice, boginje; eingeimpfte —, u cěpljene koze.

Blätter-bringend, adj. listorodan; — gebackenes, n. pita; — gold, f. Blattgold; —ig, adj. listat, listan, lisnat; —los, adj. bez listja, bezlistan; — magen, m. knjižavac, tretji želudac u živine preživajuće.

Blatter-matric, f. —qift, n. ospeni otrov, otrov od kozicah; —n, pl. f. koze, kozice, boginje, ospe, ospice.

Blattern, v. a. premetati, prevratjati knjigu; ubirati, pobirati listje; sich —, v. r. listati, prolistati, cěpati se.

Blatternarbe, —grube, f. rupica, jamica od kozah, boginjah; —narsig, adj. kozičav, boginjav, ospičav, hrapav; — einimpfung, f. cěpljenje kozah.

Blätter-schwamm, m. pečurka (gljiva); —tabak, m. duhan u listu; —teig, m. juvka; —weise, adv. list po list, od lista do lista, na listove.

Blatt-gold, n. zlato u listu, lisnato zlato; —häutchen, n. jezičac (u botanici); —laus, f. uš, ušenac pověrtni; —rand, m. kraj, okrajak od lista; —sauger, m. buhač; —seite, f. strana, stranka na listu; —filber, n. srebro u listu; —stück, n. glavna greda; —wender, m. listač, koi listove prevratja; —wikler, m. zavijač (zarěznik), Phalaena tortrix L.; —zinn, n. kositer u listu.

Blau, adj. modar, plavetan; —, n. modro, modrina, modrilo; —äußig, adj. modrook, plavook; — heere, f. Heidelbeere.

Bläue, f. modrilo.

Bläuel, m. malj, bat; praćak, pratljača.

Blauen, v. n. modriti, pomodriti.

Bläuen, v. a. tući, biti.

Blau-farbe, f. modrina, modrilo, farba modra; —färber, m. modrilac; —holz, n. brasiliansko děrvo; —kelchen, n. cěrvenorepka (ptica).

Bläulich, adj. modrast, namodar.

Blau-mahl, n. modrica; masnica; —mahlig, adj. modar, modričav; masničav; —meise, f. modra sěnica, plavić; —säure, f. pruska kiselina; —schimmel, m. žerav (konj); —specht, m. bèrkljoč, puzavac (ptica); —strumpf, m. glasonoša; donosnik, klevetnik; nadriknjiga (žena); —wasser, n. nebeska voda (u kemii); —ziemer, m. bravenjak, borovnjak, cěrno-gaj (ptica).

Blech, m. lim, pleh, lama; —abschnitt,

Blecken

163

Blenden

m. ustrižak od lima; —dach, n. lamen krov, krov od lima; —en, v. a. (gem. so viel wie zahlen), platiti; —ern, adj. od lima, od pleha, od lame, lamen; —fabrik, f. limovnica, fabrika od lima; —hammer, m. —hütte, lamarnica, kovačnica za kovat lim; —handfschuh, m. rukavica gvozdena; —münze, f. tanki novčić, brakteat; —ner, f. Blechschläger; —schere, f. škare kleparske; —schläger, —schmied, m. klanfar, klepar; —waare, f. limovina, roba klanfarska.

Blecken, v. a. kesiti se, ocěrati se, kazati zube.

Blei, n. olovo; —ader, f. žica od olova (u rudah); —arbeit, f. olovnina; —arbeiter, m. olovar; —arsenik, m. olovnati sičan; —artig, —icht, adj. olovnast; —arzenei, f. olovna lěkaria; —baum, m. děrvo od olova, olovno stablo.

Bleiben, v. u. ostati, ostanuti; naselediti se, nastaniti se; stanovati, obitavati; trajati, postojati; im Kriege —, poginuti u vojsci; bei etwas —, děržati se čega; —lasfen, v. a. ostaviti; ostaviti se, mahnuti se čega.

Bleibend, adj. stalan, postojan, tvěrd; er hat keine —e Stätte, nemože ostati na jednom městu, on je nemirković.

Bleich, adj. blěd; —e, f. blědost, blědoća; bělilo, běljenje; —en, v. n. blěditi, pohlěditi; — v. a. běliti, oběliti (platno); —er, m. bělilac; —in, f. bělilja; —icht, adj. nablěd, blědkast; —plat, m. bělilo; —sucht, f. blěda bolest, nemoć (u děvojakah); —wand, f. zid, pleter požbukan.

Bleihe, f. děverika (riba). Cyprinus brama L.

Bleizern, adj. od olova, olovan; —erz, n. olovna ruda; —farbe, f. farba olovna, od olova; —farbig, adj. olovan, farbe olovne; —feber, f. —stift; —gang, m. f. —ader; —gießer, m. olovar, olovolěvac; —gießerei, f. olovarnica, olovolěvarnica; —glanz, m. najprostia olovna ruda; — glätte, f. Glätte; —grau, adj. siv kao olovo; —grube, f. olovna rudnica; —haltig, adj. olovnat; —hütte, f. olovarnica; —icht, —haft, adj. olovnast, spodoban olovu, po put olova, nalik na olovo; —könig, m. kraljić od olova; —kugel, f. zěrno, purak od olova; —let, n. kalamir, flajba; —bhl, n. ulje od olova; —platte, f. olovna ploča; —recht, adj. osovan, kalamiran, po kalamiru; —salz, n. olovna sol; —schlacke, f. okujina od olova; —schnur, f. —let, n. —wurf, m. kalamir, flajba; —siegel, n. olovo; das — an einen Ballen anlegen, udariti, olovo na balu; —stift, m. olovka, plajbas; —stiftmacher, m. olovčar; —stiftrohr, n. cěvěica od olovke; —wage, f. livel; —weiß, n. bělilo; —zeichen, f. —siegel; —zucker, m. šećer, cuker od olova; —zeug, m. makina za pripravljat olovo staklarsko.

Blenbe, f. vrata lažna, pristavljena; prozor lažni; uložnica; zaklon od svěće.

Blend-en, v. u. oslěpiti, izkopati, izvaditi oči; zablěstiti; fig. zaslěpliti, obsěniti; —end, adj. zablěštan, zaslěpan, oslěpan, obsěnit, zasěnit; —fenster, n. prozor od papira; —laterne, f. slěpica, tati-

11 *

Blessiren

164

B

Bloß

ca (lanterna); — leder, f. Augen-
leder; —ling, m. kopilan, kopile;
—rahmen, f. Blindrahmen; —ung,
f. oslép, oslépljenje, zablěštenje;
slěpost, slěpilo; zaklon; —werk,
n. obsěna; zasěna, zaslěp,
ljenje, obmana; ein — vormachen,
zaslěpiti, obsěniti.

Blessiren, v. u. raniti.

Blessur, f. rana.

Bleß, m. gvozden klin (u rudah); —
faß, n. kalionica.

Blick, m. pogled, pozor; mah, mig,
magnutje, trenutak, trenutje od
oka; (Schimmer), sjanje, blesk;
—en, v. u. gledati, pogledati, ba-
citi oko; sich — lassen, pokazati
se, dati se vidět; — v. n. sjati,
světiti se, blistati se; —feuer,
n. planutak, lažni oganj.

Blind, adj. slěp; lažan, lažljiv;
(vom Glase), taman, mračan; —
laden, samim prahom, bez zěrna
nabiti; ein —er Lärm, buka prazna,
ein —er Schuß, hitac u zrak; —es
Glück, luda srěća; —er Soldat,
Passagier, vojnik, putnik potajni;
—darm, m. kulen.

Blinde, m. slěpac; — f. slěpica.

Blindekuh, binde Kuh, f. žmura, slěpi miš.

Blind-geboren, adj. slěporodjen, slěp
od porodjaja; —heit, f. slěpost,
slěpilo; tamnilo; —lingß, adv.
slěpo, čoravo, těrtimice; —rah-
men, m. okvir risarski; —schlei-
che, f. slěpić; fig. slěpac, varali-
ca; —schuß, m. hitac bez zěrna.

Blinken, v. n. sjati, blistati se, svě-
titi se; reit den Augen —, migati
očima; namignuti.

Blinz-en, Blinzeln, v. n. žmirati,
žmiriti; migati, namigivati; —
elnd, adj. žmirav, migav; —ler,
m. žmiravac, migavac.

Blitz, m. munja, světlica; grom,
trěsak, strěla; —ableiter, m. gro-
movod, gromoteg; —en, v. n.
sjati, blistati se; es blitzt, munja
sěva; —end, adj. munjevit, sěva-
juć, blěskajuć, strělovit; —feuer,
n. gromovna, munjevna vatra, o-
ganj; —funken, m. munjevna,
gromovna iskra, varnica; —schlag,
m. grom, strěla, trěsak; —schnell,
adj. strělovit, munjevit; —stoff,
m. gèrmilo; —strahl, m. munja;
grom, strěla.

Block, m. panj, klada; hrek; derež;
komad, kus; —ade, f. obstup;
—haus, n. kladara, kula, tyèrdja
dèrvena; (Gefängniß), stražara,
tamnica; —iren, v. a. obstupiti;
—irung, f. Blockade; —karren, f. —
wagen; —keller, f. Balkenkeller; —
—mörser, m. mužar na kladi, kla-
dovni mužar; —pfeife, f. samotvo-
ra sopila, svirala cělokupa; —
rad, n. kotur; —wagen, m. tar-
nice; dèrvena kola; —zinn, n. ko-
siter u komadu.

Blöd-auge, n. slabovid, kratkovid;
—e, adj. plah, plašljiv, stidljiv,
sramežljiv; lud; slab, tup; —ig-
keit f. stidljivost, sramežljivost;
ludost; slabost, tupost; —sichtig,
adj. slabovid, slaba vida, slabih
očiuh; —sichtige, m. slabovid; —
—sinn, m. —sinnigkeit, f. slabost,
slaboumlje, slaboumstvo, tupost;
—sinnig, adj. slab, slabouumni, tup.

Blöken, v. n. rucati, bucati, mukati;
blejati; — n. rika, rucanje; ble-
janje, bleka.

Blond, adj. žut, plav; —e, m. pla-
vac; —ine, f. plavka; —haarig,
adj. žutokos, plavokos; —kopf, m.
plavac; plavka.

Bloß, adj. (entblößt), gol, go, nag ;

Blöße

165

B

Blut

sam; čist; (von den Füßen), bos,
bosonog; (vom Kopfe), gologlav;
(arm), siromah, ubog; mit bloßen
Händen, praznima rukama; — adv.
samo, tek; ciglo; golo, nago;
sich der Gefahr — stellen, metnuti
se, věrói se u pogibel.

Blöße, f. golota, nagost; slabost,
mana, salinga; eine — geben, od-
kriti se; pokazati svoju slabost.

Blüh-en, v. n. evasti, cvětati, cavté-
ti; fig. u navadi, u običaju biti;
—end, adj. evatuć.

Blume, f. cvět; lisa (u konja).

Blümchen, n. cvětak; rep (od zeca).

Blumen-ach, m. f. Blumentorf; —bau,
m. gradja od cvěta; f. Blumenzucht;
—beet, n. greda, liha, slog od
cvětja; —binde, f. niz, věnac od
cvětja; —blatt, n. list, pero, per-
ce od cvěta; —hüschel, m. kita
cvětja, kitica od cvěta, bokor, bo-
korić; —faden, m. f. Staubfaren; —
flor, f. cvatnja; —frau, f. věrtla-
rica, cvětarica; —freund, m. f. —
liebhaber; —garten, m. cvětnjak,
gradina; —gärtner, m. cvětar
(větlar); —gebinde, n. f. —binde,
—gehänge, n. niz, věnac od cvě-
tja; —göttin, f. Flora, Cvěta, bo-
ginja od cvětja; —kelch, —becher,
m. kalež, čaša od cvěta; —kenner,
m. cvětar; —knospe, f. pup, pu
pak, pupoljak od cvěta; —kohl,
m. karfiol; —korb, m. košarica za
cvětje; košarica od cvětja; —
franz, m. věnac od cvětja; —
krone, f. kita na cvětju; kruna,
věnčac od cvětja; —lese, f. cvěto-
ber, izbor cvětja; —liebhaber, m.
evětar, evětoljub, ljubitelj od cvě-
tja; —maler, m. evětar, malar od
cvětja; —monat, m. maj, svibanj;
—reich, adj. cvětorodan, cvětoplo-

dan, cvětonosan; —staub, m. —
mehl, n. prašak, prah (od cvěta);
—strauß, m. kita cvětja, bokorić;
—stück, n. f. —beet; —suchrecht, n.
(der ehemaligen Obrigkeiten), pravo
paše po stěrnjici i ledini; —thee,
m. tej, čaj carski; —topf, m. —
scherbe, f. grasta; lonac za cvě-
tje; —merk, n. —zierath, m. cvě-
tje; —zeit, f. cvatnja, doba od
cvětja; —zucht, f. gojenje cvětja,
cvětovodstvo; —zwiebel, m. ka-
pula, luk od cvěta.

Blumicht, adj. cvětan, evětorodan,
cvětoplodan, cvětonosan.

Blumig, adj. (v. Zaugstossen), cvětast,
cvětnast.

Blumist, m. evětar.

Blümlein, n. f. Blümchen.

Blut, n. kěrv; — lassen, kěrv pu-
stiti, otvoriti žilu; mit — besle-
den, okěrvaviti, kěrvaviti; —ader,
f. žila; —arm, adj. veoma, vele
siromah, ubog, uboga sirota; —
außwurf, m. bacanje, izriganje
kěrvi; —bad, n. prolěvanje, pro-
litje kěrvi, poraz, krešćevo, sčč; —
bann, m. f. —gericht; —besflecht, adj.
kěrvav, okěrvavljen; — beschrei-
bung, f. kěrvopisje; —brechen, n.
bljuvanje, metanje kěrvi; —hůh-
ne, f. kěrvni odar, stratište; —
durfst, m. kěrvoločnost; —dürftig,
adj. kěrvoločan, kěrvožudan, kěr-
volok, kěrvopija; —egel, m. pi-
javka, pijavica; —en, v. n. kěrv
teći, kěrv ići, kěrvariti, točiti,
cěditi, curiti; sich zu Tode —, iz-
teći komu kěrv; —end, adj. kěr-
vav; —erzeugend, adj. kěrvotvo-
ran; —erzeugung, f. kěrvotvorje;
—sahne, f. cěrhjena zastava, cěr-
ljeni stěg; —farbe, f. boja, farba
kěrvava; —farbig, adj. kěrvav,

Blüthe

166

Bocken

cèrljen kao kèrv; —sink, m. zimovka (ptica); —fluß, —gang, m. kèrvotok; šuljevi, sinigla; —sremb, adj. jako, sasvim tudj; —gesfäße, pl. n. posudje kèrvonosno, žilovje; —geld, n. kèrvarina; —gericht, n. zaglavni sud; —gerüst, n. s. —bühne; —geschwür, n. čir, čiraj, poganac; —gier, f. kèrvoločnost, okrutnost; —gierig, adj. kèrvoločan, kèrvopija, kèrvolok; —harnen, n. kèrvotočina, pišanje, mižanje kèrvi.

Blüthe, f. cvět; cvatnja; — des Allters, napon, cvět od mladosti; —zeit, f. cvatnja, cvétanje.

Blut-hirse, f. surlin (trava), pani-cum sanguinale L.; —hochzeit, f. kèrvavi pir; noć sv. Bartola; —m. fig. kèrvolok, kèrvopilac, kèr-vopija; —ig, adj. kèrvav, okèr-vavljen; —igel, f. Blutegel; —jung, adj. (gem.) mlad kao kaplja, veoma, jako mlad; —kaften, m. sèrce (u lovacah); —lassen, n. kèrvopust, puštenje kèrvi, otvo-renje žile; —lehre, f. kèrvoslovje; —los, adj. bez kèrvi; —pfirsche, f. brěskva, praskva cèrvena; —rache, f. kèrvna osveta; —regie-rung, f. kèrvovladanje, kèrvovladarstvo, samosilničtvo, kèrvoločtvo; —regen, n. kèrvav dažd, kèrvava kiša; —reich, adj. pun kèrvi, kěrvat; —reinigend, adj. što kèrv čisti, kèrvočistan; —reinigung, f. čistjenje kèrvi; —rich-ter, m. zaglavni sudac; —roth, adj. cèrljen, cèrven kao kèrv; —rünstig, adj. kèrvav; do kèrvi; —sauer, adj. veomi težak, gorak, jako mučan, kèrvav; —sauger, m. kèrvopija, kèrvopilac; pijavica, pijavka; vampir, vukodlak, upir,

upirina; —schande, f. prikèrvje, rodoskvèrnost, (t.) kèrvomešnja; —schänder, m. prikèrvnik, rodoskvèrnik; —schänderisch, adj. prikèrvan, rodoskvaran; —scheu, adj. kèrvoplah, kèrvobojan, kèrvobojazljiv.

Blut-schuld, f. kèrv, ubojstvo; —schwär, s. —geschwür; —schweiß, m. kèrvav znoj; —sfreund, m. rodjak, svoj, (t.) srodnik; —sfreundin, f. rodjakinja, svoja; —s-sfreundschaft, f. rod, svojta, srodstvo, rodbina; —speien, n. pljuvanje kèrvi; —stein, m. kèrvavi kamen; —stillend, adj. što ustavlja kèrv, kèrvoustavan; —stropfen, m. kaplja kèrvi; —sturz, m. nagli kèrvotok; —sverwandte, s. —sfreund; —sverwandschaft, f. s. —freundschaft; —umlauf, m. cirkulacia, obticanje kèrvi; —urtheil, n. zaglavna obsuda, osuda směrtna; —vergießen, n. prolitje, prolevanje kèrvi; —verlust, m. iztočenje, gubitak kèrvi; —wenig, adv. veomi malo; —wurst, f. kèrvavica; —zeuge, m. mučenik; —zwang, m. sèrdobolja.

Boberelle, f. s. Judenkirsche.

Bocal, m. f. Pokal.

Bock, m. kozao, jarac, pèrè; (Kutschbock), bak, koš, sědalo kočiaševo; (der Zimmerleute, Maurer), konj; (Fehler), falinga, mana, pogrěška.

Böckchen, n. jarčić, kozlić, jare, kozle.

Bockbeinig, adj. kozonog; fig. vèrletan.

Bocken, v. n. (von Ziegen), pèrcati se; (bockicht reichen), směrděti, udarati po pèrčevini; (einen Fehler machen), potepsti se, potaknuti se, popiknuti se, učiniti falingu, pogrěšiti.

Bockfell

167

B-

Bohren

Bock-fell, n. koža od jarca; —fleisch, n. pěrčevina (meso); —flöte, f. srula, svirala; —gestank, m. pěrčevina (smrad); —haar, n. kostřět, har; —icht, —ig, adj. pěrčevit; —lamm, n. jaganjac; —leder, n. jarečja, kozja koža; —pfeife, f. dude, gajde, měšnice, dipple; —pfeifer, m. gajdar, gajdaš, dudaš, diplar.

Bockz-bart, m. brada od jarca; kozja brada (trava); —beere, f. j. Aalbeere; —heutel, m. starinski običaji; —horn, n. kozji rog; einen ins — jagen, uplašiti, prestrašiti koga; —sprung, m. poskok, skočnica spletenima nogama.

Boden, m. zemlja, zemljište, pověršje zemlje; Grund und —, zemljište i pod (zemlja i njezino pověršje); (Fußboden), tli, pod, patos; (eines Gefäßes), dno; (Oberboden), tavan, sufit; (Kornboden), hambar, žitnica; zu — werfen, obaliti, baciti na tle; zu — drücken, potlačiti, poniziti; —bret, n. dno; —fenster, n. umino, uminal, somić, okno na krovu; —fries, m. (in der Artillerie), ures na repu od topa; —früchte, f. pl. lětina; —geschoß, n. im — wohnen, stanovati, pribivati razi zemlje; —holz, n. dno; —kammer, f. soba pod krovom; —los, adj. bez dna, bezdan; —saz, m. talog; —schlüssel, m. ključ od hambara il tavana; —stück, —feld, n. (in der Artillerie), dno od topa; —teig, m. dolnja kora od těsta; —zieher, m. (in der Artillerie), vadidno, dnovad; —zins, m. bir (od zemlje), (t.) podovina (dača s pověršja zemlje); —zinsvertrag, m. pogodba o podovini.

Bodmerci, f. bodmeria, zajam novča-

ni gospodaru od broda; —vertrag, m. pogodba pomorskoga zajma.

Boſſt, m. věrsta od pećurke.

Bogen, m. luk; zavoj; (eines Gewölbes), svod, bolta, volta; (zum Schießen), lúk; (Biolinbogen), lúčac, gudalo; (Papier), list, folj, ark, tabak; —decke, f. svod, volta, bolta; —er, —macher, m. lukotvorac; —ſeile, f. lima, turpia na lučac; —ſörmig, adj. na način, na podobu, po put lúka; —gang, m. svodovje, pridvorje, šetnica presvedljena; —größe, list, veličina od lista, tabaka; ein Buch in —, knjiga u listu, u folju; —laube, f. baras, brajda, virnica; —runde, f. obлина od lúka; —ſchuß, m. hitac s lúka; lukomet; —ſchütz, m, strělac, strěljać; —ſtellung, f. arkada; svod; —weiſe, adv. u lúku; list po list, tabak po tabak.

Bogspriet, f. Bugspriet.

Bohle, f. trenica, debela daska.

Bohlen, v. u. patosati, podpoditi daskami.

Bohne, f. bob; grah, pasulj.

Bohnen, v. a. voštiti, ovoštiti, povoštiti, mazati, gladiti, světlati (voskom); —, n. voštenje, mazanje, gladjenje, světlanje (voskom).

Bohnen-acker, m. bobište; —kraut, n. čubar (trava); —mehl, n. bobova můka, bobovo brašno; —stange, f. prut, taklja; pritka.

Bohner, m. gladilac.

Böhnhase, m. f. Pfuscher.

Bohnappen, m. kèrpa za gladiti, těrti.

Bohreisen, n. svěrdlo, željezo od svěrdla.

Bohr-en, v. a. bušiti, věrtati; —er, m. (das Werkzeug), svěrdlo, svídar; (der bohrt), bušilac, věrtalac;

Boisalz

168

Borsten

—klippe, f. klěšte; klěšta (u rudarah), —krůžer, m. strugalo, strugač (u rudarah); —lade, f. věrtaonik, bušionik; —loch, n. luknja, rupa od bušenja; —mehl, n. —späne, pl. tarotine od věrtnja; —schmied, m. svěrdlar; — spíże, f. věrh, èrt od svěrdla.

Boisalz, n. morska sol.

Boje, f. buja, znamenje, znak od si-dra.

Bökel, m. salamura; —sleisch, n. f. Pö-kelsleisch.

Bole, f. s. Bohle.

Bolle, m. vol.

Bolle, f. lůk, kapula, glavica.

Bollengewächs, n. lukovito rastje.

Böller, m. mužar.

Bollete, f. pokazka.

Bollicht, Bollig, adj. (von manchen Wurzeln), lukovit, bobulast.

Bologneser-Hündchen, n. psić, psetan-ce bolonjezko.

Bollwerk, n. bastiun; branište, pod-borje.

Boluš, m. bolus, bolarna glina.

Bolzen, m. strěla, strěl, strělika; klin.

Bombard-e, f. bumbarda; —ier, m. bumbardir; —iren, v. a. bumbami pueati, biti, hěrvati bumbama.

Bombasin, m. bombazin.

Bombast, m. nadút govor, naduven stil.

Bombe, f. bumba.

Bomben-feuer, n. bumbanje; —gießer, m. bumbolévalac; —keil, m. klin od bumbe.

Bout, n. šajka, čun, čamac; kać, barka.

Boots-haken, m. čaklja; —knecht, m. mornar; —mann, m. mornar; (auf Flüssen), ladjar.

Borax, m. borač.

Bord, m. kraj, okrajak, prikrajak, strana; an — gehen, ukèrcati se, ići na brod; über — werfen, bacciti u more.

Borde, f. s. Borte.

Börde, f. luka, plodovita zemlja.

Bordell, n. bludište, bludionica.

Bordir-en, v. a. obšiti, obrubiti, obšivati, rubiti; —ung, f. obšava, obšitje, obrub, rub; obrubljenje; gajtan, rojte, reše.

Borg, m. bravac, uškopljeno prase.

Borg, m. poček, věra, veresia; zajam; auf — geben, dati na poček, na věru, uzajmiti; —en, v. a. uzeti na věru, zaimo uzeti, uzajmiti. posuditi u koga; (einem etwas leihen), uzajmiti, zaimo dati, posuditi komu; —er, m. uzajmitelj; —geber, m. davalac napoček, uzajmitelj; —geschäft, n. posao na veresiu; —nehmer, m. uzimalac na poček, na veresiu; —vertrag, m. pogodba počeka, veresie; —weise, adv. na věru, na poček.

Borke, f. kora, krasta.

Born, m. studenac, zdenac, kladenac; vrělo, vrutak, izvor.

Borrago, Borragen, Borretsch, m. lisicina, krastavica (trava).

Borsdorfer-Apfel, m. borsdorfska jabuka.

Börse, f. mošnja, tobolac, kesa; burza, (t.) těrgovara, těrgovačko satanište; —curš, m. hod burze; —nmäßig, adv. po burzi; —zettel, m. burznica.

Borst, m. puč, pukotina.

Borstbesen, m. četka, četica, štetka, štetica.

Borste, f. štetinja, čekinja.

Borsten, sich, v. r. ježiti se, kostrěšiti se, stěršiti.

Borſtig

-3 169 -

Bracker

Borſtig, adj. čekinjav; naježen, nakostrěšen.

Borſtwisch, m. f. Kehrwisch.

Borte, f. kraj, rub, okrajak; pasaman, pervaz.

Böſartig, adj. zao, opak, hud, zločest, zločudan, zloban; —keit, f. zloba, pakost, opakost, zločudnost.

Böſchung, f. nagib, škarap.

Bose, f. f. Federkel.

Böſe, adj. (ſchmerzend), štetan, pogibelan, zao, hud, opak; (ſchlecht), zločest, opak, zao; (zornig), sérdit, razjaren, gnjevan, ljut, jědan; einen — machen, razsèrditi, razljutiti koga; — werden, razljutiti se, razjariti se.

Böſewicht, m. zločinac, zlotvor.

Boschaft, adj. pakostan, pakosni;

Boeheit, f. pakost.

Bosſel-kugel, —plaß, f. Kegelkugel, Kegelplaß.

Bosſir-en, v. a. napravljati kipe od voska il sadre; —er, m. slikotvorc od voska il sadre.

Bosſwillig, adj. zločudan, zle éudi; —keit, f. zločudnost.

Bosteln, f. Kegeln.

Botanik, f. botanika, travnica, biljolslovje, bilinarstvo; —er, m. botanik, travnik, travar.

Botanisch, adj. botanički, travarski.

Botanisiren, v. n. tražiti, kupiti trave, bilja, travariti.

Bot, n. ponuda, obećanje.

Bot, n. f. Boot.

Bote, m. glasnik, glasonoša; věstnik; poklisar, poslanik; einen —n um Jemanden schicken, poručiti, poslati poručak po koga.

Boten-, (in Zusamm.) glasnički, što se tiče glasnika; —amt, n. služba, čast poslanika, glasonoše; —

gang, m. glasonošje pěšice; — lohn, m. kolač, (u Turakah) muštuluk, (t.) glasnina; —ritt, m. glasonošje na konju; —wesen, n. glasonostvo, poslaničtvo.

Botmäßig, adj. vlasti podvěržen; — keit, f. vlast, oblast, gospodatvo, područje.

Botſchaft, f. poručak, glas, věst; poklisarština, veleposlanstvo; —er, m. poklisar, poslanik, veliki poslanik; —erin, f. poklisarka, poslanica.

Böttcher, m. bačvar; —arbeit, f. bačvarsko dělo; —ſchlegel, m. malj (u bačvara); —zange, f. vúk (u bačvara); —zirkel, m. šestilo, šestar (u bačvara).

Bottich, m. kada, kaca, badanj.

Bouteille, f. f. Flasche.

Boy, m. baja (věrsta materie vnene).

Bohen, adj. od baje.

Brach, adv. pust, na ugaru; — liegen, pust biti, stojati, ležati na ugaru; —acker, m. —e, f. —feld, n. ugar, ugarnica, priložina, parlog; —en, v. u. ugariti; —en, n. ugarenje; —feld, n. f. —acker; —käfer, m. govnovalj, gundevalj; —korn, n. žito od ugara; —lerche, f. gorska ševa; —monat, m. jun, lipanj.

Brachſe, f. děverika (riba). Cyprinus brama L.

Brachweide, f. paša po ugarnicama, po ledini.

Brack, Bracke, m. f. Schweiſhund.

Brack, n. odbirak.

Bracken, v. a. odbírati, izbirati; trébiti.

Brackendistel, f. kotěrljan (trava); f. Bergmannstreu.

Bracker, m. odbirač, izbirač.

Bräme

170

B

Bräuberechtigt

Bräme, f. s. Verbrämung.

Brämen, f. Verbrämen.

Bramine, m. bramin (indioski pop).

Brämse, f. Bremse.

Brand, n. oganj. vatra; pogor, požar; (Feuerbrand), glavnja, glavnjica, ugarica; ein — Brod 1c. peć; der — im Kurn, glavnica, snět; der —, kalte —, mesotrovnica; (Knochenbrand), cèrvotočina u kosti; Brand-, (in Zusamm.) požarni; —bettler, m. pogorělac; —blase, f. prišt; —brief, m. pismo pogorělačko; požarna prětnica; —kasse, f. pogorelačka pěneznica.

Branden, v. n. bibati se.

Brander, m. Brandschiff, n. paljevica (šajka).

Brandfleck-en, m. paljevina; pèrlotina, rana od oparenja; —ig, adj. snětljiv; oparen, opèrljen.

Brand-fuchs, m. lisica cèrna tèrbuha; ridjan (konj); —geruch, m. paljevina; —geschmack, m. smud, smudjevina, —glocke, f. f. Sturm-glocke; —icht, adj. pripaljen, zagoren, prismudjen; —ig, adj. snětljiv, glavničav; —korn, n. snětljivo, glavničavo žito; —kugel, f. požarno zèrno; —leger, m. palikuća; tko ognja podmetje; —leiter, f. požarna listva.

Brandmaal, n. pèrlotina; žig; fig. prikor.

Brandmark, n. žig; —en, Brandmaalen, v. a. žigosati, udariti žig; osramotiti, prikor učiniti; —ung, f. žigosanje.

Brand-mauer, f. požarni zid, zid suprot ognju; —meise, f. Kohlmeise; —opfer, n. sažgivo, sveuždivo; —pflaster, n. —salbe, f. mast, mellem za pèrlotinu; —schaden, m. šteta od ognja, vatre; — auf der

Haut, pèrlotina; —schadenversicherungsanstalt, f. osigurnica proti šteti od ognja (vatre); —schaden, v. a. udarati, udariti, vèrći namet na grad, ucěniti, ucěnjivati; —schabung, f. palježina, ocěna; —schle, f. drugi poplat; —spriże, f. Feuerspriże; —stätte, f. garište, pogorelište.

Brandung, f. bibavica, tèrbuljina; grebeni u moru; stèrmenit kraj morski.

Brand-versicherung, f. osiguranje proti pogoru, ognju, požaru; —zeugniß, n. pogorelačko svědočanstvo.

Branntwein, m. rakia, žganica; —blase, f. lambik, kazan, kotao; —brenner, m. rakiaš, žganičar; —brennerei, f. (sie Kunst), zanat rakiaški; (der Ort), rakidjinica, pecara; —glas, n. kupica, čaša rakiainska; —haus, n. rakidžijnica; —regal, n. kraljevština od rakije; —trinker, m. tko pije rakiu, rakiaš; —zwang, m. nametanje rakije.

Brafilienholz, n. dèrvo braziliansko; varzilj.

Braß, m. odbirak.

Bratbock, m. konj, koza (na ognjištu).

Braten, v. a. peći; pèržiti.

Braten, m. pečenja, pečenjka, pečenje, pecivo; —wender, m. vèrtipečenja, pecar.

Brat-maschine, f. sprava za pecivo; —ofen, m. peé za pecivo; —pfanne, f. tava, ponjva, prosulja, tepsia; —röhre, f. pećica za pecivo.

Bratsche, f. velike, rukovne gusle.

Bratspieß, m. ražanj.

Bratwurst, f. kobasica.

Bräuberechtigt, adj. koji ima pravo variti pivo.

Braubottich

171

B-

Brecheisen

Braubottich, m. badanj, kaca pivar-ska.

Brauch, m. f. Gebrauch.

Brauchbar, adj. koristan, hasnovit, prudan, sposoban k čemu, za porabu, za upotřebit, za posao, od koristi; —keit, f. korist, hasna, prudnost; sposobnost.

Brauchen, v. a. trěbovati, trěbati, biti potřebno, služiti se čim? Arzenei —, uzimat lěkarie; sīch zu etwas — lassen, dati se upotřebiti na što; was braucht es der Worte? čemu taj govor? das brauche ich nicht, toga mi netrěba; er braucht es nur zu sagen, samo nek kaže.

Bräuchlich, f. Gebräuchlich.

Brau-en, v. a. variti, kuhati (pivo, medicu), —er, m. pivar, pivovar; —erei, f. pivarnica; pivarstvo; —gerechtigkeit, f. pivovarstvo; —haus, n. —hof, m. pivara, pivarnica, pivovarnica; —kessel, m. —pfanne, f. kotao, kazan pivarski; —meister, m. pivar, majstor pivarski.

Braun, adj. (von Tuch und Farbe), zagasit, zagašen, ugašen; (von Menschen), cèrnomanjast; (von Pferden), doratast.

Bräune, f. gèrlovica, grónica, kraj-nici, zadavica (bolest).

Bräunen, v. a. zagasiti; peći, pèr-ziti; — v. n. (reifen), zrěliti; (braun werden), cèrniti, pocèrniti.

Braunkohl, m. cèrljeni kupus.

Bräunlich, adj. cèrnkast; cèrnoma-njast.

Braun-roth, adj. višnjev, višnjikast; —scheck, f. šarac (konj); —stein, m. velzin.

Braurecht, n. f. Braugerechtigkeit.

Braus, m. im Sause und Brause leben, živěti razkošno, pirovati, ča-

stiti se bez prestanka, bez dospětka.

Brausche, f. modrica.

Brause, f. kipljenje, vrénje; šum; glava od zalévala.

Brausen, v. n. šumiti, vrěti, kipěti; rucati, běsniti, zujiti, pěniti se; —, n. šum, běsnjenje, zujenje, rucanje.

Brausend, adj. běsniv, žestok.

Brausewind, m. větrogonja, větrenjak.

Brausicht, adj. osoran, nagao, žestok.

Braut, f. nevěsta, nevěstica, snaha, snaša; zaručnica, věrenica, mlada; —bett, n. postelja, krevet, odar zaručni; —führer, m. ručni děver; —geräth, n. dar svatbeni, dota, miraz, pěrćia.

Bräutigam, m. ženik, mladoženja, mladi zaručnik, věrenik.

Braut-kammer, zaručna ložnica; —hemd. n. věnčana košulja; —kleid, n. oděća, haljina věnčana; —kranz, m. kruna, věnac věnčani; —leute, pl. zaručnici, věrenici, mladenci, mladi i mlada; —lied, n. pěsma svatovska, pirna; —messe, f. maša, misa věnčana; —nacht, f. noć věnčana; —ring, m. věnčani pěrsten; —schatz, m. blago svatbeno, dota; miraz, pěrćia; —schmuck, m. nevěstinski ures; —suppe, f. jucha, čorba pirna; —werber, m. prosac, prosilac, uprosnik.

Brauwešen, m. pivarstvo, pivovarstvo.

Brav, adj. dobar, pošten, věrli; (tapsfer), hrabar, hrabren.

Brechbar, adj. kěrk, slab; loman; —keit, f. kěrkost, kěrkoća, lomnost.

Breche, f. těrlica, stupa.

Brecheisen, n. —stange, f. pralica dubačka, čuskia.

Brechen

172

B

Brennen

Brechen, v. a. razbiti, prebiti; slo-
miti, razlomiti, odlomiti; Flachs
—, tući, mlatiti, těrti lan; (ver-
leßen, übertreten), prekěršiti, pre-
stupiti; das Stillschweigen —,
presěći mučanje; das Wort —,
neděržati rěči, krenuti věrom; die
Bahn —, těrti, pěrtiti, prosěći,
probiti put; Blumen —, odkinuti,
ubrati cvět; Papier —, složiti
list; den Hals —, vrat slomiti;
den Stab über einen —, obsuditi,
izreći sud; gebrochene Worte, rěči
pretěrgnute; gebrochene Stimme,
glas slab, poluměrtav; die Ehe—,
oskvěrnuti věru ženitbenu; —, v.
n. prebiti se, slomiti se, prelomi
ti se; skěršiti se; (durchbrechen
durch die Feinde), proderati, protu-
ći se; mit einem —, svaditi se s
kim; (die Augen eines Sterbenden),
mutiti se, mračiti se, navlačiti se;
der Tag bricht hervor, dan svitje,
svita, svanjiva; der Wein bricht,
muti se vino; sich —, v. r. blju-
vati, rigati, pobljuvati se, izrigati
se, izmetati se; prelomiti se, raz-
biti se; proměniti se, měnjati
se.

Brech-fieber, n. groznica s bljuvanjem; —hammer, m. veliki bat, malj; —meißel, m. bravarsko dléto; —mittel, —pulver, n. lék metav, za bljuvanje; —nuß, f. otrovni orah; —punkt, m. (ver Lichtstrahlen), piknja, punat, točka od odbijanja, odbojna točka; —ung, f. lomljenje, prělamanje; —wein, m. vino metavo, za bljuvat; — weinstein, m. birsa, srěš metavi.

Brechzeug, n. orudje, sprava za tre-
nje, lamanje, prebijanje.

Brei, m. kaša.

Breihahn, f. Broihahn.

Breiig, adj. kašovit, kašan, mek kao
kaša.

Breit, adj. širok; prostran, oplovit;
razširen; sich — machen, siriti se,
dićiti se; — einen — schlagen, pre-
variti, obmanuti koga; —beil, n.
—art, f. bradva; —blätterig, adj.
široka listja; —brüstig, adj. širo-
kih, jakih pěrsiuh.

Breite, f. širina; prostor.

Breiten, v. a. širiti, razširiti, raz-
prostěrti, prostěrti.

Breit-nasig, adj. široka plosnata no-
sa; —schulterig, adj. plećat, ple-
ćast, širokih plećah.

Breiumschlag, m. meć; obliž kaševni.

Bremse, f. obad; škripalica, klěštice.

Bremsen, v. a. (ein Pferd), uklěštiti
konja; zaustaviti.

Brennbar, adj. upaljiv; suh; —keit,
f. upaljivost.

Brenneisen, n. rudilo; žigalo, žig.

Brenn-en, v. a. žeći, žgati, paliti,
pražiti, gorěti; Haare —, ruditi
vlase; Ziegel —, peći opeke; mit
einem glühenden Eisen —, prožeći,
prižeći; Branntwein —, žgati, pe-
ći, kuhati rakiu; Kohlen —, pa-
lit ugljevje; fig. žeći, paliti, peći,
grizti; — v. n. gorěti; es brennt!
peče, žeže! —end, adj. goruć,
plamteć, vatren; —er, f. Brannt-
weinbrenner ic.; —erde, f. f. Torf;
—glas, n. biljor, užežno staklo;
—haus, n. rakidjinica, pecara;
—heiß, adj. vrěl, vrio, vruć; —
holz, n. děrva; —kolben, lambik,
kazan, kotao; —mittel, n. prožga,
prožganica (u léčnikah); —nessel,
f. kopriva, žigavica; —osen, m.
peć, suruna; —öl, n. ulje za go-
řet; —punkt, m. ognjište; —spie-
gel, m. užežno zěrcalo, ogledalo;
—stoff, m. gorivo.

Brennzeln

3 173

3

Bröchelig

Brennzeln, v. n. smërdët, udarati po paljevini.

Bresche, f. prolom, prodor.

Bret, n. daska, trenica; —chen, n. daštica; —ern, adj. dašten, od dasakah; —erwerk, n. daske, trenice; —geige, f. male guslice, (u meštarah od plesa); —mühle, f. Schneidemühle; —nagel, m. daštenjak, dašteni čavao; —fäge, f. pila, (u Turakah) testera; —schneider, m. piljač; —spiel, n. kocke, kockanje; —stein, m. kamen, kocka.

Brezel f. Brezel.

Breve, n. breva (list papinski).

Brevier, n. breviar.

Brezel, f. peretac, perec.

Brief, m. list, pismo, knjiga, poslanica; (Zuschrift), dopis; —aufgabe, (Amt), f. pismopredajnica; —chen, n. listić, pisamce, knjižica; —bote, m. glasnik, glasonoša, věstnik; —buch, n. knjiga od listah, listnica; —geld, n. listovina, nositba (od lista); —lich, adj. pismen, u slici od lista; —papier, n. papir, artia listovna; —porto, f. —geld; —post, f. listovna po šta; —sammlung, f. pismober; — —schasten, pl. pisma, papéri; — flecher, m. listobod, šilo za probadat liste; —steller, m. pisar, pisac, pisalac, pisatelj lista; knjiga pismovna, poslaničar, pismovnik; —tabak, m. duhan u čomu, u smoku, u kalupu; —tasche, f. listnica, karaman; —taube, f. golub litonosni; —träger, m. listonoša, pismonosa; —umschlag, m zavoj, zavitak od lista; —wechsel, m. dopisnja, dopisivanje; —wechseln, v. n. dopisati, dopisivati; —wechselr, m. dopisnik.

Brigas e, f. brigada; —ier, m. brigaděr.

Brigantine, f. brigantin (brod).

Brillant, Brilliant, m. briljant, sjajac (diamant), alem, dragi kamen; —iren, v. a. sjajiti, usjajiti.

Brillen, f. pl. očali, naočari, m. pl. —futter, —futteral, n. tok od očalah; —glas, n. staklo od očalah; —macher, m. očalar.

Brilliren, v. n. sjati, sjati se, sěvati.

Bringen, v. a. doněti, donositi, priněti; dovesti; (hervorbringen), proizvoditi, radjati, ploditi; (verursachen), uzročiti, činiti, uzrokovati; etwas auf einen —, okriviti, obaditi, věréi krivnju na koga; einen auf etwas —, navesti, nagovoriti koga na što; einen um etwas —, lišiti, uhiliti koga čega, uzeti mu štogod; einen Fleck aus einem Kleide —, izvaditi maću sa haljine; es weit —, daleko dotěrati, dopřeti; etwas über das Herz —, odlučiti se, odvažiti se, nakaniti; in Erfahrung —, doznati, saznati; Waaren an Mann —, prodati robu; eine Tochter an Mann —, udati kćer; etwas vor sich —, steći, dobaviti, nabaviti, pribaviti; etwas an den Tag —, proizneti na vidělo; etwas zu Papier —, napisati što; Geld unter die Leute —, razdati novce; sich um's Leben —, ubiti se, skončati se, stratiti se; einen zum Zorn —, razsěrditi, razsěrčiti, razljutiti; zu Stande —, učiniti, napraviti; zu Ende —, dověršiti, dokončati, dočeti.

Britsche, f. s. Britsche.

Brocat, m. brokat.

Brocatell, m. brokatel, brokatio.

Bröckelig, adj. drobiv, kèrhav, kèršiv, mèrviv.

Bröckeln

174

B

Bruderkind

Bröckeln, v. a. měrviti, drobiti, krušiti, kèrhati.

Brocken, m. Brocke, f. měrva, trunak; fig. zalogaj, komadić.

Brocken, v. a. drobiti, podrobiti, razdrobiti, měrviti, směrviti.

Bröcklich, adj. měrvljiv, krušljiv, (kruh).

Brod (Brot, Brodt), n. kruh, hlěb, hlěbac, —häcker, m. pekar, pek; —bank, f. pekarnica; —baum, m. kruševina, krušno děrvo; —beschau, f. razgled hlěba; —brei, m. popara, panada; —dieb, m. kruhokradica; fig. habikruh, k vari kruh.

Broden, Brodem, m. para, sapa, vapa; —erwerb, m. način življenja.

Brodkorb, m. krošnja, košara; —krume, f. srěda, srědina od kruha; —los, adj. bez kruha, fig. bez službe; eine —e Kunst, zanat od nekoristi, gladan zanat; —mangel, m. nedaća, glad, pomanjkanje kruha; —markt, m. piaca od kruha; —messer, n. nož krušni; —neid, m. nenavidost, zavěst u za natu; —rinde, f. kora od kruha; —sack, m. torba krušna; —schrank, m. ormar za kruh; —suppe, f. čorba, juha krušna; —torte, f. krušna torta, torta od kruha; —wasser, n. čorba, juha krušna.

Broihahn, m. věrsta od piva běloga.

Brombeere, f. kupina, cěrna jagoda, čretva; —staude, f. kupina, ostruga; —strauch, m. gěrm od kupine.

Bronz-e, f. bruns, měd; —en, adj. brunsen, mědovit, od brunsa, měda; —iren, v. a. brunsati, obrunsati, měditi, oměditi, brunsom, mědom obući.

Brofame, f. měrva, měrvica, měrvoljica, trunak, komadić.

Bröschen, n. měrvica, fig. koliko je cěrna pod noktom.

Bruch, m. razbitje, prebitje, prelom, prelomlj-nje; (Spalte, Riß), purkotina; (zerbrochene Stücke), crěpi, komadi, odlomci; (im Leibe), kila, pridor; (im Tuche), fraska, nabor; (des Friedens, Freundschaft), pogaženje, prělom mira, prijateljstva; (in der Arithmetik), drobiš, lomak.

Bruch, n. mlaka, bara; črět, rit.

Bruch-band, n. pridorni pojas, przdornjak; —handmacher, m. przdornjačar.

Brüchig, adj. loman, kěršan; popucan.

Bruch-kraut, n. kilavica (trava), herniaria L.; —schneider, —arzt, m. pridornik; —silber, n. komadi, ulomci od srebra; —stein, m. neotesan kamen; —stück, n. ulomak, odlomak, uštěrbina, komad.

Brücke, f. most, (u Turakah) éupria.

Brücken, n. mostić, mostac.

Brücken, v. u. mostiti, premostiti.

Brücken-hogen, m. svod, volta od mosta; —joch, n. stup, stupovi od mosta; —lehne, f. obvod, nalslon od mosta; —mauth, f. mostovina; —pfeiler, m. stup, kolac od mosta; —schanze, f. —kopf, m. glava od mosta; —zoll, m. —geld, n. mostovina; —zolleinnehmer, m. mostovinar.

Brückung, f. pod (u konjušnici).

Brudel, m. para, sapa; izvor; kaluža, kal, kao; —n, v. n. klokotati, vrěti.

Bruder, m. brat; ein Lüstiger —, veseijak; (in Zusamm.) bratinski.

Brüderchen, n. bratac, brajan, braca.

Bruder-kind, n. sinovće, bratić, bratična; —kuß, m. bratinski poljubac, kužac.

Brüderlich

-3 175

3

Brustfell

Brüderlich, adj. bratski, bratinski.

Bruder-liebe, f. bratinska ljubav; —mord, m. bratoubojstvo; —mörder, m. bratoubojica; —schaft, f. bratinstvo; —ssohn, m. sinovac; bratić; —stochter, f. sinovica, sinovka, sinovkinja; bratična; —sweib, n. snaha, nevěsta.

Brühahn, f. Broihan.

Brüh-e, f. juha, čorba; omaka; —en, v. u. pariti, popariti, opariti; —faß, n. —trog, m. parionica; —futter, n. napoj; —heiß, —siedendheiß, —warm, adj. vrěl, vrio, vruć; —näpschen, n. zděiica za omaku.

Brüllen, v. a. (vom Löwen), rikati, rucati; (vom großen Geräusch), gërměti, bučiti; (vom Rindvieh), mukati, bucati.

Brumm-bär, —hart, —kater, m. měrmnjalo, měrmnjalac; —eisen, n. drombulja, brunda; fig. měrmnjalo; —en, v. n. měrmnjati; —er, —ochs, m. bik, bak; —fliege, f. velika muha, zukavica; —kreisel, m. zvěrk, žvěrk.

Brunelle, f. brinjola, věrsta od torgunjah sušenih).

Brunet, adj. cěrnomanjast; —te, f. cěrnka.

Brunst, f. upala, vrěme od těranja, gonjenja, pudjenja; in der — sein, těrati se, voditi se, puditi se; —en, v. n. těrati se, voditi se, puditi se; —zeit, f. doba od těranja, pudjenja, vrěme od upale.

Brunir-eisen, n. —stahl, m. gladilo, laštilo; —iren, v. u. gladiti, světlati, lažtiti.

Brunnen, m. bunar, studenac, zdenac, kladenac; (Quelle), vrělo, izvor, vrutak, voda rudokopna; —ader, f. žica od vode; —hecken, n.

kamenica od studenca; —cur, f. uživanje vodah rudokopnih; —geländer, n. gěrlo, gěrlić od studenca; —gräber, m. studenčar; —kasten, m. f. —geländer; —meister, m. majstor studenčar; —schwengel, m. djeram; —wasser, n. voda bunarska, iz bunara.

Brunnquelle, f. vrutak, vrělo, izvor.

Brunst, f. fig. vatra, plamen, toploata, žestina; (Begattungstrich der Thiere), f. Brunst.

Brünstig, adj. žarak, goruć, vatren, vruć, žestok; —keit, f. vrućina, žar, žestina; —lich, adv. vruće, goruće, žarko.

Brunstzeit, f. Brunstzeit.

Brunzen, v. u. (gem.) pišati, mižati, buriti.

Brust, f. pěrsi, grudi; (der Frauen), sisa, dojka; —ader, f. pěrsna žiela; —beerbaum, m. čičimak, čičindra, žižula (děrvo), rhamnus ziziphus L.; —bcere, f. čičimak, čičindra, žižula (voće); —bein, n. kost od pěrsiuh; vilice (od pticah); —bild, n. popěrsje, popěrsnica; —drüse, f. pěrsna žlězda.

Brüsten, sich, v. r. hvaliti se, slaviti se, dičiti se, hvastati se, hrustiti se.

Brustfell, f. Zwergfell; —fieber, n. sipljiva groznica; —geschwür, n. rana u pěrsih; —harnisch, m. oklop, trup od oklopa; —kern, m. grudi, pěrsi; —kette, f. popěrsni lanac; —krankheit, f. bolest pěrsiuh; —kreuz, n. križ, kěrst na pěrsih; —kuchen, m. pěrsni kolачić; —laß, pěrsluk, koret; —lehne, f. naslon, pěrsobran, parapet; rub, ograde; —am Fenster, naslon od prozora; —mittel, n. lěk pěrsni, za pěrsi; —riemen, m.

Brut

3 176

B

Buchhandel

podpěrsnik; —schild, m. štit; —
stück, n. pěrsi, grudi; popěrsnica,
popěrsje; —thee, m. pěrsni čaj,
tej za pěrsi; —trank, m. napitak,
pitje pěrsno; —wammß, —tuch,
n. f. —laß; —warze, f. bradavka,
bradavica (od sise); —wasser, n.
pěrsna voda; —wassersucht, f. pěrs-
na vodena bolest; —wehr, f. pěr-
sobran, parapet; —werk, n. (gem.)
pěrsi ženske.

Brut, f. čučanje, ležanje na jajih;
(die Jungen), leglo; skot.

Brutal, adj. skotski, marvinski; fig.
divji, grub, neljudski, neotesan;
—iširen, v. n. grub biti, podna-
šati se neljudski.

Brüten, v. a. leći; sěditi, čučati na
jajih; fig. kovati, snovati, moz-
gati.

Brüt-henne, f. kvočka, ležka (kokož);
—ig, adj. nasadjen, kvocav; (Ci),
uplodjen.

Brutto-, (in Zus.) neočistjen; —Er-
trag, m. neočistjeni dohodak; —
gewicht, n. vaga s darom.

Bube, m. Bühchen, n. mali, děte,
dečko, momčić, dečak; (ein schlech-
ter Mensch), zloča, tepac; lupež,
lopov; (im Kartenspiel), dolnjak.

Buben-streich, m. —stück, n. Bühberei,
f. lupežtina, huncutaria, tepčaria,
lopovština.

Bühn-, f. tepica; —isch, adj. zao,
zločest, lukav; — adv. tepački,
lupežki, huncutski.

Buch, n. knjiga; zu —e tragen, upi
sat u knjigu; —adel, m. plemstvo
učenih ljudih.

Buchbaum, m. f. Buche.

Buch-binder, m. knjigovezalac, knji-
govezac; —binderkleister, m. klija,
kelj knjigovezaočki; —drucker, m.
štampar, tiskar; —druckerei, f.

štamparia, tiskarnica; —drucker-
kunst, f. štamparia, štamparstvo,
tiskaria, tiskarstvo.

Buche, Büche, f. bukva.

Bucheichel, Buchecker, f. bukvica, žir
od bukve.

Büchelchen, n. knjižica.

Büchen, adj. bukov.

Buchenwald, m. bukvik, šuma bu-
kova.

Bücher-auffeher, m. bibliotekar, na-
stojnik od knjižnice, knjižničar;
—bret, n. polica za knjige; —
dieb, m. knjigokradica; —freund,
m. knjigoljub, knjigoljubac; —lich,
adj. (tabular), što se tiče uknjižbe;
—narr, m. izjědiknjiga, mahnit
za knjigami; —saal, m. —famm-
lung, f. knjižnica, biblioteka, knji-
goshrana; —schrank, m. ormar za
knjige; —sprache, f. književni je-
zik; —trödler, m. starinar, anti-
kvar; —verzeichniß, n. popis od
knjigah; —wurm, m. molj, mo-
ljac; fig. zobljiknjiga.

Buche-sche, f. divji jasen (děrvo);
—sink, m. zeba, zebac (ptica).

Buche-sührer, f. Buchhändler, Buchhal-
ter; —führung, f. knjigovodstvo.

Buchhalt- en, v. n. voditi knjige od
računa; —en, u. —erei, —ung, f.
računovodstvo, vodjenje računah;
—er, m. razpremnik, knjigovodja,
računovodja; —erei, f. računar-
stvo; —erisch, adj. računarski; —
tung, f. računarstvo; einfache, dop-
pelte oder italienische —, prosto,
taljiansko računarstvo.

Buchhandel, m. knjigarstvo, těrgo-
vina od knjigah; —händler, m.
knjigar, knjižar; —handlung, f.
knjigarnica, knjižara; —laden, m.
knjigarnica, stačun, dućan od knjigah.

Buchmaßt, f. žirenje, žir, žirovina.

Buchs

177

Bundbruch

Buchs = baum, m. zelenika, šimšir (děrvo); —bäumen, adj. zelenikov, šimširov; —baumholz, n. zelenikovina, šimširovina.

Büchse, f. kutia, skatula; puška.

Büchsen, v. a. puknuti, potegnuti, odapet iz puške.

Büchsen-kugel, f. purak, tane, zěrno od puške, puščeno; —lauf, m. cěv od puške; —macher, m. puškar; —meister, m. topnik; —pfsen-nig, m. (im Bergw.) zaštedjevina; —pulver, n. barut, prah puščeni; —schaft, m. kundak, okas; —schafter, m. puškar; kundačar, o-kasar; —schloß, n. oganj od puške; —schuß, m. hitac; puškomet; —schüze, m. puškar, strěljac; —spanner, m. puškonoša.

Buchstab, m. slovo, pisne; —enwechsel, m. premetanje slovah, pismenah; —ireu, v. u. sricati, slabikovati.

Buchstäblich, adj. slovan; —adv. slovno, po slovu, polag slova.

Bucht, f. draga, dražica, zatok.

Buchweizen, m. hajda, hajdina, helda.

Buckel, f. okov.

Buckel, m. gěrba; ledja, hèrbat, pleći; —ig, adj. gěrbav.

Bücken, sich, v. r. prignuti se, pognuti se, poguriti se, sguriti se, sagnuti se; nakloniti se, pokloniti se.

Bückling, m. naklon, poklon; suha aringa, renga.

Bude, f. čatra, daštara; —nzins, m. šatrovina.

Budel, f. Pudel.

Budget, n. proračun.

Büffel, m. bivol; —haft, adj. bivol ski; —haut, f. —leber, n. —rock, m. koža od bivola; —n, v. n. mučiti se, těrti se, razbijati si glavu, tupiti si mozag.

Bug, m. zavoj, ugib; prigib, sagib; pleće (u broda).

Bügel, m. stremen; — an Schießgewehren, branik; — am Degen, koš, rukobran; — über der Wiege, obluk, obruč; —eisen, n. utija, tigla; —n, v. a. tiglati, utijati.

Bugſir-en, v. a. (ein Schiff), remućati, voziti brod; —tau, n. remućaće čelo, konop.

Bugſpriet, n. bonpres (na brodu).

Bugstück, n. pleće, lopatica; top od prove, od pure, oplećni top.

Buhl-e, m. & f. ljubovnik, ljubovnica, milostnik. milostnica; —en, v. n. (um ein Frauenzimmer), snubiti, tražiti, iskati ljubav, ići za kojom, ašikovati; mit einer —, ljubav provoditi, ljubav imati s kojom; um etwas —, tražiti, iskati štogod; —er, m. milostnik; ženar; —erei, —schaft, f. ljubav, ženarstvo; —erin, —schwester, —dirne, f. namiguša; bludnica; —ersisch, adj. zaljubljen; —schaft, f. Buhlerei.

Bühne, f. igralište, pozorište; teatar, kazalište; podac, odar; město, prostor za postavit robu.

Bühnen, v. a. podpoditi, patosati.

Bulle, f. bula.

Bulle, Bullochs, m. bik, bak.

Bullen-beißer, m. samosov, psina; —kall, n. telac.

Bullochs, f. Bulle.

Bums, interj. tof! lup! pljus!

Bund, m. vez; uvět, savez; družtvo; der deutsche —, sbor saveza němačkoga; türkischer —, čalma.

Bund, u. snop; smotak; čom, kallup; rukovet; naramak; denjak, svežanj.

Bund-bruch, m. prekěršenje uvěta, věrolomje; —brüchig, adj. věroloman.

12

Bündel

178

B

Busen

Bündel, n. denjak, svežanj.

Bundes-, (in Zuf.) savezni; —genovš, m. saveznik, uvětnik; —lade, f. arka mira, skrinja mira.

Bündig, adj. obveziv, valjan, zakonit; temeljit, kratak, čvěrst, je dar; — adv. obvezivo, valjano, zakonito; temeljito, kratko, čvěrsto; —keit, f. obvezivost, valjnost, zakonitost; temeljitost, čvěrstoća, jedrost, kratkoća.

Bündniš, n. uvět, savez; (Vertrag), pogodba.

Bundsteg, m. dolnje děrvo (u štamparah).

Bunt, adj. šaren, šarovit, šar.

Buntspecht, m. šareni dětelj, děteo.

Bürde, f. brème, teret.

Bürden, f. Aufbürden.

Burg, f. kasteo; grad, kula, tvěrdja, tvěrdjava.

Burg- (in Zuf.) dvorski,

Bürg-e, m. poruk, jamac, jemac; —en, v. n. jemčiti, jemac, poruk biti, stojat dobar za koga; —cr, m. gradjanin, varošanin, pučanin; — (in Zuf.) děržavljanski, gradjanski; —brief, m. pismo, list od gradjanstva; —eid, m. prisega, zakletva, věra gradjanska; —frau, —in, f. gradjanka, varošanka, pučanka; —hauptmann, m. gradski kapetan; —krieg, m. domaći, unutěrnji, medjusobni rat; —lich, adj. gradjanski, pučki, pučanski; ein —es Geschlecht, rod neplemenit; ein Bürgerlicher, pučanin, od puka; —liebe, f. —sinn, m. domorodnost, ljubav domovine, éutjenje za otačbinu; —mädchen, n. gradjanska, neplemenita děvojka; —meister, m. gradski věčnik, čeonik; —pflicht, f. dužnost, děržanstvo gradjansko, domorodno; —recht, n. gradjanstvo,

pravo gradjanstva; pravo gradjansko; —schaft, f. gradjanstvo, gradjani; —schaft (Staats-) f. děr žavljanstvo; (Stadt-) gradjanstvo; —stand, m. gradjani, gradjanstvo, puk.

Burg-friede, m. ségurnost obćinska, okrug dvora; —graf, m. Lurgrav, nadvornik, kasteoski groß, dvornik, gradski, dvorni sudac; — grafenamt, n. nadvornićtvo; — hauptmann, m. kapetan od grada, od tvěrdje.

Bürgschaft, f. poručanstvo, jamstvo.

Burgvogt, m. kastelan; —ei, f. kastelania.

Bursche, m. momak, dětić, mladić; děčko, sluga.

Bürsch, f. lov s puškom.

Bürschen, v. a. pucati, loviti s puškom.

Bürschhund, m. vižle, pas od lova.

Bürste, f. Bürstchen, n. četka, četica, keša.

Bürsten, v. a. kešati, čistiti četkom; —binder, m. kešar, četkar.

Bürtig, f. Gebürtig.

Bürzel, m. gurica, dupe; rep.

Burzelbaum, m. prekobačenje; einen — machen, prekobaciti se, kobačati se.

Burzeln, v. n. stěrmoglaviti se, stěrmoglav posěrnuti, pasti, smotati se dolě.

Busch, m. gèrm, ševar.

Büschen, n. gèrmak, gèrmić, ševarić.

Büschen, n. rukovet, snopak, smotak, šaka, kukma, huhor.

Busch-holz. n. gèrmje, ševarik; gèrmik; —icht, —ig, adj. gèrmovit, gust; —klepper, m. šipoder, hajduk; lupež, razbojnik; —werk, n. gèrmje; ševarik.

Busen, m. nědra, naručaj, pěrsi, dojke; —freund, m. glavni prijatelj.

Buße

179

C

Calecut

Buße, f. pokora, pokaranje; (Geld-
straße) globa.

Büß-en, v. a. popraviti, nadoknaditi,
nadoměstiti, platiti, těrpěti za što;
seine Lust —, izpuniti volju, sami-
riti požudu; — v. n. činit pokoru,
pokajati se; —er, m. pokornik;
—erin, f. pokornica.

Büß-fertig, adj. skrušen, pokajan; —
gebeth, n. molitva pokorna; —lied,
n. pěsma, pěsan pokorna; —pre-
digt, f. predika, besěda od pokore;
—pfalm, m. psalam, salam pokorni,
pěsma od pokore; —tag, m. dan
od pokore.

Butte, Bütte, f. putunja, brenta; ča-
bar, kadica.

Butte, f. (Fisch), iverak (riba).

Büttel, m. ustavnik, pandur, stražar)
—ei, f. tamnica, uza, aps.

Butter, f. putar, maslo; —hämme, f.
—brod, n. putreni kruh, hlěb s
putrom; —brühe, f. omaka putrena;
—büchse, f. maslenica; —saß, n.
stepka, čabrica za iztepsti ili iz-
mesti putar, maslo; —fliege, f. s. —
vogel; —gebackene, n. masleni ko-
lačići, masleno těsto; —hose, f.
čabrica za maslo; —krämer, —
händler, —mann, m. maslar; —
krämerin, —frau, f. maslarica; —
milch, f. stepke, mlačenice; —n,
v. a. tepsti, mesti putar, maslo;
—teig, m. těsto putreno, masleno;
—topf, m. lonac za putar, maslo;
—vogel, m. lepir, leptir, metulj;
—weck, m. luna, lunica, struca
maslena.

Buß, Bužen, m. pupak od voća; (am
Lichte), mosur od svěće.

Büttner, f. Böttcher.

Burbbaum, f. Buchsbaum.

Byrol, Byrclt, m. f. Goldamsel.

C.

Cabal-e, f. vuhvenstvo, spletka, za-
pletka; —en machen, vuhovati, za-
pletati; —enmacher, m. vuhva, vu-
hvenik, zapletalac, zapletarica; —
iren, v. n. vuhovati, zapletati,
spletati.

Cabbal-a, f. kabala, brojogonetka;
—ist, m. kabalista, brojogonetnik;
—istisch, adj. kabalistički, brojogo-
netan.

Cabinet, n. kabinet, sobica; sbirka;
—minister, m. ministar od kabi-
neta; —sordre, f. kabinetna, kabi-
netska naredba, naredba od kabi-
neta; —stegel, n. pečat od kabi-
neta; —stück, n. kabinetna rěd-
kost.

Cacao, m. kakao; —baum, m. kakao,
děrvo kakaovo.

Cadenz, f. kadencia, padanje.

Cavet, m. kadet; —ten-Corps, n.
tělo, skup kadetah; —tenschule, f.
škola, škula, učionica, akademia
vojnička.

Caduc, adj. (heimfällig) ošastni; (heim-
gefallen) ošli; —itāt, f. ošastnost
ostavah.

Caffee, f. Kaffeh.

Caftan, m. kaftan.

Calamank, f. Kalmank.

Calcant, f. Balgtreter.

Calcin-iren, v. a. klakovati, krećo-
vati; —ation, f. klakovanje, kre-
čovanje.

Calculiren, v. a računati.

Calecut, Calecut-ischer Hahn, m. pu-
ran, éurak, budac, tukan, tukac.
Meleagris gallopavo Linn. —ische
Henne, f. pura, éurka, tuka, budia,

12 *

Cālibat

→

180

-

Capitel

Cālibat, n. (von Männern), bezženstvo;
(von Frauenzimmern), neudaja, neudatba.

Caliber, m. kalibar; prostor.

Calibermäßig, adj. kalibrovan.

Calibriren, v. a. kalibrovati.

Calumniant, m. klevetnik, opadnik,
zloglasnik. «

Calvinist, m. kalvin.

Camașche, f. șarapa.

Camee, m. kamej.

Camelot, m. kamelot (materia od
kostrčeti),

Camerad, m. kamarat, drug, drugar,
pajdaš; —schašt, f. kamaratstvo,
drugarstvo, drugovanje, družina,
pajdaštvo.

Cameralist, m. kameralista, financier;
—wesen, n. financie, kameralstvo;
—wissenschaft, f. kameralstvo.

Campagne, f. vojnica, pohod; vlad-
nje, polje, selo.

Campser, m. kafra, kanfor; —baum,
m. kanfora, dervo kanforovo; —
spiritus, m. duh od kanfora.

Campiren, v. n. taborovati, biti, ležat
u taboru.

Canal, m. konao; (Meerenge), těsno,
prodor; (Mittel), put, način, srěd-
stvo.

Canapee, n. kanape, soša, sědalo.

Canarien-bastard, m. polutan, od ka-
narinca; —hecke, f. leže od kana-
rinacah, leža za kanarince; —sect,
m. vino kanariansko; —vogel, m.
kanarinac, kanarinka; —zucker, m.
šečer, cuknr kanarianski.

Canafter, m. kanastar (duhan).

Cancelle, f. rešetka.

Candelzucker, Candiszucker, m. šečer,
cukur ledoviti.

Candidat, m. kandidat; (als Proponir-
ter) predloženik; (als Anwärter)
čekalac.

Candiren, v. a. ošečeriti, ocukriti,
Cannevaß, m. kanavac.

Canon, m. kanon, pravilo; —ieat,
n. kanonia; —icus, m. kanonik;
—isch, adj. kanonički, kanonski;
—isiren, v. a. svetiti, posvetiti,
učiniti, razglasiti za svetca —isirung,
—isation, f. posveta, posvetjenje;
—iffin, f. kanonica.

Cantate, f. kantata, pěsma.

Cantille, f. kantila, zlatna il sreběrna
žica.

Canton, m. kantun; —iren, v. n. kan-
tuniti, ležati, biti na okupu u kraju
kojem, krajevati; —irungšquartiere,
n. pl. krajevni kvartěri, konaci.

Cautor, m. kantor, pěvac, pěvač; —ei,
f. kantoria, kuća, dom pěvačev.

Cap, n. glava, predgorje.

Capacität, f. sposobnost, glava.

Capellan, m. kapelan; —ei f. kape-
lania.

Capelle, f. kapela.

Capelliren, v. a. čistiti, očistiti (zlato il srebro).

Capellmeister, m. meštar od kapele.

Caper, f. f. Kaper.

Caper, m. gusar, lupež, razbojnik
morski; brod gusarski, gusarica,
gusar; —ei, f. gusarstvo, gusa;
—n, v. a. uloviti, uhvatiti, za-
plěniti (brod).

Capital, adj. glavan.

Capital, n. glavnica, glavno; — (in Zus.) glavnički.

Capital, Capitál, n. glava (od stupa);
—buchstabe, m. veliko, početno
slovo (u tiskarnah).

Capitalist, m. glavničar.

Capitán, m. kapetan, kapitan, glavar.

Capitel, n. kaptol, kapitao, glava (od knjige), poglavje; (Gegenstand der Rede), stvar, predmet; einem das — lejen, opsovati, izkara ti koga;

Capitulation

181

Cassirer

—fest, adj. čvěrst, jak; —herr,
Capitular, Capitularherr, m. kano-
nik.

Capitul-ation, f. kapitulacia, pogodba,
ugovor; vrême vojničke službe;
(einer Festung) predaja tvěrdjave;
—iren, v. n. predati se, popustiti;
pogoditi se, učiniti pogodbu.

Caporal, f. Corporal.

Capriole, f. skok, poskok.

Captur, f. ustavljenje, ustav, uhva-
tjenje, uhvat; —befehl, m. zapo-
věd, povelja od ustavljenja, ustavna,
uhvatna zapověd.

Capuciner, m. kapucin; — in, f. ka-
pucinka. — kloster, n. manastir,
namastir, samostan kapucinski.

Caput, Caputrock, m. kaput, kabat.

Caput gehen, v. n. propasti, propa
dati.

Caputze, f. kukulja, kukuljica, kapuc.

Carabin-er, m. karabinka (puška);—
ier, m. karabinar.

Caraffine, f. karafina, posudica (n. p.
za ocat i ulje); gostarica, gostara.

Caravane, f. karvan, karavana;—n-
thee, m. karvanski tej, čaj ruski.

Carbonade, f. pěržolica.

Carbunkel, Carfunkel, m. karbunac
(kamen dragi); (Geschwür,) prišt.

Carcasse, f. karkasa; okostnica.

Garcer, m. zatvor (u školah).

Cardanome, f. kardamom, rajsko
zěrno.

Cardinal, adj. stožeran.

Cardinal, m. kardinal, stožernik;—
šhut, m. klobuk kardinalski;—š-
würde, f. kardinalstvo,

Cardinalzah!l, f. stožerni broj (u slov-
nici).

Cartobenedicten, m. čkalj blažen,
(trava). Centaurea benedicta Linn.

Carfiel, f. Blumentahl.

Carfunkel, f. Carbunkel.

Carmeliter, m. karmelitan;—orden,
m. karmelitanski red.

Carmen, n. pěsan, pěsma.

Carmesin, adj. grimizan.

Garmin, m. karmin, boja grimizna.

Carnaval, m. poklade, mesopust;—B-
zeit, f. poklade, mesopust, pokladno,
mesopustno doba.

Carneel, m. karniola (kamen dragi).

Carneval, f. Carnaval,

Caroufoll, f. Carroufoll.

Carpie, f. očinci (od platna).

Carricatur, f. karikatura.

Carriole, f. dvokolica.

Carroufoll, n. karosel, igra vitežka.

Cartel, n. kartel, pozov, poziv, (na
mejdan).

Carthaune f. Karthaune.

Carthause, f. Carthäufertlester, n.
manastir, samostan kartuzianski —
Mönch, m. kartuzian.

Carton, m. kartun

Cartusche, f. kartoč.

Casakin, n. kazakin (haljina).

Cascade, f. slap, vodopad.

Cajemalte, f. kazamata, zemunica be-
demska.

Caserne, f. kasarna.

Cassa, f. pěneznica, f. Caffe;—ab-
schluß, m. zaključ pěneznice;—an-
weisung, f. uputnica, doznaka pěnez-
nička.

Cassation, f. ukid; —sgerichte, —šhof,
m. ukidni sud, ukidno sudište.

Caffe, f. pěneznica, blagajnica.

Cassen-bestand, m. stališ, stanje od
kase, pěneznice;—biebstaßl, m. o-
krad pěneznice;—geld, n. pěneznica,
noveci od pěneznice.

Casserolle, f. kastrola.

Cassier, Cassierer, m. pěneznik, blagaj-
nik.

Cassir-en, v. a. kasirati; uništiti,
dotěrgnuti, ukinuti, dokinutk.

Charfreitag

183

Cirkular

Iježen, karakterovan; -istisch, adj.
značajan, karakteran.

Charfreitag, m. veliki petak.

Charge, f. čast, stupanj časti, čin,
—n, pl. m. (Personen), častnici.

Charlatan, m. čaratan, glumac, glama-
za; —erie, f. čaratanstvo glumstvo,
glamaštvo.

Sharpie, f. s. Sharpie.

Charta bianca, f. běla artija.

Charwoche, f. velika nedělja.

Chatulle, f. skrinjica, kovčežić.

Chem-ie, f. kemia, lučba; —iker, m.
kemik, lučbenik; —isch, adj. ke-
mički, kemičan, lučben.

Cherub, m. kerubin.

Chikan-e, f. s. Rechtsverdrehung; —iren,
v. u. & n. zametati kavgu, pravdu.

Chimär-e, f. kimera, věrljanje, klapnja.
tlapnja; —isch, adj. kimeran, věr-
ljav, klapan, tlapan.

Chinarinde, f. kinakina.

Chiragra, f. kiragra, utozi u rukuh.

Chirurg-ie, f. kirurgia, ranarstvo, vi-
darstvo; —isch, adj. kirurgički, ra-
narstven, ranarski, vidarski, —uš,
m. kirurg, ranarnik, ranar.

Chokolate, f. čokolada; —ntasse, f. čaša
od čokolade; —ntopš, m. Chokolaten-
kanne, f. ibrik za čokoladu.

Choler-a, f. kolera; sěrda, sěrěba;
—isch, adj. koleran; sěrdit, ljut.

Chor, m. kor, sbor; —al, m. —almusik,
f. cěrkvena muzika; —alist, m. ko-
ralista, pěvac, pěvač cěrkveni; —
altar, m. veliki oltar; —amt, n.
ure, časi kanonički; —bischof, m.
naměstnik, vikar biskupski; —buch,
n. antifonar; —hemd, n. misna ko-
šulja; kota, kotica; —herr, m. ka-
nonik; —ist, m. korista.

Chorographie, f. krajopisje.

Chor-rock, m. plašt; —schüler, Chorist,
m. korista.

Chrisam, n. krizma, sveto ulje.

Christ, m. Krist, Isukěrst; kěrstjanin;
—abend, m. badnji (dan), bad-
njak; —enheit, f. kěrstjanstvo,
kěrstjani; —enthum, n. kěrstjanstvo,
zakon, věra kěrstjanska; —fest, n.
božić, narodjenje Isusovo; —ge-
schenk, f. Weihnachtsgeschenk; —in,
f. kěrstjanka; —kindlein, Christkind-
chen, n. děte, děteše (Isus); —lich,
adj. kěrstjanski; —messe, f. polnoć-
nica, ponoćka; —mette, f. polnoć-
nica, polnoćka; —monat, m. decem-
ber, prosinac; —nacht, f. badnji
večer, badnjak; —schein, m. mlaj,
měna prosinca měseca; —tag, m.
—fest, f. božić.

Christus, m. Isukěrst, Krist, Kěrst.

Chronik, f. kronika, lětopis, vrěme-
nica; —enschreiber, m. kroničar, lě-
topisac, vrěmenik.

Chronelog, m. vrěmenoslovac; —ie, f.
vrěmenoslovje; —isch, adj. vrěme-
noslovan, vrěmenoslovski.

Chryso-lith, m. zlatokamen; —praš, m.
krizopras (kamen).

Chur, f. izbor; elektorat, izborničtvo;
—sürst, m. elektor, izbornik; —
sürstenthum, n. elektorat; izbor-
ničtvo, izbornikovina; —sürstin, f,
elektorka, izbornica; —sürstlich, adj.
elektorski, izbornički; —gelber, pl.
n. (Bergw.) rudarina; —haus, n.
kuća, palača elektorska; —hut, m.
klobuk šešir elektorski; —prinz, m.
princip elektorski; —schwert, n.
mač elektorski; —würde, f. elek-
toria, čast, dostojanstvo elektorsko.

Chymie, f. Chemie.

Cichorie, f. žutjenica (trava), Cichorium
intibus Linn.

Cider, m. vino od voća.

Cirkular, n. —schreiben, n. okružnica,
razpis.

Cirkular

184

Collet

Cirkular- (in Zuf.) okrnžni.

Cirkulation, f. obtok, obticanje, okolovanje.

Cirkuliren, v. n. cirkulirati, teći, obilaziti, obticati.

Cisterne, f. bisterna, čatěrtna, gustierna, vodoshrana, nakapnica.

Cisterzienser, m. cistercita; —orden, m. cistercitski red, red cistercitah.

Citadelle, f. čitadela, gradić, tvěrdjica.

Citation, f. (Edikt) izrok, zakaz; (Vorladung), poziv, pozov; (Berufung auf etwas), pozovak.

Citiren, v. a. pozvati koga (pred sud); eine Stelle aus einem Buche —, dovoditi, navoditi; — ein Gezeß —. pozvati se na zakon; Geister —, vraga zvati.

Citron-at, m. citronata; —e, f. limun (voće); —enbaum, m. limun (děrvo); —enfarbig, adj. limunov, limunove boje; —engelb, nadj. žut kao limun; —enkraut, n. f. Melisse; —enöl, n. limunovo ulje; —ensaft, m. sok limunov, od limuna; —enschale, f. kora, ljuska, lupina od limuna.

Civil, adj. gradjanski; světski, světovni; —beamte, —bediente, m. činovnik, službenik, častnik gradjanski; —isiren, v. a. civilizirati, obrazovati, izobraziti, izobražavati; —isirung, Civilisation, f. civilizacia, obrazovanje, izobraženje, izobraženost.

Civiliste, f. dvorovina (plata vladarskom dvoru).

Clarinett, n. klirinet.

Class-e, f. klasa, razred, red; věrsta; —en, razredni; —enhandlung, f. jednověrstna těrgovina; —enlehrer, m. razredni učitelj; —ensteuer, f. poreza po razredu.

Classifi-cation, f. razredjivanje; —ciren, v. a. redati, razredjivati.

Classiker, m. klasik, izućnik, izvěrstnik.

Classisch, adj. klasićan, klasički; izvěrstan, izuć.

Clausel, f. zaporka.

Clausur, f. klauzura, zatvor.

Clavichimmel, n. klavicimbal.

Clavier, n. klavěr; —macher, m. klavirar, klavirostroj, meštar od klavirah; —spieler, m. klavěrnik.

Clavis, f. ticalo, ključ.

Clerisei, f. duhovničtvo, duhovnici.

Client, m. branjenik.

Clima, f. Klima.

Cloak, m. rov, prohod.

Clubb, m. klub, sastanak, shod, shodiste; —ist, m. klubnik.

Coadjutor, m. spomoćnik.

Cochenille, f. kočinilja (věrsta od cěrva amerikanskoga).

Cocos-baum, m. kokos (děrvo kokosovo); —nuß, f. kokos (voće).

Codicill, n. zapisje, dodatak k oporuci.

Coffee, f. Kaffee.

Coitus, m. prileg.

Côlestiner, m. celestinac; —orden, m. celestinski red.

Colibri, m. kolibrić (ptica).

Collationir-en, v. a. uzporediti, prispodobiti; užinati; večerati na prineske, občenite troške; —ung, f. uzporeda, uzporedjivanje; —ungsgebühr, f. uzporednina.

Collect-e, f. kolekta, milostinja, dar, pobiranje, sabiranje; —iren, v. a. kupiti, sabirati.

Colleg-e, m. drug, drugar u službi; —ial, adj. sborni; —ialisch, adv. u sboru; —iengeld, n. predavnina, polaznina; —ium, n. kolegia, sbor; (Vorlesung), predavanje.

Collet, m. kolet; einen beim — nehmen, uhvatiti koga za vrat.

Collidiren

→ 185 ←

Complicirt

Collidiren, v. n. subijati se.

Collision, f. suboj; mit Jemanden in
— gerathen, doći s kime do su-
boja.

Colonie, f. naseobina, naselje; —
istren, v. a. naseliti; —isirung, f.
naseljivanje; —ist, m. naseonik,
naselnik.

Colonne, f. stupac.

Colophonium, n. kalasonia.

Coloque, f. kolokvinta, kolokvin-
tina.

Colorit, n. boja, farba.

Column, f. stup, stupac, kelovna.

Comet, f. Komet.

Commandant, m. komandant, zapo-
vědnik, čeonik; —diren, v. u. za-
povědati, ravnati, upravljati; —do,
n. komanda, zapověd, zapověd-
nictvo.

Comitat, n. (Gespannschaft), županija,
varmedja; —z., (in Zuf.) župa-
nijski, varmedjski.

Comite, n. odbor.

Commende, f. (geistl. Pfründe), cèrk-
venština.

Commentar, m. tumačnica; —iren,
v. u. tumačiti.

Commentur, m. komentur; —ci, f.
komenturia.

Commerciun, n. tèrgovina, promet,
obćenje, posao.

Commerz=collegium, n. kolegija, vě-
će, sud těrgovački; —ial-, (in Zu-
samm.) što se těrgovine, prometa
tiče; —ialgewerbe, n. těrgovački
oběrt; —ialstraße, f. těrgovinska
cesta; —iell, adj. prometni, tér-
govinski; —ienrath, m. věćnik,
savětnik těrgovački.

Commiſs, m. tèrgovački kalfa; —
voyageur, m. tèrgovački poslanik.

Commiſbrod, n. profunta, hlěb voj-
níčki.

Commissär, m. komisar; punovlast-
nik, pověrenik; naručevnik.

Commission, f. komisia; naručbina,
pověrenstvo; —ār, m. komisio-
nar; naručbenik; nastojnik, opra-
vnik, zapostat, pověrovnik.

Commissions-, (in Zusamm.) što se
tiče pověrovanja; —glied, m. član
pověrenstva; —waare, f. pověro-
vina, pověrena roba.

Commode, f. ormar.

Communal-, (in Zuf.) obćinski; —
beamte, m. obćinski urednik; —
wesen, n. obćinstvo.

Commune, f. obéina.

Communicant, m. pričeestnik.

Communication, f. komunikacia, ob-
ćenje, sveza; (Zu- und Ausgänge),
ulazi i izlazi; (Zutritt), pristup.

Commaniciren, v. u. pričestiti; priob-
ćiti, sobćiti; — v. n. pričesti-
ti se.

Communion, f. pričest, pričeštjenje.

Communifisch, adj. komunistički.

Communität, f. (Gesellschaft), druži-
na, družtvo; (Gemeinde), obéina.

Comödic, f. Komödie.

Compagnie, f. (Militär), kumpania,
satnija; (Gesellschaft), ortačtvo,
družtvo, ortakluk; (in Zus.) orta-
čki; —on, m. ortak; drug, drugar.

Compaß, m. kumpas; —rose, f. Wind-
rose.

Compendium, n. izvod.

Compensation, f. preboj; —srecht, n.
prebojno pravo.

Competent, adj. nadležni, što kome
pristoji; —, m. (Mithewerber),
sutražilač; (Bewerber), tražilac.

Competenz, f. nadležnost; (Mithewer-
bung), sutražba.

Complex, m. ukup.

Complicirt, adj. zaměršen; —heit, f.
zaměršenost.

Compliment

186

§

Constituent

Compliment, n. naklon, poklon, pozdrav; —enmacher, m. klanjalo.

Complott, n. dogovor; okletva, urota, kovarstvo; —stifter, m. zamenotnik kovarstva.

Comprisation, f. (musik.) skladak.

Compreß, adj. stišnjen, těšan, stegnut, stisuut.

Compromiß, n. pristatak.

Compromittiren, v. a. auf Jemanden, pristati na čiji sud; — sich, v. r. zaplesti se u što.

Comptabilität, f. računstvo.

Comptant, adj. (baar), u gotovu.

Comptoir, n. računara, pisara.

Concav, adj. duban.

Concentriren, v. a. sbiti, k srědištu privući, pritěrati, sakupiti.

Concepift, m. perovodja.

Concept, n. koncept, ponjatje; (Aufsatz), sastavak; (Entwurf), osnova; (Geschäftsfach), perovodstvo; einem das — verrücken, u računu koga pomesti; aus dem — kommen, zaći, zaići s puta, zabunti se.

Conception, f. (eines Gesetzes), pěrvopčetni sastavak zakona.

Concert, n. koncert; muzikalna zabava; —meister, m. direktor od muzike.

Conchylien, pl. školjke, lušture.

Conciłium, n. sabor (duhovni).

Concipiren, v. a. koncipovati, sastaviti, sastavljati, složiti, slagati.

Concordanz, f. sudaranje, slaganje.

Concubinat, n. priležničtvo.

Concubine, f. priležnica,

Concurrenz, f. prinesak, pomoć; skupljanje, množtvo, nagomilanje; —wesen, n. prinošanstvo.

Concurriren, v. n. prinositi; skupiti se; tražiti, s drugima sajedno kakvu službu.

Concurs, m. konkurs, steka, natečaj za službu; (über das Vermögen), ste'aj, (in Zus.) natečni; stečajni.

Conditor, f. Zuckerbäcker.

Condolenz, f. požaljenje, pomilovanje; —iren, v. n. těšiti, žaliti.

Conduct, m. pratnja, pogreb.

Conduite, f. vladanje.

Confect, n. zasědki; slaštice, poslaštice.

Confiscation, f. konfiskacija, ubeglucenje, ublagarenje, uzetje za děržavu, globa; —iren, v. a. konfiskati, uzeti, uglobiti, ubeglučiti, ublagariti.

Conflict, m. prepirka.

Confrontation, f. suočitba; —iren, v. a. suočiti.

Congreß, m. kongres, sastanak.

Congrua, n. pl. (der Geistlichen), povovina; (der Lehrer), učevina.

Conscribiren, v. u. popisati.

Conscription, f. popis; —s-, (in Zusamm.) popisni.

Consens, m. privoljenje, privolja.

Consequent, adj. doslějni; —enz, f. doslědnost.

Conservationssbrille, f. čuvaći očali, naočari.

Consign-ation, f. naznačivanje, naznaka; (Anweisung), uputa, doznaka; (Ausweis), izkaz; —iren, v. u. die Acten, naznačiti spise.

Consistorium, n. sud duhovni.

Consonant, m. suglasnik.

Constabler, m. topnik; puškar.

Constatir-en, v. u. obstanoviti (sudno dokazati); —ung, f. obstanovljenje.

Constitu-ent, m. izpitnik; —iren, v. a. (zusammenstellen), z. B. eine Gesellschaft, složiti, sastaviti u. p. družtvo; (ordnen), dati ustar, uređiti; —irender Reichstag, ustavodajni sabor; — ein Gericht (he-

Constitut

187

C

Corfar

stellen), urediti sud; (verhören), saslušati; —irung, f. (der Gemeinde), uredjenje obćine.

Constitut, m. saslušanac, saslušanik; — n. saslušak; —ion, f. (Verfassung), ustav (Beschaffenheit z. B. des Leibes), kakvoća (n. p. t.la); — ionell, adj. ustavni; —ionsart (eines Gebäudes), način gradjenja.

Consul, m. konzul; —at, n. konzulat (zaklonstvo); —atš, što se tiče konzulata (zaklonstva).

Consumiren, v. a. trošiti, potrošiti.

Consumtion, f. trošnja, trošitba.

Conterfei, Conterfät, m. kuntraša, prilika, kip, slika, obraz.

Contest-iren, v. a. etwaš, priznati što; —irung, f. priznanje.

Contingent, n. pripadak, pripad, dotičak, dotični dél.

Conto, n. račun; —current, tekući račun.

Contor, n. pisarnica, kontur.

Contract, adj. knjast, sakat; klenit.

Contract, m. pogodba.

Contraheent, m. pogodnik.

Contrahiren, v. a. pogadjati se, pogoditi se, ugovarati, ugovoriti, sklopiti, učiniti pogodbu.

Contramandiren, v. a. etwaš, poreći što.

Contraorore, f. poreka.

Contraſigniren, v. a. uzpodpisati; —ung, f. uzpodpisak.

Contraſt, m. protinba; razlika, različnost; —iren, v. n. neslagati se, različan, različit biti, razlikovati se.

Contravenient, m. prekěršnik.

Contreband, f. kuntrabant, branjevina (roba); — adj. od kuntrabant, zabranjen.

Contribu-iren, v. u. platjati porezu; —tion, f. daća, danak, poreza.

Controll-e, f. prigled; —eur, m. priglednik; —iren, v. a. prigledati; —wesen, n. prigledstvo.

Contumaz, f. (im Prozeß), okornost, nedolazak pred sud; (Anstalt), lazaret.

Contusche, f. kontuš (haljina ženska).

Convent, m. shod, sabor, spravište.

Convention, f. pogodba, ugovor, uvět.

Conver, adj. visan.

Cop-ie, f. kopia, prepis; —iren, v. a. kopijati, prepisati; —ist, m. kopista, prepisnik.

Copul-ation, f. věnčanje; —iren, v. a. věnčati.

Coralle, f. Koralle.

Cordon, m. stega zdravstvena; den —ziehen, postaviti stegu.

Corduan, m. kordovan.

Cornet, m. kornet, zastavnik, stěgonoša (u konjanikah); —te, f. zastava, stěg.

Corporal, m. kaplar, tělesnik, kapuro; —ſchaft, f. kaplaría, kapuralia.

Corpus delicti, n. predmet zločinstva.

Correalität, f. suobvezanost za čelu stvar.

Correct, adj. izpravan, popravljen, věran, bez falinge, bez pogrěške, bez mane; —ionell, adj. popravni; —ions-, popravni; —ionsanstalt, f. (—haus, n.) popravnica; —or, m. korektor, popravnik; —ur, f. korektura, popravljanje, popravak; —urbogen, m. list od korekture, korektura.

Correspond-ent, m. korespondent, dopisnik; —enz, f. korespondencia, dopis; —iren, v. n. korespondirati, dopisivati.

Corfar, m. gusar, lupež, razbojnik morski.

Corset

-3 188 -

Dabei

Corset, m. korset, koret, koretić.

Courier, m. kurier, ulak; běrzoteča,
teča.

Curs, m. tečaj, f. Curs.

Convert, f. kuvěrta; zavoj, zavitak,
zamotak.

Creatur, f. stvor, stvorenje.

Credenz-en, v. a. služiti (jěstvine i
pilo); —er, m. služnik; —teller,
m. podčašnjak; —tisch, m. stol-
nica.

Credit, m. věra, věresia, věrovanje;
—brief, m. —iv, n. list, pismo
věrovno, vérodajno; —iren, v. a.
dati na věru, na poček; uzajmiti,
posuditi; pouzdati se, uzdati se
u koga.

Creditor, m. věrovnik.

Crida, f. propaostvo; —tar, m. pro-
palica.

Criminal, adj. zaglavan, zločinstveni;
—gericht, n. zaglavni sud; —rich-
ter, m. zaglavni sudac.

Cruzifix, n. propetje, propelo, razpe-
tje, razpelo.

Cubebe, f. kubeba; cibiba.

Culisse, f. kulisa.

Culpa, f. (Verschulden), krivnja, kri-
vica.

Cultiviren, v. a. nastojati, gledati;
raditi, obdělavati, težati; izobra-
žavati, obrazovati.

Cultur, f. obrazovanost, izobraženje,
izobraženost; (Bearbeitung), zem-
ljoděljstvo, ohradjivanje zemlje.

Cultus, m. bogoštorje; — (in Zus.)
bogoštovni.

Cumulativ, adj. nakupni.

Cur, f. lěćba, lěćitba.

Curand, m. skèrbstvenik.

Curatel, f. nastojanje; skèrb, briga.

Curator, m. kurator; nastojnik, pom
nik, skèrbnik.

Curcuma, f. f. Gelbwurz.

Curialstyl, m. kurialni, dvorni, po-
sleni stil (slog u pisanju).

Curiren, v. a. lěčiti, izlěčiti; vidati,
izvidati.

Currende, f. obtečnica.

Current, adj. tekuć; tečajni, nava-
dan, običan; —schrift, f. pismo
němačko tekuće, běrzo, hitro.

Curs, m. hod, tečaj; —zettel, m. te-
čajnica.

Cursivschrift, f. kurziv, pismo pova-
ljeno.

Custos, m. kustos, čuvar, stražar.

Cylinder, m. valj, valjak; —förmig,
Cylindrisch, adj. valjevit.

Cymbel, f. poludrica, poudrica.

Cyniker, m. cinik; —isch, adj. cini-
čan, cinički.

Cyperkaze, f. ciparska mačka.

Cypresse, f. čempres, cipres, kupres.

D.

Da, adv. ovdě, tů, totu, tamo; kad,
gdě; evo, eto; — sein, tů, tamo,
nazočan biti; biti, obstojati; von
da, od ovud, odavde, odatle; hier
und da, ovdě i ondě, gdě i gdě;
da bin ich, eto me, evo me.

Da, conj. buduć da, jer, jerbo; —
dołch, prem da; akoprem, prem
ako; kada; kad opet, kad svakako.

Dabei, adv. tu, totu, tamo; pri tom,
blizu, uza to, pored toga; ich
möchte dich gerne — haben, rad
bih, da i ti tů budeš; er will überall
— sein, hoće svagděr da bude; ich
bin —, ja pristajem; es bleibt —,
stanovito je, tako je, tako će hit;

Dach

189

8

Damaſt

was denkſt du —? što misliš, što
sudiš o tom?

Dach, n. krov; einem — und Fach
geben, primiti, obskèrbiti koga; einem
auf dem — sein, pazit oštro na
koga; —balken, m. f. Dachſchwelle;
—decker, m. pokrivalac; —ſahne, f.
Wetterſahne; —ſenſter, n. somić,
umino, prozorac na krovu; —ſprſt,
m. slème; —latte, f. žioka, letva;
—moos, n. mah od krova, krovna
mahovina; —pſanne, f. žlèbac,
cigla; —recht, n. strèha; —rinne,
f. žlèb; —röhre, f. rév od žlèba.

Dachs, m. jazavae, jazvac. Ursus
meles Linn. —bau, m. jazvina.

Dach-schindel, f. šindala, šindra, sin-
drika; —ſchwelle, f. velika, greda
od krova.

Dachs-falle, f. stupica, pastulja za
jazavce; —fänger, m. jazavčar
(pas); —fell, n. koža od jazavca;
—fett, n. salo od jazavca; —grau,
adj. siv, sur kao jazavac; —hund,
m. nizko pseto, jazavac; —jaqd, f.
lov na jazavce; —triecher, f. Dachs-
hund; —loch, n. f. Dachsbau.

Dach-sparren, f. Sparren; —ſpíhe, f.
verh od krova, slěme.

Dachs-röhre, f. f. Dachšbau; —ſchmalz,
f. Dachſſett; —ſchwarte, f. f. Dachs-
ſell.

Dach-ſtein, m. žlèbac, crèp, cigla; —
stroh, n. slama za pokrivat, slama
od krova; —ſtuhl, m. konji, grede
od krova.

Dacht, f. Docht.

Dachtel, f. pljuska, zaušnica.

Dachtein, v. a. pljusnuti, pljuskati.

Dachtraufe, f. strěha, kapnica.

Dachtraußen-recht, n. pravo kapnice;
—ziegel, m. strěšna cigla, crěp od
strěhe.

Dachang, f. krov, pokrivanje, pokritje.

Dach-werk, n. krov; —ziegel, m. žlè-
bac, crèp, cigla.

Dadurch, adv. po tom, tim, s tim,
kroza to, ovuda, ovud, ovudar, tud,
tuda, tudar.

Dasern, adv. ako.

Dafür, adv. zato, tomu; — stehen,
dobar stojati za što; ich kann nichts
—, ja nisam kriv; — halten, mi-
sliti, scěniti, suditi, mněti.

Dagegen, adv. proti tomu, usuprot,
prema tomu; — sein, protivan
biti, protiviti se; — halten, pri-
spodobiti, prispodahljati.

Daheim, adv. doma, kod kuće, kući.

Da-her, adv. ovamo, amo, sěmo. zato,
odtuda, odavde, odatle; bis —,
dovde, dovle, dotud; —hier, adv.
ovdě, tú.

Tahin, adv. tamo, onamo; —laufen,
doteći, dotěrčati; —gehen, proći,
prolaziti; es steht — ob..., nezna se
hoće li, da li...; — sein, bit pro-
pao; —streben, težiti tamo.

Dahinaus, adv. ovuda, onuda, tuda.

Dahingegen, f. Dagegen.

Dahinten, adv. ovdě, tú zada, za
tim; — bleiben, ostati od traga.

Dahinter, adv. zada, za tim, poda
tim; — kommen, saznati; ich will
schon — sein, pazit éu, pripazit éu
nà to.

Dalk, m. kapljotina od aěrnila.

Damalig, adj. ondašnji, tadašnji, ona-
danji.

Damals, adv. onda, tada, u to doba,
n ona vrěmena.

Damascener-arbeit, f. teg, dělo de-
mesko, damascensko; —klinge, f.
sablja demeskinja.

Damasciren, v. a. demeščiti, damasko-
vati.

Damaſt, m. demesk, damask, damast;
—en, adj. od demeska, od damaska,

Dame

190

Dank

Dank

damasta; —leinwand, f. platno
damašteno.

Dame, f. gospoja, gospa; (im Da-
menspiel), dama; (in der Karte),
kraljica.

Damen-bret, Dambret, n. skaknica ;
—fattel, m. žensko sedlo; —spiel,
Damspiel, n. dama (igra); —stein,
m. kamen.

Dam-geiß, f. —hirsch, m. jelen dama,
šarenjak; —hirschkuß, f. košuta
dama.

Dämisch, adj. lud, bedast, sulud, su-
ludast, šumast, omamljen, smam-
ljen.

Damit, adv. po tom, tim, s tim, s
otim, kroza to; — conj. da, neka,
za da.

Dämlich, adj. lud, budalast.

Damm, m. nasap, nasip; —bau, m.
nasap, nasip, gradja, gradjenje
naspa; —bruch, m. prolom od naspa.

Dammeln, v. n. ludovati, budaliti.

Dämmen, v. a. nasipati, napraviti na-
sap; das Wasser —, zajaziti, pre-
graditi vodu.

Dämmen, v. n. schlämmen und däm-
men, jěsti i piti, žderati, razsipno,
razkošno živěti, pěrcati.

Dammerde, f. zemlja za nasap, zemlja
od naspa.

Dämmer-glück, n. počimajuća, svita-
juća srča; —grotte, f. tamna, sum-
račna pećina, spila; —hell, adj.
sumračan; —ig, adj. mračan, su-
mračan, taman; —licht. n. sumračna
světlost; —n, v. i. směrknjivati,
mračiti se, hvatati se sumrak, svi-
tati, svanjivati; —strahl, m. svita-
juća, směrknjiva zraka; —stunde,
f. ura od sutona; —ung, f. sumrak,
mrak, suton; Morgen—ung, prozorje.

Dampf, m. para, sapa, dim, sipnja;
(scherzhaft), větrogonja; —had, n.

kupalo od pare, parno; —en, v. n.
pušiti se, dimiti se, kaditi se, pu-
šiti, dimiti, kaditi.

Dämpf-en, v. a. utažiti, potažiti, uga-
siti, utèrnuti, utěšiti, umiriti, za-
dušiti; —end, adj. utaživ, ugasiv,
utèrnjiv, zadušiv; —er, m. gasilo,
gasionik; — zur Trompete re. sur-
dina; —horn, n. gasilo, gasionik;
—ig, adj. sipnjiv; —igkeit, f. sipnja

Dampf-loch, n. oduška; —maschine,
f. makina, nastroj od pare, paro-
kret; —messer, m. paroměr.

Dämpfung, f. utaženje, zatušenje, uga-
šenje, utèrnutje.

Dampfschiff, u. paroplov (besser als
parobrod), vatrenjača; —fahrt, f.
paroplovstvo, parobrodarstvo; —
fahrtsgesellschaft, f. paroplovstveno
družtvo; —wagen, m. parovoz, kola
od pare.

Dammildbret, u. damad, jeleni, zvěrad
velika.

Daneben, adv. pokraj; polag, pored
toga, věrh toga, uza to, osim,
izvan toga.

Danieden, adv. ovdě doli, tamo doli,
tu doli.

Danieder, f. Nieker.

Dank, m. hvala, zahvaljenje, harnost;
—sagen, hvaliti, zahvaliti; einem
wissen, zahvalan, haran komu
biti; Gott sei —, hvala Bogu;
man kann ihm nichts zu —e ma-
chen, nemože mu čověk nikako ugo-
diti; —bar, adj. haran, zahvalan,
blagodaran; —barkeit, f. harnost,
zahvalnost, blagodarnost; —barlich,
adv. zahvalno, harno, blagodarno;
—besliffen, adj. haran, zahvalan,
blagodaran; —en, —sagen, v. n.
hvaliti, zahvaliti, odvěrnuti, odvra-
titi pozdrav; —enswerth, adj. vrě-
dan, dostojan harnosti; —erfüllt,

Darrfieber

192

8

Daumen

Darr-fieber, n. groznica tisikava, si-
čiava; —haus, n. pušnica; —sucht,
f. nemoć saha, tisika, s čia.

Darschießen, f. Vorschießen.

Darstell-en, v. a. predstaviti, predlo-
žiti, postaviti, položiti, metnuti,
věréi pred oči; opisati, prikazati;
sich —, v. r. ukazati se, kazati
se, viděti se; —ung, f. predstav-
ljenje, predloženje, prikazanje; o-
pis.

Darstrecken, v. a. pružiti, dati, po-
nuditi, podati.

Dartfun, v. a. dokazati.

Darüber, adv. věrhu toga; o tom,
nada tim; radi toga, osim toga,
uza to; nichts — oder darunter,
ni manje, ni više; ich will mich
— machen, primit ću se, uhvatit
ću se toga; er ist — gestorben,
umro je nada tim; — vergeht die
Zeit, medjutim prolazi vrême; es
geht alles darunter und —, sve
idje naopako.

Darum, conj. zato, radi, poradi,
zbog, cěća toga; — adv. okolo
toga, u naokolo.

Darunter, adv. poda tim; medju, iz-
medju njih; etwas — legen, pod-
metnuti, podložiti štogod; sich —
mengen, měšati se, uměšati se, pa-
čati se u što.

Darwägen, v. a. měriti, vagati na oči.

Darweisen, v. a. pokazati, pokazi-
vati.

Darwerfen, v. a. baciti, bacati pred
koga.

Darzählen, v. a. brojiti, izbrojiti.

Darzeigen, v. a. pokazati, ukazati,
pokazivati, ukazivati.

Darzu, f. Dazu.

Darzwischen, f. Dazwischen.

Das, art. član spola srědnjega; —
pr. ovo, to; koje.

Dase, f. Bremse.

Daselbst, adv. tamo, ondě, onamo.

Daselbstig, f. Dasig.

Dasein, v. n. f. Da.

Dasein, n. pribitje, nazočnost, pri-
sutnost; bistvo, jestvo.

Dasjenige, pr. ono, to.

Dasig, adj. tamošnji; ovdašnji.

Dasitzen, v. n. siděti, sěditi.

Dasmal, adv. za sad, ovaj put, sada,
taj put, taj krat.

Dasymeter, n. gustoměr.

Daß, conj. da; neka; za da.

Daselbe, pr. to isto, isto, ono isto,

Data, n. dat. data.

Datiren, v. a. datovati, dato napisati.

Dattel, f. datula (voće); —baum, m.
datula, palma, paoma, poma
(děrvo).

Datum, n. dato.

Daube, f. dùga.

Däuchten, v. i. činiti se, viděti se;
mněti, scěniti, misliti.

Dauer, f. duranje, trajanje; fig.
stalnost, postojanstvo; —haft, adj.
čvěrst, jak; dugověčan, dugodne-
van; fig. stalan, postojan. krépak;
—haftigkeit, f. trajanje, duranje;
dugověčnost.

Dauern, v. n. durati, trajati; oba-
stati, podněti, podnositi, těrpěti;
— v. a. es dauert mich, žao mi
je, žalim, kajem se; sich kein Geld,
keine Mühle — lassen, nežaliti ni
novac, ni truda.

Daumen, m. palac; einem den — hal-
ten, braniti, zagovarati koga, ru-
ku mu děržati; einem den — aufs
Auge sezen, uzaptiti koga, na u-
laru ga děržati; —breit, adj. za
jedan palac širok; —leber, n.
Däumling, Däumenring, m. napěr-
stak, napěrstnjak; —schraube, f.
—stuck, m. lisice, lisičine,

Daune

193

Definitiv

Daune, f. s. Flaumseber.

Daus, n. kec.

Davidsharse, f. harfa Davidova.

Davon, adv. od toga, s toga, radi, porad toga; — gehen, otći; — laufen, poběgnuti; — fliegen, odlětiti; — jagen, odtěrati, prognati, izagnati; — kommen, izbaviti se, rěšiti se; — tragen, odněti; — führen, odvesti; sich — machen, pobrati se, pokupiti se, odněti se; — müssen, morat otći, proći; — schleichen, sich, ukrasti se, kradom otći; tie meisten —, veći dio od njih; den Sieg — tragen, oděržati, zadobiti pobědu, nadvladati, svladati, preobladati, predobiti; mit einem blauen Auge — kommen, otći o modrim okom; er kann nicht —, nemože da otidje; —traben, odkasati.

Davor, adv. preda tim; od toga; du kannst nicht durch die Thür, denn es hängt ein Schloss —, nemožeš kroz vrata, jer je na njih lokot; das Licht blendet, stelle einen Schirm —, ta свěćа blešti, zasloni ju; ich kann nicht —, ja mu neznam šta, ja tomu nisam kriv.

Dawider, adv. proti tomu; — sein, protivan biti, protiviti se; sich — setzen, uzprotiviti se, oprěti se čemu.

Dazu, adv. věrb, osim toga, uza to, pored toga; zato, k tomu, na to.

Dazumal, ado. tada, tadar, onda, o-nadar.

Dazwischen, ado. medju tim, po srěd toga, srěd toga; u to; u tom; — kunft, f. uměšak.

Decan-at, n. —ei, f. dekania; —us, Dechant, m. dekan.

December, m. decembar, prosinac.

Decher, m. desetak (od kožah).

Decimal, adj. desetan; —Bruch, drehbiš desetni; — Rechnung, račun, razbroj desetni.

Deckbett, n. perina, pokrivač, pokrivalo.

Decke, f. pokrivalo, pokrivač, pokrovac; poklopac; zastor, zakrivalo; — des Zimmers, tavan, sufit; svod, volta; — am Schiffe, kuvěrta; mit Jemanden unter einer — stecken, u jedan rog, u jednu tikvu svirati; sich nach der — strecken, zivěti kako se može.

Deckel, m. poklopac.

Decken, v. a. pokriti, zakriti, sakriti, poklopiti; zastěrti; braniti; pratiiti; namiriti; osigurati što; den Tisch —, sterati, prostěrti těrpezu; sich —, osěgurati se; — macher, —flechter, m. hasurar, rogožar, sturar; —stück, n. tavan, sufit.

Decker, m. pokrivalac.

Deck-mantel, m. fig. zastor, vid, ilika, plašt; —rasen, m. busen.

Deckung, f. namirenje, osiguranje; —sunkunde, f. osigurna izprava.

Declam-iren, v. a. deklamirati, deklamavati, besěditi; vikati, kričati; —ation, f. deklamacia, besědjenje.

Declin-ation, f. sklanjanje; —iren, v. a. sklanjati.

Decoct, n. f. Absud.

Decret, a. dekret, odluka, odlučnica; —iren, v. u. dekretirati, odlučiti, dokončati.

Dedic-ation, f. posveta; —iren, v. a. posvetiti kome što.

Defect, m. nedostatak. pomanjkanje; — adj. nedostatan, manjkav.

Deficient, m. nemoćni svetjenik.

Deficit, n. manjak.

Definitiv, adj. konačni; (fix) stalni.

13

Degen

194

Denken

Degen, m. spada, vučac; zum — greifen, potegnuti, tèrgnuti vučac; —band, n. —schleife, f. vez od spade; —gefähr, n. balčak; —gehenk, n. —koppel, f. remen, pojas od spade; —linge, f. gvoždje od spade; —knopf, m. jabuka od spade; ein alter —, dobri starac, stara dobričina; —quaste, f. kita, kista od spade; —scheide, f. korige, nožnica; —spitze, f. èrt, šip, vèrh od spade.

Degradiren, v. a. degradirati, směstiti.

Dehnbar, adj. raztegljiv, protegljiv; —keit, f. raztegljivost, protegljivost.

Dehn-en, v. u. raztegnuti, protegnuti; tanjiti; razvlačiti, prodiljiti; —ung, f. raztezanje, protezanje; prodiljenje, razvlačenje.

Deich, m. nasap, nasip; —en, v. a. nasipati, napraviti nasap; jaziti, gatiti, zajaziti, zagatiti.

Deichsel, f. ruda, rudo, oje; —eisen, n. podnožje; —gabel, m. rukunice; —nagel, f. čivia, klin od rude; —pferd, n. rudnjak, rudni konj, konj od rude.

Dein, pr. tvoj.

Deinet-halben, —wegen, —wollen, adv. radi, poradi, zbog, cěća tebe, s tebe.

Deinige, (der, sie, das), tvoj.

Deist, m. bogověrac; —erei, f. Deismus, m. bogověrstvo.

Deleg-atiwn, f. odred; —iren; v. u. odrediti.

Delict, n. prestupak.

Delinquent, m. prestupnik, zločinac.

Delvgiren, v. a. izkućiti koga.

Delphin, m. dupin, pliskavica.

Demant, f. Diamant.

Demarkation, f. medjašenje; —ělinie, f. medjašni potez.

Demnach, conj. dake, dakle, indi, i tako; polag togà, radi, poradi toga.

Demnächst, adv. odmah za tim, taki iza toga.

Demokrat, m. demokrat, pukovlad; —ie, f. demokracia, pukovladarstvo, pukovladje; —isch, adj. demokratički, pukovladarski, pukovladan.

Demöhngeachtet, adv. sa svim tim, ništanemanje.

Demoliren, v. a. razoriti, sgtadu, razgraditi što.

Demonstration, f. dokaz; razjasnjenje; (zur Schreckung), javnokaz.

Demuth, f. poniznost, sniženost, směrnost.

Demuthig, adj. ponizan, snižen, směran; —en, v. u. poniziti, sniziti, ukrotiti; —ung, f. poniženje, sniženje, ukrotjenje.

Dendrit, m. děrvnik (kamen).

Dengeln, v. a. klepati.

Denkart, f. f. Denkungsart.

Denkbar, adj. misliv, umisliv, pomsliv.

Denkbuch, n. uspomenar, knjiga od uspomene, knjiga zapisna; dnevnik, danik.

Denk-en, w. a. & n. misliti; mněti, scěniti, suditi; (gesonnen sein), kaniti; (sich erinnern), opominjati se, spominjati se, sětjati se; —er, m. mislitelj, promišljalac, razmatralac; —freiheit, f. sloboda od misli, sloboda duše; —kraft, f. moć mišljenja; —lehre, f. slovje, logika; —mal, n. spomenik, pametnik; —münze, f. medalja, spomenica; —säuule, f. spomenik, pametnik, stup od uspomene; —schrift, f. napis; uspomena, pamet, spomenopis; —spruch, m. poslo-

Denn

B 195

B

Deserteur

vica, rěč; —stein, m. spomenik,
pametnik; —ungšart, —art, f.
način mišljenja; —würbig, adj.
znatan, znamenit, dostojan uspo-
mene; —würdigkeit, f. znatnost,
znamenitost; —zeichen, f. Denk-
mahl; —zettel, m. pomenka; —
der Juden, list od zapovědih bož-
jih.

Denn, conj. jer, jerbo, zaštobo; da-
kle, indi; (als), nego, no, od.

Dennoch, conj. sa svim tim, ništane-
manje, svakako, ipak.

Denunci-ant, m. opovědnik; —ren,
v. a. opověditi.

Departement, n. departament, okoliš,
kotar, okružje; (Abtheilung) odsěk.

Depesche, f. pošiljka, pospěšnica;
(Amtsbericht) uredsko izvestje.

Devon-ent, m. ostavilac, ostavodavac,
pokladodavac; (Aussager) svědok,
izpovědalac; —iren, v. a. ostaviti
kod koga; položiti spise; izpově-
dati što.

Deportir-en, v. u. poslati u prognalište; —ung, f. poslanje u prognalište.

Depositar (Uebernehmer), m. ostavoprimac, pokladoprimac.

Depositen = (in Zuf.) što se ostavah
tiče; —amt, n. ostavni ured;
—bank, f. ostavnica, pokladnica;
—cassa, f. ostavna peneznica; —
commissär, m. ostavni pověrenik;
—gebühr, f. ostavnina, pokladnina;
—gelber, f. ostavni novci; —in-
struction, f. ostavni naputak; —
schein, m. ostavno pismo; —ver-
mögen, n. ostavbina, pokladbina.

Deposition (Aussage), f. izpovědka;
— (Beugniß), svědočanstvo.

Depositum, n. ostava, poklad.

Depuriren, v. a. eine Realität, skinuti
terete s nepokretnosti kakve.

Deputat, n. plata u stvarima; dio
pripadajući; —Zmann, m. koji prima
platu u stvarima.

Deputation, f. odaslanstvo, odaslanje,
odbor; —(Deputirte), odaslaničtvo.

Deputiren, v. a. odaslati koga.

Deputirter, m. odaslanik, poslanik,
poklisar.

Der, die, das, art. član jezika nemač-
koga; — pr. taj, ovaj, koi.

Derb, adj. tvèrd, čvèrst, stalan, je-
dar; fig. neotesan, osoran, sirov,
žestok, opor; —heit, f. sirovost,
grubost, opornost.

Dereinst, adv. něgda, jednom, někad.

Derelicte, n. pustolina.

Derent-halben, —wegen, —willen, adv.
radi, poradi, zbog njih, cěća njih.

Dergestalt, adv. tako, tim načinom,
na taj način.

Dergleichen, adj. takov, tim podoban,
ovakov.

Derhalben, conj. radi, poradi, zbog
toga, cěća toga, s toga.

Derjenige, pr. on, onaj, oni.

Dermaleinst, adv. něgda, někad, kad.

Dermal-en, adv. sada, sadar; —ig,
adj. sadanji, sadašnji.

Dermašen, adv. tako, toliko, na to-
liko, toli.

Dero, pr. (veralt.) vaš, njihov.

Derohalben, (veralt.) f. Derhalben.

Derselbe, dieselbe, dasselbe, pr. oni;
onaj, on, taj isti.

Derweilen, adv. medjuto, medjutim,
u toliko, izmedju toga, medtimtoga,
u to.

Derwisch, m. děrviš.

Descendenten, m. pl. natražci, na-
tražje, potomstvo.

Desert-eur, m. odběg, uskok, běgunac;
—ion, f. odběžtvo; —iren, v. n.
uskočiti, poběgnuti, uteći, odběći, od-
běgnuti.

13 *

Deservit

196

Dichtkunft

Deservit (der Abvokaten), n. odvětnina.

Desfalls, f. Deshalb.

Desgleichen, adv. takodjer, takojer, na isti način.

Deshalb, Deshalbten, adv. zato, porad, radi toga, cěća toga, s toga, iz toga uzroka.

Despot, m. despot, samosilnik; —isch, adj. despotski, samosilan; —ismuš, m. despotizam, samosilje.

Destillir-blase, f. lambik, kazan; —en, v. a. destilirati, peći, žeći, žgati; —ung, f. destiliranje, destilacia, pečenje, žeženje, žganje.

Desto, adv. tim, s tim; — besser, tim bolje; — mehr, tim više; — schlimmer, tim gore; — weniger, tim manje.

Deswegen, conj. zato, porad, radi, cěća toga, s toga, iz toga uzroka.

Detail, n. podrobnost, potankost; ins — eingesten, upustiti se u podrobnosti, potanko potresti dio; —s- podrobni, potanki; —s-, podrobni, potanki; —s-Ausführung, f. potanko razloženje, izvěršenje; —s- Bestimmung, f. potanka odredba, potanko ustanovljenje; —s- Handlung, f. těrgovina na sitno; —s- Instruction, f. potanki naputak; —s- Rechnung, f. potanki račun.

Detafsch-ement, n. děl, dio, oděljenje, četa; —iren, v. a. odpraviti, poslati, odrediti.

Detentionshaus, n. zaděržnica.

Deterior-ation, f. pogoršaj, pogoršanje; —iren, v. a. pogoršati stvar.

Deube, f. Dichbstaßl.

Deuchten, f. Däuchten.

Deut-en, v. u. tumačiti, protumačitli, razpraviti; — v. n. kazati, znamenovati, slutiti; auf etwas —, kućati kamo, směrati kamo; —er, m. tumač, tumačitelj, tumačnik.

Deutlich, adj. razgovetan, jasan, bistar, čist, razumljiv; —keit, f. jasnost, bistroća.

Deutsch, adj. němački; —e, m. němac; —meister, m. poglavar reda teutonskoga.

Deutung, f. tumačenje, znamenovanje, znamenje, znak,

Devise, f. priča.

Dezember, f. Dezember.

Diaconus, m. diakon, žakan.

Diadem, n. diadema, kruna.

Dialect, m. (Mundart) narěčje.

Dialektik, f. dialektika, umětnost govorenja; —cr, m. dialektik, umětan u govorenju, govornik.

Dialyg, m. govor, razgovor, dvogovor.

Diamant, m. diamant; dragi kamen; —en, adj. od diamanta; —schneider, —händler, m. diamantar.

Diameter, f. Durchmesser.

Diät, f. dieta, red u življenju; —en, pl. trošak, platja svakdanja, nadnevnice; (in Zus.) nadnevnički.

Dich, pr. tebe, te.

Dicht, adj. krut, čvěrst, jak, jedar, natěrpan, gust; —e, —heit, f. čvěrstoća, jakost, jedrina, guština.

Dichten, v. a. stěrpati, sgustiti, kalafatati, zaštupati.

Dichten, v. a. (sinnen), misliti, mozgati; (erdichten), izmisliti. iznači; (als Dichter), pěvati, napravljati pěsni, verse načinjati.

Dichter, m. poeta, pěsník; —in, f. poetinja, pěsnica; —feuer, n. —glut, f. plamen, vatra, žar poetički; —geist, m. duh poetički; —isch, adj. poetički, pěsnički; —ling, m. nadripěsma, rimar.

Dichtigkeit, f. Dichte.

Dicht-kunft, f. poezia, pěsničtvo; —ung, f. poezia, pěsan, izmiśljenje, bajka, laž.

Dick

197

B

Dienstbeflissen

Dick, adj. debeo, tust, pretio, gust, naduven, otečen; —arschig, adj. guzat; —bächig, adj. buemast; —bauch, m. tèrbonja; —bäuchig, adj. tèrbušat; —bein, n. stegno, but; —e, f. debljina, tustoća, pretilost; —ſleischig, adj. mesnat; — baarig, adj. dlakav, runjav, rutav, kosmat; —hautig, adj. debele kože; —e Hände, nažuljene ruke; —icht, n. gušta, guštava, česta; —kopf, m. glavonja; —kopfing, adj. glavat; —laubig, adj. listat, listan, lisnat; —leibig, adj. krupan, opun; — wanst, m. tèrbonja.

Dick werden, v. n. debljati, debeliti, odebljati, odebeliti, tijati.

Dictatør, m. diktator; —ur, f. diktatura, diktatorstvo.

Dietiren, v. a. diktovati, naricati, kazivati.

Divaktor, f. naukoslovje; —isch, adj. naukoslovni.

Die, f. Der.

Dieb, m. tat, kradljivac, lupež, razbojnik; —erei, f. tatbina, kradnja; kradja, lupežtvo; —in, f. tatica, kradljivica, lupežkinja, —isch, adj. tatski, kradljiv; — adv. tatski, lupežki, kradimice, kradom, kradoma; —zbande, f. četa tatah, kradljivacać; —zgeneſſe, —zgesell, m. drug u tatbini, sukradljivac, sutat; —zhehler, m. jatak; —zhörle, f. —zloch, —zneſt, n. gnježdo tatsko, lupežko; —zlaterne, f. tatica (lanterna); —zſprache, f. Spitzbubezsprache; —ſtahl, m. tatbina, pokradja, kradja, kradnja, lupežtvo, lupežtina.

Diele, f. platnica, daska, trenica, pod, patos; —n, v. a. patosati, podpoditi, poditi; —nwerk, n. daske, trenice.

Dien-en, v. n. služiti, dvoriti; bei einem —, bit u službi, služit u koga; Ihuen zu —, na službu, za poslužit; —er, m. sluga, služnik, službenik; —erin, f. služkinja, služavka, službenica; —erschaft, f. služba, sluge, družina; —lich, —sam, adj. koristan, hasnovit, prudan, dobar, pristojan.

Dienst, m. služba, dvorba, usluga, posluga, robia, rabota, služenje, dvorenje, dužnost, děržanstvo.

Dienstag, f. Dinstag.

Dienstbar, adj. obvezan, dužan, podložan, podan; —keit, f. sužanjstvo, robstvo, služnost, podložnost, podanost.

Dienstbeflissen, f. Dienstfertig; —hote, m. služinče; (männlicher), sluga, momak; (weiblicher), služkinja, služavka, moma, momica; —botenordnung, f. služavnik (red za sluge i služkinje); —caution, f. sigurnica za službu; —eiser, m. marljivost, pomnja u službi, poslužnost, udvornost, podvornost; —entlassung, f. odpust, odpravljenje iz službe; —erfahren, adj. iskusan u službi; —ergeben, adj. pokoran, pozlužan, směran; —fertig, adj. poslužan, udvoran, podvoran; priležan; —fertigkeit, f. poslužnost, podvornost; —frau, f. gospodarica; —frei, adj. slobodan, prost od službe, od rabote; —freundlich, adj. prijatan, prijateljski; —geber, m. službodac; —gebrechen, n. službeni nedostatak; —gehalt, n. plata za službu; —geheunniß, n. uredska tajna; —gesinde, n. služina, služinčad (sluge i služkinje); —gesuch, n. molba za iskanje službu; —herr, m. gospodar; —knecht, m. momak; —leistung, f. služba; —leute, pl. sluge, služnici,

Dientel

198 →

→

Dislokation

družina; —lohn, m. mito, platja;
—los, adj. bez službe; —magb, f.
služavka, služkinja, moma, momica;
—ort, m. město službe; —pferd,
n. konj od službe, od robie; —
pflicht, f. dužnost, děržanstvo, duž
nost kmetska, prisega, zakletva od
věrnosti; —pflichtig, adj. dužan
služiti, podložan, dužan davat ro-
biu, rabotu; —reglement, n. pra-
vilnik za službu; —reise, f. put u
službi; —sache, f. službena stvar;
—schreiben, m. službeno pismo; —
tauglichkeit, f. sposobnost za službu;
—treue, f. věrnost u službi; —
verleihung, f. davanje službe, po-
stavljanje u službu; —verrichtung,
f. opravljanje službe; —vertrag, m.
pogodba za službu; —volk, n. f. —
leute; —willig, adj. gotov na usluge,
poslužan; —zwang, m. pravo ro-
bie, rabote; —zweig, m. struka
službe.

Dientel, m. drěn, drěnak.

Diesem nach, conj. po tom, polag
ovoga, polag toga.

Dieser, Diese, Dieses, pr. ov, ovaj,
ovi, ova, ovo.

Dies-falls, adv. u pogledu, u oziru
toga, za to; —jährig, adj. lětošnji,
ovogodišnji; —mal, adv. ov put;
taj put, taj krat; —seitig, adj.
ovostran, s ove strane; —seits,
adv. s ove strane, s ovu stran.

Dietrich, m. hak, odpirač, ključ tatski,
lažni.

Dieweil, f. Weil.

Differenz, f. razlika, neslaganje.

Dilatorisch, adj. odgodni.

Diligence, f. poštarska kola, běrzovoz.

Dill, m. kopar (trava).

Dille, f. (am Leuchter), cěv; (in der
Lampe), cěvka, cěvčica.

Ding, n. stvar, posao, bitje, sud; vor

allen Dingen, prie svega; guter —e
sein, veseo, dobre volje, napit biti.

Dingen, v. a. najmiti, uzeti, pogo-
diti; — v. n. pogadjati se, cěn-
kati se.

Ding-gericht, n. sud seoski; —lich,
adj. stvaran; —pfennig, m. kapara,
zapogod.

Dinkel, m. pir (žito).

Dinstag, (Dienstag, Dienstag), m. uto-
rak, utornik.

Dinte, f. Tinte.

Dičces, f. dieceza, biskupja, eparhia.

Diplom, n. diploma, povelja, (t.) pra-
vulja, pravolist.

Diploma-tik, f. diplomatika; —tiker,
m. diplomatik; —tisch, adj. diplo-
matički, diplomatičan.

Dir, pr. tebi, ti.

Direkt, adj. pravački; —e und indi-
rekte Steuern, pravački (upravni,
nproměnljivi) i nepravački (neu-
pravni, proměnljivi) porezi; —adv.
napravac, pravački, upravo.

Direktion, f. direkcia, uprava, ravni-
teljstvo, upraviteljstvo, pravac.

Direktor, m. direktor, ravnitelj, upra-
vitelj; —ium, u. ravnilo, upravnik.

Dirne, f. děvojka, moma, cura; služ-
kinja, služavka.

Discant, m. diskant, naiviši glas; —
ist, m. diskantista.

Disciplin, f. učenje; —der Gefang-
nisse, tamnički zapt; —ar- (in Zuf.)
što te zapta tiče; —ar- Gewalt, f.
zaptna sila; —arisch, adj. što se
tiče zapta; im—arischen Wege, pu-
tem zapta.

Discretion, f. skromnost, krotkoća;
(Wille), volja, samovolja; (Snade),
milost; (Vortheil), probitak, korist,
—stag, m. dan sduhe, počeka.

Discussion, f. pretres.

Dislokation, f. razměštaj.

Dispens

B

199

B

Doppel

Dispens, f. oprost; —iren, v. a. opros-
titi, osloboditi koga od čega.

Disponiren, v. a. razlagati čime.

Disposition, f. narav, čud; razložba;
—sfähigkeit, f. razloživost.

Disput-ation, f. disputa, razloženje,
prepiranje, pregovaranje; —iren, v.
n. disputirati, pravdati se, prepi-
rati se, pregovarati se.

Distanz, f. razstoj.

Distel, f. badilj, osat, stručak (trava);
—sunk, m. staglin, gardelac (ptica).

Distrikt, m. distrikt, srez, okoliš, ko-
tar; —ual, adj. srezki.

Diurne, f. nadnevnica; —ist, n. na-
dnevničar.

Divan, m. divan.

Dividende, f. razdělka, razdělni zapadak.

Dividiren, v. a. děliti.

Division, f. dioba, dělenje; (Heeres-
abteilung), oděl vojske.

Döbel, m. klin, kolac; věrsta od
krapa; —n, v. a. pribiti, pribijati
klini.

Doch, conj. věndar, sa svim tim,
ipak, ništanemanje; nu, ali, ma.

Docht, m. stěnj, fitilj.

Dochte, f. (Puppe), lutka; (Dogge),
doga, pas inglezki.

Doctor, m. doktor, naučitelj; —at,
n. naučstvo, naučanstvo; —hut, m.
klobuk, šešir doktorski; —in, f.
doktorica, doktorka; —würde, f.
čast doktorska, doktoria, doktorat.

Dokument, m. dokaz; (Urkunde), iz-
prava; —iren, v. a. dokazati, pod-
krépiti što prilozima.

Doge, m. dužd.

Dogge, f. doga, pseto inglezko.

Dohle, f. čavka, kavka (ptica.)

Dohne, f. uzica, zanka, zančica, pruglo;
—nfang, m. lov pticah na zanku;
—strich, —steig, m. zanke, zančice
zapete.

Dolch, m. nož, stilet, kinžao.

Dolde, f. věrh, věrhunac.

Dolman, m. dolama.

Dolmetsch-en, v. u. tumačiti, protu-
mačiti; —er, m. tumač, tumačnik,
dragoman; —ung, f. tumačenje.

Dom, m. —kirche, f. cěrkva stolna,
pěrvostolna.

Domäne, f. —ngut, n. kraljevsko ot-
činstvo, dobro děržavno.

Domback, f. Tomback.

Dom-capitel, n. kapitul, kaptol stolni,
pěrvostolni; —dechant, m. dekan ka-
pitolski; —herr, m. kanonik.

Domestika (= in Zus.) domaći; —fond,
m. domaća zaklada.

Domicil, n. eines Wechsels, obit (gen.
i. f.); prebivalište; —ant, m. obi-
tovnik; —at, m. obitovanac; —iren,
v. u. (einen Wechsel) obitovati mě-
nieu; —irung, f. obitovanje.

Dominikaner, m. dominikan; —in, f.
dominikanka.

Dominium, n. gospoština, vlastelo-
vina.

Domino, m. domino (věrsta maskare).

Dom-kirche, f. Dom; —pfaff, f. Gim-
pel; —propst, m. prepozit, prepušt
kapitulski; —probstei, f. prepuštia,
prepozitura kapitulska.

Dom-Kirche, f. Dom; —pfaff, f. Gimpel; —propst, m. prepozit, prepušt kapitulski; —probstei, f. prepuštia, prepozitura kapitulska.

Donner, m. grom, gèrmlavina; —keil,
m. grom, strěla, trésak, trésk, très;
—n, v. n. i. gèrměti; —schlag, m.
trésak, strěla, grom; —stag, m.
četvèrtak; —stimme, f. gromovit
glas; —strahl, m. munja, blésk;
—wetter, n. gèrmljavina, gèrmlja-
vica.

Doppel- (in Zus.) dvogubi, dvojaki;
—adler, m. dvoglav (dvoglavni)
oroa; —hand, n. věrpeca, vezanka
pantlika, dvolièna; —becher, m. f.
Würfelbecher; —hier, n. krépko,

Doppeln

200

F

Drang

jako pivo;—blech, n. lim, lama debela;—braht, m. drot, žica, dretva dvoguba, dvostruka;—fenster, n. dvostruki, dvogubi oblok, prozor;—flinte, f. dvocěvka, duplonka;—flügel, pl. vratnice;—herzig, adj. lukav, podhiban;—laut, —lauter, m. dvoglasnik.

Doppel-n, v. n. dnplati, sduplati, dvosdručiti, podvostručiti; die Stiesel —, podplatiti, metnut potplate, potšiti čizme; kockati se.

Doppel-punkt, m. dvopiknja;—sammet, m. kadifa, velud dupli;—sab, m. (im Spiel), dupla stavka;—sinn, m. dvojnost, dvojbenost;—sinnig, adj. dvojan, dvojben.

Doppelt, adj. dupao, dvostruk, dvogub, dvojak, sugub.

Doppetlaffet, m. tafet, svila dupla; —zůngig, adj. dvojezičan, lukav, varav,

Dorf, n. selo; (in Auf.), seoski;—bewohner, m. seljanin, seljak.

Dörschen, n. seoce.

Dorf-gemeine, f. seoska obéina;—junker, m. plemić, gospodičiće seoski;—kerl, m. seljak, prostak;—leben, n. život, življenje seosko;—leute, pl. seljani;—mark, f. hatar, kotar seoski; —richter, m. sudac seoski, knez;—schast, f. selo, obéina, puk seoski; —schenke, f. kěrčma seoska;—schulmeister, m. školnik, učitelj.

Dorn, m. těrn; (in der Schnalle), jezičac od kopče; ich bin Dir ein Dorn im Auge, ja sam ti těrn u oku;—apfel, m. tatula, f. Stech-apfel;—busch, m. těrn, těrnjak, drača, diraka;—en, adj. od těrnja, těrnov;—enkrène, f. těrnova kruna;—hecke, f. těrnje, plot od těrnja,

živica;—icht, adj. těrnast;—ig, adj. těrnovit.

Dorren, v. n. sahnuti, sušiti se.

Dörren, v. u. sušiti.

Dorsch, m. oslić (riba).

Dort, Dorten, adv. tamo, onamo, ondě.

Dort-hin, adv. tamo, onamo;—ig, adj. tamošnji, onděšnji.

Dose, f. kutia, skatulica; tabakiera, burmutica; —nftück, n. lice, kip od tabakiere.

Došis, f. doza, obrok.

Dotation, f. oskérba, snabdenje; (Verlag, Verlagsvorschr.), predujam troška.

Dotiren, c. u. oskérbiti; predujmiti; (einen Beamten), ustanoviti dohodak uredniku.

Dotter, m. žumanjak, žumnjak, žumance;—blume, f. lesandra (trava).

Drache, m. zmaj, aždaja, pozoj;—nblut, n. zmajeva kěrv (smola).

Drachme, f. drakma.

Dragant, f. Tragant.

Dragoner, m. dragun;—marsch, m. dragunski mars;—mässig, adj. & adv. po dragunski, na dragunsku, kao dragun.

Dragun, m. kozalac, kozlač (trava).

Draht, m. drot, žica.

Drähtern, adj. od žice, žičen.

Draht-gitter, n. mrěža, razmrěžje od žice;—kugel, f. lančenica;—lcuchter m. světnjak od žice;—puppe, f. marioneta;—schere, f. škare, nožice;—sich, n. rešeto žičeno, od žice; —zange, f. klěste, klěšta;—zieher, m. žicar, žiěar;—zieherei, f. žicarnica; žičaria, žičarstvo.

Drama, n. drama;—tisch, adj. dramatički, dramatičan.

Drang, m. tiskanje, tiska, rivanje, turanje; naloga, sila, navala; (hef-

Drängen

201

Dreizehn

tiqe Begierde), želja, požuda; (Betrūbniš), žalost, tuga, muka, těskoća.

Drängen, v- a. tiskati, rivati, turati, těrati, goniti; fig. mučiti, kiniti; sich durch das Volk—, proturati se; sich zu etwas—, hvatati se, podhvatiti se čega, nametati se za učinit štogod.

Drangsal, n. těskoća, nevolja, muka; patnja, patjenje.

Dräuen, (veralt.) f. Drohen.

Drauſ, f. Darauſ.

Drauſen, adv. vani, na polju, na dvoru.

Drechſelbank, Drehbank, f. točilo, tokarski strug.

Drechſeln, v. a. točiti, strugati.

Drechſler, m. tokar;—arbeit, f. dělo, teg dokarski;—handwerk, n. tokaria, tokarstvo, zanat tokarski.

Dreß, m. grez, glib, kal, kao, blato; govno, balega;—ig, adj. pěrljav, kaljav, blatan; govnen;—käſer, m. govnovalj, gundevalj.

Drehbaum, m. Drehkreuſ, n. križ, vreteno.

Drehen, v. a. sukati, uvijati, uvinuti, věrtěti, okretati; točiti, strugati.

Dreh-Ling, —her, m. ručica;—ſcheibe, f. kolo, točilo;—ſtußl, —ſeffel, m. věrtiva stolica, točilo urarsko; —tisch, m. stol, těrpeza vertiva, —würſel, m. kocka věrtiva.

Drei, num. tri; —f. trojica;—beinig, adj. tronog, trojnog; —bläuterig, adj. trolistan, trolisnat;—drähtig, ad. trožičan, tronit;—eck, n. trokut;—eckig, adj. trokutan; einig, adj. trojedin;—einigkut, f. trojstvo, trojica;—erlei, adj. trojak, troverstan;—fach, adj. trogub, trostruk; —faltig, Dreifaltigkeit, f. Dreieinig, Dreieinigkeit;—särbig, adj. trobojan,

troje farbe;—fuß, m. tronog, trojnog;—füßig, f. Dreibeinig;—hundert, num. tri sto, tri sta, tri stotine; —hundertste, adj. tristoti;—jährig, adj. trolětan, od tri godišta, od tri godine;—königſest, n. tri kralja, bogojavljenje;—köpſig, adj. troglav, trojglav;—laut, —lauter, m. troglasnik;—lōthig, adj. od tri Iota;—mal, adv. triš, tri krat, tri puta, tri put;—malig, adj. trikrațan, od tri puta;—maſtig, adj. od tri jarbula;—monatlich, adj. od tri měseca;—pſündig, adj. od tri ſunte;—ruderig, adj. od tri vesla; —ſaitig, adj. od tri žice, trožičan; —schueidig, adj. trooštar;—ſeitig, adj. trostran, od tri strane;—ſißig, adj. s trimi městi, sa tri města;—ſpännig, adj. s trimi konji, sa tri konja; na tri konja.

Dreißt, adj. děrzan, děrzovit, smio, smion, sěrčen; bezobrazan, bezočan, bezstidan;—igkeit, f. děrzovitost, smělost, smionstvo, smionost; bezobraznost, bezočnost, bezstidnost.

Dreisylbig, adj. trosilaban.

Dreißig, num. trideset, triest;—er, m. jedan od triest; čověk od trideset godištah;—jährig, adj. od triest godištah;—ſtamt, n. trideset nica;—ſtausmaß, n. tridesetnička izměra.

Dreißigste, adj. trideseti.

Dreißigstgebühr, f. tridesetnina.

Drei-täbig, adj. od tri dneva, tridanji; —taujend, num. tri hiljade, tri tisuće;—theilig, adj. od tri děla, raztrojen, raztrojiv;—jač, m. trozub, trozubje, vile;—jačig, adj. trozuban, trozub.

Dreizehn, num. trinaestt, trinest;—hundert, num. hiljada i tri sto, trinaest stotinah;—te, adj. trinesti,

Drell

202

8

Drücken

trinaesti; — tens, trinesto, tri-
naesto.

Drell, f. Drillich.

Dresch-en, v. a. mlatiti; —en, n. mlatnja, mlatjenje; —er, m. mlatac, mlatilac; —erlohn, m. mlatbina, mlatnina; (wenn er in einem Quan-tum des Ausgedroschenen besteht) iz-mlatak; —flegel, m. mlat, cěp; —probe, f. mlatbeni sgled; —tenne, f. gúmno, guvno; —zeit, f. mlatnja, věršitba.

Dressiren, v. a. učiti, priučivati, pri-
učati, birati, opremiti.

Drillbohrer, m. svěrdao, svěrdlo.

Drillen, v. a. věrtati, bušiti; fig. mu-
čiti, kiniti.

Drillich, m. trojnik (věrsta od platna).

Drilling, m. —skind, n. trojak.

Dringen, v. a. (in einen), siliti, nu-
diti, nukati, navaliti, navaljivati na
koga; (durchdringen), probiti, pri-
nuditi, proderati, proturati se; auſ
etwas —, nastojati, tražiti, iskati;
in ein Geheimniß —, udubiti se u
otajstvo; sich zu etwas —, zabosti
se kamo; die Zeit, die Noth dringt,
vrême, potrěba těra, tišti, sila je;
die Menge dringt heran, kupi se,
navaljuje svět.

Dringend, adj. utištiv, naprěšan, nuž-
dan; —e Noth, protrěba, nužda,
skrajnja sila; —e Nothwendigkeit,
silna potrěba; —e Gefahr, velika
opasnost; —er Verbacht (eines Ver-
brechens), velika sumnja zločinstva;
—e Bitte, velika molba; es ist
nicht —, nije sile, nije za silu;
im —en Falle, u krajnoj, zadnjoj
potrěbi; — adv. oštro, jako, na-
prěšno; — bitten, sěrčano, vruće
moliti.

Dritt-el, —theil, n. tretji dio, tretjina;
—er, —e, —es, adj. tretji; —halb,

adj. dva i pol; —ens, adv. tre-
tje.

Droben, adv. gori.

Droget, m. droget (materia).

Drohen, v. n. (einem mit etwas), prě-
titi, groziti se komu čim; das Haus
droht einzufallen, kuća hoće da pade,
da se sruši.

Drohne, f. trut, truta, trutina, tru-
tanj, truntaš.

Droh-ung, f. prětnja, prětba, grožnja,
groženje; —wort, n. prětnja, prětba,
grožnja.

Drollig, adj. směšan, ěudan, zabavan,
šaljiv.

Dromedar, m. dromedar.

Dröhnen, v. n. tresti se, oriti se, zujiti,
tutnjěti, tutnjati.

Drossel, f. drozd (ptica), gèrlo.

Drost, m. poglavar, glava.

Drüben, adv. preko, s one strane,
na onoj strani.

Drüber, f. Darüber.

Druck, m. davljenje, dušenje, udru-
čenje, gnjetenje, tlačenje; (Pres-
fung), pretisk, tisak, pretiskanje;
(von Schriften), štampa, tisak, stam-
panje; einem den ležten — geben,
sa svim koga upropastiti.

Druck- (in Zuf.), štamparni, tiskarni;
—en, v. a. štampati, pritiskati,
tiskati.

Drück-en, v. a. daviti, dušiti, gnjesti,
gnjaviti, tlačiti, pritiskati, tiskati,
rivati, turati; die Mühle tief in
Gesicht—, nabiti, natući, namaknuti
kapu na oći; einem die Hand —,
stisnuti komu ruku; rukovati se s
kim; die Schuhe — mich, žulje,
tište me čizme; er weiß nicht, wo
mich der Schuh drückt, nezna, gdě
me žulji, gdě me tišti; —end, adj.
težak, tegotan, nesnosan, nevoljan,
jadan, bědan.

Drucker

-3 203 -

Dünkel

Drucker, m. štampar, tiskar.

Drucker, m. kvaka (od vratah), opo-
nac, obarača (od puške).

Drucker-ei, f. štamparia, tiskarnica;
—farbe, —schwärze, f. cèrnilo, ma-
stilo (štamparsko); —lohn, m. platja
štamparska, štamparina, tiskarina;
—prešje, f. preša štamparska.

Druck-fehler, m. falinga, pogrěška štam-
parska; —jahr, n. godište od stam-
pe, tiska; —kosten, pl. troški štam-
parski, štampanje; —ort, m. město
štampe, tiska; —papier, n. papier
štamparski; —probe, f. prova,
proba; —schrift, f. slova štampar-
ska, štampa, tiskopis; —walze,
f. valjak štamparski; —werk, n.
pretisk, pretisak.

Drud, m. věštac, vukodlak.

Drübe, f. mora, mura, věstica.

Druide, m. druid.

Drum, Drunter, f. Tarum, Dar-
unter.

Druse, f. kita, grovača (od lěšnjakah),
gromada (od kristalah); (Pferde-
frankheit), nazeba, nazima, nahlada
konjska.

Drůše, f. žlězda; —enbeule, f. mi-
cina; —engeschwulst, f. otečene
žlězde.

Drůšig, adj. žlězdav.

Du, pr. ti.

Dublette, f. duplo, par, dvoje.

Dublone, f. duplon, dopia (pěnez,
novac).

Ducaten, m. dukat, cekin.

Ducken, sich, v. r. pognuti se, pri-
gnuti se, sagnuti se, sgèrbiti se,
sguriti se, potuliti se, čučnuti.

Duckmäuser, m. himben, podhiban
čověk.

Dudel-n, v. n. igrati, svirat u gajde;
(schlecht spielen), skripati, gnjaviti
mačiče; —sach, m. gajde, gadlje,
měšnice; —sackpfeiser, m. gajdaš,
gadljar.

Duell, n. duel, dvoboj, mejdan; —
lant, m. dvobojnik; —liren, sich,
v. r. imati dvoboj s kim, biti se,
tući se; —mandat, n. zakon proti
dvoboju.

Duett, n. duet, dvojet, dvopěv.

Duft, m. para, sapa, čadina, miris,
duh, dab, vonj, mraz, slana, inje;
—bruch, m. pukotina od zime, rad
ciće (na děrvju); —en, v. n. miri-
sati, vonjati, dihati, kaditi se, pu-
šiti se; —ig, adj. mirisan, mirisan,
čadinav, zapušen, zakadjen, mrazan,

Duld-en, v. a. tèrpěti, patiti, podno-
siti; (einen Fremden) snositi, tèr-
piti (tudjinca); —er, m. uztèrpnik;
—in, f. uztèrpnica; —sam, adj.
uztèrpiv, blag, krotak, mukotèrpan;
—samkeit, J. uztèrpnost, uztèrpì-
vost, tèrpivost, mukotèrpnost; —
ung, f. tèrpljenje, potèrpljenje, pa-
tjenje, snosba.

Dumm, adj. bedast, lud, budalast; —
dreift, adj. bezobrazan, dèrzovit,
bezočan; —dreißigkeit, f. bezobraz-
nost, bezočnost, dèrzovitost buda-
lasta; —heit, f. bedastoća, Izdost,
budalaština; —kopf, m. ludjak, be-
dak, budala, bena, glupan, glupak.

Dumpf, adj. gluh, tmast, mukao, pro-
mukao.

Dümpfel, m. jaz, propast, vir, kotlina
(u rěči).

Dumpfig, adj. vlažan, plešniv, mu-
kao, promukao, gluh.

Düne, f. prud, pěržina.

Düng-en, v. a. djubriti, gnojiti, na-
djubriti, nagnojiti; —er, Dung, m.
djubre, gnoj, dunina; —ung, f.
djubrenje, gnojenje.

Dünkel, m. taština, nadutost, oholost,
preuzetnost.

Dunkel

204

8

Durchbrechen

Dunkel, adj. skur, taman, mračan, tmast, obločan, ugašen, zagašen (od boja); — werden, směrknjivati se, hvatati se; es wird mir — vor den Augen, magli mi se, dolazi mi cěrno pred oči, muka me popada.

Dunkel, n. tmina, mrak, tmica; — atreſt, m. tamnica; — blau, adj. skuromodar, tamnomodar; — braun, adj. gnjad, zagasito měrk; — gelb, adj. tamnožut, skurožut; — grau, adj. tamnosiv, skurosiv; — grün, adj. tamnozelen, skurozelen; — heit, f. tamuost, tamnilo, mračnost, po- měrčina; — n, v. n. tamniti se, mračiti se, směrknjivati se, no- čiti se; —oth, adj. tamnocěrven, skurocěrljen.

Dünken, v. n. činiti se, viděti se, misliti, mněti; es dünkt mich, čini mi se; sich etwas Großes —, imati veliku misao o sebi.

Dünn, adj. tanak, rědak, židak; — beinig, adj. tankonog, suhonog; — e, — heit, f. tankost, tankoća, tančina, rědkost, rědkoća, židkost, židkoća; — e, — ung, f. slabina, hok; — leibig, adj. vitak, tanka boka; — öhl, n. ulje židko, rědko.

Dunſt, m. para, sapa, vapa, čadina, dim; (Vogel)Dunſt), sačma, šprih ptićar; einem einen blauen Dunſt vormachen, zaslépiti, ohsěniti koga, pokazati mu rog za svěću.

Dunſt-en, v. n. kaditi se, dimiti se, čaditi se; — ig, adj. čadan, zakadjen, zapuſen; — kreiß, m. atmosſera, da- hokrug.

Duodez, n. dvanestina.

Duplicat, n. sugubka.

Duplik, f. drugotnica.

Duvlo, in — dvogubo.

Durch, prp. kroz, proz, přěko, po, s; — und —, skroz, sa svim, po

svema; — und — naß, mokar do kože, do kěrpe; — sein, proči; — einander liegen, ležat u neredu.

Durchackern, v. a. preorati, razorati; fig. popraviti, otěrti, izbrisati.

Durcharbeiten, v. a. obdélati, obraditi, obtežati, izbiti, izlupati; den Teig —, uměsiti těsto; sich die Hände —, nažuljiti, natěrti ruke; sich — v. r. prodrěti, prolomiti, prolupati se, protisnuti se.

Durchaus, adv. sa svim, po svema, — nicht, ni pošto, pod ništa, pod nikakov način.

Durchbacken, f. Ausbacken.

Durchbeben, v. a. protresti, proděr- mati.

Durchbeissen, v. a. progrizti; sich — v. r. fig. doč na konac silom od besědah.

Durchbeizen, v. n. progrizti, projěsti.

Durchbetten, v. a. izmoliti, moleč proči.

Durchbetten, v. a. oprositi, običi proseć; sich — v. v. protući se proseć, živariti prosbom.

Durchbeuteln, v. a. prosijati, pro- tresti.

Durchblasen, v. a. propuhati, produ- vati.

Durchblättern, v. a. prebrati, prebi- rati, prevratjati listove, protěrčati kroz knjigu.

Durchblicken, v. a. prozřěti, progledati, proviriti; — v. a. viriti, kazati se, viditi se.

Durchbohren, v. a. probušiti, prověr- tati, probosti, probiti.

Durchbraten, v. a. propeći, izpeći, speći.

Durchbrausen, v. n. prosujiti, prošu- miti.

Durchbrechen, v. a. prolomiti, probiti, protući; — v. n. prodrěti, pro- hěrvati se, protisnuti se.

Turchbrennen

-3 205 -

Durchgehen

Durchbrennen, v. a. progorěti, prožgati, proizditi.

Durchbringen, v. a. proněti, provući, provesti; fig. raztočiti, poharčiti, razsuti, potepsti; sich —, protući se, prometnuti se, moć živěti.

Durchbrechen, adj. prosěčen, prohůljen, probit, probijen, protučen, provaljen.

Turchbruch, m. prolom, provala, lijavica.

Durchdenken, v. a. promisliti. razmotriti, promotriti, razmisliti, razsuditi.

Durcherangen, sich, v. v. prohěrvati se, protisnuti se, prolupati se, protěrati se, proturati se.

Turchdringen, v. a. & n. prodrěti, protisnuti se, proturati se, prominuti, proći, prolaziti; probiti, prežeti; prozrěti, prozirati; mit seiner Meinung —, proněti, provući, provesti misao svoju, dokazati ju; —end, adj. prodirajuć, probijajuć, probadajuć; pronicajuć, prozirajuć, prominjujuć; oštar; —lich, adj. prolazan, prodirljiv, prohodan, proenicav; probitan, prožimljiv, prozirljiv; —lichkeit, f. prolaznost, prodirljivost, prohodnost, pronicavost; probitnost, prožimljivost, prozirljivost.

Turchdrücken, v. a. protisnuti, proturati, prorinuti; procéditi.

Durcheilen, v. a. protéréati; pretérécati.

Durcheinander, adv. f. Durch.

Durchfahrten, v. n. provesti se; v. a. die Meerenge —, proći kroz těsno; —t, f. prolaz, prohod.

Durchfall, m. lijavica; —en, v. n. propasti; fig. nebit izabran, minoidjen biti.

Durchsaulen, v. n. strunuti, iztruliti, sagnjiliti, spěrhnuti.

Durchfechten, v. u. obraniti.

Durchfeilen, v. a. prepiliti, prelimati, pretèrti, propiliti, prolimati.

Durchfeuchten, v. a. namočiti, razkvasiti, razkiseliti.

Durchfeuern, v. a. (mit Schießgewehr), pucati kroza što; (den Ofen), razgrijati, ugrijati, razžariti, razkuriti peć.

Durchflammen, f. Entflammen.

Durchflechten, v. a. splesti, preplesti, uplesti.

Durchfliegen, v. n. proletiti.

Durchfließen, v. n. proteći.

Durchfluß, m. protok, proticanje.

Durchforschen, v. a. promotriti, razmotriti, prozrěti, progledati, propitati.

Durchfressen, v. u. progrizti, progledati; sich —, mukte živěti.

Durchfrieren, v. u. prozehsti, ozebsti, proměrznuti, směrznuti.

Durchfuhr, f. provoz; —s-, (in Zus.) provozni; —handel, m. provozna těrgovina; —zoll, m. provozna carina.

Durchführen, v. a. provesti; fig. overšiti, opraviti, izvěršiti, svěršiti; (Grundsätze), oživotvoriti, upotřebiti, izvesti načela.

Durchgang, m. prolaz, prohod.

Durchgängig, adj. obćinski, obćenit; — adv. sve skupa, sve koliko, sve zajedno, u obće.

Durchgärben, v. u. ostrojiti; fig. stucći, izbiti.

Durchgehen, v. n. & r. proći, prolaziti, prohoditi; (von Pferden), ući, poběgnuti; (von Schuldnern), uskociti, izmaknuti se, poběći; bei einer Wahl —, probiti, izabran biti, primljen biti; v. u. eine Schrift —, pročitati, progledati pismo; sich die Füße —, nažuljiti,

Durchgerben

206

Durchlesen

natěrti noge; —dš, adv. svudar, po svudar; sve koliko, sve zajedno, sve upored.

Durchgerben, f. Durchgärben.

Durchgießen, v. n. procědití.

Durchglühen, v. a. razbělití, razsjátí; razgrijátí, razpirití, razžarití.

Durchgraben, v. n. prokopatí; prekopatí.

Durchgreifen, v. n. ticátí, pipátí, dosizátí kroza što; fig. probití, proniknutí; —d, (z. B. eine Anordnung), adj. oštar.

Durchgrübeln, v. a. protrestí, promozgátí, sa dna, potanko promislití.

Durchhauen, v. u. prosěčí; presěčí; sich —, v. r. protučí se, prohěrvátí se, sabljom put otvorití.

Durchhecheln, v. u. pročešljátí, progrebenatí; fig. protrestí, prorešetátí, prosudití.

Durchheißen, v. a. uggrijátí, razgrjátí, razpalití.

Durchhelfen, v. u. pomoći komu dok projde; fig. pomoći, na ruku bití, spasití.

Durchhellen, v. u. razsvětítí, razjasnítí.

Durchhöhlen, v. a. propuhatí, produvátí, probití (od větra); izbití, smlatití, izlupatí.

Durchhöhlen, v. a. prokopatí, prorití, produbstí; prověrtatí, probušití.

Durchjagen, v. a. protěrátí, pognátí kroza što; projahátí, prejahátí; das Seinige durch die Kehle —, pojěsti i popití sve svoje.

Durchirren, v. a. bludeć pročí, skitátí se, tepstí se, obití.

Durchkälten, v. a. razhladití, prohladití.

Durchkämmen, v. a. počešljatí; očešljatí; razčešljatí; pročešljatí.

Durchkäuen, v. a. prežvakatí, sgrizti.

Durchklopfen, v. a. protučí; probití; fig. izbití, smlatití, namlatití.

Durchkneten, v. a. uměsítí, měsítí.

Durchkochen, v. u. svarití, skuhatí, razkuhatí.

Durchkommen, v. n. pročí, prolazití; izbavití se; izičí, rěšití se, utečí, izmaknutí se; glücklich —, srětno pročí.

Durchkönnen, v. n. moć pročí, moć skrozi.

Durchkrazen, v. a. razgrebstí, ogrebstí, progrebstí.

Durchkreuzen, v. a. prekěrstití, prekrižití; das Meer —, obilazití more; sich — (von Linien), križatí se, kěrstití se.

Durchkriechen, v. u. provučí se, propuzití; — v. a. fig. prenjušití, obiskatí.

Durchlaß, m. prolaz, prohod, propust, propuštenje.

Durchlassen, v. a. propustití, pustití skrozi; procěditi; Geireide —, vijátí žito.

Durchlaucht, f. jasnost, světlost; —ig, adj. jasni, světli; —igt, adj. prejasni, presvětli.

Durchlauf, m. prolaz, prohod; lijavica; prehod (gotovine); —en, v. n. protěrčatí; utečí, uskočití; —, v. a. prečí, pretěrčatí, običí; Schuhe —, razderat obuču od ve-like těrke; —ende Post (in der Rechnung), prehodno město.

Durchläutern, v. a. očistití, pročistití.

Durchleben, v. a. proživěti, věk probaviti.

Durchlesen, v. a. pročitati, proučiti, proštiti, pročatiti.

Durchleuchten

207

Durchschieben

Durchleuchten, v. n. světiti kroza što,
viriti, kazati se; — v. a. pro-
světiti, razsvětiti, razsvětliti.

Durchliegen, v. u. razdrěti, prodrěti
ležanjem; sich —, v. r. nažuljiti
se od ležanja.

Durchlochern, v. a. prošupiti, pro-
biti, probušiti.

Durchlügen, sich, v. r. izlagati se,
izbaviti se laži.

Durchmarsch, m. prolaz, prohod,
marš; —iren, v. n. proći, prola-
ziti, prohoditi, marširati.

Durchmengen, Durchmischen, v. a.
směšati, poměšati.

Durchmessern, v. u. izměriti; —er,
m. diametar, proměr.

Durchmüssen, v. n. morat proći, mo-
rat skrozi.

Durchmüstern, v. a. razgledati, pre-
gledati, protresti, prorešetati.

Durchnagen, v. a. progrizti, proglo-
dati; der Gram durchnagt mein
Herz, pojěda me, tare me, ubija
me tuga, jad.

Durchnähen, v. a. prošiti; pošiti.

Durchnässen, Durchneben, v. a. smo-
čiti, nakvasiti, namočiti.

Durchpeitschen, v. u. iztepsti, izšiba-
ti; fig. běrzo opraviti.

Durchpressen, v. a. protisnuti; izprě-
šati, procěditi.

Durchprügeln, v. u. izbiti, izlupati,
izmlatiti.

Durchräuchern, v. a. nakaditi, razka-
diti; (vom Fleisch), sušiti, na dim
oběsiti.

Durchrechnen, v. a. izračunati, raz-
brojiti.

Durchregnen, v. n. prokisnuti, proki-
sivati, propadati (kiša), dažděti
skrozi; —, n. prokisivanje.

Durchreiben, v. a. protěrti, prode-
rati, prodrěti.

Durchreise, f. prolaz, prohod; in der
—, mimogrede, tamogrede, uzput;
—r, v. n. proći, prolaziti, poho-
diti; — v. a. obići, obilaziti; —
nder, m. putnik.

Durchreissen, v. a. proděrti, prode-
rati, prodrěti, razderati; prolomi-
ti; razcěpiti; — v. n. razderati
se, proderati se, prolizati se, pro-
glodati se.

Durchreiten, v. n. projezditi, proja-
hati, projašiti; prejahati, preja-
šiti, prejezditi.

Durchrennen, v. n. protěrčati; pre-
těrčati.

Durchritt, m. prohod, prolaz, pro-
jah, projezd, projahanje.

Durchrühren, v. u. promutiti, smě-
šati.

Durchrütteln, v. a. proděrmati, pro-
tresti.

Durchsäen, v. u. prosijati.

Durchsägen, v. a. prepiliti, propiliti.

Durchsalzen, v. a. osoliti, posoliti.

Durchsäuern, v. u. nakiseliti; — v.
n. prokisnuti, skisnuti se, uki-
sati se.

Durchschallen, v. u. & n. razlěgati se,
oriti se.

Durchschauen, v. a. viděti, razgledati,
ogledati; prozirati, provirivati,
poznavati; — v. n. viriti, gle-
dati skrozi, viditi se.

Durchscheinen, v. n. sijati skrozi, vi-
děti se skrozi; — v. a. razsvě-
titi, prosvětiti; —b, adj. prozra-
čan, proziran.

Durchscherzen, v. u. proći, provesti
šale sbijajući.

Durchscheuern, v. a. pročistiti, pro-
rešetati, protresti; fig. kuditi,
prokuditi.

Durchschieben, v. a. promaknuti, pro-
turati, protisnuti.

Durchſehen

-8 208 -

Durchſpalten

Durchſchießen, v. a. pucati skrozi; probiti, prolomiti, provaliti; ein Buch —, umetnuti čista papira u knjigu; die Zeilen, die Buchstaben —, razmaknuti.

Durchſchiffen, o. n. & a. proći, obići (s brodom).

Durchschimmern, v. n. světiti, sijati skrozi, probijati.

Durchſchlaßen, v. a. prespati.

Durchſchlag, m. prolom, provala; cědilo; probijač; mlatac, čekić; — eu, v. a. probiti, protući, probosti, prošupiti, probušiti; (Blüffigkeiten), procěditi; (als Tinte durch das Papier), probijati; sich —, v. r. protući se, prodriti, prohervati se; —tuch, n. cědilo.

Durchſchlängeln, sich, v. r. zavijati, uvijati se, krivudati se.

Durchſchleichen, v. n. & sind — v. r. izpuznuti se; izmaknuti se.

Durchſchleifen, v. a. protočiti (s brusom), prolizati; provezti na saonah.

Durchſchlingen, v. a. provući, promaknuti; zaplesti, uplesti.

Durchſchleppen, v. a. provući; sich —, v. r. živariti, s trudom i mukom živěti.

Durchſchlüpfen, v. n. provući se, promaknuti se, šmugnuti se; izmaknuti se.

Durchſchneiden, v. a. presěći; prerězati; prosěći; prorězati; razsěći; razrězati; razcépati, razkalati.

Durchſchneien, v. i. propadati sněg.

Durchſchnitt, m. rěz, prosěk; (der Linnen), presčanje, križanje; odsěk; Abriß im —c, profil; im —, osěkom, po prěko, sjednoga na drugo, jedno sdrugim; —sjahr, n. godina sjedne nadrugu; —spreiz, m. cěna sjednoga na drugo.

Durchſchütteln, v. a. proděrmati, prostresti.

Durchſchütten, v. a. prolijati; prostuti.

Durchſchwimmen, v. a. preplivati, prepliti, preploviti.

Durchſchwiesen, v. a. oznojiti, opotiti skroz i skroz, znojem probiti, nakvasiti (košulju).

Durchſegeln, v. n. prejědriti, prebrotidi.

Durchſehen, v. n. viděti, gledati skrozi; — v. a. progledati, razgledati, razviděti; fig. prozirati, provirati, poznavati.

Durchſeihen, v. a. procěditi; cěditi.

Durchſein, v. n. hiti prošo.

Durchſezen, v. a. proći, precić; eine Sache —, opravitl štogod, izposlovati što.

Durchſeufzen, v. a. provesti, probavit uzdišući.

Durchſicht, f. prozir, proziranje; vid, vidik; progledanje, razvidjenje, protresanje, razgledanje.

Durchſichtig, adj. proziran, prozračan; —keit, f. prozirnost, prozračnost.

Durchſieben, v. a. prosijati; prorešetati.

Durchſiekern, v. n. kapati, p okapati.

Durchſingen, v. a. izpěvati; prepěvati.

Durchſinken, v. n. propasti, provaliti se.

Durchſintern, f. Durchſiekern.

Durchſißen, v. a. prederati, izlizati sědeći; sich —, v. r. ozlediti se sědeć; die ganze Nacht beim Spiel —, presěditi, presiděti noć u igri.

Durchſpähen, v. a. prozirati, viriti; uhoditi, obići.

Durchſpalten, v. a. razcépiti, razkalati.

Durchspicken

209

8

Durchweichen

Durchspicken, v. a. naděti, nabockati
slaninom; seine Rede mit französischen Brocken —, nakititi, nagizdati govor svoj měrvámi, otrěbci
francuzkimi.

Durchspielen, v. a. izigrati; zaigrati,
proigrati; prebaviti, potratiti vrě-
me u igri.

Durchspießen, v. u. probosti (raž-
njem).

Durchsprengen, v. u. popěrskati, po-
skropiti, naskropiti; — v. n. pro-
letěti (na konju).

Durchspringen, v. n. skočiti skrozi.

Durchstänkern, v. u. osmraditi, za-
směrděti; preremetati, premetnuti,
onjušiti, procunjati.

Durchstäuben, v. u. izprašiti; napra-
šiti, prahom posuti, posipati.

Durchstechen, v. a. probosti; proko-
pati; das Getreide —, prevratjati
žito.

Durchstecken, v. a. protaknuti, pro-
maknuti.

Durchstehlen, sich, v. r. ukrasti se,
izmaknuti se.

Durchsteigen, v. n. popeti se skroz.

Dutchstich, m. probod, probodenje;
otvor; prevratjanje (žita).

Durchstören, Durchstöbern, v. a. pre-
remetati, premetnuti, preiskati,
precunjati.

Durchstoßen, v. a. protěrati, protis-
nuti; probosti; prodrěti, probiti.

Durchstrahlen, v. n. & u. sijati, sjati
skroz.

Durchstreichen, v. n. & u. obići, obi-
laziti, obiti; etwas Geschriebenes
—, prekrižiti, izbrisati; (als der
Wind), puhati, piriti skroz.

Durchstreifen, v. u. obiti, obići, obi-
laziti, skitati se, tepsti se, klatiti
se kuda.

Durchstrich, m. prekriženje, izbri-

sanje; — der Vögel, prolet, pro-
raz, prohod pticah.

Durchströmen, v. u. & n. teći, obti-
cati, razlěvati se, prolěvati se,
proticati.

Durchsuchen, v. u. preiskati, preme-
tati, obiskati; —ung, f. preme-
tanje, preiskavanje.

Durchfüßen, v. a. osladiti, zasladiti.

Durchtanzen, v. a. protancati, proi-
grati, retancati, preigrati; die
Schuhe —, prodrět obuću tanca-
njem.

Durchtragen, v. a. proněti, prenesti,
preněti.

Durchträumen, v. a. presanjati.

Durchtreiben, v. a. pretěrati, pognati
skrozi; fig. opraviti.

Durchtrieben, adj. prosijan, lukav,
fin; —heit, f. lukavština.

Durchwachen, v. a. nespavati, pre-
baviti hdijući.

Durchwachsen, v. n. & a. prorasti;
obrasti; —es Fleisch, n. debelo,
pretilo, tusto meso.

Durchwagen, sich, v. r. usloboditi se,
usuditi se skroz.

Durchwanken, v. a. uvaljati, ovaljati;
einen —, izbiti, izlupati, izmlatiti.

Durchwandeln, v. a. šetati se, pro-
či se kuda; obići, obilaziti.

Durchwandern, v. n. & a. obilaziti,
obhoditi.

Durchwärmen, v. u. ugrijati, razgri-
jati.

Durchwässern, v. u. nakvasiti, namo-
čiti, navodniti.

Durchwaten, v. u. pregaziti.

Durchweben, v. a. utkati, potkati,
protkati.

Durchweg, m. prolaz.

Durchwehen, v. a. propuhivati, pro-
pirivati.

Durchweichen, v. n. & a. kisnuti,

14

Durchweinen

210

E.

Ebene

prokisnuti, namočiti, nakvasiti,
razmočiti, razkvasiti.

Durchweinen, v. a. prebaviti, provest
u plaču.

Durchwerfen, v. u. bacit skrozi; pre-
baciti; Korn —, provijati žito.

Durchwinden, v. u. provući; utkati,
upresti; sich —, v. r. provući se,
izbaviti se jedva.

Durchwintern, v. u. prezimiti, prezimovati; uzděržati, prehraniti preko zime.

Durchwirken, v. a. uměsiti; ein Zeug
mit Gold —, potkati zlatom.

Durchwischen, v. n. izmaknuti se, u-
teći, proći.

Turchwühlen, v. a. preriti, prekopatí,
prebacati, premetnuti.

Durchzählen, v. a. prebrojiti, izbro-
jiti.

Turchziehen, v. u. provući, uděti, u-
děnuti; einen —, rugati se komu,
porugivati se s kim; ein Land —,
obići, proći zemlju koju; mít Band
—, uvući, navěrzti věrpcu.

Durchzug, m. prolaz, prohod; (einer
Maare), provoz; propuh; (bei
Zimmerleuten), greda velika, po-
prěčnica; —sgut, n. provozbina.

Durchzwängen, Durchzwingen, v. u.
protisnuti, proturati.

Dürfen, v. n. aměti, moći; vlast,
moć, dopuštenje imati; trěbati;
wenn ich das thun dürfte, kad bi
to směo učiniti; Sie dürfen es nur
sagen, samo recite; das dürfte wohl
geschehen, lako se može dogodit;
es dürfte vielleicht Jemand sagen,
mogao bi možebit reći tkogod.

Dürftig, adj. potřěban, siromah, u-
bog, oskudan, bědan; —keit, f. po-
trěba, oskudnost, ubožtvo, siro-
maštvo, bědnost.

Türr, adj. suh, osušen, usaho, u-

sahnuo, mėršav; —e, f. suša; --
fucht, f. suha nemoć; starost.

Durfst, m. žedja; (heftige Begierbe),
pohlepa, požuda; —en, v. n. že-
djati, žedan biti; —ig, adj. žedan;
(Sehr begierig), pohlepan, željan.

Düster, adj. taman, mračan, tmast;
turoban, tužan, sětan, neveseo; —
nheit, f. mrak, tmina, tamnost;
turobnost, sětnost.

Düte, f. rožak (od papira).

Düten, v. n. trubiti, duvati, puhat
u rog.

Duzbruder, m. pobratim, drug.

Dužen, v. a. tikati, ti govoriti.

Dužend, n. tucet, tuce; —weise, adv.
na tucet.

Dužschwester, f. posestrima, druga.

Dynašt, m. dinasta, gospodar, gospoditelj; —ic, f. dinastia, pleme, kuća vladajuća, vladarska porodica.

E.

Ebbe, f. osěka, osěkao, rekeša; —
und Fluth, osěka i plima.

Ebben, v. n. osiknuti, osiknjivati.

Eben, adj. ravan, gladak, prav; fig.
točan; —adv. baš, uprav.

Ebenbaum, m. eban (děrvo).

Ebenbild, n. podoba, prilika, slika;
bas wahr Ebenbild des Waters,
pravi, puki, isti otac, slika i pri-
lika njegova (otca), babović.

Ebenbürtig, adj. jednorodan, istorodan, věršnjak; —keit, f. jednorodnost, istorodnost, ravnorodnost, věršnjačtvo.

Ehene, f. ravan, ravnica, ravnina.

Ehe

212

E-

Ehrbar

što prie, to bolje; (vielmehr, lieber), radie, volěti.

Ehe, f. ženitba, zakon, brak; (von Frauenzimmern), udatba, udaja; heimliche Ehe, ženitba potajna; zur zweiten — schreiten, oženiti se, udati so po drugi put; Kinder erster, zweiter —, dica od pěrvoga muža, od pěrve žene itd. außer der — gezeugt, rodjen nezakonito, nezako nito děte; —aufgebot, n. napověd, navěštaj; —band, —bündniß, n. vez ženitbeni, zakonski, bračni; —bett, n. postelja, odar ženitbeni, zakonski; —brechen, v. n. preljubiti, preljubo dělovati, učiniti; —brechen, u. pre ljubočinstvo; preljub.

Ehebrecher, m. hotim, preljubnik; —in, f. hotimica, preljubnica; —isch, adj. hotimski, preljubodinski.

Ehe-bruch, m. preljubočinstvo, preljub; —bürde, f. križ, jaram ženitbeni; —contrakt, m. pogodba ženitbena, ugovor ženitbeni.

Chedem, (Chedessen), adv. prie, pria, něgda, někad jednom.

Ehe-Dispensation, f. ženitbeni oprost; —frau, —gattin, —gemahlin, —genossin, f. žena, zaručnica, supruga, drugarica; —gatte, —gemahl, —mann, —genoß, m. muž, zaručnik, suprug, drug; —gericht, n. konsistorij. sud ženitbeni; —gesetz, n. bračni zakon.

Chegestern, adv. prekjučer, prekojučer.

Chegültigkeit, f. valjanost ženitbe.

Chehaften, pl. zapřeke zakonite.

Che-hinderniß, n. ženitbena prepreka, smetnja; —krüppel, m. muz loš, hèrdjav, hèrdja od muža; —leiblich, adj. vlastit, zakonit; —leute, pl. muž i žena, zaručnici; —lich, adj. ženitben; zakonit, zakonski; —lichen, v. a. verehelichen Iemand

(von Mannspersonen), oženiti koga; (von Frauenzimmern), udati, udomiti, za muža dati; —, v. r. (von Mannsperf.) uzeti ženu; (von Frauenzimm.), poči za muža; sich mit Iemanden —, uzeti se.

Chelicherklärung, f. (Legitimation), pozakonjenje.

Cheliebste, m. f. f. j. Chefrau.

Chelos, adj. (von Mannepersonen), neoženjen, neženjen, momak; (von Frauenzimmern), neudata. děvojka; —igkeit, f. (v. Mannspersonen), neženjenstvo, neženitba; (ven Frauenzimmern), neudaja, neudatost, děvojačtvo.

Chemalig, adj. něgdašnji, někačanji.

Chemals, adv. něgda, někad, prie, pria.

Che-paar, n. par, muž i žena; —pacten, pl. pogodba, ugovori ženitbeni; —register, m. kazalo oženjenih, udatih.

Chern, adj. měden, od tuča, měda, brunca.

Che-scheidung, f. razvod, razženjenje, razstava; —scheidungsklage, f. razstavna tužba; —segen, m. blagoslov ženitbeni; —stand, m. ženitba, zakon, zakonski, bračni stalež.

Chestens, aufs Cheste, adv. što prie, što pěrvo, što skorie.

Che-steuer, f. dota, miraz, pěrćia; —stiftung, f. oženjenje; ugovor, pogodba ženithena; —teufel, m. uzrok, kamen smutnje (ženitbene); —trennung, f. razpust; —ungültigkeit, f. nezakonitost ženitbe; —verkündigung, f. navěštaj, napověd; —verlöbniß, n. zaruka, věritba, f. Verlöbniß; —weib, n. j. Chefrau; —werber, m. prosač, prositelj.

Ehrbar, adj. pošten, pristojan, vrě-

Chrégier de

213

3

Chrlos

dan; —keit, f. poštenje, pristoj-
nost, poštenost.

Chrégier-de, f. slavoljubje, često-
ljubje; —ig, adj. slavoljuban.

Chre, f. poštenje, čast, čest; slava;
dika; glas; in Chren halten, po-
stovati, častiti; mit Chren zu mel-
den, da oprostite. s oproštenjem
govoreć; es betrifft meine —, to
se moga poštenja tiče; bei meiner
—, tako mi poštenja; das ist aller
— werth, to je vrědno i pošteno;
ich werde mir die — geben, imat
cu čast, usudit ce se; ich habe die
— ihn zu kennen, imam čast po-
znati ga; Chre dem Chre gebührt,
čast i poštenje, poštenje onomu,
komu se pristoji, svakomu čast i
poštenje.

Chren, v. a. častiti, poštovati; sla-
viti; dičiti.

Chren-, (in Zus.) počastni, počestni;
—amt, n. čast, dostojanstvo, po-
častni ured; —bezeugung, f. uka-
zanje časti, poštovanje, štovanje,
poštenje; —dieb, m. muzuvir, po-
tvaralac, klevetnik, ogovaratelj;
—erklärung, f. povratjanje pošte
nja; —fest, adj. pošten; pošto-
van; —gedächtniß, —dennal, n.
spomenik, pametnik; —gelag, n.
čast, gostba, sobet; —gericht, n.
sud plemski, vlastoski; —wegen,
—halbem, adv. radi, poradi, cě-
postenja, rad časti; —kleid, n.
halbjina svečana; —franz, m. vě-
nac svatbeni, pirni; —krone, f.
kruna slavodobitna; —lehen, n.
počastni feud; —mann, m. pošten
čověk; —mitglied, n. član častni;
—münze, f. medalja; —name, m.
tituo, naslov; —pforte, f. vrata,
obluk slavodobitni; —pořten, m.
čast, dostojanstvo; —preis, m. če-

stoslavica (trava); —reich, adj.
poštovan; —rettung, f. branjenje,
ohrana poštenja; —rührig, adj.
sramotan, nepošten; potvoran, što
čast vrédja; —sache, f. stvar, po-
sao od poštenja; (Zweikampf), duel,
dvoboj; —säule, f. statua, spome-
nik; —schänder, m. muzuvir, kle-
vetnik, ogovaratelj; —schmuck, m.
ures svečani; —schuß, m. salva,
pucanje na čast; —stelle, —stuše,
—staffel, f. čast, dostojanstvo; —
tag, m. svečanost, dan svečani;
pir, svatba; —titel, m. tituo, na-
slov počastni; —trunk, m. zdra-
vica; —voll, adj. častan, počastni;
—wache, f. straža od časti; —
wort, n. naklon, komplimenat;
rěč; sein —wort geben, rěč svoju,
tverdu věru dati; —zeichen, n.
znamenje, znak od časti.

Ehrerbietig, adj. priklon, priklonit,
směran; —keit, Ehrerbietung, f.
priklonstvo, priklonitost, směr-
nost, poštovanje.

Ehrfurcht, f. poštovanje, směrnost,
strahopoštovanje, strahopočitanje;
—svoll, adj. pun strahopočita-
nja.

Ehrjefühlt, h. poštenje, cutjenje po-
štenja.

Ehrgeiz, m. slavoljubje; —ig, adj.
slavoljuban.

Ergier, f. pohlepa, požuda za ča-
sti; —ig, adj. slavoljuban, željan
časti, pohlepan za časti.

Ehrlich, adj. pošten; pravedan; —
keit, f. poštenje; pravednost.

Ehrliebe, f. ljubav, gledanje pošte-
nja svoga; —nd, adj. tko ljubi,
gleda poštenje.

Chrlos, adj. nepošten, bez poštenja;
—igkeit, f. nepoštenje, bezpošte-
nost.

Eifersucht

215

Eilfjährig

ljiv, užgan, zanesen biti; ljubomoran biti; gegen etwas —, protiviti se čemu, bučiti proti čemu, opirati se čemu.

Eifer-sucht, f. ljubomornost; —súchtig, adj. ljubomoran.

Eiförmig, Eirund, adj, jajan, duguljast.

Eigen, adj. vlastit, sobstven; (besonder), osobit, poseban; (sonderbar), čudan, čudnovit; sich etwas — machen, prisvojiti, privlastiti štogod; priviknuti se, priučiti se čemu; er ist in seinen Sachen sehr —, jako je točan u stvarih svojih; mit eigener Hand unterschreiben, svojom rukom što podpisati.

Eigenberechtig-t, adj. (suijuris), svoj, koji ima pravo na sebe; —ung, f. pravo na sebe.

Eigendünkel, m. preuzetnost, posositost.

Eigener, m. j. Eigenhümer.

Eigenhandel, m. vlastita těrgovina.

Eigenhändig, adj. vlastoručan, svojeručan, vlastitom rukom pisan; — adv. vlastoručno, vlastitom, svojom rukom.

Eigenheit, f. vlastitost, svojstvo; posebnost, osobitost.

Eigenliebe, f. samoljubje.

Eigenliebig, adj. samoljuban.

Eigenlob, m. vlastita hvala, slava.

Eigenmächtig, adj. samovoljan, samosion, samosilan; ein —er Befižer, posědnik krivi, nepravedni; —, adv. samovoljno, samosiono; —keit, f. samovlastnost, samosilnost.

Eigen-name, m. vlastito ime; —nuß, m. lakomost, lakomstvo, koristoljublje; —nüßig, adj. lakom.

Eigenš, adv. baš, upravo, samo, osobito, naročito.

Eigenschaft, f. vlastitost, svojstvo; kakvoća, dostojanstvo.

Eigenfinn, m. samovolja, tvěrdoglavost, ukornost; —ig, adj. samovoljan, tvěrdoglav, ukoran.

Eigen-thum, n. vlastitost, dobro vlastito, svojina, sobstvenost, vlastničvo; —thümer, —thumsherr, m. vlastnik, gospodar; —thümerin, f. vlastnica; —thümlich, adj. vlastit, vlastnički, sobstveni; (besvndereš) osobit, poseban; — adv. vlastito, posebno; —thümlichkeit, f. vlastitost, osobitost, posebnost; —thumšrecht, n. vlastitost, pravo vlastitosti.

Eigentlich, adj. vlastit, prav, osobit, istinit; — adv. baš, uprav, vlastitim načinom; pravo, dělotvorno; (direct) napravac, upravo.

Eigenwill-e, m. samovolja; —ig, adj. samovoljan.

Eignen, sich, v. r. pristojati, pristojati se, podobati, podoban biti za što, sposoban biti za što.

Eiland, n. otok.

Eilbote, m. ulak, skoroteča, kurier.

Eile, f. hitnja, hitost, přěša, pospěšnost, žurenje; žurba.

Eilen, v. n. hititi, běrzati, žuriti se, spěšiti, hěrliti; seinem Verderben entgegen —, sěrnut u propast.

Eilend, adj. spěšan, přěšan, hitar, běrz; —s, adv. běrzo, hitro, napřěšno, spěšno, hěrlo.

Eilf, (Elf), num. jedanest, jedanaest.

Eilseck, (Elseck), n. jedanaesterokutje.

Eilfertig, adj. běrz, hitar, pospěšan; —keit, f. Eile.

Eilf-jährig, (Elfjährig), adj. od jedanaest godinab; —maßl, adv. jedanest putih, jedanest krat; —tel, (Elftel), n. jedanestina; —te, (Elfte), adj. jedanesti, jedanaesti;

Eilgut

→ 216 ←

Einbrechen

—tehalb, (Elstehalb), adv. deset i
pol jedanestoga, itd.; —tens, adv.
jedanesto, jedanaesto; —sylbig, adj.
od jedanest silabah.

Eilgut, n. běrzovozno dobro.

Eilig, adj. běrz, hitar, spěšan, po-
spěšan; —ſt. adv. što běrže, što
skorie, što hitrie.

Eilmarsch, m. běrzi marš, hitro stu-
panje.

Eilwagen, m. běrzovoz.

Eimer, m. vědro, akov, barilo, čabar;
sič.

Ein, eine, ein, art. jedan, jedin, něki,
někav, někakovi.

Ein, prp. (in Zuf.) u, nutar.

Einackern, v. a. zaorati.

Einander, adv. jedan drugoga, jedan
drugomu, zaměnito, medju sobom;
wir begegneten —, sastadosmo se,
sukobili smo se, srěli smo se; auß
— gehen, razstati se, razići se.

Einantwort-en, v. a. predati, prisuditi
kome (zaostavšinu); —ung, f. pre-
daja, prisudjivanje; —ungß= pre-
dajni.

Einarmig, adj. sakat, jednoruk, boga-
ljast.

Einärnten, f. Einernten.

Einäschern, v. a. spaliti, popaliti, po-
žgati, obratit u pepeo.

Einatym-en, v. a. dihati, odisati; —
ung, f. dihanje, odisanje.

Einängig, adj. ćorav.

Einball-en, Einballiren, v. a. vezati,
svezat u balu; —ung, Einballirung,
f. vezanje, povezivanje.

Einbalsamiren, v. a. balsamati.

Einsand, m. vez.

Einhändig, adj. (von Geschwistern) po-
lubratja, polusestre (bratja i sestre
samo po otcu ili po materi).

Einbegleit-en, v. a. (ein Gesuch) pro-
voditi, sprovesti, propratiti mol-

benicu; —ung, f. provod, pro-
prat.

Einbegreifen, v. n. saděržavati, uzeti
skupa sa — u.

Einbegriff, m. mit — der Kosten, uzevši
skupa sa troškovima.

Einbegriffen, adj. mit —, skupa, za-
jedno s otim, uměšan, u družtvu.

Einbetten, v. a. zagrizti; fig. (ein-
dringen), probiti, doprěti.

Einbekenn-en, v. a. pripoznati; —tniß,
n. pripoznanje.

Einberichten, v. a. oglasiti, javiti, dati
na znanje.

Einberuf-en, v. a. (eine Person) pozvati;
(mehrere) sazvati; —ung, f. poziv,
saziv.

Einbetteln, sich, v. r. ulagati se, udvo-
riti se kod koga ciganiom.

Einbeuchen, v. a. napariti; metnut u
lugšiu.

Einbiegen, v. a. uvinuti, prignuti, sku-
čiti, previnuti.

Einbild-en, sich, v. r. misliti, pomisliti,
umisliti; sich etwas —, mislit o
sebi, scěnit mnogo o sebi, ponositi
se, štimati se čime; einem etwas
—, metnut komu što u glavu; —
erisch, f. Eingebildet; —ung, f. misao,
umisao, ponosnost, štimanje, pono-
sitost, dim, fantasia, nebilica; —
ungskraft, f. razmniva, fantasia.

Einbinden, v. a. svezati, zavezat u što;
ein Buch —, svezati knjigu; fig.
einem etwas —, naručiti komu
štogod.

Einblasen, v. a. duhnuti, puhnut u
što; ins Ohr —, šaptati, prišaptati.

Einbläser, m. upuhalac, prišaptalac.

Einblätterig, adj. jednolistan.

Einbläuen, v. a. ulit komu u glavu.

Einböckeln, f. Einpöckeln.

Einbrechen, v. a. potěrti, probiti, pro-
lomiti, provaliti, razbiti; — v. n.

Erbrennen

217

Einfahrt

razbiti se, prolomiti se, prokinuti
se, provaliti se, potèrti se, sru-
šiti se; (von Dieben), probiti, pro-
drěti u —, provaliti (vrata, zid);
in ein Haus —, usèrnuti, unièi si-
lom; die Nacht bricht ein, nastaje
noć; mit einbrechender Nacht, pod
večer.

Erbrennen, v. a. pripaliti, prižgati,
udariti žig; Mehl —, prižgati, za-
pèržiti muku; —suppc, f. juha pri-
žgana, čorba zapèržena.

Einbring-en, v. a. uněti, doněti, odněti
u nutra, kući voziti, uvozati; (eine
Klage), predati tužhu; (an Einkünf-
ten), donositi, valjati; (erseßen),
naplatiti se, nadoknaditi, nadomě-
stiti; einen Gefangenen —, dovesti,
uloviti zločinca; —lich, adj. na-
platljiv, izteriv; —lichkeit, f. na-
platljivost, izterivost; —ung, f.
(der Klage) predaja; (der Verbre-
cher) pohvata, pohvatjenje; (einer
Ferderung) naplata.

Einsbrocken, v. a. nadrobiti, udrobiti;
fig. saliti, salingu učiniti.

Einbruch, m. prolom, provala; (eines
Tiebes), probitje, razbitje (vratah,
itd.); (der Nacht), mrak, smèrknutje;
(des Feindest), usèrnutje, navala (ne-
prijateljska).

Einbrühen, v. a. opariti, popariti.

Erbürger-n, v. a. udomaćiti, podo-
maćiti, uzeti u broj gradjanah, dati
kome gradjanstvo, (t.) pogradjaniti
koga; —ung, f. udomaćenje, podo-
maćenje, pogradjanstvo.

Eingubse, f. gubitak, šteta, kvar.

Eingrüßen, v. a. izgubiti, štetovati,
kvarovati; die Augen —, oslé-
piti.

Eingassieren, v. a. pobirati, naplatiti;
(einen Wechsel) primiti novce za
měnieu; f. Einfordern.

Eingrämmen, Eindeichen, v. u. ograditi,
opasati naspom.

Eindringen, v. a. pogoditi, ugovoriti.

Einderrren, v. n. usahnuti, osušiti se.

Eindrängen, sich, v. r. utisnuti se,
urinuti se, ukrasti se, měšati se,
pačati se.

Eindrehen, v. a. -usukati, zasukati,
zavinuti, zavěrnuti, zakrenuti.

Eindringen, v. n. prodrěti, protisnuti
se, probiti; auf jemanden —, oku-
piti koga rěčmi; sich — c. r. za-
bosti se, uměšati se, pačati se;
—lich, adj. živ.

Eindruck, m. utisnutje, pritisnutje,
znak, znamenje; fig. utěštenje,
éutjenstvo; — machen, dirnuti.

Eindrücken, v. a. utisnuti, pritisnuti,
potisnuti u nutra, zabiti, udariti,
prolomiti, probiti; prokinuti.

Eindrücken, v. a. utěštitì, pritěštitì,
štampati, tiskati, utisnuti.

Eingeggen, v. a. zaděrljati, zavlačiti.

Einer, adj. jedan; — für Alle und
Alle für Einen, jedan za sve i svi
za jednoga; —sei, adj. jednak, jedan,
jednorodan, podoban; es ist —,
to je sve jedno; das erwige —, sve
jedno te jedno.

Einernten, v. a. žeti, požeti, brati,
pobirati; fig. steći, dohiti, zado-
biti.

Einerseits, adv. s jedne strane.

Einsach, adj. jednostavan, jednostruk;
fig. prost, priprost; —heit, f.
jednostavnost, jednostručnost.

Einsädeln, v. a. uděnuti, uvući, na-
věrzti; eine Sache —, osnovati,
urediti, razrediti otajno.

Einsfahren, v. n. uvezti se; spustiti
se, uljezti u rudnik; — v. a.
uněti, uvezti, razvaliti, provaliti,
(s koli); učit voziti (konja).

Einfahrt, f. uhod, ulazak, ulaz, vrata,

Einfall

3 218 3-

Einfuhr

veža, kapia, silazak, sišastje (u
rudnik).

Einfall, m. (feindlicher), napad, navala,
nasèrnutje, nasèrtanje; (Einsturz),
provala, razor; (Gedanke), idea,
misao, fantazia; —en, v. n. pro-
pasti, pasti u što; (als der Feind),
navaliti, usèrnuti, nasèrnuti; (ein-
stürzen), provaliti se, razvaliti se,
srušiti se, razoriti se; (sich ereig-
nen), dogoditi se, pripetiti se, sbiti
se, biti; einem —, na um, na pa-
met pasti, doći; (sich erinnern),
sětiti se, spomenuti se; sich etwas
— lassen, doći do misli koje; ein-
gefallene Augen, oči upale; die Nacht
fällt ein, nastaje noć; — in die
Rede, presěći kome govor.

Einfalt, f. prostota.

Einfältig, adj. prost, priprost.

Einfaltspinsel, m. hena, glupak, pro-
stak.

Einfalzen, v. a. uvinuti, uvijati, u-
věrnuti, uvratiti.

Einsangen, v. a. uloviti, uhvatiti,
ograditi.

Einsäbig, adj. od jedne boje, jedne
farbe.

Einsqff-en, v. u. napuniti, nasuti, na-
liti; etwas mit etwas —, opasati,
ograditi; einen Goelstein in Gold
—, okovati u zlato; mit einem
Rahmen —, metnuti u okvir; Per-
len —, nizati biser; mit einem Sau-
me —, zarubiti, obrubiti, obšiti;
eine Flasche mit geslochtener Arbeit
—, oplesti plosku; —ung, f. (mit
etwas), ograda; (eines Kleides), obšav,
rub; (eines Brunnens), rub, gèrlo,
gèrlić; (eines Bildes), okvir; (der
Demanten), okov.

Einfehmen, v. a. těrati, goniti, pustiti
svinje u žir.

Einscilen, v. a. zapiliti, zalimati.

Einfinden, sich, v. r. najti se, doći,
poći, javiti se.

Einflechten, v. a. uplesti, zaplesti, pri-
plesti.

Einsficken, v. a. prikèrpiti; sich überall —, měšati se, zabadati se u svašto.

Einsliegen, v. n. uletěti.

Einsließen, v. n. teći u što, uticati;
— (in die Cassa), dolaziti u pě-
neznicu; — lassen, spomenuti, na-
pomenuti, navesti (u pismu, u be-
sědi); fig. uticati, utok imati, moći
što u koga.

Einslöß-en, v. a. uliti; fig. udahnuti,
zadati; —ung. f. ulitje, nadahnutje.

Einsluß, m. ulěv, uticanje, utok; fig.
upliv, utok, moć; — haben auf
etwas, imati upliv na što; — üben,
mnogo moći kod koga; er hat vie-
len — bei Hofe, mnogo može pri
dvoru; (Wirkung) učinak.

Einslüftern, v. a. prišapnuti, prišap-
tati, ušaptivati.

Einsforder-n, v. a. opomenuti koga, da
plati; kupiti, těrati, pobirati (du-
gove); primiti novce, naplatiti;
iztěrivati dug; —ung, f. kupljenje,
pokupljenje, iztěranje (dugovich).

Einförmig, adj. jednak, jednosličan;
—keit, f. jednakost, jednosličnost.

Einfressen, v. a. progrizti, projésti,
zagrizti; einen Schimpf —, progu-
tati, pretěrpěti, snositi.

Einfried-en, v. a. ograditi.

Einfuhr, f. uvoz.

Einführen, v. a. uvesti, uvezti, uněti,
unositi; Getreide —, voziti žito u
žitnicu; einen Dieb —, uloviti tata;
einen redend —, navesti koga go-
voreći.

Einsuhrs- (in Zus.) uvozni; —gut, n.
uvozbina; —schein, m. uvoznica,
uvozno svědočanstvo.

Einführung

B 219

C

Eingezogen

Einführung, f. uvod, uvedenje, uvedba, naměstenje; —ungs- uvedbeni.

Einfüllen, v. a. naliti, napuniti; u sud postaviti.

Einfurchen, v. a. zabrazditi; utěrati, zabiti, ucěpiti.

Einsüßig, adj. jednonog, jednokrak.

Einsüttern, v. a. u tok metnuti, věrći.

Eingabe, f. prošnja, predatak, podnesak; pismo.

Eingang, m. ulaz, ulazak, uhod, uvoz; početak, uvod (od besede); pristup (od mise); er fand mit seinen Bitten wenig —, slabo, malo su pazili na njegove molbe.

Eingangs- (in Zus.) uvozni; početni; — ado. u početku, o početka, od početka; — erwähnt, gori rečen, gori spomenút; — gangsout, n. uvozbina; — zoll, m. ulaznina, ulazni bir, uvoznina.

Eingealtet, adj. zastarěl.

Eingeben, v. o. (als Arzneien), dati, davati; (als ein Schreiben), dati, pridati; Gedanken —, udahnuti, prišaptati, dahnut u koga misao koju.

Eingebildet, adj. namišljen, pomišljen, umišljen; ponosit, preuzetan.

Eingebinde, n. dar kumov (pri kěrštenju).

Eingebogen, adj. uvinjen, svinjen, previnjen, skučen; gėrbav; eine —e Nase, nos plosnat.

Eingeboren, adj. jedinorodjen; domaći; ein —er, tuzemac, zemljak; —er Sohn, sin jedinorodjeni; jedinac.

Eingebrachte, n. dota, miraz, pěrćia; —e Fahrnisse, uvožene pokretnosti.

Eingebung, f. pridanje, izručenje; fig. udahnutje, nadahnutje.

Eingedenk sein, v. n. spominjati se, nezaboraviti.

Eingefällen, adj. upao, propao; opao, suh, měršav, mledan.

Eingefleischt, adj. uputjen, uput, u meso ujeden, upilit.

Eingehen, v. n. unići, poć u nutra; stisnuti se, sběgnuti se, svrěti se, poć u se; srušiti se, razoriti se; nestajati, běžati; sahnuti, sušiti se, ginuti; prestati, nestati, propasti; in einem Haufe aus- und —, vrata od kuće koje otvorena komu biti; — v. a. eine Wette —, okladiiti se; eine Verbindung —, obvezati se, uzeti na se štogodir; einen Vertrag —, sklopiti, učiniti pogodbu; auf gewisse Bedingungen —, pristati na neke uvěte; (unternehmen), preduzeti što; eine Gewohnheit — lassen, zapustiti, zanemariti običaj; ich gehe alles ein ja sam zadovoljan sa svim; es sind Briefe, Nachrichten eingegangen, došli su listi, glasi; die eingehenden Summen, dohodbina.

Eingelegt, adj. nakockan, položen.

Eingemachtes, n. učinjeno, udělano; načinba, jušad.

Eingenommen, adj. uzet, osvojen, otét; pun; priuzét, obuzét, zauzét; — heit, f. zauzetje, priuzetje, obuzetje.

Eingepflichtet, adj. prirodjen, prirodan, naravski.

Eingeschaltet, adj. umetnut.

Eingeschränkt, adj. stišnjen, ograničen, omedjašen, ogradjen.

Eingesessen, adj. nastanjen.

Eingeständniß, n. f. Geständniß.

Eingestehen, v. a. priznati, izpoviděti, dopustiti.

Eingeweide, n. drob, crěva.

Eingewurzelt, adj. ukorenjen, zakorenjen, ustaran.

Eingezogen, adj. zaustavljen, uzét;

Eingießen

-3 220

2

Einhüllen

tih, miran, krotak; samoćan; —
heit, f. samina, samoća, samost.

Eingieß-en, v. a. uliti; zaliti; —
ung, f. ulěvanje, ulitje; zalěvanje,
zalitje.

Eingraben, v. a. (in die Erde), uko-
pati, pokopati, zakopati; (in Stein,
Metall), usći, urězati, uděljati,
ukljesati.

Eingreifen, v. n. (als Räder in ein-
ander), zapadati, zaděvati se, lo-
viti, hvatati jedno kolo u drugo;
in jemandes Rechte —, dirati, pa-
čati se u čija prava; —d, adj.
oštar, strog.

Eingriff, m. diranje, pačanje (u prava
tudja).

Einguß, m. ulěvanje, nalěvanje; napoj.

Einhägen, v. a. ograditi, zagraditi,
zagajiti.

Einhäufen, v. a. zakvačiti, zaděti, za-
kučiti.

Einhällig, adj. jednoglasan, jednodu-
šan; —keit, f. jednoglasnost, jedno-
dušnost.

Einhalt, m. zaprěka, preprěka; —
thun, ustaviti, zajaziti, zaprěčiti,
sustaviti; —en, v. a. zaprěčiti,
preprěčiti, zaustaviti; — v. n. pre-
stati, stati, sustaviti se; mit der
Zahlung —, točno platjati; eine
Frist —, děržati pogodbeni rok.

Einhändeln, v. a. kupiti; zatërgovati,
izgubit, potratit u tërgovini.

Einhändig, adj. sakat, jednoruk.

Einhändigen, v. a. izručiti, pridati;
—ung, f. izručenje, pridanje, pre-
daja.

Einhängen, v. a. oběsit u što; (Thü-
ren, Fenster), nastaviti (vrata, pro-
zore).

Einhauchen, v. a. udahnuti, haknuti
u što.

Einhauen, o. u. zaseći; zarězati, za-

sěći, uděljati; (im Kriege), sěći;
probiti, prodrěti; einen bei jeman-
den —, ogovoriti, opasti koga;
(Fenster, Thüren), razbiti, polupati;
probiti, prosěći (vrata, prozore).

Einhehen, v. a. (eine Thür), nasta-
viti (vrata); metnuti kamo; (eine
Gebühr), brati, kupiti, pritegnuti
pristojbinu.

Einheften, v. a. prišiti, zašiti.

Einheimisch, adj. domaći.

Einheirathen, sich, v. r. oženiti se u kuću.

Einheit, f. jedinka; jedinstvo; —lich,
adj. jedinstven.

Einheißen, v. a. zakuriti, ugrijati, na-
ložiti peć.

Einhelfen, v. a. (einem —, prišapti-
vati komu.

Einhellig, f. Einhällig.

Einhemmen, v. a. zatvoriti, opačiti
(kolo).

Einhergehen, Einhertreten, Einherreiten
nc. v. n. hoditi, ići, približati se
na konju, píške, itd.

Einhehen, v. a. priviknuti, priučiti k
lovu.

Einholen, v. a. (einen), sustignuti,
dostignuti; (einem entgegen gehen),
poć u susrět, poć pred koga;
(sammeln), kupiti, brati, sabirati;
daß Versäumte —, nadoknaditi, po-
praviti, nadoměstiti; Nachricht —,
ubavěstiti se, razpitati, propitati;
(einen Rath), posavětovati se; (an
suchen), tražiti, moliti što.

Einholung, f. (einer Person), doček,
prijatje, pozdrav; dostignutje, su-
stignutje.

Einhorn, n. jednorog, inorog.

Einhußig, adj. samokopitan.

Einhüll-en, v. a. zamotati, zaviti;
zastěrti - sakriti, pokriti; —ung,
f. zamotanje, zavitje; pokritje, za
stěrtje.

Einjagen

221

Einländisch

Einjagen, v. a. učit na lov, k lovu priučati; utěrati, ugnati; einem einen Schrecken —, prestrašiti, pre-pasti, uplašiti koga, zadati komu straha.

Einzürg, adj. od jedne godine.

Einig, adj. jedan, jedin, sam; (ein-stimmend), složan, suglasan, jedne misli; — werden, pogoditi se, složiti se.

Einiger, —e, —es, pr. někoi; něko-like; něšto; — pl. někoji; něko-like; něšto.

Einigermaßen, adv. po něšto, někako.

Einigkeit, f. jedinstvo, sloga.

Einimpf=cn, v. a. učěpiti, cěpati; —
ung, f. cěpanje, učepljenje.

Einkauen, v. a. ulit, zabit u glavu.

Einkauf, m. kupljenje; kupovanje;
—en, v. a. kupiti; kupovati; sich
—, v. r. kupiti, dobiti za novce
pravo.

Einkäufer, m. kupovnik; —in, f. ku-
povnica.

Einkaufs= (in Zus.), kupovni; —tare,
f. kupovina.

Einkehle, f. žlota (žlěb medju dva krova).

Einkehr, f. stan, konak; svratište,
gostionica; —en, v. n. svratiti se,
navěrnuti se, svěrnuti se, odsěsti.

Eindeilen, v. a. zaglaviti, utvěrditi klinom.

Einkerben, v. a. zarězati, zasčići.

Einkerker=n, v. a. věrć, metnut u tamnicu, zatvoriti, utamničiti; —ung, f. utamničenje; zatvorenje, věrgnutje u tamnicu.

Einkindchaft, f. podjednačenje, izjed-
náčenje dětce.

Einkitten, v. a. prilěpiti; zalěpiti.

Einklagen, v. a. eine Schuld —, tra-
žiti, iskati dug putem pravice.

Einklammern, v. a. spojiti, svezati;

ein Wort —, zatvoriti, postavit u parentezu.

Cinklang, m. jedinstvo, sloga, sklad.

Cinkleben, Cinkleistern, v. a. ulěpiti,
prilěpit u što; zalěpiti.

Cinkleid=en, v. a. (einen Mönch, eine Nonne), obući; fig. etwas —, na-kititi, izkititi; —ung, f. obučenje. ohlačenje; fig. nakitjenje, izkitjenje.

Cinklemmen, v. a. stisnuti.

Cinklinken, v. a. zatvoriti, zakvačiti (vrata).

Cinkničen, v. a. zalomiti, zakinuti,

Cinknüpfen, v. a. zavezati; svezati;
einem etwas —, oštro komu što
naložiti.

Cinkochen, v. a. zavariti, zakuhati; ukuhati; bis zur Hälfte —, do polak, do polovice izkuhati.

Cinkkommen, v. n. unići, ulězti; (Nu-
zen, Vortheil bringen), dohoditi,
donositi; gerichtlich — wider einen,
sudbeno proti komu postupati;
schriftlich —, podati, predati proš-
nju, prositi, tražiti; davider —,
protestirati proti čemu, oprěti se
čemu; — n. dohod, dohodak, pro-
bitak; —steuer, f. dohodovina.

Cinkriechen, v. n. ulězti, uvući se;
sběgnuti se, svrěti se, stisnuti se,
poći u se.

Cinkünfte, pl. dohodci, dohodi.

Einlad=en, v. a. (etwas), ukěrcati, na-
tovariti; einen —, pozvati koga;
—ung, f. kěrcanje, tovarenje; po-
ziv; —ungsbrief, m. —ungsschrei-
ben, n. pozovka, poziv.

Einlage, f. (in ein Spiel, eine Lotte-
rie), stavka; (bei einer Handelsges-
sellschaft), uložak; (Einschluß eines
Briefes), dodatak, pridatak, prilog.

Einlags=bogen, m. uložni list; —
schein, m. uložnica; stavnica.

Einländisch, f. Inländisch.

Einnämmisch

3 223

3

Einpfündig

endlich —, 1c. eto ih već jedan-
put; —eins, n. jedan put jedan,
tablica pitagorina; —ig, ad. od
jedan krat, jedan put učinjen.

Einmännisch, adj. za jednoga (čo-
věka).

Einmarsch, m. uступljivanje, ulaz, u-
lazak vojske u grad; —iren, v. n.
unići, ulězti, stupit u nutra.

Einmaßtig, adj. s jednim jarbulom,
od jednoga jarbula, na jedan jar-
buo, na jedno jadro, jědro.

Einmaß, n. razměrak.

Einmauern, v. u. zazidati.

Einmeischen, v. a. z. B. Malz, opa
riti, popariti.

Einnengen, Einmischen, v. u. uměšati,
poměšati; sich —, v. r. měšati se,
pačati se.

Einnessen, v. a. odměriti; razměriti,
měreć potratiti; es ist eingemessen
werden, otisło je na razměrke.

Einmieth-en, v. a. uzeti na kvartir;
sich —, v. r. najmiti kvartir; —
er, m. najamnik; —ung, f. najam.

Einnisch-en, f. Einmengen. —ung, f.
uměšanje; měšanje, pačanje.

Einmummen, v. a. uviti, umotati
kao mumiu.

Einnünzen, v. a. sakovati novce, o-
bratit u novce.

Einnüthig, adj. složan, jednoglasan,
jednodušan; —keit, f. sloga, sklad,
jednoglasnost, jednodušnost.

Einnähen, v. a. zašiti; ušiti; stis-
nuti.

Einnahm-e, f. (eines Plažes), osvo-
jenje, uzetje; (am Gelde), doho-
dak; probitak; —ebuch, n. knji-
ga od dohodakah; —sšumme, f. iz-
nesak dohodka.

Einnehm-en, v. a. uzeti, primiti; po-
birati; Arznei —, uzimati lékariu;
feste Plaže —, osvojiti, uzeti

grad; Raum —, zanimati město;
— das Herz, zauzeti, zaněti, pre-
dobiti sěrdce; (Eintünfte haben),
vući, potezati, imati dohodka;
leicht einzunehmen sein, lahk biti
za predobit, mehka, nježna sěrdca
biti; ich habe heute nichts eingenom-
men, nisam ništa pazario danas;
von Vorurtheilen eingenommen, pun
predsudah; das Bier nimmt den
Kopf ein, pivo udara u glavu; die
Segel —, spustiti jědra; —end,
adj. zanimiv, ugodan, prijatan; —
er, m. prijamnik; (der Fruchtze-
henden 1c.), kupilac, pobirać, de-
setčar; —ung, f. primanje, prim-
ljenje; uzetje, osvojenje; zani-
manje.

Einnieten, v. a. pribiti, utvěrditi,
prikovati (čavlići).

Einnisten, Einnisten, sich, v. r. u-
gnjězditi se.

Einnörhigen, v. a. (einem etwas), pri-
siliti, usiliti da uzme, (n. p. lék).

Einöde f. pustinja.

Einhölen, v. a. uljem namazati, po
mazati.

Einöhrig, ad. jednouh.

Einpacken, v. a. spraviti, spremiti;
in Stroß —, zavit u slamu;
(schweigen), mučati.

Einpassen, v. a. prilagoditi, priljubi-
ti; — v. n. pristati, priljubiti se.

Eingefählen, v. a. obiti koljem.

Eingfarren, v. a. parokii podložiti,
užupiti, upisati u župu, u paro-
kiju.

Eingpflanzen, v. a. posaditi; fig. za-
saditi, zabiti u glavu, u sěrdce;
eingepflanzter Haß, omraza ustara-
na, ukorenjena.

Eingfropf-en, v. u. ucěpiti, cěpati u
što; —ung, f. cěpljenje, cěpanje.

Einpfündig, adj. od jedne funt.

Einpichen

→ 224 ←

Einresten

Einpichen, v. a. zasmoliti.

Einpöckeln, v. a. usoliti, posoliti.

Einpräg-en, v. a. fig. utěštitī, udě-
ljati, usěć u sěrdce, u pamet; za-
bit u glavu; —ung, f. utěštenje,
uděljanje.

Eingredigen, v. a. zabit u glavu, u
pamet.

Eingessen, v. a. stisnuti, u prešu po-
staviti.

Einprügeln, v. a. ubatinjati, batinami
ukljukati, utěrati.

Eingubern, v. a. naprašiti.

Eing Quartir-en, v. a. nastanjivati, na-
měštati na kvartir, konak; —ung,
f. nastanjenje, kvartir, konak.

Eingleisten, v. a. nakvasiti, namočiti,
zamočiti.

Eingetschen, v. a. stisnuti, sgnjesti,
sgnjaviti.

Eingrommen, Einrammeln, r. a. za-
tući, zabiti.

Eingrathen, c. a. savětovati.

Eingräum-en, v. a. (hineingräumen),
spraviti, spremiti, pospremiti;
(weichen), odstupiti, dati města,
ukloniti se; (etwas zugestehen), do-
pustiti, priznati; (abtreten), ustu-
piti; (erlauben), dopustiti, dopu-
štenje, slobodu dati; die Möbeln
—, razrediti pokućište; —ung, f.
spravljanje, spremanje; uklonjenje,
odstupljenje; dopuštenje.

Eingrechnen, v. a. zaračunati, urašu-
nati, věrči, metnuti na račun.

Eingede, f. nagovor, nagovaranje;
protinba, pregovor; (auf die Klau-
ge), odgovor; ohne alle —, bez
svakoga prigovora; — wider die
Heirath thun, prigovarati ženitbi
čijoj; —n, v. a. (einem etwas),
nagovarati koga, nukati ga; einem
Muth, Herz —, sloboditi koga;
sich nichts — lassen, neslušati ni-

šta, neposluhnuti; (widersprechen),
prigovoriti, prigovarati.

Einreib-en, v. a. natěrti; namazati;
naribati u nutra; —ung, f. ri-
banje, tarenje; natěrtje.

Einreich-en, v. a. dati, podati, pri-
dati, predati, podněti; —ung, f.
pridanje, podanje; —ungsprotokoll,
n. predatni, podnesni napisnik
(zapisnik).

Einreißen, v. a. nanizati, navěrzti,
uvěrstiti.

Einreißen, v. a. zaderati, zadrěti;
(Gebäude), razoriti, razvaliti, po-
rušiti; — v. n. proderati se, za-
derati se; razcěpiti se, puknuti;
fig. (von übeln Gewohnheiten), u-
vuć se, prostěrti se, razsiriti se,
razploditi se; —er, m. strenitelj,
satritelj.

Einreiten, v. n. ulězti na konju, ja-
šuć unići; — v. a. jašuć razbiti,
potěrti.

Einrenken, v. a. naměstiti, načiniti
ruku il nogu uganutu.

Einrennen, v. a. razbiti, probiti těr-
koma štogod.

Einrichten, v. a. (ein verrenktes Glied),
naměstiti, načinit udo uganuto;
(ordnen), urediti, razrediti; sich
wornach —, vladati se, ravnati se
po čem; sich im Hanse —, naba-
viti potřebna, kupiti pokućište,
—tung, f. naměštenje, načinjenje
(uda uganuta); uredjenje, razre-
djenje; (Institution), uredba; po-
kućište, pokućstvo; —ungsstücke,
pl. pokućnice, stvari od pokućstva,
Eingriegeln, v. a. zakračunati, roma-
zinom zatvoriti.

Einritt, m. ulaz, unišastje na konju,
jahananje.

Einrosten, v. n. zahěrdjati, zahěrdja-
viti.

Einrücken

225

Einschlagen

Einrück-en, v. a. (einschalten), metnut-
ti, staviti u nutra; umetnuti; —
v. n. unići, ulězti; naslědnik čiji
biti, stupiti u—; —ung, f. umet-
nutje; ulaz; —ungsgebühr, f. u
metnina.

Einrühren, v. a. uměšati, zaměšati;
Gier —, promutiti jaja utučena.

Eins, num. jedno, jedna stvar; —
von beiden, jedno; — um das an-
dere, jedno za drugim; — ins an-
dere, jedno u drugo; noch —, još
jedanput; još něšto, još jednu
rěč; in einem fort, neprestano, bez
prestanka, uzastopce; — sein, —
werden, pogoditi se; —ins andere
gerechnet, jedno s drugim.

Einsaat, f. usěv.

Einsacken, v. a. metnuti, usut u
vrěću.

Einsäen, v. a. posijati.

Einsaitig, adj. jednožican, od jedne
žice.

Einsalb-en, v. a. pomazati, namazati;
—ung, f. pomazanje, namazanje.

Einsalz-en, v. a. posoliti, osoliti; —
ung, f. —en, n. posoljenje, oso-
ljenje.

Einsam, adj. sam; —keit, f. samoća.

Einsammel-n, v. a. kupiti, brati;
sibirati, pobirati; —ung, f. kup-
ljenje, branje; sabiranje, pobi-
ranje.

Einsaß, m. stavka; zalog, zaklad.

Einsäuern, v. a. kiseliti, nakiseliti.

Einsaugen, v. a. popiti, posěrkati,
napiti se.

Einsäumen, v. a. zarubiti.

Einschalig, adj. jednožěh.

Einschalt-en, v. a. umetnuti, uvěrći;
—ung, f. umetnutje, uvěrgnutje.

Einschärsen, v. a. priporučiti, naru-
čiti, naložiti što kome oštro, za-
biti komu što u glavu.

Einscharr-en, v. a. zagrebsti, pogreb-
sti, zakopati, pokopati; Geld —,
sgèrnuti novacah; —ung, f. za-
grebenje, pogreb, pokop.

Einschattig, adj. jednosën, taman.

Einschenken, v. a. natočiti, naliti, na-
suti.

Einschicken, v. u. odpraviti, poslati.

Einschieb-en, v. a. uturati, rinuti u
nutra; umetnuti, uvěrći; Brod—,
stavit u peć kruh; —sel, n. ume-
tak, medjumetak; —ung, f. umet-
nutje, uvěrgnutjo; dodatak, nado-
měrenje.

Einschießen, v. a. (das Brod in den
Backesen), stavit kruh u peć; (ent-
zwei schießen), razbiti, probiti (iz
puške); ein Gewehr —, probati,
pokusiti pušku; sich —, vězbati
se u pucanju.

Einschiff-en, v. a. ukèrcati; —ung, f.
ukèrcanje.

Einschlachten, v. a. ubiti; zaklati.

Einschlafen, v. a. zaspati; zadrěmati;
(von Gliedern), utěrnuti.

Einschläferig, adj. (z. B. Bett), za
jednoga, za jednoga čověka.

Einschläfern, v. a. uspavati.

Einschlag, m. (eines Briefes), dodatak,
pridatak, primetak; (Umschlag), za-
voj, zavitak; (im Mähen), podvra-
tak; (bei den Webern), utak, potka,
poutka, poučica; (im Wein), začina
od vina; (Rath), svět, savět.

Einschlagen, v. a. (hinein schlagen),
zabiti, zatući; (bei den Webern),
tkati, potkati; (entzwei schlagen),
probiti, prebiti, razbiti, razlupati;
(in Papier), zaviti, zamotati; (ein
Kleid —), podvěrnuti; Gewächse
mit Erde —, zagèrnuti; Gier —,
utući jajah; Wein —, začinjati
vino; einen Weg, ein Mittel —,
uputiti se, udariti putem kōjim,

15

Einschlägig

226

Einsehen

odabrati put ili srědstvo; — v. n. (als Zeichen der Einwilligung), dati ruku; (vom Bliž), udariti; (— in ein Fach), spadati; (gelingen), na ruku, za rukom ići, poći, prokop-sati; die Farben schlagen ein, upija se boja.

Einschlägig, adj. dotični.

Einschleichen, sich, v. r. ulězti kradom ukrasti se, podkrasti se, uvući se.

Einschließ-en, v. a. zatvoriti, zapřeti, zugleich mit —, imati, saděržavati u sebi; einen Brief re. —, priložiti, privinuti, priklopiti; (umrin-gen), obkoliti, opasati; im Frieden mit —, metnuti, věrći, pod pogodbu od mira; (einbegreifen), uzeti u —; —lich, adv. uključno, uzevši, uzimajući i, zaklopice, i, s, sa; — ung, f. obsada, obkoljenje, opasa-nje, zatvorenje; priloženje, priklop-Ijenje.

Einschlucken, v. a. gutati, progutati, pogutnuti.

Einschlummern, v. n. zadrěmati.

Einschlürfen, v. a. sěrkati, posěrkati.

Einschluß, m. dodatak, primetak; pa-renteza, uključak; mit —, s, sa, s kupa, zajedno sa.

Einschmeicheln, sich, v. r. prilastiti se, ulagati se, umiljavati se.

Einschmeißen, f. Einwerfen.

Einschmelzen, v. a. raztopiti, preto-piti, stopiti.

Einschmieden, v. a. okovati.

Einschmieren, v. a. namazati.

Einschmußen, v. a. omazati, opěrljati.

Einschnallen, v. a. zakopěati, zapeti.

Einschneiden, v. a. zarězati; zasěći; zakrojiti; narězati, nakrižati; — v. n. zapiliti se.

Einschneidig, adj. s jednom oštricom, jedno oštro imajući.

Einschnitt, m. réz, rézotina, zarěz;

zakroj; (an Säulen), žleb, bra-zda.

Einschnüren, v. a. zavezati; svezati; zapetljati; stegnuti.

Einschöpfen, v. u. nagrabiti, zacěrpiti.

Einschränk-en, v. u. stegnuti, stisnuti; ograničiti, omedjašiti; obuzdati, zauzdati; ukratiti kome (pravo); sich —, stegnuti se, stisnuti se; —ung, f. stegnutje, stisnutje; ograničenje, omedjašenje; ukrata; stegnutje.

Einschrauben, v. a. zašarašiti.

Einschreib-en, v. u. zapisati, upisati, zabilježiti; —ebuch, n. upisnica; —egebühr, f. upisna; —ung, f. zapisanje, upisanje, zabilježenje.

Einschreiten, v. n. ulězti korakom mě-renim; měšati se u što; biti posrednik u čemu; zastupati koga; um einen Dienst —, dati molbu za kakvu službu.

Einschröpfen, v. u. ein Mal, uda-riti žig.

Einschroten, v. a. stavit, metnut u pivnicu vino.

Einschrumpfen, v. n. sgěrěiti se, stis-nuti se, svřěti se.

Einschub, m. umetak, medjumetak, nadometak, nadoměrenje.

Einschüchtern, v. a. poplasiti, zastra-šiti koga.

Einschuß, m. utak, potka, poutka, poučica.

Einschütten, v. a. usuti; uliti.

Einschwärzen, v. a. ocěrniti; opěrljati, omazati; Waaren —, uvezti kradom robu zabranjenu.

Einschwaßen, v. a. (einem etwas), na-govoriti koga.

Einsegn-en, v. a. blagosloviti; posve-titi; potvěrditi; —ung, f. blagoslov; posvetjenje; potvěrdjenje.

Einschen, v. a. viděti, razuměti, pozna-

Einseifen

227

B

Einstecken

vati, priznavati; prodirati, prozirati.

Einseifen, v. a. osapunati.

Einseitig, adj. jednostran; krivostran;
—e Geschwister, f. Einhändig; —
keit, f. jednostranost; krivostranost.

Einsend-en, v. a. poslati; —ung, f.
poslanje.

Einsenk-en, v. u. spustiti; povaliti,
položiti (tèrs, lozu); —ung, f.
spuštanje; sadjenje; valjanje, po-
laganje (loze).

Einsetz-en, v. a. (alle Pflanzen), saditi,
posaditi; (bestimmen), odrediti, na-
praviti, postaviti; zum Pfande —,
založiti; einen Dieb —, zatvoriti,
haciti, vèrè u tamnicu tata; Zähne
—, metnuti zube; in die Letterie
—, staviti, postaviti na loteriu;
Jemanden wieder in sein Eigenthum
—, povratiti kome vlastničtvo;
zum Erben —, postaviti za naslěd-
nika; in den vorigen Stand —,
povratiti u pèrvašnje stanje; sich
—, ulězti, sěsti u kola itd.; —
ung, f. napravljanje, postavljenje,
sadjenje, posadjenje; povrata.

Einsicht, f. razgledanje, ogled, pogled
ugledanje; fig. znanje, poznanje;
smotrenost; er hat wenig — in der
Sache, malo se razumi u to; nach
meiner —, polag moga suda, polag
moje misli; ein Mann von vielen
—en, čověk bistra uma; —byll,
adj. razuman, bistrouman, pame-
tan.

Einstedelei, f. pustinja.

Einsiedler, m. pustinjak, remeta; —
hütte, f. koliba, kubarica pusti-
njačka; —isch, adj. pustinjski, sa-
moćan.

Einsiegeln, v. u. zapečatiti.

Einstingen, v. u. uspavati pěvajući.

Einsinken, v. n. propasti, provaliti se.

Einsitzen, v. n. sěsti na što.

Einsitzig, adj. (von Wagen), s jednim
sédalom.

Einsmals, adv. jednoč, jednom.

Einspannen, v. a. razpeti, raztegnuti,
nategnuti, napeti; Pferde —, za-
preći, upregnuti.

Einspänn-er, m. taljige, kolica s je-
dnim konjem; taljigaš (konj); —ig,
adj. s jednim konjem.

Einsperr-en, v. a. zatvoriti, zaprěti;
opasati, obkoliti, obsěsti; —ung,
f. zatvorenje; zapiranje; obkoljenje,
opasanje.

Einspinnen, v. a. zapresti; sich —,
zaviti se.

Einsprache, f. (Einwendung), prigovor;
gerichtliche —, branjenje proti
čemu.

Einsprechen, v. u. Muth —, sloboditi.
těšiti; — v. n. bei einem —, na-
vratiti se, navěrnuti se.

Einsprengen, v. a. posuti, posipati;
popěrskati, pokropiti, poskropiti;
prolomiti, razbiti, provaliti (vrata).

Einspringen, v. n. skočit u nutra.

Einsprühen, v. n. pěrskati, popěrskati.

Einspruch, m. protinba, prigovor; —
thun, protiviti se, prigovoriti čemu.

Einst, adv. něgda, někad.

Einstallen, v. a. zatvorit u štalu.

Einstämmig, adj. od jednoga stabla.

Einstampfen, v. u. nabiti; probiti,
razbiti, prognjesti.

Einstand, m. ulaz, unišastje (u službu);
—brecht, n. pravo pěrvenstva kod
kupovanja.

Einstechen, v. a. zabosti, ubosti, pro-
bosti; (in der Karte), ubiti; Figu-
ren in etwas —, zarězati, uděljati.

Einstücken, v. a. metnut u sto, za-
bosti; den Degen —, postaviti mač
u nožnicu; ins Gefängniß —, met-

15 *

Einstehen

229

E

Eintreiben

nuti, vèrc u tamnicu; einen Schimpf
—, progutati sramotu, snositi po-
rugu.

Einstehen, v. n. stupiti u službu; do-
bar stojati, odgovarati za što.

Einstehen, sich, v. r. ukrasti, pod-
krasti se u nutra.

Einstehen, v. n. sěsti, stupit u kola;
popeti se.

Einstell'en, v. a. postaviti, metnut u
što; — etwas (z. B. den Druck),
ustaviti što; ukinuti, dotěrgnuti,
obustaviti; fig. prestati, ostaviti,
pustiti, odstupiti; sich —, v. r.
doći, naći se; —ung, f. ostavlje-
uje; ukinutje; dotěrgnutje.

Einstimmen, v. n. slagati se, sudarati
se; privolěti, pristati.

Einstimmig, adj. jednoglasan, jedno-
dušan; —keit, jednoglasnost, jrdno-
dušnost.

Einstopfen, v. u. natěrpati; nabiti;
napuniti.

Einstessen, v. u. (hinein stoßen), zabosti,
turnuti, rinut u nutra; einen Pfahl
in die Erde —, zabit u zemlju
kolac; Thüre, Fenster —, razbiti,
probiti, provaliti vrata, prozore.

Einstreichen, v. a. namazati, mazati;
Geld —, potegnuti novce k sebi,
dobit ih u igri.

Einstreuen, v. a. posuti, posipati; den
Pferden —, postiljati. věrči stilju
pod konje; mit —, směšati, po-
měšati; Bank, Schwierigkeiten —,
sijati kavgu, neslogu.

Einsturz, m. rušenje; provala, razor;
(Einsenkang), prosćd.

Einstürzen, v. n. povaliti se, srušiti
se, razvaliti se; (einsinken), pro-
sěsti.

Einstweilen, adv. medjutim, za vrème.

Einsudefen, v. a. opěrljati, okaljati.

Einsylbig, adj. o jedne silabe, slovke.

Eintägig, adj. od jednoga dneva.

Eintagsfliege, f. vodeni cvět.

Eintauch'en, v. a. ugnjuriti, umočiti,
zamočiti; sich —, uroniti, pognju-
riti se; —ung, f. umakanje, zama-
kanje; uronjenje, zaronjenje.

Eintausch'en, v. a. proměniti, izměniti,
pazariti (n. p. konja za konja); —
ung, f. měnjanje, razměna.

Eintheil'en, v. a. razděliti, razrediti,
poděliti; —ung, f. razděljenje, razrě-
djenje; razdělba.

Einthun, v. u. metnuti, staviti, věrč
u što; (einschließen), zapřěti, zatvo-
riti.

Eintönig, adj. jednoglasan, od jednoga
glasa.

Eintracht, f. sloga. sklad, jedinstvo.

Einträchtig, adj. složan.

Eintrag, m. (Schaden, Nachtheil), šteta,
kvar, ušterb; (bei den Webern), utak,
potka, pòutka, poučica; einer Sache
— thun, škoditi komu, ušterbnuti
koga.

Eintragen, v. a. uněti, nosit u što;
(einbringen an Gewinn), donositi,
donašati; ins Buch —, zapisati,
zabiljžiti u knjigu; metnuti na
račun; (bei den Webern), tkati,
potkati.

Einträglich, adj. koristan, probitačan,
plodan, prudan, uharan.

Eintragung, f. upis.

Eintreffen, v. u. an einem Orte —,
doći, stići, dospiti kamo; (jusam-
menstimmen), slagati se, sudarati se;
(in Erfüllung gehen), shi i se, sgo-
diti se, pripetiti se, izpuniti se.

Eintreib'en, v. a. ugnati, utěrati; za-
gnati, zabiti, zatući; Geld, Schul-
den —, dug těrati, iztěrati, kupiti,
naplatiti dug, globu od koga; einen
—, zabuniti koga, začepiti mu usta;
—ung, f. gonjenje, těranje u nutra;

Eintreten

229

3

Einwirken

těranje, iztěrivanje, pobiranje duga,
naplata.

Eintreten, v. n. unići, stopit u nutra;
(als ein Zeitpunkt), nastati, nastu-
piti; das Verfahren hat einzutreten,
ima se početi postupanje; — v. a.
(in etwas hinein), nagaziti, nabiti;
 entzwei treten), razbiti, razgaziti;
progaziti, probiti nogom.

Eintrichtern, v. a. fig. uliti.

Eintritt, m. ulaz, ulazak; pristup;
(der Waare), uvoz; (Anfang), po-
četak.

Eintrocknen, v. n. usušiti se; usahnuti;
posahnuti.

Eintröpfeln, v. a. nakapati, kapati;
—ung, f. kapanje.

Eintunken, v. a. umočiti, zamočiti,
umakati.

Einverleib-en, v. a. sjediniti, pridru-
žiti, prispojiti, složiti; in die öffent-
lichen Bücher —, uknjižiti što; —
ung, f. sjedinjenje, sdruženje, pri-
druženje, uknjižba; —ungš- (in
Zus.) uknjižbeni; —ungsfähig, adj.
uknjižni, sposoban za uknjižbu.

Einvernehmen, v. u. Jemand, saslušati
koga; —, u. saslušak; (Einver-
ständniß), sporazumljenje; —ung,
f. saslušanje.

Einverständniß, n. sporazumljenje,
suglasje; ein gutes —, sloga, sklad,
jedinstvo.

Einverstchen, sich, v. r mit einem,
oder mit einem einverstanden sein,
razuměti se s kim, sporazuměti se,

Einnwachsen, v. n. prirasti, narast u
čem.

Einnwagen, v. a. odměriti; sich —,
razměriti se, otíć na razměrke.

Einwand, m. f. Einwendung.

Einwander-n, v. n. doseliti se, na-
seliti se; —ung, f. seljenje; na-
seljenje.

Einwärtss, adv. u nutra.

Einwässer-n, v. u. navodniti; namo-
čiti, nakvasiti, zamočiti, nakiseliti,
—ung, f. močenje, kvašenje.

Einweben, v. u. utkati; fig. zaplesti;
zaměrsiti.

Einwechsel-n, v. a. proměniti, razmě-
niti; —ung, f. menjanje, razměna.

Einweichen, v. a. namočiti, zamočiti,
razkvasiti.

Einweih-en, v. a. posvetiti; blago-
sloviti; in ein Geheimniß —, pově-
riti, zaufati komu otajstvo; ein
Kleid —, obuć pěrvi put haljinu;
—hung, f. posvetjenje; blagoslov.

Einweis-en, v. a. uvesti, naměstiti,
uměstiti; —ung, f. uvod, uvedenje,
uměštenje.

Einwend-en, v. u. prigovoriti, prigo-
varati, reći, govoriti, braniti se
proti čemu; —ung, f. prigovor;
branjenje, f. Einsprache; (Be-
schwerde), žalba.

Einwerfen, v. a. hacit u nutra; (zer-
schlagen), probiti, razbiti; (Ein-
würfe machen), prigovoriti, prigo-
varati.

Einwickel-n, v. u. zamotati, zaviti;
ein Kind —, poviti děte, ćedo; —
ung, f. zamatanje; zavitje; povi-
janje, povitak.

Einwiegen, f. Einwägen.

Einwiegen, v. a. (ein Kind), uljuljati,
uzibati, uspavljivati děte.

Einwillig-en, v. n. privolěti, pristati
na što; —ung, f. privoljenje, pri-
stanje.

Einwindeln, v. a. poviti (děte).

Einwintern, v. a. sačuvati, spraviti
do zime; v. n. nastajati zima.

Einwirk-en, v. n. dělovati, uticati u
što; — v. a. (einweben), utkati;
—ung, f. dělovanje, utok, uti-
canje.

Einwohner

B 230

Eisern

Einwohner, m. stanovnik, pribivalac,
žitelj; —in, f. stanovnica, pribi-
valica.

Einwurf, m. prigovor.

Einwurzeln, v. n. zakorěniti se, uko-
rěniti se.

Einzahl-en, v. a. etwas, platiti što;
—ung, f. platjanje.

Einzählen, v. a. odbrojiti; pribrojiti,
metnuti, věré u račun.

Einzapfen, v. a. natočiti, utočiti (vina,
piva); závěpiti.

Einzäun-en, v. a. ograditi, zagraditi;
—ung, f. ograda, plot, tarabe.

Einzeichnen, v. a. narisati; upisati,
zapisati, zabilježiti, —ung, f. zapi-
sanje, upisanje.

Einzeln, adv. sam; jedan po jedan;
jedin, pojediai, inokosni; fig.
odlučen, razstavljen; — Geld,
novei sitni, drohni.

Einzieh-en, v. a. (einen Faden), uvući,
uděti, navěrzti; jemanden —, za-
tvoriti koga, věré ga u tamnicu;
em Kleid —, pokratiti, stegnuti
haljinu; die Luft, den Athem —,
dihati; odisati; der Schwamm zieht
das Wasser ein, spenga pije vodu,
vuče vodu u se; die Erbschaft —,
osvojiti baštinu; die Bezahlung —,
pomanjšatl platju; Güter —, kon-
fiscirati, oteti, uzeti kome imovinu
u děržavnu blagajnicu, ubeglučiti
kome imanje; Kundenschaft —, raz-
pitati, propitati, ubavěstiti se; —
v. n. ulězti, unići; in eine Woh-
nung —, doseliti se, naseliti se,
nastaniti se; napiti se, namočiti
se; —ung, f. uděvanje, navěrzi-
vanje; zatvorenje; pokratjenje;
pomanjšanje; konfisciranje.

Einzig, adj. sam, jedin; cigli jedan;
— und allein, adv. jedino, samo.

Einzug, m. ulaz, ulazak, unišastje,

Einzwängen, v. a. zatisnuti, stisnuti.

Einzwingen, v. a. zaterati, zagnati,
ugnati; einem etwas —, usiliti, na-
těrati koga da uzme.

Eis, n. led; —bahn, tociljalka, skli-
zaljka; —berg, m. gora ledena; —
bock, —brecher, m. grede, kolje,
ovan (suprot ledu); —bruch, m. la-
manje, lomljenje, kěršnja leda.

Eisen, v. a. sěći, probijati led.

Eisen, n. željezo, gvoždje; (Hus),
podkova; okov; —arbeit, f. željezo,
željeznina; —bahn, f. željeznica;
— (in Zus.) željeznički, —bergwerk,
n. ruda gvozdena, željeznik, gvoz-
denik; —blech, n. lim, plch gvoz-
deni; —draht, m. žica (gvozdena);
erde, f. zemlja gvozdovita; —
erz, n. ruda gvozdena, gvoždje; —
farbe, f. hěrdja; —feil, (—feilicht),
n. tarotine (od gvoždja); —fresser,
m. hvastalac, nebojša; —gewerkschaft,
f. gvozdokopno družtvo; —grau,
adj. siv kao gvoždje, na gvožlje;
—grube, f. s. Eisenbergwerk; —haltig,
adj. gvozdovit; —hammer, m. gvož-
djara, željeznara; bat gvoždjarski.;
—handel, m. těrgovina s gvoždjem;
željeznarstvo, gvoždjarstvo; —
händler, m. gvoždjar; —handlung,
f. gvoždjarnica; —hart, adj. tvěrd
kao željezo; —hut, m. —hütchen,
n. nalip, svolina (trava); —hütte,
f. gvoždjara; —kram, m. gvoždjar-
nica; —kraut, n. sporiš (trava); —
kuchen, m. oblanta; —kuchenbäcker,
m. oblantar; —schlacke, f. izvarak,
okujina; —schmiede, f. viganj,
kovačnica; —stein, f. Eisenerz; —vie
triol, m. vitriol gvozdoviti; —
waare, f. željeznina, gvoždje; —
wasser, n. voda rudokopna; —werk,
n. željeznina, gvoždje; gvoždjara,
Eisern, adj. gvozden, željezan; Or-

Eišgang

231

E-

Emišár

den der —en Krone, red željezne krune; (hartherzig), tvèrd, nemio, okrutan.

Eišgang, m. lamanje, rušenje leda;
—grau, adj. sèd; —grube, f. lede-
nica; —kalt, studen, leden; —keller,
f. Eisgrube; —kluft, f. pukotine od
ciče (na dèrvju); —meer, n. more
ledeno; —ršahl, j. Griebock; —scholle,
f. santa; —schuh, m. ledenjak;
—vogel, m. zimorod, ledešuik
(ptica); —zaden, —zapfen, m. mosur
(od leda), ledenica.

Eitel, adj. tašt, izprazan; (vergeblich), zaludan; (bloß, lauter), sam, gol; (eingebildet), ponosit, ohol; eitleß Brod, suh hiěb, suh kruh; —keit, f. taština, izpraznost.

Eiter, m. gnoj, gnojuština; —beule,
f. čir, čiraj, gnojnica, gnojanica;
—ig, adj. gnojan.

Citern, v. n. gnojiti se.

Eiter-neßel, f. kopriva sitna (trava);
—stoch, m. stěršen, korěn od čira
—ung. f. znojenje, ognojenje.

Eiweiß, n. bělanak, bělance.

Ekel, m. (Neigung zum Erbrechen),
gnjus, gad; einen — vor etwas
haben, gnusiti se, gaditi se, di-
zati se komu želudac; (Abscheu),
groza, měrzost, gěrstenje.

Ekel, adj. měrzak, ogěrstan; (be-
denklich), pipav, škakljiv; —hast,
—ig, adj. gnjusan, gadan; —n,
sich, v. r. gaditi se, gěrstiti se,
gnjusiti se komu; —name, m.
ime pogěrdno.

Ekloge, f. ekloga, pěsan pastěr-
ska.

Elaſt-icität, f. elastičnost, pruživost;
—iſch, adj. elastičan, pruživ.

Elbogen, m. lakat.

Electr-icität, f. električnost; —iſch,
adj. električan, električki; —iſi-

ren, v. a. elektrizirati; —iširma-
ſchine, f. makina električka.

Element, n. elemenat, stuhaj; poče-
tak; —ar-, (in Zuf.) živaljni; —
arſchaden, m. živaljna šteta; —
arſchule, f. pěrvopočetna škola; —
arisch, adj. elementaran, elemen-
tarski, početan.

Elen, (Elen), Elenthier, n. loš (zvěr).

Elend, n. nevolja, běda; muka, tu-
ga; (Verweiſung), prognanstvo.

Elend, adj. nevoljan, bědan, jadan,
kukavan; (ſchlecht), nevaljao, hěr-
djav; (krank), bolestan, nemoćan.

Elendsleder, n. koža lošja, od loša.

Elephant, m. elefant, slon, filj.

Elſenbein, n. fildiſ, kost slonova,
bělokost; —brechſler, m. tokar od
kosti slonove; —ern, adj. od ko-
sti slonove, leſantje, bělokostan.

Elle, f. lakat, aršin, riſ; —uweiſe, ady.
na lakat, na riſ.

Eller, f. Erle.

Elš, f. Alvſe.

Elſebeere, f. brekinja, Crataegus tor-
minalis; —nbaum, m. brekinja,
(děrvo).

Elſter, f. Aelſter.

Eltern, f. Aeltern.

Emaił, f. savat, cinj; —ſen, adj. sa-
vatan, cinjatan; —ſiren, v. a. sa-
vatleisati, cinjati.

Emancipatiem, f. razvez.

Emballage, f. zavoj, zavitak.

Embargo, n. embargo, zaustavljenje
broda u luci.

Emeritirt, adj. izslužni.

Emigrant, m. odseonik, izseljenik, f.
Auswanderer.

Eminent, adj. znamenit, izvěrstan.

Eminenz, f. eminencia, uznositost.

Emiſſ-är, m. izaslanac; —ion, f. iza-
slanje; (der Banknoten), izdavanje
banknotah.

Emmerling

B 232

Ende

Emmerling, m. stěrnadica, stěrnad (ptica).

Emolumente, n. pl. naknada, pri-
stojbine urzgredne, korist.

Empfang, m. (Erhalt), dobivanje
primanje; (Annahme), prihvāt,
(Einnahme), dohodak; (bei einem
Besuch), doček; —en, v. a. do-
biti, primiti; dočekati; začeti.

Empfäng-er, m. dobivalac, primalac,
primitelj; —in, f. primiteljica; —
lich, adj. začetan, kadar, sposoban
primiti, začeti štogod; podvěržen
čemu; —niß, f. začetje.

Empfangschein, m. prijatje (pismo);
primka, kvietancia, namira; —s-
nahme, (der Rente), f. primutak
prihoda; —brubrik, f. stupac za
primanje.

Empfehl, m. preporuka; pozdrav,
naklon, poklon; —en, v. a. pre-
poručiti; einem die Zugend —, na-
govarati koga na krěpost; sich ei-
nem —, priporučiti se komu, po-
zdraviti ga, oprostiti se s kim;
ich empfehle mich Ihnen (im Weg-
gehen), s Bogom; priporučam se ;
—ung, f. s. Empfehl; —ungsbrief,
m. —ungschreiben, n. list preporu-
čni, pismo od preporuke, preporuka.

Empfindbar, adj. osětljiv, čutljiv, o-
čutljiv; —keit, f. čutljivost, očut-
ljivost, osětljivost.

Empfind-elei, f. čutjenstvo pričinjeno,
očutnost prekoměrna; —eln, v. n.
pričinjati čutjenstvo, očutnost.

Empfinden, v. a. čutěti, osětjati.

Empfindlich, adj. osětljiv, čutljiv,
očutljiv, osětan, očutan, jědljiv,
naprasit; —e Kälte, jaka, oštra
zima; ein —er Schade, velika, šteta;
— machen, razdražiti koga, razlju-
titi ga; —keit, f. osětnost, očutnost,
jědljivost, naprasitost.

Empfindsam, adj. osětan, očutan, mek,
nježan; —keit, f. osětnost, očutnost,
mekoća, nježnost.

Empfindung, f. osětjenje, očutjenje,
osětjanje, čutjenje; —slos, adj.
bezčutan, bez čutjenja; —sloſigkeit,
f. bezčutnost; —svermögen, n.
čutljivost.

Emphyteuſis, f. naslědni zakup; —t,
m. naslědni zakupnik; —tisch, adj.
naslědozakupni.

Empor, adj. gore, u vis, na věrh,
na noge; —bleiben, v. n. ostati
na noguh; fig. uzděržati se; —
bringen, —heben, v. a. podići, uz-
dići, uzvisiti; —helfen, v. a. po-
moć koga da ustane, biti mu na
ruku; —kommen, v. n. podignuti
se, dignuti se, uzvisiti se; —schwim-
men, v. n. izići, pokazati se, na
věrh vode; plutati, plivati; —schwin-
gen, sich, v. r. popeti se, uzdignuti
se, podignuti se; —steigen, popeti
se, dignuti se, uzdignuti se; —stre-
ben, —wollen, v. n. težit u vis,
tražiti, iskati časti; —tragen, v. a.
uzněti, nosit u vis, nositi visoko.

Empör-en, v. a. pobuniti, uzbuniti,
spuntati, popuntati; sich, v. r. po-
buniti se; (einen äußerst unwillig
machen), mutiti, smutiti; —end, adj.
puntarski, bunovan, strašan, stra-
hovit, grozan; —er, m. puntar,
bunovnik, f. Aufbrüher.

Emporkirche, f. kor (od cěrkve).

Emporschcune, f. tavan, gornji pod od
hambara.

Empörung, f. punta, huna, smutnja.

Emſig, adj. marljiv, pomnjiv, radin;
— adv. marljivo, pomno, pomnjivo,
—keit, f. marljivost, pomnjivost,
radinost, pomnja.

End-e, n. kraj, konac, svěrha, svěr-
šetak, dočetak, směrt; —en, v. a.

Endivie

→ 233 →

Entdecken

§ n. —igen, v. a. svěršiti, doveršiti, dokončati, overšiti, opraviti, obaviti; —entscheidung, f. konačna odluka; —gültig, adj. konačno valjani; —igung, f. svěrha, svěršetak, overšenje, opravljenje, obavljenje; — eines Wortes, okončavanje.

Endivie, f. žutjenica (trava).

Endlich, adj. svěršen, dospětan, minuć, vrěmenit, zadnji, poslědnji, krajnji; — adv. napokon, najposlie, na poslědak, na svěrhu; —keit, f. prošastje, minutje, vrěmenitost.

Endlos, adj. bez svěrhe, v'kovit, neizměran, neskončan, nedospětan; —igkeit, f. nedospětnost, neskončanje, věkovitost.

Endreim, m. rima poslědnja, zadnja; —schaft, f. konac, svěrha, svěršetak, okončanje; —schluß, m. svěrha; —sylbe, f.' silaba poslědnja, slovka zadnja; —ung, f. paděž, okončavanje; —ursache, f. uzrok, svěrha glavna; —urtheil, n. odluka poslědnja, zadnja osuda; —zweck, m. cilj, svěrha.

Energie, f. krépkost; —isch, adj. krépak.

Engagement, n. najmljenje u službu; služba; (Amt), ured; —iren, v. a. najmiti, uzeti koga u službu.

Engboustig, adj. sipljiv, nadušljiv; fig. bojazljiv, opipan, sustručan; —keit, f. sipnja, nadušljivost; fig. bojazljivost, opip, sustručnost.

Enge, adj. těsan, uzak; (dicht beisammen), gust.

Enge, f. těsnoća, uzkoća, užina, těskoća, smetnja; (Engpaß), bogaz, klanjac, ždrlo; in die — treibcn, zatěrati koga u těsno.

Engel, m. angjeo; —rein, adj. čist kao angjeo, bezazlen; —schar, f. četa angjeoska.

Engerling, m. podkožni cěrv, kěrpel (u marve).

Engherzig, adj. —keit, f. s. Engbrüstigkeit.

Englisch, adj. angjeoski.

Enkel, m. unuk; —in, f. unuka.

Entadeln, v. a. uzeti, oteti plemstvo.

Entarten, v. a. s. Außarten.

Entäußerung, sich, v. r. eines Dinges —, lišiti se čega; odreći se čega, uzděržati se od čega; —ung, f. odrečenje, uzděržanje, uhilj enje, lišenje.

Entbehrung, v. a. pregoriti, bit bez čega, neimati; —lich, adj. zalih, suvišan, bez čega se može biti; —lichkeit, f. zalihost, suvišnost; —ung, f. neimanje, manjkanje.

Entbieten, v. a. javiti, poručiti, dati na znanje, poručiti po koga; — einen Gruß, pozdraviti koga.

Entbindung, v. a. odvezati, odrěšiti, oslohoditi, oprostiti koga od čega; glücklich entbunden werden, srětno poroditi, oprostiti se srětno s dětetom; —ung, f. fig. porod, porodjenje.

Entblättern, v. a. komiti, okomiti.

Entblöden, sich, v. r. usuditi se, usloboditi se, neustručati se.

Entblößung, v. a. odkriti, razkriti; fig. svači, lišiti, uhiliti, ogoliti, iglobiti; das Schwert —, těrgnuti, potegnuti, povaditi mač; —t, adj. odkrit, razkrit, gol; —ung, f. odkritje, razkritje, lišenje, uhiljenje.

Entbrechen, sich, v. r. odolěti, uzděržati se.

Entbrennen, v. n. upaliti se, razgorěti se, uzpiriti se, užgati se.

Entdecken, v. a. odkriti, izmači, naći, saznati, spaziti, upaziti, ugledati, u trag ući; Femanden (verrathen) odati; ein Geheimniß —, priobčiti

Ente

231

8

Enthalten

kome tajnu; —er, m. odkritelj, našastnik; —ung, f. odkritje, našastje.

Ente, f. patka, plovka, raca.

Entehr-en, v. a. obezpošteniti, onepošteniti, osramotiti; oskvěrnuti děvojku; —t, adj. nepošten, osramotjen; —end, adj. nepošten, sramotan; —ung, f. nepoštenje, sramota, osramotjenje.

Enterb-en, v. a. izbaštiniti, iznaslediti, lišiti baštinstva; —ung, f. izbaštinjenje, lišenje baštinstva, iznasledjenje.

Enterich, m. patak, racman.

Enter-n, v. a. zakučiti, zahititi, zahvatiti, naripiti (brod); —ung, f. zakučenje, naripljenje (broda).

Entfabren, v. n. uteći, izmaknuti se.

Entfallen, v. n. pasti, prestati, minuti; fig. zaboraviti; auf Jemand die entfallende Summe, što na koga dodje, što kome zapadne.

Entfallten, v. a. razviti, razvinuti; sich — v. r. (von Blüthen), razpupiti se, razpuknuti se, otvoriti se, procavtěti, procvasti.

Entfärben, sich, v. r. proměniti hoju; porumeniti, poblěditi.

Entfvern-en, v. a. odmaknuti, udaljiti; sich — v. r. odmaknuti se, odstupiti, otići; —t, adj. udaljen, daleko od... —ung, f. daljina, udaljnost.

Entseffeln, v. a. odkovati, razkovati, izbavit od gvoždja, razuzdati.

Entsiedern, v. a. operutati, očupati, oguliti, oskubsti.

Entflammen, v. a. uzbuditi, podpaliti, potaknuti.

Entfliegen, v. n. odletěti, izletěti.

Entfliehen, v. n. poběgnuti, uteći, izmaknuti se.

Entfließen, v. n. izteći, izcuriti, steći, securiti.

Entfremden, v. a. odtudjiti, uzeti kome što; (stehlen) ukrasti.

Entführ-en, v. a. oteti, ugrabiti, odvesti; —ung, f. (t.) odvedba, odvedenje, otmica, ugrabljenje.

Entgang, m. des Gewinnes, izmak dobitka; — am Gewerbe, šteta u tečevini.

Entgegen, prp. & adv. proti, suprot uz; u susrět. usuprot, prema, prama; nichts — haben, daß —, nebiti protivan, ako.

Entgegen-gehen, v. n. ići u susrět, ići prema komu; —gefecht, adj. protivan; —halten, v. a. prispodobiti, děržati proti čemu, prikoriti; —kommen, v. a. u susrět doći; —einer Bitte, uslišati molbu; —lassen, v. n. těrčati, ići prema čemu, protivan biti; —nehmen, v. a. primiti; —schicken, v. a. poslat u susrět; —sehen, v. n. nadati se (čemu), očekivati što; —sehen, —stellen, v. a. naproti, usuprot staviti, metnuti, věrči; sich — v. r. oprěti se, braniti se; — sein, v. n. protiviti se, opirati se, protivan biti; —sehen, v. n. přečiti, smetati.

Entgegnung, f. odgovor; (Eingewördung) branjenje, prigovor.

Entgehen, v. n. ući, izmaknuti se, u-teći.

Entgeft, n. plata; ohne —, zabadava, mukte, bez platje, zaman; —en, v. n. platiti, těrpěti za što; —lassen, pedepsati; činiti platiti; —lich, adv. za platu.

Entgleiten, v. n. izmaknuti se; omaknuti se, izpuznuti se.

Entglimmen, v. n. užgati se, upaliti se.

Entglühen, v. a. uzplamtiti.

Entgürten, v. a. odpasati.

Enthalt-en, v. a. saděržavati, imat u sebi; sich — v. 1. (eines Dinges),

Enthaupten

-3 235 &

Entmannen

uzděržati se, ustegnuti se, čuvati se,
uzpregnuti se, štediti se, kratiti se
čega; ich enthalte mich daruber zu
urtheilen, neću o tom da sudim;
—sam, adj. trězan, uměren; usteg-
nut, uzpregnut; —samkeit, —ung,
f. trěznost, uměrenost, ustegnutje,
uzpregnutje.

Enthaupt-en, v. a. odsěći glavu, po-
gubiti, posěći; —ung, f. odsěčenje
glave, pogubljenje; — Johannis
des Täuſers, glavosěk Ivana kěr-
stitelja.

Entheb-en, v. a. Jemanden einer Sache,
oprostiti koga od čega; odpustiti,
izbaciti koga iz službe; —ung, f.
oprost, odpust, izbachenje; —ungs-
urkunde, f. vom Militäroienste, od-
pustnica (vojnička), f. Ueberheben.

Entheilig-en, v. a. oskvěrnuti; —ung,
f. oskvěrnjenje, oskvěrnutje.

Enthull-en, v. a. odkriti, razkriti; —
ung, f. odkritje, razkritje.

Enthusiastmus, m. entuziazam, žar,
volja plamteća, zanešenost, —ast,
m. entuziasta, zanešenik, plamteć
za čim; —astisch, adj. goruć, plam-
teć; er ist sehr enthusiastisch dafür
eingenommen, plamti, gori, čezne,
gine za tim, zanešen je za tim.

Entjungfern, v. a. oskvěrnuti (děvojku).

Entkleid-en, v. a. svući; —ung, f.
svlačenje.

Entkommen, v. n. uteći, spasiti se, iz-
baviti se; — n. pobég.

Entkräft-en, v. a. oslabiti, iztrošiti;
(auch —igen) uzeti silu, jakost čemu,
oprověrči dokaz; —ung, f. slabost,
iztrošenje, oslabljenje; oprověrženje,
opravda; —ungsgrund, m. protivu-
dokaz.

Entkrönen, v. a. razkruniti.

Entlab-en, v. a. stovariti, raztovariti,
izkěreati, razpěrtiti, izprazniti, oslo-

boditi, rěšiti, izbaviti; —ung, f.
stovaranje, raztovaranje, izkerci-
vanje, razpěrtivanje, izpražnjivanje,
oslobodjenje, izbavljenje.

Entlang, adv. uz, uz duž.

Entlarven, v. a. razkrabuljiti, snimit
krinku, maskaru s obraza.

Entlass-en, v. a. odpustiti; odpraviti,
oprostiti; einen seiner Dienste —,
odpraviti koga iz službe; —ener,
m. odpuštenik; —ung, f. odpust;
odpuštenje, odpravljenje, oprošte-
nje, —ungs-, odpustni; —ungs-
schein, m. odpustnica.

Entlaß-en, v. a. stovariti, raztova-
riti; oslobodit od brěmena, rěšiti
truda; razteretiti zemljište; —
ung, f. razteretjenje, oslobodjenje;
(Hebung des Verdachtš), opravda;
—ungs-, razteretni; —ungsgrund,
m. opravdni razlog; —ungszeuge,
m. opravdni svědok.

Entlauſen, e. n. uteći, ući, poběg-
nuti.

Entledig-en, v. a. oslobołłiti, izhaviti,
rěšiti; sich eines Versprechen —,
rěč obděržati, izpuniti obećanje
svoje; sich —, v. r. poć od sebe,
porad sebe; —ung, f. oslobołje-
nje, izbavljenje, rěšenje.

Entlegen, adj. udaljen; daleko bu-
dući; koi je od ruke, na strani;
—heit, f. daljina, udaljenost.

Entlehn-en, v. a. posuditi, uzajmiti,
naimo uzeti; —er, m. posudovnik;
—ung, f. zajam.

Entleib-en, v. a. ubiti, smaknuti; sich
—, v. r. ubiti se, skončati se,
smaknuti se; —ung, f. ubojstvo,
skončanje, smaknutje.

Entlocken, v. a. izvabiti, izmamiti.

Entlobn-en, v. a. nagraditi; dati
platu; —ung, f. nagrada.

Entmann-en, v. a. skopiti, uškopiti,

Entmasten

→ 233

8

Entſetzen

uštrojiti; —una, f. kopljenje, skopljenje, štrojenje.

Entmasten, v. a. odbiti, slomiti, prebiti, snimiti jarbuo.

Entnehmen, c. a. snimiti, uzeti, izvaditi, skinuti, oteti; fig. osloboditi, izbaviti; viděti, poznati, razuměti.

Entnerv-en, v. a. oslabiti, razslabiti; —ung, f. slabina, slabost; oslabljenje, razslabljenje.

Entrathen, f. Entbehren.

Enträthſeln, v. a. ugonenuti, pogoditi; protumačiti, objasniti, razrěšiti.

Entree, n. (Eintritt), ulaz; (Eintrittsgeld), ulazna.

Entreißen, v. a. iztérgnuti, oteti; osloboditi, izbaviti, spasiti.

Entrich, m. patak; wilder —, slezen.

Entricht-en, v. a. platiti, dati; —ung, f. platjanje, davanje.

Entrinnen, v. n. izteći, izcuriti; proći, prolaziti, minuti.

Entrollen, f. Aufrollen.

Entrücken, v. a. ugrabiti, izmaknuti; iztérgnuti; der Tod entrückte ihn, ugrabila, uzela ga směrt.

Entrunzeln, v. a. ugladiti, sgladiti.

Entrüsten, v. a. razsèrditi, razjariti; sich —, v. r. razsèrditi se, razjariti se, razljutiti se.

Entſag-en, v. a. odreći se (čega), ostaviti se; —ung, f. odricanje; odrečenje.

Entſaß, m. pomoć, indat.

Entſchäbig-en, v. a. naknaditi, nadoknaditi, nadoměstiti (kvar, štetu); —ung, f. naknada, nadoměštenje (štete); —ungß, naknadni; —ungsbetrag, (Summe), m. naknadbina; —ungspauschale, n. naknada odsěkom.

Entſcheid-en, c. a. odlučiti, odsuditi; sveršiti, rěšiti; —end, adj. osdudiv, odsudiv, osudan; —ung, f. odluka, osuda, odsuda; odsudjenje; rěšenje.

Entſchläsen, v. n. zaspati; (sterben), umreti, prestaviti se, preminuti.

Entſchlagen, sich, v. r. (eines Tinges), oprostiti se, izbaviti se čega, neprimiti na se, odbiti što.

Entſchleiern, v. a. odkriti, razkriti.

Entſchließ-en, sich, v. r. nakaniti, namisliti; odvažiti se; —ung, f. Entſchluß, m. odluka, rěšenje; nakanjenje, namisao, misao.

Entſchloſsen, adj. smion, hrabar, hrbren; odvažen, odlučit, s odlukom; —heit, f. smionost, smionstvo, hrabrost; odvažnost, odvaga, odlučitost, odvaženje, rěšitelnost.

Entſchlummern, r. n. zadrěmati, zaspati; fig. preminuti, umrěti, prestaviti se.

Entſchlüpſen, v. n. izmaknuti se, izpuznuti se.

Entſchuldig-en, v. a. zagovarati; zagovoriti; izpričati; prati, pravdati koga; sich —, v. r. izpričati se, izviniti se, prati se, pravdati se; odgovarati se; —ung, f. zagovor, zagovaranje, pravdanje; izprika, izpričanje; izvinjenje; —ungß, izgovorni; opravdni.

Entſchwinden, f. Verschwinden.

Entſchwingen, sich, v. r. dignuti se, izletěti, odletěti.

Entſeel-en, v. a. umoriti, ubiti, život komu uzeti; —t, adj. měrtav, pokojan.

Entſeybar, adj. svěrgnjiv; komu se pomoć može, koga je moguće obraniti.

Entſeg-en, i. a. (einen des Amtes),

Entſtehen

237

8-

Entwinden

smetnuti, izvěrći, baciti koga iz službe (ureda); einen Ort —, odmetnuti, doći na pomoć gradu komu, oslobodit ga, obranit ga, izbavit ga; sich —, v. v. prepanuti se, prestrašiti se, utěrnut od straha.

Entſteß-en, u. strah, predanje, groza, senča, senčanje; —lich, adj. grozan, strašan, strahovit; —ung, f. skinutje, izvěrgnutje, izbačenje, pomoć, izbavljenje, oslobođjenje (od obsade).

Entſiegel-n, v. u. razpečatiti, odpečatiti; —ung, f. razpečatjenje, odpečatjenje.

Entſinken, v. u. pasti, odpasti, izpasti.

Entſinnen, sich, v. r. sětiti se, opomenuti se, spomenuti se.

Entſpinnen, sich, v. r. roditi se, izleći se, poleći se, nastati, postati.

Entſprech-en, v. n. einer Sache —, odgovarati, slagati se, sudarati se, biti shodan; —end, adj. shodan, priměran.

Entſprieſen, v. n. (von Pflanzen), nictati; (von Geschlechtern), izlaziti, izhoditi, proizticati.

Entſpringen, v. n. uteći, uskočiti, poběći, izmaknuti se, ući; (entſtehen). postati, nastati, poroditi se; (herkommen), izlaziti, dolaziti; (von Gewässern), izvirati.

Entſproſsen, part. & adj. pronikao, proizišao.

Entſteh-en, v. n. roditi se, izleć se, poleć se, nastati, postati, izlaziti, dohoditi; was wird daraus —? što će bit iz toga; —en, n. nastanak; početak; —ung, f. postanak.

Entſteell-en, v. a. nakaziti, nagěrditi,

izvěrnuti; —ung, f. nakazanje, nagěrdjenje, izvěrnutje.

Entthronen, v. a. svěrgnuti sa prestola, snimiti sa casti kraljevske.

Entübrig-en, v. u. zaštediti, prištediti; einen einer Sache —, oprostiti koga od čega; —et sin, v. n. slobodan, prost od čega biti.

Entvölker-n, v. a. opustiti, razseliti; —ung, f. opuštenje, razseljenje.

Entwachsen, v. n. den Kleidern —, odrasti haljinu; der Ruthe, der Zucht —, odrasti, izić iz dětinstva.

Entwaffn-en, v. u. razoružati; —ung, f. razoružanje.

Entwässern, v. u. izsušiti, posušiti, presušiti.

Entweder, conj. —oder, ili, ili; il, il.

Entwebren, f. Erwehren.

Entweich-en, v. n. uteći, uskočiti, poběći; —ung, f. běg; poběgnutje.

Entweih-en, v. a. oskvěrnuti; einen Priester —, razpopiti; —ung, f. oskvěrnjenje, oskvěrnutje; razpopljenje.

Entwend-en, v. u. ukrasti; otudjiti; —ung, f. uzimanje kradom, kradba, kradja, tatbina; otudjenje.

Entwerfen, v. a. načěrtati, narisati; einen Brief —, sastaviti, složiti; ein Vorhaben —, osnovati štogod, napravit osnovu od čega.

Entwerthen, v. a. umaliti vrědnost; völlig —, uništiti, ukinuti vrědnost.

Entwickel-n, v. a. razviti, razmotati, razměrsiti; sich —, v. r. razviti se; razměrsiti se; fig. roditi se, izleć se, poleć se, proizići; —ung, f. razvitje, razměršenje, razmotanje.

Entwinden, sich, v. l. izvinuti se, izmaknuti se.

Entwischen

-3 238 -

Erbauen

Entwischen, v. n. uteći, ući, poběg-
nuti, izmaknuti se.

Entwöhnen, v. a. odučiti; ein Kind
—, odbiti děte (od dojke); —ung,
f. oduka; odučenje.

Entwurf, m. plan, osnova.

Entwurzeln, v. a. izkorěniti, izguliti,
izčupati korěnom.

Entzaubern, v. u. odčarati.

Entziehen, v. a. (einem etwas), usteg-
nuti, uzkratiti komu što; sich —
der Arbeit, ukloniti se, ugibati se
poslu; sich der väterlichen Gewalt
—, odvěći se vlasti otčinske;
sich einer Partei —, ostaviti stran-
ku koju; heimlich —, uzeti kra-
dom; —ung, f. uztegnutje, uzkra-
tjenje.

Entziffern, v. u. razměrsiti; razjas-
niti, protumačiti; —ung, f. tuma-
čenje; protumačenje; razměršenje.

Entzücken, v. a. obradovati, razveseliti, zaněti, uzhititi; —, n. radost; zanětje, uzhitjenje; —end, adj. zanosiv. uzhitiv; —t, adj. uzhitjen, zanešen; —ung, f. radost; zanětje, zanešenje, uzhitjenje.

Entzündbar, adj. upaljiv; —keit, f.
upaljivost.

Entzünden, v. a. upaliti, užgati, po-
dažgati; sich —, v. r. upaliti se,
užgati se, uzpiriti se; —ung, f.
upaljenje, užganje, užeženje, ro-
žac.

Entzwei, adv. na dvoje, raz-, pre; —
brechen, v. a. prebiti, prelomiti;
—gehen, v. n. prebiti se. prelo-
miti se; —reißen, v. a. pretérgnu-
ti, raztérgnuti; —schlagen, v. a.
prebiti, razbiti.

Entzweißen, v. a. razpoloviti, razdvo-
jiti; svaditi, zavaditi; —ung, f.
zavada, svadja.

Enzian, m. križatica (trava).

Erheu, m. Hěršlan, pljušt.

Epidemie, f. pošast, pošlica, rednja,
zaraza, pomor; —isch, adj. poša-
stan, zarazan.

Epigramm, n. epigrama, nadpis.

Episch, adj. epičkl, davorski.

Evangel, f. poslanica, pismo, list.

Espoque, f. epoka, doha.

Espooec, f. epopea, davoria, pěsan vi-
težka.

Eppich, m. ač, ak (trava).

Equipage, f. gospodska prilika, hin-
tov s konjma; sprava od ladje, —iz-
ren, v. a. sproviditi nuždnim, o-
devati kuga.

Er, m. pr. on.

Erachten, v. a. suditi, mněti, štima-
ti; — n. mnjenje, sud, misao.

Erarbeiten, v. a. zaraditi, priraditi.

Erbarmen, sich, v. r. smilovati se,
smiliti se, milosèrdje, pomilova-
nje, milost imati.

Erb-, (Erb-) in Duj. naslědni; —
adel, m. plemstvo naslědno; —
amt, n. služba, čast naslědna; —
antheil, m. dio, zapadak naslědni.

Erbarmen, n. —ung, f. milosèrdje,
milost, pomilovanje, smilovanje,
smiljenje; —er, m milosèrdnik.

Erbärmlich, adj. nevoljan, bědan, ku-
kavan, jadan; (schlecht), hěrdjav,
nevaljao; —keit, f. nevolja, béda,
žalost, tuga; nevaljanština, neva-
ljanstvo.

Erbarmungsvoll, adj. smiljen, milostiv,
milosèrdan; —swürbig, adj. smi-
lovanja, pomilovanja, milosèrdja
vrědan, dostojan požaljenja.

Erbauen, v. a. sazidati, uzidati, sa-
graditi; geistlich —, poučiti, dobar
izgled dati, za izgled služiti; —er,
m. sazidalac, sgraditelj; —isch, adj.
spasenosan, koristan.