["וְיָהוָה יָכֹא", "עַלְתָּ בְרָפָה", "וְאָוָה בְטִרְי", "אָמַר אַרְת", "כִּן הַכֹּד הִרְא\nהִרְפֹּה", "צַד שִׁיהוֹ כְרַב וְיָכֹור", "אֶת־עִצְמָה שְׁלֹמָה כַּשִּׁ", "הַדְרָא שִׁ", "הַבְרָוֹת וְהוֹדְיֹ לִפְי", "הַבְרָוֹת וְהוֹדְיֹ לִפְי", "לִפְעָמִים הַיּוֹ נָרָים", "עַלְבָּמִים לָא יִשְׁגַּחַו כִּי כָּמָי בְלַקְתָּה רָהּוּ", "כִּן הַמִּקְרָם לְכָל־אַרְבָּן כִּי שְׁיִזְעוּ בְרָפָה הַמִּקְרָם", "אַשׁ יִקְוּ בְבָרִיאוֹת וּבוֹלִי", "כָּכַר הַתָּבָר בְּכָל־אַרְבָּן הַנִּגְעַן יִצְחַד הַיּוֹדִיהַ בְּבֵ", "בְּשִׁכְלוֹת וְהַתְּלוֹת־יִוָּהוּ, אַשְׁ יִהוּ לְוָ בָנָה וְהַתְּלוֹת", "וְאָמַן לָא תְשַׁלְּמָה לָא מִצְד הַיִּדְעַבְקְרָן", "הַמִּצְמַי הַמַּתְיִבִּים לְיִכֹּר וְכָל־אַרְבָּן", "הַמִּצְמַי הַמַּתְיִבִּים לְיִכֹּר וְכָל־אַרְבָּן", "יִשִׂוע הַבָּרִיאוֹת וְהוֹדְיֹ הַיָּמֶר", "קְרַב הִוא אַב וְרוֹחֹ וּ, וְהַנּוֹשֶׁה יְהוָה רָז וְדוֹק מְהוָה־יִסְרַאְלָי", "יִדּוּרַז וְדוֹק מְהוָה־יִסְרַאְלָי", "יִדּוּרַז וְדוֹק מְהוָה־יִסְרַאְלָי", "כִּן הַהֶבְלָה הִוא יִגַּע בְּרַבְבָּתַן וְהַשְׁתָּנָה־אַל־אַחְדָּה כָּהּ", "וְאֹתוֹ הַאַחְדָּה בְמִצְמַי הַנּוֹשֶׁכֶם כִּי", "וְאֹמָצָה כַּפִּי הַשְּׁנַ וְהַתָּבָן כְּהֵי הַרְדָּבָה", "הַסְּבוֹת הַפְּלִעָלָה־הֵן הַכָּבוֹת הַמַּשְׁכָּה וְהַשְּׁכַלָּה", "לַעֲנִי גַּנָּה הַדָּמָה כָּהּ", "בְּהֵם הַמָּאָבְלִים וְהַכְּבוֹת הַמַּשְׁכָּה וְכָהּ שְׁתִבְרַבְּ בְּ", "וְהַדְּלַקָה וְהַעֲזֶר וְהַאֲצֹר וְהַעֲכָבְנִים וְכָהּ שְׁתִבְרַבְּ בְּ", "וְהַתְּגִדָּוֹת וְהַמַּכְבוֹת הַגַּפְשִׂים וְהַגּוֹפִּוִּי, וְכָדַר הַשְּׁכֶה", "וְהַקִּיקָה וְהַשְּׁתָּגָה בְשִׁנִּים וְהַהוּרָפָה בְשִׁנִּים", "וְהַמַּלְאָקָם וְהַכְּבָגָה־כְּמַי", "לִעְטַבְּ אוֹ בָלִתָּ לִתְלַפִּים", "וְאָמָצָה הַכָּבוֹת הַמַּשְׁכָּה וְהַשְּׁכַלָּה", "וְהַכְּלָדָה הַמַּשְׁכָּה וְהַשְּׁכַלָּה", "אַחְרִיָּם וְהַדְּרָכָת־אָמָצָה הַמַּשְׁכָּה־הֵן", "הַעֲנָוֹת וְבִדְעַת הַעֲנָוֹת", "כְּמַי קָמָ, וְיָדַעְוּ וְרָדְוֹת וְהַנּוֹשֶׁכֶם הַכָּבוֹת", "שִׁתְבַבְּרָ אַל־אָהֲלָי כְּלַאֲבֹת הַרְפָּה כְּדַע שְׁהִיא", "קְרַבְּתָּ עַל־גְּנָה הַדָּמָה אַשְׁ יִהוָה בְרַבְּ וְהִלְיוּ", "כִּדְעַת הַשְּׁלֹמָה הַדָּמָה כְּלֹה וְהוֹא", "שִׁתְבַבְּרָ אַל־אָהֲלָי כְּלַאֲבֹת הַרְפָּה כְּדַע שְׁהִיא", "קְרַבְּתָּ עַל־גְּנָה הַדָּמָה אַשְׁ יִהוָה בְרַבְּ וְהִלְיוּ", "כִּדְעַת הַשְּׁלֹמָה הַדָּמָה כְּלֹה וְהוֹא", "שִׁתְבַבְּרָ אַל־אָהֲלָי כְּלֹאָבְרָ", "שִׁתְבַבְּרָ אַל־אָהֲלָי כְּלֹה וְהוֹא", "שִׁתְבַבְּרָ אַל־אָהֲלָי כְּלֹה וְהוֹא", "כְּלָאָבְרָ שִׁ", "אָמָצָה בְּהֵם וְהוֹא", "וְהַדְּלַקָה וְהַקְּלָקָא הִוא הַהִתְעַקְסָת כָּמָ", "שִׁיְחַבּוּ רַבִּים כְּהַקְרִיס בְּכָס הֵהוּ־ אַבְרָאָ עָ", "עָלָי שִׁתְעַ שְׁתַרְצָה בְּהַדָּבָה כְּהַדָּבָר אַרְשָׁ וָשִׂין אַד כָּשִׁנַּ חַ", "הַלְקִ וְהַרְפֹּה אַל הַחֲבָה", "אֶא אַחְד כְּהֵם הִוא יִדְעַת", "הַשְּׁלֹמָה וְהַאֲרֹם הִוא דִּיְעַת הַאִתְקַסְתָּ", "יְיֹהוּדָ הַאֲחֹר מִם בְּשִׁהֲכָבָה וְהֵסבָה הַעִיִּין", "וְנָצַח לִמְרַב־עִיִּין כְּמַן כָּהּ שְׁתַהֲוָה", "בְּשִׁהֲכָבָה וְהֵסבָה הַעִיִּין", "הַיְדַעְהוּ בְּכִמָּה סְבָרָה לְבַדּ כְּמַי שִׁכְל־לַבְרַכְּ", "עַבְשָׁ, בְּהֵם כָּהּ שִׁ

["בנינית באתית", "נתבאר לדנ דלאר", "והאך * כשר *", "הטבעת ו־זוניס", "כן חברואו והוזנוי חנ", "והמשתה והאגויים הנלבט", "והנפשות הנכניות, גוג", "ההישנות והתחלות בשנ", "הירורים על הצהו הורים * זהו*", "והתרונות וכשה היד לשומרת בז", "והנה קצאת א'", "ראר על הרופא מצד לה שהור רופא שיעורו בת", "צוד דריאי יואכן בישתור האכנה ע' שהנה לו כקב", "כבעה החכמת השבעית * ונקתם תתחייב לו שיתן כמות", "לע"ה כה ש"יה מז בהתחלות", "הנה יתזיוד לו שיקב יישתו * כי תחלות החכותה תפ", "הטרשות בקבנות הרעשה כמות על", "יורד קודמות כ"ח * כן עד שתיעו התחלות החכותכל", "ע"ה הפואלופא דאשונה אשר אמ"ד לה חוכמות כה שא", "שאחר השבע * וכאשר ישודד קע"ת הרופאים ותחייל", "ליבר בקב"ם הסידות והמליה ל"ז כביה שהוא נושא ללב", "להכמ"ה השבעית * הנה הוא י"ע"ה מ"צ"ד ש"שים במלאבת", "הפרוזה כה ש"ינו כ"מ במלאבת הרפואה * ו"טעה מ"צ"ד ש"י", "שיחשוב שהוא באר ד"ל ולא בא"ל כ"ל * ו"ה"ה כה ש", "שאנו ש"ציוו"ה הרוגה בכמות ויקבל בקבלה כ"ה ש"יה", "בנינו כלית כ"באר המציאות כ"ישות הוא זה הכל"ל", "היסדות האם"ם וככה"ם והוגיגו האם"ם * וככה"ם, וככה"ם", "והלויות האם"ם וכה"ן ו"א"ך"ן * והכות כ"כ"ה:ה", "ס"ב וכ"ה, ו"ה"ות האם"ם וכ"ה"ם ו"א"ם, פ", "ושלכל ש"נ ע"נ כ"ב * חסבות כ"ה"ה", "ואכמ"ם האיברים ותועלו"ותם הרה"שי", "שפושג בחש והגנ"ה * ואשר ר"א ש"ציוו"ה ית"ן כ"פ", "ע"ל "א"ם הח"ליים וכס"פ"ה הרשויות ואות"ת"ה, ו"א"ך", "יור"ה הח"לי, ו"ש"כ"ר המבראות כ"ה"ה ית"ח"ו לו ל"ת"ת", "כֹּת ע"ל כה ש"יה כ"ה ו"א"ם נ"ס"ר המציאות בפִּרְוֹק"ו ש"ה", "ו"ש"ע"ת ו"ה"ל"כ ו"ה"ל"כ", "ומצ"ה ע"ל הרוקרא"ש"ן ח"נ א"ר ל"ו ש"ש"ח"ב כ", "מצ"ה כ"ה ש"ה רופא * א"ך מ"ד ש"ר"ה ל"ה"יות פִּילוסופ", "ואכמ"ם בכ"כמה השבעית ר"א ל"ו לד"ב כ"ה ו"א"ם חס"כ כ", "ו"ש"ע"ת ש"ל"ק א"מ"ת ח"ו ה"מ"צ"ן א"ר", "יכ"ר ע"ל כ"ה ש"כ"ר ש"ה ו"ה"ם כ"ב כ"ה מ"צ"ד ש"ה ו"כ"ר", "א"ך כ"ה"ה מ"צ"ד ש"ה רופא ו"ה"ם כ"ב כ"ה מ"צ"ד ש"ה כ", "ח"כ"ם ב"ת * או א"יפ"ש"ל"ה ש"תנו כ"מ כ"ו, ו"א"ם לא"ו", "יפ"ו בסבוב", "הלמוד הכ' ביסדות וה"ו פרק א'", "היסדות"ם גש"אים פשוט"ו, ו"ם"ל"ק", "רשמונים לג"ו הא"ם ו"וילו, "א"ש"א א"איפ"ש"ת"ת"ק", "לג"ש"ט"מ"ת"ל"פ"ה ת"צורות, ו"י"ז"דש"ו ב"כ"מ"ת"מ", "הנטורופ"ים כ"ה"ו"י, ו"ק"ל ב"סטרת ו"ה"ופ"ה"ן", "בה", "והיוות ב"כ", "ק"ו", "והתפּטש ו"ל"קבר", "והציאתם בהור"ל"ת"ק ו"ת"ב"ו א"ש"ר"ה ת"ק", "בה"לק"ו כן ה"ת"ק"ו וה"ע"ור ו"ה"ג"ש"הא * כי הר"ט"ב א"פ", "שהוא נ"ק"ל לע"זוב ת"כ"ו"ה ת"כ"ו"ה ה"ה ו"א" נ"ק"ל"ק", "אותו כ"ה"ה"כ א"פ"ה"ק"ש"ק"ל"ק"ב"ה ת"כ"ו"ה ת"כ", "ה"כ"ת"כ"ו"ה ה"ה"ק"ש"ק"ל"ל"זוב"ו"ה"ו", "וה"כ"ב"ר"ז"ה"כ"ב"ר"ז ק"ב"ל"ל"ט"ח"ה", "ול"ק"ן ו"ק"נה"ר"ט"כ"מ"ה"כ"ש"ה"ב"ה"ח"ק"ל"ה", "ב"ן"ה"ק"ה"ז"ה"ש"ה"ו ו"ק"נ"ק"ן"כ"ב"ר"ז ת"תמר", "וכמהתפת ו"נ"ב"ז"ה"ר"ז ב"כ"ב"ר"ז כ"ה"ס", "ואכמ"ם הא"ור"ה"ו"ס"ט"ב"ו"ה"כ"ו"ה"ס", "וה"ר"ת"ה"א" ו"ה"ק"לו"ו"ה"ק"ש"י ו"ט"ע"לו"ו"ם", "וכ"ה ש"א"מ"ר"ן ו"כ"ה"כ"ש"י ש"ס"ג"ו"ו"ו", "ואכמ"ם הא"ה ו"א"ר"ס פ", "פ"ש"ט"ב"ו"ה"כ"ע"ל"ה"ר"ש"ס"ה"י"ר"ס", "וה"ש"ע"ל"ה"ר"ש"ס"ה"י"ר"ס ו"כ"ש"י", "א"פ"ש"ע"נ"ר"ה"ר"ש"ס", "ד"פ"ק"הא", "בנ"ה"ה"א"יכ"ת", "כ"ה"ח"ש"כ"ה"ע"פ"ל"א"י"ס"כ"ים ת"כ"ים נ"צ"מ"א", "כ"ש"נ"ק"ה"ה"ל"ק"ס כ"ה"א"י"ס"כ"ים ב"כ"ד"ה"ה"א", "כ"ש"נ"ק"ה"ע"פ"ל"א"י"ס"כ"ים בת"נ"ק"ת כ"ע"ת"ח"ו", "א"יכ"ת כ"כ"ד"ה"ב"נ"ל"ס"ה"ה"כ"מ", "א"ר"ש"נ"ק"ב"יס"ות"ה"נ"וכ"י"ם כ"ה"ו"ה"ה"ו"ת", "וה"ש"כ"ב"ר"א"ש"ה"כ"ו"ס"ה"ו"ס"ה"י"ר"ס", "ס"מ"ס כ"ה"כ"מ"ה"ש"ת"י"ו"ל"ה"ה"ל"ק"ו"ה"ש"כ"ל", "ה"ו"ו"ל"ל"ב"ל"מ"צ"ט"פ"ו"ל"ד"ר"ל", "ל"פ"ל "ו"ל"ל"ל"מ"צ"מ"ל"פ"ל"ל"מ"צ"מ"ל"פ\"ל\"ל\"מ\"צ\"מ\"ל\"

["2", "## התחסם מתקדש כלהונת ומקני אמנים", "אַשָּׁמָי שֶׁהִי הָכָּל שְׁתַבָּאָר קְדֹשׁ מִשָּׁאָד.", "אַשָּׁמָי אֶת קְדֹשׁ אַנּוּקְע שְׁתַבָּאָר הַלִּי הַזָּר הַכָּל.", "אַשָּׁמָי כָּל הַשָּׁבָשׁ כָּל הַזָּר הַזָּר הַכָּל וּכְשָׁנָה כָּל הַזָּר הַכָּל כָּל קְדֹשׁ אֶת הַלִּי הַזָּר הַכָּל הַשָּׁנָה הַאַשְׁרִים כְּשֶׁבָּה וּמָה בְקַדָּה. וְאִם הַכָּל כָּל הַזָּר הַכָּל אֶל הַשָּׁנָה הַאַשְׁרִים כְּלִי הַשָּׁנָה הַאַשְ

["המשת ככד ראשה אצ", "שהוא יותר רוחק במטרות ו\nה", "נהרגה שהאיברים והאיברים אינכם חזקי היק", "האמני אבל ראה שתור שהודש אינור יותר קרוב שבנאי", "יודור קרוב כמנו העורב כי כמעט", "ישוב שיתפאל כמם מוננים בהשאלה וחעי ינקנים וחצי", "רוהוים, ובעטש שיחיו בו וחומם העורקים והדס ליקדו", "העכד, וכן לא יתפאל מנגש טוב הערובים מהוות ידיש", "שכנבים ויהוות גוזר כשבם בחויהם בו ובשה ואמן", "אגנינו נדע שלא תבכא כלה לא יתפאל כמנו אלא", "ל־יָשָׁא דָּנֵינוּ וְאִנְנוּ בְכּוֹנוּ אֶל לְפָי שֶׁלָּא יתפאל", "ככנו כי אם לא היה כמינו זהה כתמעל בנוּ. כי", "הדרבים במדדכים בחפ" והפכיים בטעביים יתפאל ויקג", "קצמם בקבֹת, וְאַכְנָבָל לָיִתפַל ה"ב"ר בשתופו בא—"כיב", "כשיהו שותפף באיכות דומה לו ב"י, "והידור שהשבער", "עור היד, והיור, שהשבער היד, עור הכף והיור, טו", "שכבו כה שהוא על האצבע, והיור, שהשקבו כה זה", "ע"ה האבע, והיור, שהשקבו כה זה, שהו כה זה", "על"ה כן ה"ג"ו יתור ח"ב", "הא וקצנות האצבעות", "הא"ק"ב מעס"כ, "השופט"ר א"ר שהיה ש"כ"ה הנטייה אל ש"ת", "ה"ק"ב"ו, "כ"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב"ב

["למודה", "3", "כברק לערנויות וערניזים כפי המבר האפשר דל, ונתסם\nתלדנוף זלוף דרופא. ותנין לאדמ מא יותר שום\nפאצטש שיחמה בה הענים. עס יהוד לכהותיו אشد בשר\nיפר ותתפאל, ותנין לאר כה שיאלו כמינו, וטס\nקעת האגרים, יונר וחיס, וקצאות יותר קרים, וקצת יותר\nיכשס, וקצאות יותר ילהם.", "חס שבנף ההא דינר היבר אשר הוא מקרין\nהאדוקה, ואחרים הדם, כי אעף שדה נלך בכדכ הנה\nלהתזרב כבי קירן כלן הדם כה שאלן ליבר הנה\nהכבד שהא כדום נקנא, אחרין הבשד והא פחות הם\nמכנן במה שנערוב בזופרי העצבים הקיים, ואחריו\nהעצלים והם פחות חמס ההבגר ללה שנתערד\nבער כן העצמים ומקשים, האגרים הסתור ללה שער\nמעכבות הדם, ואחריו הביירות כי הדם איגנו ברם רב\nאגרים קרוי העצמים הדופק לאר בצעמינו.", "העצבים אבל ליה שיקבלו מהצומם ומזר אشد ברם\nואחרים קרוי תערוכס השיקף בערנו מה שיקבלו מה\nלברז, ואחרים עזר הכף השה\nכמה עטנף הוא הânבה ואחרים השעה, ואחריו העצם\nארהיו השוסים, ואחרים הקצורים, ואחרים העצבים\nבהתים, ואגרים הנקרמות, ואחרים הכות, ואחריו היבר\nהאגרים הוט השהיו, ואחרו הכות, ואחריו היבר\nלה שבנף הוא הânבה, האגרים הדם, האגרים השיכן\nואחריו היבר, ואחריו הכות, ואחריו הוט השדה\nוהאגרים בשאר השהה מהאושב, ואחרים הידראות, ואחרים\nהכבד, ואחרי היטחן, ואחריו הכלויות, ואחרים\nהערלים, ואחרים העוד, זו חומר אשר סדר אותו\nנאליקוס, אך ארד תюрף טרדה בעצמותה.", "והצנף אגנה להזוה תוקדש היותיו כי כל אבר דוכה בכמינו\nוהצנף אגנה ללה שניזון ודוקה בכמינו המקר ליה שעשא\nבו ותיזה נזון כהותר כם תשבו רובע כתער כאדום\nלברזנו זה ואליננו בעצמותם אך כתקדום בערף כהיהיו\nכמה שיעלה פניד אגף ונה שרד אלה כהנגלים, ואחר\nשהענין כן הנה הברב יותר ליה כן הידריה הרבב לחיות\nהצנף, ותיזה יותר ליה בעצמותה ובך ראיד שיוון.", "הטפח ישיכה יותר ליה בעצמותה ובך ראיד שיוון\nענין הânבה והם עד כה, ווהא שדשבת הânבה ברוב\nהענין הוא ליה דף השטפה, ורטבת הדם היא עד הוה\nוהשעתה בעצמותה יותר חזק הלהות, כי הדם בעת\nשיגוד דוקו מהכשר לוי, וכינו בר דף בקן הלהות אשר\nיהיה כרובה והימינית השטבעת אשר נשתנתה אליו, ועוד\nתדע בכמה שיבא שהânבה השטבעת היא דם בלתי פמבשל\nיבש בנין ההא שער כי הוא מאיד עשרי מסה ששהו בו\nבערבים האדמ ומתקדשת העשנות האזוקת, ואחריו\nהעצים כי הוי יותר קשה שבאיברים, אך הוא יותר שרוב", "כברק לערנויות וערניזים כפי המבר האפשר דל, ונתסם\nדואמ היהי כדי פיס ווג\nואל טסומיה באחרית הענ\nהיה כהן כהו כי השרו או\nששדנו ליקד, תנה אין\nואגנס המורכב\nהפסנין חיה הנה כהו ש\nמסה שראוי אויו חזר\nהו אפיש שיאור\nלה חן ויהו ישב ישר\nכד ויהו יתור ויהו ישר\nואל אטיל אם ש\nלד כק חן כהו ש\nואל אטיל ש\nכד ויהו יתור ויהו ישר\nואל אטיל ש\nכד ויהו יתור ויה

["ספרא אונר א", "אדכמי\nאנגערב החאיל אשר יקלו לנערים הנק\nקריס הלהיש וקדדהיהם לבנניות ורוב כה שילשו בקא\nלבנה ואנסם הגנדי בענין איננו וחוזק חוכם אך\nברוב הלהותם ומכ כירוב תאותם יווה על הסרין חוכם\nזאת יא סברת שתי הכתה ווערטיהם\nאנגע", "אלו משיב על שתי הכתו ייחד ורואה שהחויהם משתה\nבשושל אין חום הגנעים יותר רב הכותה וענט האיכות\nכלוך חדות וחום הכהורי יותר מער הכותה ורב האיכות\nכלוך דודת וביאור זה כה שנאמ הוא שנישוב חום ארי\nבעצמו בשיעור או נסם דקיקים אחד באך ובמה יתפוש\nפעם עוצמת רב הכותה כמו ובים וופעם אחרת בעקב\nיבש כעט כאבן ארהא שזה בן נמצא אז החום המימוי\nזותר רב הכותה ויהותר דף האיכות וההום האכני יותר מ\nמעט הכותה ויהותר חד האיכות וכפי זה הנקש ציצא\nאנגע הנערים וכבחורים", "לא נחליו אם כן הורער החוף וההום הוא לא קהלו\nכן סכותה כה שיכבו (כי הגדר הודג נגדי בתוסמת\nוכתבנ בנגדו ולא עמד עדין ואך יישוב אחור", "אנגע הבחורים הוא נפלה כה סבת תוסמת בעכום\nהטבעין וגם לא נפלה כה סבה תכבנו", "אבל אותו\nההום שומם בהם בלהות פחות כמות ואיכות עד שית\nשהיה יבירהו, אין מעוט הלהות הזה נחשב כעוט ב\nהקש אל שנירות הזהה אך בנק אל הגדלו, וכארו הלהות\nיהיה תחליה בשיעור שיספיג אל שני העניני ידועה כשעור\nשיטשה החום וכותר בג לגדלו, אחר ישוב באחרות כש\nכשעור שלא יספיק אפריל ולאח משני הענינים\nזוזלת הארה וטקר הוא שיספיק לגדלו ולא יספיג לישט\nההום תבער כי אין יסף על הדבר כה שואן לויכומרת\nשיטשה העקר אכ אפרים יספיק לשמיר התר\nלא יספיג לגדלו וידוע שאלו השני שם שני הגדלו אנסם\nנאמר בתשהה שONGDURU NARIM, ותפיה כה, ותפיה כי הלהות הוא\nהלהות זוזלת החום הוא נאמר בשו, ותפיה כה, ותפיה כה\nתומך לגדלו וחומר לא יתפעל ולא היה נברא בעצמו\nאבל בפועל הכה הפועל בו, ויהכה הפועל הנה הוא נפש\nאו כטבע כרשות הכדיא תיר ולא יפעל אלא בכלי הוא החה\nההום הטעמי ואפריל כנש שחק התאה כנערין הוא\nלקור המזון הוא נאמר בשו כי אותה התאה הנפסד ההזה\nלקור המזון לא יהודיה עכה עכוד והנה ויהתחיל בענרים\nברוב העתים הוא הויתור טוב שוהיה ולולא זה לא מינו\nמורדיים כן התמודה שהוא המזון יותר כמה שניהק עד\nשינדלו אך לפעמים קהה ל halfor עכוד לוהיליהם וһוע\nהנהותם לטעכל ולקנאות הדרים הרעים הרובכים ות\nוהרכים ותנעותוותם הנפסדות ליהם, ולן יתקבצו בוה\nבחם מותרי יותר ויצטרכו לנקיו יותר וכש הידאה שלהם\nלכן נישמותם יותר זוקת תבשה ומהידות ואין לה נודל ק", "כי כה אס לא נעלם אבל זה הוא המאם בכངו הנער הכהן\nכפי כה שעשנת דלברא אצז וואו גאלינן הלהיצנו בער וואו\nזה ראה שטעד שההו אחר כך שני העמידה מתחיל לא\nלחסן לגבו האור המגף חגר שאר זה האלהות וערז\nההום הטמע עשר הוא באפבגלו עזר ליהו", "התנועות הנותפפות הנותפפות החרمات הנותפפות הנותפפות\nהקטבע מלקיז ווהם מתחי כי כל הלהכות הגמימות ותמענ\nלתכלית", "כבר התבאר זה בחרמה הטכנית אכ לא יהו עזרלו בחרות תמיד וגלוי היה הכהן הזה גב\nכלתי נגע ללהכותיה היהת תמיד הידרוה לתכלה מה עזך\nבשה ושבער אחור", "ההכהה אינה בשיעור אחור אבל נוספת תמוד בלו ית\nהיהה התכונה מקומקת הכהתיה היהיה הלהתכה ככללה\nהלות ושה שעשן דבנים ויהו נרגים אל ירנת הכסרן\nוהחזרה לאלתור, ואכ הנה הרגוי בהכריז שיכלה החומר י\nליכבה החוזה ופנטט בהיהת כלו ביכת תסLEY הלהור", "ענור אצלו כסכה אחור, הוא הלהות הנכבי המתחור שג\nתמוד הלהידן כנ המזון החולי יא ציור בחרב שטח לוגלו\nהאדו בנקזק ועכמתה אחור בהכריז לישאות כי אותו\nהלות יתור לוגלי קי חוז הנותן השבע הנקיז לכל איר\nכפי מוגר הרשמא עד כבל יחייזבו כהו בשmitה הלהות\nלולא אחור כהם יש קני בקזב השאיר בשיר לוגלו\nהמיגים הלה חוז ותנין חגרי הטעף ית הגדלו, אחר ישוב באחרות כש\nזזרתם והם אחרים הגדלו בגדה אליה, הערניז עזמה הוא\nשגנאות ונקעים כאר אצלו כהים ושנויות הישישים\nוהקנים קיימים כהם כהשע כנדי הגדלו, ונקזק יתור לוגים", "ואצלו כהים כנדי הגדלו ידוע הפסיד כקושי עצמות כהים יוכס ויהו כיכר ע\nעצמותי כהים ונקזב כנדי הגדלו, ונקזק יתור לוגים", "והרוה האדי\nהישישים והקנים כהוד הנה עס היותם קרים הנה\nיוני יישם גנודע כה בסיסי כקושי עצמות כהים יוכס ויהו\nערום ובקת כרוח וజונס כנ הודע ותהליך ותהליך\nוהאשאות שות כנערנים וכהבחורים האירדיות ותמינות\nבענרים יותר והעפרות בשיני ובינקי יותר טמינות\nבשניני וואו בקוקים יותר, ובחור שות המזון לבעלה\nמשוו הנער אכ כהקש אל הנער יישש המזון ובקת אל\nהוק וביישת ליה מזון ונקזן יותר יישש בקק חלמות הגדוי\nבמזג איברין הפושותיו יותר רישום כהם בלמות הגדוי\nהכטפיח", "מונגים הנה הנקבות יותר לחתת כי לקור כזיזן ויכן\nמן כהרים בציור יותר לחתת כי לקור כזיזן ויכן", "מותרין חלומת התחמעלות ורב צעצם בשן כזיזן יותר רפה\nכני הוא לגדון ונקילו יותר חזר הגדולה כמה שיעבר בו\nואנש כהארה וופתיו הלהצרים", "ואנש כהארה וופתיו הלהצרים", {"bbox": [153, 2412, 213, 2434], "category": "Text",

["הא משמן במער הגדין המזר' המכר' המכר' המכר' המכר' המכר' המכר' המכר' המכר

["פר א אופן א", "סיד ווות זז שיבושל במים ויצוני וויתרו", "הבים הם עד שותקשו כוכלה או יעינו בצלם\nויתרשו וריכן הלammנה הדריק אשר אין לה\nטעום בליג ניבר אם תערב בה מזיהא אצווה בישב\nשדופי ורוב שê תמל ותחכנה וזוהי לammנה אדומיות\nואכונם אלינו כבר אמר שêת הלammנה נמלחתה", "כפי עפילה או למזמות בתערבתה כ' ואנחנו נאבר ש\nשועפוט אכון יוזר הלammנה מלוזה בכמה שימר בה כ\nאנכן שרשה והאפריות שיתערב לחיותה", "הכוכיות המתערבתה בה לא חודש המלויות בלבד אם לא\nופול והבנה השכית, ול' ירדה ש'יהי חתת או ה Prelק", "ואז הבדבקת ואז היה דרכו של'ם יש כן הלammנה חמצה\nוכבו שיתכוקה היא על שני חלקים מתוקה לענין בעצם\nובתקי לענין נכר כוערב בה כן\nהמצה תהייה", "המציות קל שני חלקים אחת מ' בכסת עדוב דבר\nבכרי והר השחורה החמוצה אשר נוכחה", "בענ' עצרת ו. ש'יה קיה ללבנה החמוצה הניכרת אל\nמה ש'שה בדורך התיקות כה ש'שה לא השיסס המ\nדנוקים במונת חתיה והימן שנית", "והלammנה כ' עפולה וענין הערנין: ה' כי ע' עצרת\nעפילה לערוב התרה השחורה העפולה ופעלים כהיה\nעפילה בסת התקרק בעצמת קירור חן יישתנה טע\nכ' מאה אל הערפירות לפקת מיטיות ותשווה ליבש\nא' אל הערפירות מעט כ' ע' לא יגיעה הח' חלוש ש'ריה\nוהימציה, ו' לא ה'זק יישבלה. ו' כי כל' חלנה\nכ' זכיני ע' ב' סג' מזוה ליכוזמת הבקס בדבקתו וכבדו", "ו' עפלים ע' ה'ה תחיה חמצה טפלה\nדדמה ש'תיה העבנה התפלה כ' כמלה היא א' נשתגנה\nאל המה' וה'ב' ה'ז' שה'ו כן הלammנה הוא כ' מ'י\nבתהלה הענין ק' ל' לא נתעפ' ו' לא תערב כ' דב' אבל", "נשא ע' צור עד ש'תעדה ו'נוק ו' ק' ה'ה נתב' ש'לקי\nהלammנה הנפחת צ'ד ע' עסם ה' ארבע' ל'וח ח'וץ", "עפר' ו'תפ' ו'כעד עצמה ארבע' מ'יומ' ג'עדיית\nזכוכיה 'חרשתית' וה'נאה כ'בלל הנעית", "ואכונם האדומיה יש כ'בנה כ' טבעית\nכ'תבעת, 'ה'נבע' כ'בנה הוא ק'גף הדוהוא אדום הרא\nמ'זיך ק'ל ח'ד, ו'כ'ל מה ש'ויה יותר ח'מה היא יותר חזקת\nהאוד' ו'כש徒ולד כ'כד תחליל ל'שני חלקים נ'לך חלקי", "כ'בנה ע' ה'ה, ו'כסנת ח'ל כ'בנה אל ה'ר'ה, 'ה'הליך\nבכנה ע' ה'ה, ו'כש徒ולד כ'כד תחליל ת'עולה", "ראכונם והדרישת ש'תערב ב'דס'לון האיברים אשר ר'אוי ש'י\nש'יהו ב'בנינו ח'ל'ק כן ח'ל'מה כפי כה ש'רא'ה לה'ן", "ה'לומ' כ'פ' ה'ריאה\nה'תערבהו ב'כלהים ו'במסת כ'בנה אל ה'ר'ה י'פ'נה\nב'ל אל כ'ריה ו'תעלת\nאנכן ה'דכרה אם זה כ'פ'", "ה'ר'ל\nבכ'נה ע' ה'ה, ו'כש徒ולד כ'כד תחליל ת'עולה", "ראכונם והדרישת ש'תערב ב'דס'לון האיברים אשר ר'אוי ש'י\nש'יהו ב'בנינו ח'ל'ק כן ח'ל'מה כפי כה ש'רא'ה לה'ן", "ה'תערבהו ב'כלהים ו'במסת כ'בנה אל ה'ר'ה י'פ'נה\nב'ל אל כ'ריה ו'תעלת\nאנכן ה'דכרה אם זה כ'פ'", "ה'ר'ל\nה'ר'ל\nוא'הו להצ'ויל כן ה'מותר", "א'ר א'ב' כ'בנין ו'הו ה'תונ כ'יס ה'ריאמ' התועלת ה'ן ש'ת\nת'ועלות א'חת כ'הן ה'יצת ה'מעים כן ה'פיש ה'לammנה", "לשון ע\"ק, ב\"ק, ב\"מ, ב\"ש, ב\"ע, ב\"ת, ב\"ע, ב\"ש, ב\"ע", "השכנת כי שירגיו בauxי ליצוי ויציינו להעדך\nללהת אל נקבים, ח'לך ל'פ'ע'קי ק'וקל, כ'בב'ת סתמה", "נופלת במבער היורד כן ה'בנה אל' ק'ע'מים\nהאדомה ל'ת'ל ב'טעמי י'כ'נה ש'ציזה'ה כ'ן ע'ג'ת\nלדער כ'כ'ר מתערב בה'ויש כ'ממה ש'ציזה'ה כ'ן ה'עג'ת", "לסכה ע'צמה ש'ה בע'צמיות ה'ל'ל'ב'נ'ת, ב'טעמי", "נ'ו'ק, ו'ה'ל'ק, ר'אש'ן כ'בנו'ה י'ד'ע ו'ז'ע מ'פ'ורסם, ה'ה\nשיהיה הנב'רי המתערב ב'ל'ב'נ'ת, הו'ל'ה ב'רוב ה'ענינים", "בכבד ו'יש כ'מ'נה ש'הו פ'ות ב'פ'ורסתי ו'היא", "שהיהו הנב'רי המתערב בה השחורה, ו'דעריה המפ'ורס\nה'ו א'ם ח'מה ה'ברכומית או ה'גרה ה'הט'נית, ה'ה כי\nהל'בנה המתערבת בה ל'פע'מים ת'היה ה'ריק'ת ו'תתחדש כ'ה\nכ'מ'נה ה'אש'ונה, ו'ל'פע'מים ת'היה ע'בה ו'תתחדש ט'מ'נה", "השנ'יה כ'ליכו האדומיה ה'דונה ל'ול'ק'ן ב'צ'ה\nואכונ'ם א'ש ה'ה פ'ות ב'פ'ורסתי ה'ה א'תה ש'נקרת א'ד", "אדוכו ט'רופה ו'הה'דישת ה'ע'שה ש'ש'ן פ'נים, ה'הא\nש'ש'ף האדומיה ע'צמה ו'תתחדש בה אפ'וויות ו'היא", "ש'תברר ה'קן כ'ה באפ'וריה א'ל ע'צ'ו ו'ה'ו\nי'ור'ע, ו'ה'ש'ן ש'היהו ה'שחורה, ת'ד'ר ל'יהו מ'ז'ן", "ותערדב בה ו'יור'ב ב'ה'נ'ן ו'כ'ד'ה האדומיה\nה'ו א'ד'ם א'ר ה'ו ל'ב'ן מ'ז'יהה ה'ל'ה ב'כד'ה א'ק ד'מ'ס\nל'ד'מ א'ל'ה ש'ה י'ק'ק, ו'ה'תשתה כ'כ'ב'א ל'יהו כ'פ'נ'ה", "ואכונ'ם י'ויז'ו כ'ה השכ'ע ב'צ'מיות ה'ה נ'ה\nיש כ'מ'נה ש'וב כ'ה ש'ייד'ן כ'מ'נה ה'ה כ'כבד ו'כ'מ'ה ע'צ'ו", "כ'ה ש'ייד'ן כ'מ'נה ה'ה כ'כבד ו'כ'מ'ה ע'צ'ו ו'ה'ו\nכ'ה ש'ייד'ן כ'מ'נה ה'ה כ'כבד ו'כ'מ'ה ע'צ'ו ו'ה'ו\nש'תהיה ה'כרכ'תי ל'ד'מ'ת ש'רפה ב'ה'ל'מ'ונ'ן כ'ה כ'ש'שר\nה'תחדש בה ה'שרפה ש'הרות ו'תערב ע'ה ה'ברכומית ו'ויל'ד", "ה'מ'ן א'ד'ו, ו'ה'ה'ה'יה ד'ק ש'בנה כ'ש'שרפ'ה\nד'וד'ה ה'שרפה ב'ו'אות ש'חור", "ב'אצ'ט ה'ה על'ש'ני ח'ל'קס כ'ר'ת'יה הנג'ות ו'נ'ר'ה\nש'ד'ה ע'צ'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו", "ש'תהיה ה'כרכ'תי ל'ד'מ'ת ש'רפה ע'ת'כ'ה ל'ד'מ'ת\nכ'ה ש'ייד'ן כ'מ'נה ה'ה כ'כבד ו'כ'מ'ה ע'צ'ו ו'ה'ו\nש'ד'ה ע'צ'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו ו'ה'ו", "ב'ב'נ'ת כ'ן ח'כ'ר'תי כ'ש'ריה ע'ת'כ'ה ל'ד'מ'ת\nת'ת'ויל ל'נ'ת'ו א'ל ה'ל'קי ל'נ'וגה כ'י ה'וומ'ה כ'ה\nב'ג'ש ו'ר'ט'ו ש'הות ו'ש'ו ו'כ'נ'ב כ'ש'שרפ'ה כ'ת'ה", "ל'ב'נ'ת ה'ח'ת'ו כ'ה ש'ריה ע'ת'כ'ה ל'ד'מ'ת\nל'ב'נ'ת ה'ח'ת'ו כ'ה ש'ריה ע'ת'כ'ה ל'ד'מ'ת\nש'ח'פ'כו ת'חל'ה ו'אר'ו יש'וכו א'פר", "בר'ט'ו ש'הות ו'ה'כ'ק'ו ל'ו'ק'ו, ו'ה'ור'ו פ'ור'ו, בר'ט'ו ל'ו'ק", "וב'כ'ו ו'ה'ר'ות ש'הות א'לה ח'פ'ה ה'מ'פ'ש'ח'ם כ'מ'ת ה'כרכ'תי ה'ה", "וה'נ'ר'תי בא'וכד ו'ה'ה כ'מ'ן ה'ונג'ה ו'ה'ה ה'ז'ם ב'ס'ב'נ'ו\nה'דוכ'ת ו'ר'ע ש'הה'ם ב'כ'מ'ת ו'ר'ע", "ואכונ'ם ה'שחורה' יש כ'בנ'ת ע'צ'ו, ו'ש\nכ'בנ'ת כ'ור ל'ת'ל ע'צ'ו ו'ת'ע'ר'ה ה'ה ש'טר ה'ה מש'ובח", "וה'פס'ת ו'ה'כ'ור ש'לו ו'ע'מה כ'ן ב'ת'ק'ת ו'ת'פ'ר'ת\nוכ'ש'ת'ו כ'בכד ת'פר'ד ל'ש'ני ח'ל'קס כ'ל'ק'וב'ור כ'בנה ע'ה", "ה'ס ו'ח'ל'ק פ'ר'ה כ'בנה אל' הש'ויל, ו'ה'ל'ק'ה ל'ע'ור ב'ב'נה\nע'ה ה'ז'ם כ'ו'י ו'מ'ע ו'ל'פ'ח'ה ו'ה'ע'וילת א'כונ'ם ה'כרכ'ה ה'ה", "ש'יתערב בה כ'ש'יע'ה ה'ריא ב'הונ'ב א'בר כ'ן ה'איב'רים", "כ'ק'ו כ'ק'ו כ'ק'ו כ'ק'ו כ'ק'ו

["בעמם וטעמי הלא יתורא, וטעמי הלא יתורא, וטעמי הלא יתורא, וטעמי ה

["ספ' א. אופק א", "בעצמינו אבל בשיננים והידרשים ודיכים אשר בו ומנסים\nדלפנים הכבדה החחלבי ובקבר החוז מיהודה בטבת ההלב\nהבנוזא אבל האצטף\nהכומכו הטרפenco ושכישתעכל המזון תחליה ישוב בעצמינו\nברבים כהזב ובעזר קה שכתבעך בו严 חנשתה ברובם\nבילזס הנקרא טישאגא וואל עצם נוזל דומה למי נרשי\nהשעורים העב ואז זה נכשף הדק שבו כן האצטף ון\nהמסי נזודח זה דודק העורקים הנקיאים מישוריס ות\nהם עורקים דקים קשיס כמאוברים במעים כולם וכשווה\nבהם ינתח אל עורק אחד הנקיא שער הבדב במקערו\nועבור הבדב בחלקים ושריגים דוגים לשער נכנסים מת\nכתקטים ומשתרנים בשעך פוגעים לחיות שרוי חילק\nהעדרים העולה כבנינות בבדב, וואל יעבריזה באותם ה\nהכצרבים אלא יתרizo כזונה כן חמים השטיים יותר על ה\nהציר איוּ ליוֹף וכשישפרד ויתפר בפתילאי אלי העו\nהעוריקים שבהבדב בכללו ונעפונ בלכל הכרזוה והיהו\nפובליו ווית חזק ואביז יזותר כהיר הזיבתש ו. וככל\nכשלה לחת בידיו כמינו דבר כקף ודבר כשמע\nלפעמים זהה עמו אם דבר הוא נוטה לשירהה אם יפליג\nהכשרו או דבר כפף אם יקץ הבשוי\nהאזרה ושהרנים ההשווה והסטענים, וששרה ה\nדקז שבו אדווטה עזרה, ועשב שבו חזורה ורעה בלתי ש\nשומק הידב ותפונק ההניכן, אלא שוהו כל עוד שי\nשייחד כלב זהה יותר רקיק כבמה שדאי ליתירק המניכ\nהצריך אליה לעלה הנזכרת\nהנה בהתפרדו כמינו יסכן גב\nכביופיות המותרתית אשר אכסן הרצידן אליה בסבה ו\nכברק נצרתלה ועל כן המשך הוא ככינו בעורק יורד על\nהכליות ינוטאת עכה כן התרה הוא בכמנתו ו\nואירות נכן למזון הכליות וירזנו הכליות וכדנו ו humi\nže asr aqah vayiqsh vayiqsh vayiqsh vayiqsh vayiqsh\nאכנסה התר. השוויה והכזמה בתכונתו נדהה ב\nבעורק הגדיל העולה כנברינות הכבד. והלן בורדים\nהרשהנים כפנו ואחר בתעדלות הורדים ו. אחר\nבשקתות התעלות ואחר ביונקי השקתות האחר\nבעורקים הפתרילים השאיריים ואחר שותה מפותיהם\nבאיברים בנגדת העזוזו יזוער ועד\nהמוע�ות הוא חוס שוה וסבתו והחברית הוא שוה שבכזבונ\nוהجانקים ומשובחים וסבתו הצועית הוא בשוה השלם\nוכלו בתכליתו הוא הזנת הגנף והאזרה\nהנבדחת הדק", "ההרכות ה夹פלו החשוני הלהריגו כן המונונות. וסבנה תבורה\nוהתתלתן הנזרים\nקזר וסבנה והקרעת העקב הלה דבק הך כן חניזנות\nוכסתה הצדיי קוצר השבון וסבנה התפלית ההברח\nוהתתלתן הנזרים\nוהשווה כבנה הפעלה אכס\nהנשקע כמקמה הוא חוס שוה\nהם עובד השוי ו. וסבנה ההכריזת ההזק העדה עכט הל\nהליות כן המונונות והחמים כמם יותר הנקזים וחסתה\nהצירות הכוכב השוקע על אחד כשני פנים שלא יול\nושלא יוחף ו. וסבנה התכליתית הככרה תועלתן הנזרים\nוהשווה תרדה להוסר הכבד או לחיישת הטרח\nאו לחיישת קור מקציא או להלמדת הגדע או לחיישים רבו\nהרכו ותדשנה הלהיזה ליה ו. וכשא שזרה השווה\nותעמוד כין הכב וואצטף יכטע ענה הלהד התרה ו. ויהיהו\nהטובות ויכטע התר.\nהם שטי כמות להלהיזה עם שאר הסבות אך ההם\nהשה כוליוד התרה ו. הטרפונק לוניד השווה להפליג הטרפה ו\nהאדוכיה. והטרופונק לוניד השווה להפליג\nוהקרור לוניד והבנה. והטרופונק לוניד השווה להפליג\nוהקפאן. אך ראוי לשתני כנאות הגפעלים וכח כה\nהפנויות. ו. אין ראו שתתומ חסרי לעי כרי לוניד\nהזדהו לואל ו. לואל יוליד הגדך בנקה ואעפ שלא היה בעצ\nכי הבקה יוכידו לואל ו. הגדה שריי לוניד בנקה כי המזון\nהקר היכל כוליוד הלהיזיות הנזרים לא יליכו מין אך לחיישת\nהעריז ו. ו. הגדה שריי לוניד בנקה ו. ו. הגדה שריי לוניד\nהליכך כהשוש. צר העודקים, ודיהלה כהה שמריל\nהז赶ה כן חלמה עפף שכמת הקנה האמת קור ו. ו. ו. ו. ו.\nוארי שתת שלום וכמה ש Element עמו בעורקים כ Month\nשלוי וכשחחלה לכל האיברים שיכצח לכל אבר מזון\nהוא אפשר רביעי. וכותר התחיל הרשון הוא באצט\nנדמה מזדך ו. חמים ו. כמות ה. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nנהדה רכיב בשן ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nשני עכלי הנטאי כ. זהה בהזמה ש. א. ש. א. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nוהוומא היועецה קצתה במעברים החוזשים כ. א. ו. ו. ו. ו.\nהאוזן או בלתי מוזשים כנבי העור או. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nענט כ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nהנוף כ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nוהחלישוה הדרקים ו. נקבל ה. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nרחבים בכח ו. כ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nש. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה.\nהדרקים ו. תומכתו כ. ק. ו. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה.\nודע כ. ו. כ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["כדמינו, וכתבה הצורית, כנמונת, ותבנה הכליית הכברת, תחת הלאה, תחנתה, תחנתה, תחנתה, תח

["ספר אופן א", "ה��ר האיש הנה האישוי שלמה הלהב ונה התחלת פה\nההיו, ויהוב ונה התחלת כה החוש והתנועה, והבבד\nוהנה התחלת כה ההנה, ולא כפלה השארות המהן כה א\nהראשים הם אלן חות כן כן, וערכי מעיוד לשן, ווהה ה\nהאשלים שהם מונרואיס ליענ ויקûר תועלת בסן לענין\nהאנס הגדה כפîני הדת המפה השוטר כה שמע ליעז\nהאנס הגדה כפîני הדת המפה השוטר כה שמע ליעז", "האנס הגדה כפîני הדת המפה השוטר כה שמע ליעז\nוהנוכן הגדה כפîני הדת המפה השוטר כה שמע ליעז\nהאנס הגדה כפîני הדת המפה השוטר כה שמע ליעז", "הכרי ותנקי ותנקי אשה כהם כן קינקים המחוויבים ליכני\nבה לא כן חנרים הנכנס בתצם הוזונת.\nומנס האיברים הנועקי הנה קת עידבו עבודה כיכנט\nמקצם ייעבו עבודה כוביה, והעבודה הנביכר נקראת\nתועלת ועבודה הנובילה נקראת עבודה כבודחל\nוהעבודה הנביכר הנה קידת לפעותו השד, והעבודה\nהמנובילה תמשת לפגעות השד\nומנס הלהב", "עיכדו המבן הוא הידוא והמבול� הוא הגד שאר איבר\nומנס הגד עיכדו הנביכר הוא הכבד שאר איבר", "ומנס הנכ ושמורת הרג ו, ומיכר כמו הקצבים\nהכבד הנה עיכדו הנביכר הוא הציכומא ומבוליה הם\nהוודיס ו, אנס השכיכם הנה עיכדו הנביכר הוא כהו\nהאיברים הוודיס הגד עס הגדים הקיד ו, ונאמר א\nהמבול לנא עיכדו הנביכר ו, ונאמר א", "הכובל לנא עיכדו הנביכר ו, ונאמר א\nזון כנשע עודוק דחיס הלהב אל כל קסם הדרי, ל\nלונטס תומך דרף אשה בהישל תנועת הגד ו, ונא\nשיה הגד עד שחלידיו כה יישר ביהישל תנועת הגד ו, ונא\nשיש כן האיברים מה שיש לוי פעל ליבר ו, ויש בגדה כה", "יוד, 'רישן כלב, 'שאר כנשיד, 'הליד, 'שהליש כבד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד", "ליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד\nליבר ו, וינע בגד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד, ויהו כנשיד", "ומנס הכבד הוא נעכל תחלה ו莫ל כה שמע ליכב\nלענור השיווי ו, וברעב, הבה כה שמע ליכב", "השני הpartial עד שאות ו, התרה ו, התרה ו, התרה ו, התרה ו, ה

["שלא שלה הכל ותתת כה החוש התנועה... ויהפך\nכד חלקי ע\"ב, ותת כ\"פ השארות המה\nכ\"פ, ותת כ\"פ רבי־מוזר־תפ' ותת כ\"פ\nהנה התרה השפה השומחת ליעד\nכ\"פ, ותת כ\"פ ע\"ב־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־ע

["ספרא אופן אן", "## הפרקה�מןהכללהה\nוהוא מאמר כלל\nבעצמות והפרקים", "נאמר שיש", "כן העצמות מה שהקשו בנוף הקש היסוד ועליה בניגון ב\nבחליות השדרה כי הם סוד הגוף וערידים יבנה, כמו\nשנכנית הספינה על הקודה. אשר תצבת בהתחלה הנקף\nבעוד קינא וטרם מה שהקשה, כן הגוף הקש הבכן ה\nמנגין עצם הקדוק, וטרם מה שהקשו בנוף הקש הכל\nזין אשר ידדה בכם הנגיפות והזוקים עצמות הנקרא\nברע אלי סנאסן, חמי על חליות השדר מקצוע, ויש כם\nשם כלוי פנא'ן, בין ריחות הפרקים כם העצמות הנקאים\nסלמאת, ומרם שואה מתרה לדגמים צריבים לתליה כ\nעצמת הגדמה ללהמד לצלמי השפה כובע הגלישן חווחם\nוכל העצמות כשען וועמד ליגל. וכמה שיהיו מאל\nהעצמות אוכם ציך אלי למשק ולחסף לבי, לא\nיצדק אויל להזוע האברים הנה נברא מקש ו\nשהיו בו נקבכים והחליפו וידיה שא אפשד כtheir\nومש שיצדק אויל כמם בעמד אחור כדי שיר ירכו\nכללו, זריך אל כענודות המזון המפחף שיהרהפה אבל\nנברא נרכז קשה וכובע כהונו, הוא המזון בחליפו הנה\nהועלית תוספת החילוף כשיהיו יותר קל ותועלות אגרות ה\nהחליפו שארה נרכז יותר קשה ותועלת קושן נרכז שלא\nישבע בעת התנועות הכבדות ותועלות המזון לינו כמו\nשבואו נקזם קולם, ושידשיבהו ומיד שלא יתפתת כניגוב ו\nהתנועה שיהה חילוף וזוק במקשי", "כשיה העדורך אל הגדמות יותר וגדלו החילוף כשיהה\nהאורך אל הקלות יותר, הצעצות הספנים הנקאים אל\nכנאששיאה נבראו כן לעניין המזון הנזרב עם תופת א\nצורך בסבת דבר שראו שיעשר כה כריה הנשאף באו\nבע\"ה: הססן שבאף היכומר המזון הנדרמות בו\nוהצעצות כדים שפנים ופופעים זה כזב ות' חן דבר מן\nהקצבות ובין העצם הנלהיו אויל נזרוק דריג\nאלו בקצתם כטרוח מעט ינלאו ויתרות שאוסיים או דומים\nלשוסיס נבראו לפעילות Asd לשטויוטים, ולא ש'ין\nראוי בו להשתגיו בתועלות ההוא נברא הפרק בנינהם כל\nהירות כללה, התחזון והשבונות אשר בין העצמות ה\nסם על מונים ב' יש כם ש month כהור פרק רפה.", "יש כם ש month כהור פרק חבור כהודק, ויש כם ש month כהור פרק כהודק, ויש כם ש month כהור פרק חבור קשה לתי בהודק, ויש כם ש month כהור פרק חבור קשה לתי בהודק.", "הבור פרק כהודק נעץ או כמשיב או דובק.\nוהפרק דרפה הוא אותו שיש לאход כעצמותו שיתגוע\nתועעתו בנקלה, כבלי שיתנועה עם העצם האח' כמ\nה'צ' ורסן עם האירוע, והפרק הקשה לתי מאודק הוא\nשיהיה תגועת אהת משני העצמות קשה ובעט השיעור.", "כמה הפרק אשת בין ה'רם, ונסקרחאו או'ופר מה'שבן ס\nשת העצמות מצעמות הפרק, ואנסקרת הפך, ונסקרת הנקד\nהוא אשת אין לאודמצעציו שיתנועו לברוך כל'ו כהו ה\nפוק עצם וחוזה, ונסקרת הנקד הנערז הוא", "ויכסץ לא אחד משני העצמות תוספת ביבואא, הלשני\nהריכי באסיא, יתקע בה אותו ותוספת נעיאה שלא יתנו\nיתנועע בה כמו השנים בקבים עציחם.", "והצובב הוא אתו שהיה לברא אחד מזעמות נגימות ו\nשנים, והיו שנה האהיד הלומים בפגמות הארה, כמו\nשריככו האונכים רקלו, הנחשת, והיהב זה ההוא\nשון ושלוב כהו שיש ל'Mקז עצמות קודת המזון\nוהמדוק כמנו כהו שהוא נדבק כהן כהו פרק כה שב\nשבין שני עצמות גני האורז, יש כם שהוא סדוקב ב\nברובב כהו פרק התיירות התחזנות כהיות השדרה.", "כי הליונות יש בינ'הוים פרקים בלתי מהודקים\nהפרק הב\nבנתח עצמות הנגלת", "## הפרקה הב\nבנתח עצמות הנגלת", "אוכן תועלת כל עצמות הגלהית ר", "הנה היא שתם תק הוה למשה לגלמתם כ'ה ענלים\nואומם תועלת ב'היריות כמ'ה ניסיברים ועצמות", "נוזר כ'ה כ'ה, ב'ה יתור, ש'ה, ב'ה יתור, ב'ה יתור\nאשר בהקש העצם עצמו, וכל נבון בקש אל מה", "שיקדום החצ\"ס, ואומם תחלקי ה'האש"ה, שאם ודיניו שיקדום לגלגלת\nفع'ם המזון בחרק כל'ו כשבו א' דאף ש'ה\nזה כולל לגלגלת כלה כמ ש'היה אלי והיה העצם אח\"ד\nוהשני ש'ה ידיה בעצם אח' הגדפות חלקי בקושי, וש\nוהרכות ו'הספינות והמקשות, וירקוקות ו'הובי", "והתחלפות המהיריכ מהענין הגנה בקרד\nאוכן הכל'י ש'ה הוא תועלת הנגלת בשלבים ה'ק\nקצם בקש אל המזון עצמו ליה לישתעה כ'ה\nהאידס הננטעים מעבד בעצם עצמו לעלויה דף וס\nוכסיל יעצור בו כדי ש'היפר דמנו וינק ו'הכלה בהכה\nותועלת בהיקש אל בה ש'צ'ה מן הכוח ו'כ'ה שני דברים אירם\nואחת כ'ה ב'ה ב'ה, ב'ה יתור, ב'ה יתור, ב'ה יתור\nת'ך ה'רף כדי ש'היה ל'הם דף, ו'האורת תועלת ב'קש\nאל הסך העת הבדור כ'ה ש'סיברנו חלקי ב'כ'ה\nיקל כ'ה ה'רף ו'ל'א יכ'ביד לע'ו, והתכונה השבעת\nל'עצם ה'הו הוא ה'עג'ו ל'שני דברים, וש'תי תועלות, א'ת\nכ'ה ב'ה ב'ה, ב'ה יתור, ב'ה יתור, ב'ה יתור\nה'מ'ה כ'ה ש'ק'ו כ'ה ב'ה כ'ה ב'ה כ'ה ב'ה כ'ה ב'ה כ'ה\nכ'ישישתנה הק'ן, ו'האורת אל כ'ה ש'ח'ו ו'הא ש'תבנית\nה'ע'ו א'ינו מתפ'א אל הנגיפות כפי מה ש'תפ'א כ'ה\nבע'ל ה'וות, ו'נברא נושא אל ה'אך עס ה'עג'ו ל'י", "מקוות צמיחת ה'צבים המוחיים מונרים באוק\nוכן רואי כדי שלא ידיקו, ו'ויש לו בל'ויה ל'פנים ו'האול\nלהג'ן על ה'צבים ה'יודדים משני הפאות"]

["למוד ה' כלל'א", "קָרֶב אוֹר פְּרִכָּה מִכִּין שֶׁ", "אֶצְמַן הַפְּרִכָּה וְהָאָמֶר הַמַּאֲמַד וְהָאָמֶר הַגַּרְנַח הַמַּאֲמַד וְהָאָמֶר הַגַּרְנ

["למרות בלא", "השעור בכקום אחד אצל כלי ההדה כי שתהיה ההשמה", "זות רבה ויוורר כאותה, «אלו כן בתועלות, בתועלת אחת", "ואכנים השנית כי הוא יעזור בחתוך האהותיות, «ההקל", "והתאמים בת prv * ותלא דזוק האור כלו אצלו הקוקות", "אשר ישתיד בנים החיתוך האהותיות בשיעור, **הנה אלו שוט", "תועלות בתועלית אחת**.", "כדינן כה יש פיעלהו וינקב ה", "בהשעת אור האהותיות האלה הוא בה ישפיעלהו וינקב ה", "הנקב בכוחל באחוי המזבר שלא יכדי", "ואכנים ה\n\nהשליש שיהיה ל夹川**הגדאים כן **הראש** מסתור וכלה", "כן הראות ונה הוא כלי יענור לבער ב自然ה ורובבת ע", "עצכות האף משני עצמות בשני בשולשים יפנעריהם **ש", "ש **זיוותים** מלכיעה, **שתיי המושבות נוגעים זה דיהו**", "אצל זויות, **ומתפרדים בשתי זויות**. **שתיי העצמות כל א**", "את כוון רוכב על אחד בהשני השוב**ה. הקצויים הגזרו**", "דעל שני קצאותם התרתונים יש שני שחוסרבים **, ו**", "ובכה שבינזם על אוד השלוב האכצעי יש **שחוס דנקי**", "העלוני יותר **קשה כן החתון הוא בגד ירר קהה**.", "והת תועלת ד.ש.ה. החיצום שבבדיל", "האף לפני נחיר עד שכשידר כן החוז כור ונט", "ברוב א-header כהם ולא יסום דך שאיפה המוביל ל**ה הכוֹם**", "ארר נזרה לכה שיש בו כר**ר** ותועלת שני השהוס", "הקצויים ענינים שלשה, **א-header בנים התועלת המשטף ל**", "לשוסס הנופלה על קצאות העצמות כל וברוב כנינז", "לדבר בנים **והשני כדי שיתרוח ויתרוח אם ישצך** לית", "ליתרן שאף או נפזיה **והשליש שיעזר לער האיר**", "בהדועזם בעת הנפיה והתנערם והתרשים, **ונראו**", "שתי עצמות האף דקים ו. **כבי הצוון הנה אל הקלו**.", "יורר כהצון אל החוז וברט לחיותם נקי **פי התתת עם**", "אינרים בקבלים הנפגזים ומזונזים במקב **בעצם אל הANE**", "ואכנים הלאי התחוון הנה צורת עצמות ותועלתו **אומ**", "כי הוא **שתיי עצמות חוכב בינה**. **תת הנק נדק** **כ**", "ושתי קצאות האדרים בולט בסוף כל אחד כהם **ביינא**.", "עקובה בתכבת עם תוספת הליכו לכה **שיא אל** **הין**", "העצם אשר יכד **אצר** **קשור כל אחד עם האיר בקשון**", "פֿרֶקֶה בָּנֹת הַשִּׁנִּ", "פֿרֶקֶה", "אכנים השנים הן שתים ושלהשין **ש' ואולי**", "תעריזת הטוחנו **הנקאות גנואיד בערבי בקצת האנשים**\nוה **הארבע הקצויות**. **ואז תהיינה עשרים ושכונה**. **וכן **ה**\nהשינים שתים נקראות שניות ושתים נקראות רביעיות **מ**\nכללעלה וכמות **כללכמה ליתוך**. **שתיי כחלPAGE2000\nושתיי כתלעות **כלכמה לשבר**. **ושוהנות** לתחזל **כל כל עד**", "עלין ותתחט **ארבע או חמש הנה דילס** **שתים ושלהשין**. **ש**\nאו עשרים ושכונה **ארבע שניות וארבע רביעיות וארבע**\n**תלעותות**. **ש** **שכונה ריחים וטוחנות** **בכל אחד כשני הער**", "הצדדים **האַרְבָּעִים** **האַרְבָּעִים** **שִׁכְלָה** **שִׁכְלָה** **שִׁכְלָה**

["ספרא", "וַיַּעַשׂ הַשָּׁכֹל וְיִשְׂרָאֵל בָּעָלָה ו

["ספרא", "הכנות רקיק יותר רקיק מחליל הדפוס כדי שלא יגע בכפני הדפוס, ושרר איש הבווה שלא יעבור בכולו אל חל העצבים והכיתרים והקשרים אך תהייה כיתן לחייתם דם הנהראז שתשימה חזקה כדי שייהו לקלפלה עווק ועבי לאילופ בזבנה כי נפילק קלפף נזילת חל תישאר פע תצרחה לתעת בכוון ההברה הנה הוא במקום שיכאיב תצטך שתהווה עם הבשר העצם אשר תחתיו ותקענו עד ישביל כל הפסדו ואשר היה בנו, 'תגללת תדוקק שלא ייתזה המה ולא יתובצץ הקדשות וכזבנהה לא חנה החוש לכות בצלמות", "כן האופי הנה ב'הש ב'הקשת האבאים.", "כבר ידעת סכות חל\nהאכבים וושן כנגללות בשני חרקיס שנוי הכיבג בפתע ות\nופרק החבורה ו'ודעת שאורית חלוכם יגיע אל רוע כזון\nחס אוק אויכ בלו ככר אעם חל כרומס או רוח\nאו כורסא 'הנה שיכס הבא ויהיה בהפכות לאלה הרכו\nוכבר ידעת הכיוון כל אחד הם אך היה ידעת איר\nהזון המודס אין רופי ולכש שיחזוק ויריכיק'קנו ומשן\nחוזקice קור הווינ ורתת אחר יקיזק הדרק ויריכן איר יטשר איר\nזיהו כיר כה שיקק הנה אם כמ'ל ליכז אם מ'צך לחי\nואס כרדים להלך 'הכרפ'ם ב'כלי כה ש'ידר הובא", "בנחת בשתב ורע פשתן דאל כלו אל כלכלו ותלבב\nזדוע ברפס ושתק כיררים וכל חם ככדרניז ההאנה\nזברט בשיהה כס טעמה כה כשר עץ אל ות אל\nכשא ומשני אסידדג העפר ות אל עד כה ות אל חס. חס\nהברוב והלפת ובשלהם והלבנים ולוופא הלך\nששנים כהו שכרוב באציאדרין ומשלשלים הדרקי\nאך ש'יוו מה כ'ן, ואר ל'עשות הדרפ'יס' אחר הרקר\nאש יטטר'ה להלהה כ'ל כה ש'ידשל המודשות או יוכעכע\nוהמדדי'ה חזקים שבהם אל פ'ו ולבנ'א ולבנ ושת'קע\nלפ'ז בע קלפות שרשו ות כשר ות ב'נ ות ש'אר ות\nזערנ אל תעלב הכרים וחוזת ומכליל השל'ם והובנים כ'ן\nהקריס והרחבה פעמים יופר השעות ב'כני'ה ש'היר כבוניה\nענינים מהח' כהום צו קור או בליטת כרשות או הערנס\nמשכ'ב או פלדה בשכירות ותולתו ו- ויבוקו להם כבה\nתנוג וטוטה ל'כני ש'אי ידעו אם ש'יש כלו'ו\nאם לאו וידעו אם היוו שם כמות המלו'ה ידידעות", "ואולי תהייה הסת כ'כבר באה כהו'ו ו'פ'ו\nונבקה בפנים כ'כד ש'שהה מ'ס קרים ויחדש ב'כ'ב'א.", "ץג בצי'צטוכבחו וכבדו ו- ופעמיכרבות יטטך אל\nענין נדול כהירקיה ווולתה\nוהחריזה והשינה ומופלග בו\nד'ב'ר ח'ויבא וראנו ב'כ'ד נדול\nמס' קיס'ם מקדורים, ו'אולי היה'ה דבר שבעבודו נקוה ה'ס\nהסרת הבא אם מאחור הרושת ו'ל' יסכל החוליה הבא\nעד אותו ח'הו כהירק הח'רומ' ל'כלה הקולן 'נ\nהערצר ב'פ'תילי המע"י, ו'המ'היר הרושת' א'הו גדול", "והזק כהרדמת והאר הבוב בקולרנ בקרופות אשר מ'ד\nל'הנ'ר ב'פ'תילי המע\"י, ו'המ'היר הרושת' א'הו גדול\nהערצר ב'פ'תילי המע\"י, ו'המ'היר הרושת' א'הו גדול\nהערצר ב'פ'תילי המע\"י, ו'המ'היר הרושת' א'הו גדול\nהערצר ב'פ'תילי המע\"י, ו'המ'היר הרושת' א'הו גדול", "ודרכם לעשות זה ו'הילופ הרופ'א במכנה בה'ל לא'רוי ש\nש'יחייל לא'רעד חזק לדעת'א זה כ'שני הכוניס'וים א'ריכ\nהאס'זון ק'ום הכח' א'ז כ'ן ק'ום הבא\nכ'שני הניגני'יס ר'ג'ם ב'כ ה'כזב א' מ'הכ'פ'ורד\nכ'מנו ש'תישד ב'הרדמה ח'זמה ש'הוא ו'יהו\nכ'כ'ן כ'י א'רי י'היה הבא'ם י'שאר י'מי ב'חיזק ו'קיזן\nוהרדמה א'רי לא ת'כית א'פ' ש'תיזק מ'צ'ד א'ר'י, 'ח'ו\nח'יכל ל'ת'ק ה'קז ו'תישת ו'תראפ' ברפ'ו ה'רוי ו'ה'ם א'רי\nש'ת'ע"ז ב'הרכבת ה'כדיס ו'איכו, כ'כי ש'תשיה י'היה\nנ'ק'ל ש'ב'ם ו'נ'גלו'ו כ'ודק'ע ע'טרא'ן 'אלו' א'ם ו'ד'ר'ק\nה'ענין נ'דול מ'אד ש'צ'טירך אל ה'דרכיה ח'קז ו'אלו'ו ו'יה\nק'ת'ת א'ב'ר'ים ב'ל'ח'ש'ז בע'שישית המדר'ים על'כי כ'ה\nל'א י'ב'יא אל ה'ק'ד'נ כ'ש'נים ב'כ'ד'נ ע'ל'יה ד'ר'מ'ד\nוא'רי ה'היה כ'כ'ה הש'יה ב'טווה ב'כבודו כ'ש'ת'ית המדר'ים\nפ'נ'כי ב'כ'ה ע'כ'ן כ'ה ז'חת ה'קז לע'ל'יה כ'כ'ריה ו'ב'א\nק'ל ה'ק'ק'ן ה'ק'ז ש'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת'ת

["## אמר", "השר אבו לאחר השכב לסטות התרה ד\nדוכיה ותסומ על כל ביצוע", "המסך ההאשר חברכו ברפואה הראין", "ככנה הוא בשמישת הכליים ברפואה הוא\nבספר הזה המחור בסמים הנפרדים ולקנו הספר ח\nוהי על שני מסארים הראשון סטנין בעקרים\nאשר דאוי שינודע מענין ברפואה שומא\nכדייעת כחת דסנין הרטསימ וואסנים המאכר הרא\nהראשון חליגולשה פרקים", "הפרק הראון במ CARTS הנפרדים", "הפרק היד בידיעה כחת מוני רסמים הנפרדים בנסון", "הפרק היד בידיעת מוני הסמים הנפרדים בקש", "הפרק היד בידיעת פעלות הסמים הנפרדים", "הפרק הו בבליטת רסמים ופרהיה ואסנים המאם", "השני השכן כה ורומס הנפרדים בלוחות וחומ\nהלוח הראין לשכות הסמים הנפרדים ויוורעת כותם\nוהלוז חל ביכרית השוב כם. והלוז חל ליכורק איכ\nאדוון חומם בתתה ותנחתה וומיה בישת וחתה דק\nודבקות ותרחא חור וכיצוא בנים סן פעליו אשר זברום\nבמאמר הראשון ותנלו אגרות שיהיו להא ושמי כל\nאהד מהו בתתה ותנחתה וומיה בנים סן פעליו אשר\nהלוז חל ליכורק איכ", "הלוז חל ביכרית השוב כם. והלוז חל ליכורק איכ\nאדוון חומם בתתה ותנחתה וומיה בנים סן פעליו אשר\nהלוז חל ליכורק איכ\n\nהלוז חל ליכורק איכ ותנחתה וומיה בנים סן פעליו אשר זברום\nבמאמר הראשון ותנלו אגרות שיהיו להא ושמי כל\nאהד מהו בתתה ותנחתה וומיה בנים סן פעליו אשר\nהלוז חל ליכורק איכ", "הלוז חל ליכורק איכ ותנחתה וומיה בנים סן פעליו אשר\nזומא ותנחתה וומיה בנים סן פעליו כל דבר ותלינו\nיופר בעור או בשער כסימ צבעו קיל בקשתו לברוח\nעד שלאקוטה כל הסמים הנפרדים אשר יופרלו בהם בכהרה\nוהלוז חל ליכורק איכ", "והכצאת חל כל טינ נוגר ביצועה מזחחת בכל אחד מ\n/+ חומם והלוז השביעי בז לש luminis וילברות ושהב צבעו\n+ צבעים צבעיים כה וילוז השמעני לחיי הפרקים נ\nוהלוז חל ליכורק איכ ותנחתה וומיה בנים סן פעליו\n+ חומם וילוזים ותנחתה וומיה בנים סן פעליו כל דבר ותלינו\n+ חומם וילוזים ותנחתה וומיה בנים סן פעליו כל דבר ו

["היום הימוי בקבות חנוכת הכפרים, ויהי הום, או אבש אכל, חס בשני חלקים, כננו מתחלfang והיו. וסא אין ראוי שיחב שזולה, זה הכין מוכרטים. איננו מתחלfang כמנתגנדים, כי בלו הסטנים מודרבים, כמחוז בתנאים, אבל ראוי שיינן זהה. שהש ירücken, זוהה, שהא פעל בעול כחלה, כחלה בתנאים, או בכח קרבן. שלפון יש בלו חלקים מחלfang, לא יפלו, רקתם, בקצלה, פועל שלישים, כל מדתה הכהידות, שלפין שלימה, ולא נתדוק, ונתארדו, עד. שסא יניע, צקלה בחלק אפר בקבות שיגוע האחר, עמו הוא, אם היה, אמת בדוק שיגוע האחר, וגיע חמת הפועל, והרושה. אס יכל, אליו פועל, שניהו בכל חלקי, אוינו, וארה, בשותה בלו, כמקלזיו, עמו כונע מהשלישים, פעל של קספם, כננו, פאר. אבל היה, שהש יגיע חלקי פשרושיו, בכאר יופים, עמו כה. פשרושיו זוהי, בורעיסרבות, אין דבורנו, אך כה אבל הוא, לעניין גוזלו, והיה, כה עניין, הוא פשרושיו, זכמג, בענין, נקלו, שקויה, בחריד ברושה, וחום, שביר. חסמים, הנדרדים, אפר, נזכרisi, שלה, כחלה בתנאים, חם, מאסם, שיאם, כה, אוח, הלהמינה, שהל לא יכל, הפ withhold, הרחילה, להכריז, בין, חנוכתיהם, כבו, הקשילא, יש, בבח, כתינך, וכח, כקב, ומש. ובשבתוש בלהחვשת, לא פשרו, כננו, הני, ביש, חסם, שיכר, הכהוי, להפריד, ביניהם, כמו, החרב, כי, עצרה, זוזה, מלהי, עפויות, קובעת, ומליה, מרקד, בורכי, ומש, ושביבוש, כזיו, חתך, העצר, ויהו, חספתי, חקלו, יש. וארש, העצר, חפצי, ישובו, טיוו, משלישים, ויהו, ועצמותיו, קינך, ון, הערשים, ושן, הטריד, בזון, השומכים, שיש, בכם, כח, מתוך, שור, ולהזות, שמרית, והבוש, כפוד, בינין, כה, בצל, ווזו, זול, וסא, כי, הערן, פעל, וינו, ואר, כי, הערן, פעל, היות, רקא, אך, ושה, חן, בלו, במעכל, אוינו, כה, כי, הערן, פעל, לא, בלו, חלקי, אבל, בעצמת, היות, היות, בור, חומר, תקף, זה, טוע, בורק, כמחור, וראשון, ופושת, ותחת, ותיממות, ונקמתו, במעשרים, ושתי, ושתה, באלינו, ופרוש, לעין, ושביחו, כמם, נגך, ואר, כי, הערן, פעל, יש, במחוז, ותומך, בלו, במעכל, אוינו, כה, כי, אליו, זוהי, חנוכת, הימן, ותומך, כה, כי, הערן, פעל, יש, במחוז, ותומך, בלו, במעכל, אוינו, כה, כי, הערן, פעל, יש, במחוז, ותומך, בלו, במעכל

["פָּאָכָר אַ", "בנִקְרָה, הַרְבִּיעַ שֵׁהַת כָּה כָּס כָּמִיכֶל אַל יָהוָה שֶׁהָיָה בְלִמָּה חֲמָתָה, וְכִתָּה חֲמָת קָמֶר עַל כָּמֶךָ, וְכָל הָלֹעָם הִיא בְּשִׁמְרָת הַמִּלְחָם, וְכִל אַרְיָ שִׁנְסָה תִּחֲל הַיָּהוָה בְּיִתְרָכָל חֲלֹשׁ וּרְדָה, מַעַל אַדְּמָי, וְכִל אַרְיָ שִׁנְסָה תִּחֲל הַיָּהוָה בְּיִתְרָכָל חֲל

["קיה לא יויו שיתקר ושתנה אל כיוון ויתר המכבך\nוהיה קר ועומס תחון הפיכים הקה לא לאות אל אורים וכעיה\nבה וכשנה אותן אל אורים וכעיה אך כה שורקתי\nלוז כן העויכו וכירשף ממנו האס האשי מרקקתי\nוכנע העפישיות כהיות עכה אשות מופלת וفسר שיחו\nהחלק הראשון חזק החזר ויכנע ויכנע המהюיות מחכסה\nאוריות שלה עזר כהה יתא אנה חלקי השנש חזק הקורא\nאשות או תזette והצוה או חזק החזר מאד ואוכס הכליים\nהאורים ראו שידיערופס סהם חבר אדד ויהו טא\nעצר חס וואל הקובן וחכוץ והערף לאל רעצם קר\nוכן הריחות הכיכים והחרידים לא ייוו אלא לעם חס ומגיאה\nהנה הלהן בנשים הקדישים אשר יש בהם להלה\nלא ייוו אלא לעצם קר ודנשיס אשר יש בהם יובשף\nופירוק לא ייוו אלא לעצם חס ושהודור כשני ענינס בפ\nבנכי כה יוקר מלך הרשוב ומשהיר היבש והזום שחר\nרוהוכ ומכלן חיכו וואפי שהא את全年 כיוון אין יש פט\nברח ובמראה ופריש ככרה וחדרה וחיזה כי אנחנו כבר בארינס\nשהפישים הרפואות לעמים יישנו מיסרות מנגנים\nעפיה חונה ראשונית ועס המזון שאינה ראשונית והנה\nהוירן כן תקרא בעשך ושאף ישיה כבזון החנין ארי ארי\nא כח החוזה כר ההיוו לוג שארה לחיות כמבן פרא\nמראה או ריח או שעם הגיוו לוי הדבר תורא או ירי ושה\nושה昏ד האד כב היר לזרז וכנן לאותו המזון היהו\nאפשר שיחויו כב ככרה מewe לארת וארה ארי או\nעצר כנדים ראשונים ויהו אפשר שלא יחיוו בובנת\nבנידר לשון וואף שכבר חווים מיאה מקבלו לו ואחר\nיהיו שויים במובים בענין הנכון השני ככרה מכבך שני\nכראים וסיוו כתחליפס כנדי במוגת טנף כרא\nיתר נוטה אל אחד משני המרא וואף שלא ראוי לשני\nכרה כולל וכ ידך אין שטח ויהיו כשתים היהו הנכץ\nבהם ככרה הראשון והיהו הראשון וואף שכבר\nנגר משני תערוכת הרצק ענורים חרקס כתנדים ולא\nיהיו לכרה חנין ורושה כולל. הנה זה כן יתשר וינע\nבנזרק החריז המתערב כמאיזה ככרה. יהויה אוטו ושה\nכתרה בשרל ון ופשר שיהיו כח אינן כרבא באש\nוהל כרב אינן כה איר כר כקבור לא�שן זוהי כה יתוה\nהנשט בתערב בוער הברחא ותכמו וואף משתה בת全年\nיהיה כשתוה בכח היהה הבת המהיד כנ שער המהיד שוה\nואם ייוו יותר חזק הרכה כן הבקבל המרא היה רושם\nהערף ליכר ככ היכתנדכף כה רנים החתוב. יהו כרבא\nכحوיב שיהיו קר ולאו כירא או\nהככות ואוכנים אם היה עד: \"אוחו שאר לא כירא או\nאוחו שיא ליכריה כנדי בעס הככות ברקס אל הארי\nדב האיקות הכה לא יעשה רושם לדר ככרה אוטה הא\nהארהצלו כב כצג חזק עד שיהיו מיהאה. באלו אין\nבו כב כצג כלל ותערין שניהו נועגים לישא כחלב\nאם תערוכו שני משקים כאפורכי ערוב שיוו בדברא\nחזרה היהה הכחון משניבים סובכם בתגלליות והחרש לא", "ספב ב", "ישן האפֿרבי כהם לא רמו כן לא הקדונס המראה אלו\nיהו נידר המראה ואננה יתרא כילן. נוב דצינק אס\nבכל葌 המהיב וואל עצרה קי עלך כיס אל ניהיב\nההרב כוכזבנו כס אס יאר שעתם ההיוו כק ות\nכי הליכן איננו כראה לעצם והיה המהיב כהן חלקי\nכמה שהן מוקדז ומחובן אכל הא מתחא לא לחי פקר\nהנוכר בשוער הלנאר כב אס יתרא המתח שכו. וכן\nראוי שיציר העיכן כרב עכט ל夹ה זמונת אס יתרא.\nבכלית החום וחשבה שיהיו כק במרפלה הלהז\nככן שהיה נסכ במאורה הכה כן בשומט ניכר ותהה\nאותה וחנור יתרא הצהות הזאת אס שד מאלו האיכיזה\nהחנושים הראשון שיהה כה שתערבים כהם כהם\nיעשה רושע מבואר שHis כיל עוד ישת Davis איכים\nעודוקים מעשך לא יוש ורכיכים בם כי נס יברור\nכח ותוח כמעמים לא ששהויב אבל שהיא נורוב אחר\nהמעשים ברחת וраeים בברכז כהן שמעשים אל קה\nרושע כוכן חסנות אשר הוקיב כהן שמעשים אל קה\nהנוכות בהעדר יתרא ורני שיעור בנה יתרא\nהוותר ראוים ללהול ככ הלהק הסה כח אבל היותו\nהנבראים נמעז אל הור סלדינ עירמים יתש\nאפרת שניע אל הור כחלקים בעלי יתא כה מהד\nשניע אלי כראה החיצן וריא הנורע בליעד המוגב\nהכבר ותה כהות הרח ותוי על העתים מלפ היהו\nהכ&C ורדי כק תערב כהן כקעח חס כהן כח\nהתקת וחכוץ והחרוף ורדי לוג היה לער\nאף מזד לוע בלו חסן ורדי ארי בורא\nאלו הנו השעמים כן כלא יופל ברם זאת הרהכה הנוג\nהניכר כלה היה האופ כבדרות עת קומר הופלה ות\nוהלטות חוזה אשר יומע במעשים נופל בגד הקורא תורא\nרדי שארה\nהסם שמע יוה על החום וואף קר וחנה זה ברוב יתור\nמהית הסם יוהו לוג עסיה ירדה על קור וואם כה חס\nברוב הענינים יותר וחזק הרושם ירור ניראה הפעלה יותר\nנקד ואלו ייהו כק תערב כהן כקעח חס כהן כח\nכח הנעה ישביה קור מה שיככליה ורגה היה כהן שחי\nשיהרא לא יטס ישב עס בהות כה יופר ינור ות\nנקד ויתר נוכר וברוכן כנסום במעשים וכינס ות\nהאת לא תמצא כהירן וואל פאר אין כונ בלא שחי\nחס כהויב נוכר כבמינו ככ לוא חצית כר עפיש שיא\nקר בינוני נוב כיר אל מונז כס לא עת כר עפיש שיא\nרוכי כן האיר וינו חמוי וינש וחשעה עקר ההא\nעשת פניצאל אלך כס מאיר ורומאים נופי ורדי\nהניאים כה יושו ועומס הרפושים תשה עס כו\nביי-כק כס כה שכה וידר נזיר העס ההא הופ\nוהחלה וואו אוחו שיא ליאש כנשען עס כרב כיס כי\nקרא עס כה כה ותניש וילו טעמה כפיש ששה\nבפועל אופ עס ההא בחר שלא יOPER וואן אוטו\nשאין עס ליהו איה כב ענין אס חת א\nבכיתם גם תחל כנדי עקר העס אל הור ותחל באמת", "אף כה ירדו כה אומן וריא אומן וריא אומן וריא\nכד ויכר כה אומן וריא כה אומן וריא כה אומן וריא\nכד ויכר כה אומן וריא כה אומן וריא כה

["אַמְצָא", "חזרתו אַה שֵׁן כַּפָּעַל כַּמַּלְי חֲמָס כָּמַאַר וָמַתְנִי אַה\nיִּפְלָא עַם חֲמָס וְלֹא כָּפַל הַמַּצְמִי זֹרַי אַמְרֶ אַמְרֶ\nהַרֹפִאִים כְּלֹן הַמַּצְמִי עַד כִּי הָא מַסְרַק הַעֲכֹל בְּרוֹק\nשְׁכַקְגָּ וְדַרְבְּקַיִם וּזְמִילָ וְסְרַק אַפִּילְוֹת כַּמַּלְי חֲמָדַ\nכָּמַעְרָבָת הַמַּשְׁחִישִׁים כַּחְום אַיִצְקִי עַל הַכָּמָלִים", "פְּלִעַלְּמָא\nפְּלִעַלְּמָא", "וָמָמַן הַמָּמָס הַמָּדִיל בְּהֵמָּה אַצְלִי מִי שָׁהוּ בָכָדְנָה\nדְרֹפָאִים וְאִין דָּרִי שְׁוֵי הַמָּה שֶׁהוּ יִתְרַק בְּכִתִּי זָו\nלְאַהֲ מַה שֶּׁהוּ יִתְרַק עַד יוֹר זְוַ וְסַן כִּי עַכְדָּ לְכַל זְוַ\nלְפַס כָּמַר הַרֹפָאִים מַחְקִי הַמִּי הַמִּי יִצְחַ אַל תַּחְ\nתַּחְמָי אַחְרִים זָוֹת הַמַּצְמִי הָאֹד וְיִדְכְּ לְמַצְחַ\nאַהֲ הַעַב הַמַּשְּׁנָה אַל יָהוָה אַלְי כָּפַל הַזְּמָה מָשַׁחְתָּ\nוּמַשְּׁנָה אַל הָדִיּוֹנָי בְּהֵמָּה עַקְדִּי וָעַכְדָּ אַוְרִי\nוּמַשְּׁנָה אַל הָדִיּוֹנָי בְּהֵמָּה עַקְדִּי וָעַכְדָּ לְמַצְחִ\nהַעֲרִיָּ וְכָעַבְ כָּהַוֹרִי דְּבָרָ וְכָזֹמֶךָ הַכָּמַיִךְ וְלֹא\nוְהַעֲרִיָּ וְאִנוּ כָּסְר הַהַלֹּקָ וְעֵרוּ כָּהַ בָּכָּבוֹ בְּרוֹכָ פְּשֶׁ\nפְּשִׁנְתַה בָּאַל אַל כַּלְּקַל בְּשִׁוֹ לְכִלְוֹן אַךְ הִוא מִזְקַ\nפִּי הָאַצְמָ וְהַמְּרַ בְּרַג בְּחַזְּ וְכָפַי מַה אַמְרָהוֹן\nיִדְעֵרוּ לְעַה זְהַתְּפַנְּ וְכָמָּוּ וְכִפְי שֶׁמַּאְמַרְהוֹן\nבְּחַזְּ וְהַמָּמַּ וְעַכְדָּ עָוֹקְדָ וְקָעָצָה אַמְצָא כִּי לִי\nזְכָמָ וְהַמָּמַּ וְעַכְדָּ וְפְלָה הַמָּלַיִךְ וְשִׁכְדָּ וְכָסָ\nבַּשִּׁתְקַרְהַ בְּמִאְפָּ שְׁוַכְּ מַלְּ וְהַמָּמַּ מַתְחַכְּ וְכָסָ\nמַה שְׁתַשְּׁנַ הַסּוֹהוּ אוֹ בְּדוֹל הַעִפִּילְ כָּמַיִךְ בְּכָלָ וְכָסָ\nבְּשֹׁפֹּ לְחַזְּ וּתְחַזְּ וּתְחַזְּ וְעַכְדָּ וְכָסָ וְכָסָ\nהַמַּצְמִי כָּסָ וְהַסּוֹהוּ וְכָלְיִ וְכָלְיִ וְכָלְיִ וְכָלְיִ\nזְמַן וְזֶעַכְלָ יִשְׁרָאֵל וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ", "פְּלִעַלְּמָא", "פְּלִעַלְּמָא וְכָמָּהּ וְשִׁכְדָּ וְעַכְדָּ וְכָלְיִ וְכָלְיִ וְכָלְיִ\nזְמַן וְזֶעַכְלָ יִשְׁרָאֵל וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ\nפְּלִעַלְּמָא וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ\nפְּלִעַלְּמָא וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ", "פְּלִעַלְּמָא", "פְּלִעַלְּמָא וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ\nוְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ\nוְכָמָּהּ וְכָמָּהּ

["De operationibus medzinarum singularium\nספר בק", "המסולף נס קרה שיוו קעת העתמים בלתי מזוקקים וארה\nתיזוקו באורך כך כוyl בורז ענני כי הוא אין הימן\nזוקה חמיצתית לרוב כה ישיקע כהעפץ חורלו ונס קה\nקלה שיוו קצית השעמים מזוקקים והזכן עזרבה ויהוותו\nכמה הדבד שמררו אורך הימן ומשנה וחרופי תחתף\nהריפות וכרירות וכמו שמחק הימן מטר וחריפת תריש\nהענבים שמחר ותזיו אותו חלז כה לוקה וכשהי על העפץ והריה\nתחולח כה לוקה וכשהי על העפץ והריה יהו מטרק עם\nקабikutות ותכן להבריא השהיגים אשר יש בהם פנימה עפ\nמעוטה ואות לכל החר תכשר בתו סיכנה וכועיל ליש\nלשחול תזעלת הזרקה בהיותו המברינות איננה כי הלהשה\nוכל מה שהוא כתאר זהה הנה הוא הורע לאצום ורבל\nכי הבר הכוח ותזרף המוחלט כזוקים בקדרים ואה\nיחדה ברכם הקабikutות הנה הם כברירות יטרק ובכמה יש\nבנוכן הרם נס בקוקש איננו מתארו כויר מדרית בוח\nבשל שלמה האדום או ומישי בעטיו ולא יהו בנו\nשלשל הikhדקה ושכ כה יהה הקабikutות ויהו\nזוקה כן חתירוה והו כה המפנטינן ולך פנקי ענקציו\nהנה הוא אהוב אל המקרבים כי הוא ערב ושהו כן\nזומועיל לנהדית הטרש כי הוא ידדה שיהה שוה וכל מ\nמנקב לעצית וואובקיתו כה שמע העקביה הנה הוא צומצ\nאו כתיקות ובלכל כה שמע העקביה הנה הוא צומצ\nהכשר ויהו בו הקיטות עם רדיפות או כרירות והיו\nהרכוב מעצם אשי לעפלי הנה הוא כן לשתנים אשר\nיש בהם לחיותר ותתך נס כן אmed להבריא והנה יתבש\nיחרכבו כות כאל כויר ורכבות חסרים ופעטיהם על ה\nההקש אשר התנינו אתו כבר הנה זה הוא כה שנאמר ב\nשבעים וכש ישיבי שמשיהם ואוכן הדבר הממת\nבענינים האלה הוא בחכמת דטח והרופי ייפקשו יש\nהשעות זה ואוכן הזרה מתחדש מהות ומחתיד\nמקור אך הגנים בין ריה ועשיה החוזה ברוב חתיכי\nהעלה שהוא ברוב לחיוכת הזרה אל הכה המבריח הוא בע\nבעצים דכי אדי ועפם שיכן להיות על דף השתנות ה\nככל היכתת דבר בבעל הזרה אלא שהראשון הוא בבר\nכל מיני הזריח אשר יוזה בשר עקצית אופ ננויים\nלארה התיקות בו &ז &כ &ל &כ &כ &כ &כ &כ &כ &כ &כ\nהכויס &כ &כ &כ &כ &כ &כ &כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k\nוהנפש כמו הכספואור &ננירופ &כ &כ &כ &k &k &k &k &k\nבעצם כקרר ייחבר כו ריהו אין המוח וכל נושא הוא &כ &k\n&כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k\nואוכן המראים דנה דרכנו כה ידועת זה יתחלף ב
ברוב הענין &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו\n&ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &v &v &v &v &v &v &v &v &v &v\nלניוכו הכרה בענין אחר הכרה רוכית והיו שהכין ה\nהאדר &כ &כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k\nוקצית אל הצבע האדום ושהחור כי גניטה אל הלונן &כ &k\nוהיה בטעכ בכי &כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k\nמחותה קר &כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k\nיחרוף זה כדירים &כ &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k &k", "## פרק ד", "פנiology חסיד הנפרדים", "נאך שיט למסי גנף", "ופלות פירשות ופעלות דוכנות אל הכלליות והנה פנiology\nוהפנiology הכלליות כה כר קרור ויהוות ומשיביה והשבה\nוהבראה ויציוכא בז\nוהפנiology הפטרות כלו", "תתולה בכשרי התהוות בז\nוהפנiology הדובות אל הכלליות הם\nבקריז ויציוכא בז\nכלו הרגנה והשלווה ויציוכא בז כה ירי &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &

["עכף דסף ו\"מ\nעכף דסף ו\"מ", "עכף דסף ו

["קָמָת", "המִצְרַיִם וֹסְטָם כְּהֵדֹא כְּהוֹן כְּהוֹן כְּהוֹן כְּהוֹן כְּהוֹן כ

["ש\"כ\nש\"ב\nש\"מ\nש\"ב\nש\"מ\nש\"ב\nש\"מ\nש\"ב\nש\"ב\nש\"ב\nש\"ב\nש\"ב\nש

["ספר ב", "בהמינה ופעמים יבטל פעלם בהמינה ופעם יוכשרו וית\nניתוקו ותסיד רעחם. שלל הראשון שקט הסמים יהו\nבהם כה שלשל לא שואה כה עיר אל עוד כי אין לו ב\nשכעזע עיר זוקי וכשיחחבר עמו העוד יפובל כוחיכסם\nתזוריכר כי יש לו כח שלשל אך הוה חלוש ואין בו כח\nלהחכה חזוק ויריק מה שימצא מהלADERA דריקה. ושיה\nכשיחתובו בזונכלים שלשל בעוד חדותו לית דיכך ר\nרכב זכוכית וומחר שלשלן ותר האפתייס מאחר השל\nהשלשל וכשיחחבר בו הפובל הדקים שלשל כהרה כי\nם עחרים אותה הוזתכה. וכן יניברבי יש לו כח קובז\nזוק אלא שיש עמו כח פחתה כהסד כן פעלו. ואם יערוב\nבשין אדני או באקציאה יכיקז קכיצת חזקה ונס יערוב\nלהעכור וינקוב כנקבים כשר הזעפראן שמערבים אותנו\nעשרד וככפואור ואלזומים להגביע אל הלב וכד יע\nעזובד לאהף זה כמו דזע צבין שיעורב במדוקקים הנוקכים\nלעערם בכדך שלשל בו הפועל氳הכוון איהם שchem\nעכדר בכד בדוקיקו יכזדהלצאת קוד חום תפובל וזרע\nהצין מניע את הקיל ויאחרה מה שיתנועז אל העורקים\nבהתנדות. ואסנבים אותם שיבל פעלם בהמינה כמו\nשיהיה שני סטם פעלים פועל אחד אס בשני כהות כת\nתתנדים או כמו תנגדידס וכשתחלבו ירוה הנה אסידזמן\nשהאזרה שהם יקידים פעלן קירם החני ופובל ואס לא\nקידים האחד לא�גנינו זה לוזה כמו ויאולוי ושירובל\nכי הויאולוי שלשלים ברכיו והמיריכולגש שלשלים ב\nבעסוי ונקיבז החלקים וכשירהבה פועליהם אל החומר יחד\nיחבטל. ואס יקידים השירובליגש אחר ירר עלזם הויאר\nהויאריגל לא ייהו לאחר שהם פועל ונקדכתי הוהאלוי\nירוככו ואיר ירדו עליהם מירובליגיו וירעם אז היה פועל\nהוירובע ירדו וכדוניה כי האלן אין שלשל ונקק חמס א\nאלז שואל משפיים氳ע ומחוזה פיות העורקי וכשתחבר\nבו דריגנאן וכדוניה ישוח דריגנאן בדוקות כה שיגר\nהאלזין ויהיזק הכדילי פיות חערוקים ויהיה בטחן אולו\nם עקרים במשלשלים מועזילים בידיעת תבער הסמים וע\nוזעישתם", "## פרק I", "כלקוטת ומסרים ופרהימים הוא\nהנה הסמסי קצתים צמחיים\nקצמם כעלי חיים והמחצ", "והמחצכים היהודר טובים שבהם כה שיהיה כהם. כהמח\nמהמחצבים הידועים בהם כמו קל. די קכברס כלומר מארץ\nכתיים הנקיאר קכברס וויטרואול כראמיית. ועוד שיאו נק\nנקים מתעיבת ככרה. נס ראו שהיה הגלק הא הוא העצם\nהזווקק בענינו לבלני חס. בטרארו ושעמו המיוחדים לות\nראוכנס הצמחים יש שהם עלים וסמה זרעים וסמה שרשים\nומשר עשרים ומשה פחרים ומשה ציצים וספרים וות\nכדמ ירטרופים ומשה הצמח בכללו כמו שהוא וחנה העלים\nראוי שליקנו ארה שליחות לקוחתם מהPORיר שלהם וכ\nוההארצות על תכניתם קורס שישתה מראיהם והסיד וו", "כל כך קורס שוביל העלה וושר ואסנם הוריכתה הנה רג\nראוי שליקנו אחר שלישים גדרנים ויהי כח ידוהות ות\nהומיתות ואסנם השרשים יוליקנו קודם שיתחליפו\nהעלים ל conلو. ואסנם הפואלים הנה ראוי שליקנו אחר\nהפריזה השומיה קורס שיכבוש ויהו ולו. ואסנם הנפגש\nליקטוט בשכושלו. ולא תחליפו. ולא יתחליפו. לא\nהפרות ראוי שליקנו אחר חום בשומם קורס התעתאים לא\nלPOPIL NEN. וEN. וEN. וEN. וEN. וEN. וEN. וEN. וEN.\nרעננים בעת שולז דעם. ולו. ולו. ולו. ולו. ולו. ולו. ולו.\nקזמים וערנפים פהנה כהישים והזערים יותר שחרים וו\nומלאים והפריות יותר בקשיים יותר כבדים כי יש הם יו\nזותר טונים ורגודל. איננו ספicks עס צנינות ותפיה אבל\nכשיהה עס כבדות אז היהו יותר משכון מאד והמדוקט ב\nכזכות איד יותר משומח מחליקו בעת חלה האוד ונק\nמחננים ושereg ויהר יותר קטן ברוב וההריים יותר הזקים\nממדוקרים ואסנם שבקס צמחה נשבה וחוזות ונק\nומקמים נחורים יותר הזקים מזוהתם ואותם שצ他们的 עס\nבנזע. במדוקרים כהם חורא בזמים כהו בז. בז. בז.\nכזרוב. כהנסר ומדוקרים כלהם יוורז דזקים כה\nעכדוק ונק כהנסר ומדוקרים כלהם יוורז דזקים כה\nעכד

["## כאר כ", "שהיורת על הענין הנופות כהיו כל דוחה, ויהו הלהות דה. ויהו האזרים שארו כל־כד, ויהו הלהות דה. ויהו האזרים שאר

כפיב

כפיטל הקול מהשועל מהולי יריאה הנקרא דיאתייאו ב
בער כהליין הנקרא סל בער כמכאוכי הצלעות יכישר
התכונה כהעלוף רגקרא גס בכרב. מכieder השימה הנקרא
אכזב כעד יכישר הקול ויוכبهו מהשועל יכישל מחלוי
הצלעות והד ואת אל גוב ונגב בנגדי הרים בדם הקפז
בריאה מרוע כזון הלב ההם סרפיפת הלב הקר רגקרא נופ
נופמן כער ירכיה החלב ינקי איברי הנשוי מהירוניקה והא
והאסכרה תנקרא דחכ בער כמאודעי הנשוי בנסות הח
הזה וצלצול הקול מהשועל הישן מהטיגלא וודק החומר
מרוק הדם יזוח הלב כרוע מזוג הלב הקר פרפיק הלב החם
לוז איבוי הכזון יחלש האצטומכה

יכישר התאה ויעיל מהפוקה ונקרא פראק בער כהרוח ה
היוצרت אל התרון הנקרא נסא בער כהרסאן יועיל מכב
האצטומכא כמכב הכבד מודסות הכבד חחמות יחליש ה
הכד כהשקו הרטי ובער אסתקסא כנפח השחל יעגל
יפסיד ההאה מהאסנסות יוליד הרוח היגור בתרון וה
והאצטומכא מכודשת האצטומכא אכומט הכבד מודסת
הכד הגדה מהיזדה הכנברכם כהשקו השרי כמכב ה
השהול יזזק האצטומכא מהתאה הנפסת יוליד האסט
האסטנות דיפה האצטומכא ידדה כהאצטומכא יקטש ה
הצבה יוחק הכבד יריש אופס הכבד בקשי הכבד כ
הכירקז השחור כן השקי הכנורי כמונסס השחל יפסיד
העכד רע אל האצטומכא יוליד החלה פתה אופס הכה
הכבד ממעכית האצטומכא ינפח האצטומכא יוקי הכבד מ
מסורתי הכבד יוליד הירקז יריש השקי קושי השחל
לוז איבוי הנעריה ישלשל הרטבה ישלשל

המסיסות יועיל מהשלשל יריש השלשל והקיא יכעב ב
במעס זוליד העקיזה כהדרקים החם מכודשת המעים בס
מסרין הציאה ישלשל שניהם הלהת השן עטס מעט ו
היהא סומאל אל בור בער חצך כיס הששת כמכה הכליות כא
כייב כיס הששת כמכה ררדה וועיל כמסודשת הרהם ייחכם ה
הרחם ירישו העקר י肋ור אל הרהוין ישלשל דס וס ומע
ומעט השפה יוחק העכות כמשותרי העננות והא, שלהכ
בער ישלשל הרחה כשלשל הששת כמסודשת המעים, העצום
הנקרא בער סרג מבובד פי העתעת הנקרא הורגנבע.
כאליש יסודה הצואה ועздו, הששת העשתה וס יזיק הכו
הבולוא החרץ נגני כיס הששת רפיון כיס השחן יעצור הג
הגרת הרחב כקושי הרחם יציד הרחם ישמור העורב, ווע..
השליה יעצר דם הוסת ימעש הקרי, יועיל כמסורתי
העכות יסלפל דם יוליד העצור הנקרא סגבע ינגע ח
המעס מהירקז הרהוי כחתולעים ישלשל הצואה כית
השנתה הכונלא מהולי המחוכה והא דיאכיטיש כמכודשת
הקולוא נרג כיס הששת ינקה הרחם צרות פי הרחם יועיל
מרחות הרחא ירוננה העורב ימהר הלידה יערור תאות הם
המשגל כרוב הקרי בנגני הענבות ישלשל הכרה האדומא
והשחורה יועכב מהשלשל ונקיא הנקרא היצא כהעקיעה
הנקרא זיזר בער כרדורק החוסרי כבאבי המעום, ישל
יששל הוסת הטפת השтан כיחז הבוליא הצעז כו
מורס כיס הששת והכוכו יזיק לבנים השтан יעצור דם הום
הוסת הätigן פי הרחא ייכנע הרהוינ ינציא העורב ינקה הין

הוולידות ירבה טפת דזער יוזק האמך מכקיעו עונבות
הוול הגדות כמקורות הישירות חגדות כמקורה

הוסר והיא כטנף בער כמקורות יום הנולתת כעד טחיס
דיס וואאל אין הזרף בער כהקירות הכערויות מקדית ר
רכיעית מקדחת יום הנולתת כעד היעריה מקדחת שליש
בפולה והי כמקורות שחיישת מקדחת הלהיזה הלבה והיא
בכל יום מקדחת יום בער המורסא מנגעירה תנקרא מאץ
מקדות הלהיזה והמשפותה כהשפתה הנקרת דח. בערים
מקדחת שינה כמקורת מזומת הרעלע הגלריה השישים מש
לוז הארסיס תקיאר יציאו השדשים מש

מכורת האפלה מהכר�מי ינורגינ מאנתנת הים מע
מעריכר מכנשן הכבל השינה מהضعים הארסיס אס סס
מסת מהשוכרא מהפרטרות ייהור הנחלכש הלהיזה הנקראת תינן הים מחל
מחלאכל מהכיש כהפיזה מהפיזון מהצרעה הנקראת דליחק
בעריכב נכישתת השרף כחרד ונקרא בער יניאר ח
הוזה הנקראת אבן ערס מהضعים הארכני היהור הערץ
בקיר אליר כחכון כחרד ונקדמ דומח ויהו כהעפלה החרץ
הנשר כנשיכת ארס החלה הנקראת עלי כמברת הגדכ
אות הלאפ.

אכדיל אל ילא כלוינ

ברם הלך בלאכט

דינש אכ לונילומת

הא צץ צמה ענול כתנונת הלאה ייש בוע עס יוניקט
מה ויהו ככון לבן יש ממנו כרכומיה החרדה הלהיז
וטעכו יותר כר וריחו יותר כראה. «אך דיאסקינישת ה
הויליד כטשון ממנו וכרכומיה כל ששה ויהו חח ה
הריה, ונאף שחייה כינן בעקר ועכע חליש וחייה כ
מראה כנון תלארן חלאר הימכע האמה
בראשנה יבש בהככליל הא מודכ ווחמיות ירומק
ואמר דיאסקינדש שmah כזב כוור ותחס
והמלה יש בקזירות עטס עם הכהב ונסבתה כישל
אסר דיאסקינדיש ששה מכו כמותה וחדים אמרצ
שטציו לעודר עס כיו ינוש כקושיט הכאכומיה מא
כתום דוקה ומחק הגדכ. חם רכות ותצוהים מזומל מ
הכצמשים הממים והקשיש וככל כן שן כהו הנטוש בק
ונקרא כמ בתכונ ונס כן כנורב בחליכן ביצוע בק
פניגריג ורעז פשתה והכשכב כפי המקוקות הכותב
והענין יועיל בנוגעות הלהים וניכוד הרכתי וערבי
אל שהשא טרני במים מעורב עם עטס מהדבריםהכיש
ככמ העצמים ושהיט ותעדשים אברי דרשי יעיל. במש
מסורתי האus וכאבש עס ו�חכושת עס עסיקחעכ
הנקרא כמ בתכונ ונס ובייש כה שאר וס כנירקמ א
אך כנ יועיל כהאבא יותר מה ועשים כמבי ציקמה
הנקרא נטང בערבי ושבש כה אבש הלא אברי ציקמה
יועיל כמורות הערין ותחבשת עס עסיק ענכים וכא
שנאמר אבוי הנעריה יועיל כמורות הענכות והביש
תחכשות עס ענים ענבים וכא שנאמר עכמ מבישל בין

["מס�ר ב", "## פרק ב", "איסן ובלישן אנישים\nהברות הוא זר' איר\nהרומיה הוא פחות جدا.", "הריפות מונגפיש ו.ז. בו מתקות הוא יותר חס להכטי\nהמסדר הragומית והיתור ככר נישתה ממנו דרדרם וחצי\nהמסר אס גניזונים הוא חס ביכת ו.ז. בישלשת ו.ז. איר\nדיסקר צוים בשיק האכזב יתך הרוהות. וכל שן כש\nכשה איר ו.ז. ב.ז. דודן קירט טהסטים השופטים הכנות\nהנניעים ו.ז. ב.ג'ב הפנים ו.ו.סידות הקזנות איררי הרא\nאם ו.ז. ו.ז. ו.ז. ו.ז. ו.ז

["848", "פָּקִיִת וְמִקְוֹת וְקְרִיִת מִצְרַיִם הַקָּלִיח וְהִתִּיק שְׁלֹו יִזְרַח זֶקַח וְזִועַק הַתִּיק שְׁלֹו בְּיַכִּי הַשָּׁפָל וְכָבָד עַצְמָא אַרְצָי וּרְאָ וְקָסַע מִצְרַיִם הַשָּׁפָל אֶרֶב הַשָּׁפָל וְעַצְמָא אֶרֶב ה

["ככלא", "וַיָּקַח אַל הָעָלָבָה הַנֶּהָב בְּשִׁמְחָה וָהוּא דֶּא הָיָה הַסְּמַע הַבָּלָב וְכָמִיקַת הַעֲקָבָס וּבְחֹד הַמֶּמ\nיִקַּק הַבְּרָא. הַבָּהּוֹ וְהַנְּעִים יִבָּשׁ הַנָּעַמ הַחֹצִיּוֹם", "וּיִקַּק גַּנַּע הַקְּרָב בָּשִׁמְחָפּוֹ בּוֹ כָּל הַסְּמַקַּם דַּיִּק אַל הַעֲצֹכ הַבְּרָא מַעַט וִוְיַעַל מַכְאַבְּנִי הַצְּבִים וְהַפְּקָתִים וְכָצֹן הַנַּקְפָּא לָפָל אַנְלָא וְכָל שֶׁכָּל יִנְד הַנָּשָׁה וְקָל יִעְשֶׁק הַחֹצִיּוֹם שְׁלִי הַסְּמַק הַעֲשִׂו הַכָּמ וְהָא שְׁבַל־עַרְבָּ. אַבְרָהֹם וְיַעְלַמ מַכְפָּה וְהַמַּאֲקַנְנָא הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו מַכְוַח כְּשֶׁשִּׁנ הַמִּצְעַנִּוּ וִי הַזְּמַק וְיַעְלַמ כָּפִילְפִּוּ וְהָיָה רֹחֵף הַפָּה כָּד בַּעֲרִבִּי", "אַבְרָהֹם הַעַד שְׁאַשְׁכָּל כָּמַנְחַד הַתָּרָא. אַבְרָהֹם הַעֲצֹכ הַבְּרָא וְכָל הַסְּמַקַּם כָּמַנְחַד הַתָּרָא.", "הַנְּשָׁמָת הַחֹצִיּוֹם וִוְיַעַל מַצְרַי הַשְּׁמָת מַס הַשּׁעֲל הִישֶׁר וּעָבַד הַקְּל וְכָלְקִטִּים כָּמַנְחַד הַאֲרִיּוֹק וְשִׁכְשָׁוּ. אַבְרָהֹם הַמַּנְקַל וְיַעְלַמ מַקְשִׁי הַשּׁעֲל וְיַעְלַמ הַאֹצְטְמָא וְעָמְדוֹ וְיַעְלַמ שֶׁלִּא הַצְּפִי הַבְּרָא כָּל הַחֹצִיּוֹם שְׁלִי הַסְּמַק הַעֲשִׂו הַכָּמ וְצִוּ מִצְוִי הַזְּמַק וְוָיַעְלַמ הַשּׁעֲל הַקְּפָא אַסְרִקְיָא וְכָל הַשּׁעֲל הַחֹצִיּוֹם וְיַעְלַמ הַשּׁעֲל הַסְּמַק עַד שֶׁהַפִּל וְכָל הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו הַכָּמ וְכָל הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו הַכָּמ וְכָל הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ הַגַּנִּי וְכָל הַעֲרִבְבּוֹ. עַמְּשָׁה כְּמִצְחָל וְשִׁקְמ וְכָמַנְחַד שֶׁקְלִים על הַצְּמָת כָּל הַשּׁעֲל כָּמַנְחַד וְזִמְצָו הַצְּמָת אֹתוֹ הַיָּשֶׁב", "וּעָבַד הַשּׁעֲל כָּמַנְחַד וְזִמְצָו הַצְּמָת אֹתוֹ הַיָּשֶׁב וְכָל הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ אֹתוֹ וּרְכֹךְ הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ. הַקְּדָשָׁה הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו מַצְרַי הַשְּׁמָת הַסְּמַק וְכָל הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ. הַקְּדָשָׁה הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו כָּתְרִית הַחֹצִיּוֹם הַעֲשִׂו כָּל הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ. הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ הַגַּנִּי וְכָל הַעֲרִבְבּוֹ. עַמְּשָׁה כְּמִצְחָל וְשִׁקְמ וְכָל הַשּׁעֲל הַעֲרִבְבּוֹ. עַמְּשָׁה כְּמִצְחָל וְשִׁקְמ וְכ

["ספר ב", "המפָּל וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ ו

["פֶּרֶק", "## פֶּרֶק יָ", "פֶּרֶק יָ\nודחיה וּלְכָל\nוכלָּכָל אַדְמָס", "הא אל ערדנית ההוא סקל כִּין הכותה הוא כָּל אל ב\nכדד והוא אל רסח והוא כָּל אל צועק וּל הווא כָּל מרים\nערפּט־פּטּר וּשְׁנִי וּרְדוֹא וּשְׁנִי וּרְדוֹא הווא\nאַשְׁכְּל־הַטַּב חֲמָשַׁכְּל־הַשּׁוּיָת רַהְכָּל־הַיָּה\nכָּנָדַי וּוֹקֶפֶּה שָׁלֹשׁ זָמַי־עֵזְי יִעְוִי סְמַחְי\nהשּׁוֹל שִׁקְל עַל חָמָן עַל גָּד הַשֵּׁה אַבְרִיָּה אַרְיָד־קְוָדָר\nעַ חָמָן עַל גָּד הַשֵּׁה אַבְרִיָּה אַרְיָד־קְוָדָר\nהַיְרִי בָּנוּן כַּשְּׁעַב בְּהַאֲשָׁה בְּרָדָם חֲמָל תַּכְל הַאַסִּים\nיִעְוִי סְמַאְרִים כָּל מָכְל כַּשְּׁבַת־כַּשְׁכָּת", "## פֶּרֶק יָ", "אֶצְרַק וּ אֶצְרַק קְלָטָא וּ\nהַמָּהוּ אַרְדָּמַדְדַּי שְׁהֹ\nכָּל אַל מִעְוֹא חָוּלָתָו אוֹ שְׁהֹ", "שְׁפִוֹ הַזְּמַן וְאֶסְרַו שְׁשַׁנַּי תָּמָת הַלֹּכָה בְּכָל דַּב\nהַכְּמַח הַיּוֹר משׁוֹחַ מֶה שְׁהוּ חָפָי הַטָּמֵר וּכְל הַטָּמֵר\nכָּל הַפֶּרֶק יָעַרְבּוֹן עַל תּרוֹפֹות הַיִּגְה\nאַכְל הַאֹרֶל יִשׁ בּוֹ תַדְמַהַכְּל הַאֹרֶל וְכִיאְהוּ הַוָּוִיל\nכָּל־לְיַהֲשָׁה הַקָּרַן זָכָם וְהַגְּלָס\nאַכְל־לְיַהֲשָׁה הַקָּרַן וְכָל־לְיַהֲשָׁה סְמַד־הַקָּל\nוּחָזֶה יִעְוִי מַשְׁעָל וּנְחִד הַיָּהוּ אַבְרִיָּה הַקְּרַדְמַי\nכְּשִׁבְלַעְלוֹה עַל סְעַד דַּכ הַאָל וּכְע בָּל אַל בְּשָׁמָּהּ מ\nחֹשֶׁב יִרְבּוּל וּפַשְׁלִּי הַקָּל וּפַשְׁלִּי הַקָּל", "## פֶּרֶק יָ", "אֶצְרַק וּ וּלְכָל־לְמִש\nאֶצְרַק וּ וּלְכָל־לְמִשּׁ", "הַמָּהוּ הָא עֶצְמ הַעֲמַרְתָּה\nחֲמָה וּכְהוּ דְּמַד לְכַחַת הַשּׁוֹף הַכָּמַח\nבָּנוּן הָא אַשְׁר לְוַרְקִּיעַ\nבְּהֵרוּ וּהֲדִי וְלָא תַעְד עֶצְמ דַּב זְל הַלְּמַת וְהֵדַי\nנִקְל־מֶד אַשְׁר לְשַׁכְּל הַכָּמַח כְּרָאָשָׁוֹ וּכְשָׁנָה וְהֵדַי\nזֹרֵי חֲמָק וּוֹקֶפֶּה בָּלָא נַשְׁכַּח נִפְסַק כָּל הַגַּרְתָּה הֵדַי\nסְמַנְלָה קָבַק וּוֹקֶפֶּה בָּלָא נַשְׁכַּח הַמָּר וְהַגְּנָעַי יִעְוִי אַל הַגָּנָעִים סְמַד הַכָּמַח\nהַנֹּק וְסֹמָר הַכָּמַח וְהַגְּנָעַי יִעְוִי אַל הַגָּרְדָּמָה הֵדַי\nלְיָ תַנְע וְאֹס הַיָּמָנַת יִשְׁרָכ וּכְשִׁירְבָּהוּ בְּדַנָּג\nנִסְכְּר הַמָּח אַבְרִי הַיָּהוּן וּכְשִׁר בְּרַבָּהוּ הַיָּהוּ סְמַד פְּנַּח\nסְנֹפֶת נַנְעַשִׂי אַבְרִי וְהַעְיָה בְּשִׁכְלָנוּ הַאֲשָׁה יִעְוִי\nבְּגַרְת הַדָּמָה תָּכָרְתָּה כָּמָשְׁכִּי עַפְתָּה שְׁפִּוּ", "## פֶּרֶק יָ", "אֶצְרַק וּ וּלְכָל־לְמִשּׁ אֶצְרַק אֶצְרַק\nקָסָמִים מְרִצֹּצִים וְהָא חֲד תָּ", "חַמָּה הַרְפִּי הַשּׁלַמָּה אַדְמָה הַדַּי וְכָל צְמַח כָּל עַשְׁכָּל\nהַחָשָׁא אַיִם חָלַל כָּמָר וְאַסְרַד שְׁהוֹא מֶסַי הַשּׁלָּמָּה\nהַכָּמַח הַמָּר כָּמָר הָא הַמָּר וְהַמָּר מֶא אַקְיִפְשׁ, פְּנַּח\nכָּל כְּמִתְכָּל בְּיַמְּלָה בְּשִׁמְדָּמָה אַל הַאָוָה וְסָה שֶׁ\nאַבְרִי כְּלִי נְרִיחוּ וּתְרַח חֲד כְּמִשְׁבַּח הַאָוָה וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nהַמָּלָא וְשִׁקְל הַנָּפֶל וְהוּא וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים בְּכָל־לְיִשְׁפִּים\nאָל־שְׁהוֹא כְּדֹ וּבְנַבְּכָּל כָּל־שִׁיִּת אַל־פְּלִי הַאָצְמָת\nאָפּוּר בְּכָל־שְׁתָּה כָּמָר עַל־כְּלִי קָוִת הַרְפִּי אַטְפָּה אַטְפָּה\nהַרְפָּה אַסְלָה יִשְׂתָּוּ וּכְל־שִׁבְעָה כָּל־שִׁבְעָה הַיָּהוּ בְּדַנָּה\nכָּל־שִׁיעַת הַפִּתְיִבְּכָהּ אַבְרִי הַמָּר וְהוּא רָפָל־פְּלִי הַאָצְמָת\nאַל־שְׁהוֹא כְּדֹ וּבְנַבְּכָּל כָּל־שִׁיִּת אַל־פְּלִי הַאָצְמָת\nאָפּוּר בְּכָל־שְׁתָּה כָּמָר עַל־כְּלִי קָוִת הַרְפִּי אַטְפָּה אַטְפָּה\nקָמִי כָּמָר־שְׁתָּה כָּמָר עַל־כְּלִי וּטְשַׁל רָס הָוָת וְאֹס תִּ\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב האַזְּ וָאַבְרִי הַשּׁלָּמָּה\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב האַזְּ וָאַבְרִי הַשּׁלָּמָּה\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב עַל כְּלִי וּטְשַׁל רָס הָוָת וְאֹס תִּ\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרַדְמַי\nבְּכָל־שִׁיעַת הַפִּתְיִבְּכָהּ אַבְרִי הַמָּר כְּלִי קָוִת הַרְפִּי אַטְפָּה אַטְפָּה\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרַדְמַי\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְיִעַל בָּכָב וְכָל־לְיִשְׁפִּים הַקְּרָבִים סְמַד\nוּכְשִׁתְהוּה עַל שִׁיִּת רָשְׁמַוְי

["ספר", "## פרק בק", "אנדרא ושהיו של הורא", "אשה פטרידה הוא הורא הוא החרית ובלשן אומדאי", "המהות יש כמינו שוחור ולא יותר זדק והשחור הוא אין מעריבן אתו בכסונות ושרשו קרבו השעם להשהב הנק אסגרגאר וטעמי אירוריה.וכגנאר מאחור העולן אין וח בכנון וביום שהוא אמור. אין וואסכן וארז וואסכן וואסכן בלויה ויהו אירן שלד אירן ויהו אירן שלד אירן ויהו אירן בלויה ויהו אירן בלויה ויהו אירן בלויה ויהו אירן בלו

["מאכד", "כנופת שלה־ת בשכּן זית וֹכִן אַרְבָּא יִעְצִיחו הַדָּם לַחֲנַק אַ לָשָׁכַל וּבְכָרָה וּרְאָה עַל הַסְּמַק הַחֹמָר וּכְוֹם מִדְיַב וּכְוֹם מִקְוֶס וְכָמָלָים וְכָמָלָים פִּלְי הַגְּנָבִים וְעָצֹור הַדָּם וּצְמִין וְאַבְרִי וּרְקִין מִכְוַי הַחֹמָר וּבְכָרָה וּרְשַׁבְת הַלָּבָנָה הַסְּמַק הַסְּמַק וְתָצְמַת הַיִּשְׁכַּל סְרֹסָת הַלָּבָנָה הַסְּמַק וְתָצְמַת הַיִּשְׁכַּל וּשְׁמַל עַל הַסְּמַק וְיִשְׁכַּל וּרְשַׁב הַיִּשְׁכַּל בְּשִׁמְךָ בְּיִשְׁכַּל הַיִּשְׁכַּל הַיִּשְׁכ

["פֶּרֶכ", "## פֶּרֶק לָהּ", "אַצְמָנָה אַצְמָנָה אַצְמָנָ

["מאמר ב", "הארנט שקטם כל אכל אם שיתנו או ימצהו בו והשקקים בכני שער דשה גדולה המורשת והצמדים יננע המודרות ובת החמות המבות הגד�ם ובנוגל לוגנין כל הדרקים. עירוהו באודם בזעה זלוז וימשכו בו כמות הגדלים הנקרא נקרא נקרא בע \"שקט ובקה ושה בבלב\" חלון הראשון ישף אס יסם \"שקט ובקה ושה בבלב\" חלון הראשון ישף אס יסם \"שקט ובקה ושה בבלב\" עס סור וועפרא\" ושקיש באכף הראשון ובקבל התונה והמסבנה באכף הראשון ישף וזרה ומכנו ובכל השתবה אמרה עירוהו עירוהו עירוהו עיר

["פֶּרֶב", "נאשלוינו הוא ספיני הובא שמו כו וורשקי ציוד ב'הש' ע'ל אפריש ויהו כו כל שן אינני כתבש יס ב'הש ויה

["באמר ב", "עליו קליים בין עזור הבחן אין אבереים יתח ותערוכים והגרויים ותגרשים איר לעיו כvicrants מעורב עס זופא וחרדי הרג התולעים וינעס. וכן הסנבר הנשה לברכתות וככלינו איר כמרכזים הוא יתור זדק כזה. הקדומות תכשל שרש אוכל עס כי קרטס מעריל מהקלהות הישנות והארס כשוויסים פרי איר מכון כמרכזם העלים האדום ויהיש על השרצים יורнем. והשני מינים האחרים יועלו ננשיכת האפעה אם שינו אותם או יסחו בהם.", "## פרק מה", "אלישא ומלשון אלמשו הוא\nקטנית אכל מעבר ליס דומה\nלדישים. התח תאמר והוין", "והיו דריכ כן ננספתה בשבעה אל. לא שאנו זוכרים אותו בשער הזה כדי שיודוע וžeר ווירן כלא. השכף אמרו אנשים שהוא קר. וובו וארח אדירים שהוא חם ויכש בכה ומפעלים והסנrai הוא זדק תכרוק. ועל דעת ידיאקרידיס. הוא שורף מפֶּפֶס החני יברוק. הוסיכם מזח. אמרה ראש אסנו אנשים כי בשיעזרהו בה ישיב השנים. אמרו אגשנים כי כישנדי בקצם. אמר אסף כמגלה פנוי. הוא כהן בקצם. אמר אסף כמ

ספ-ב

הוא פשטנגא אברי המזין יועיל לשוזא אכרי תנועה ינקו
הכליות ישלל השחן

## פרק נב

אלספאני ובלשין איש

איסיפייפני אני חושב ש

שואו כרעה נמיס אב

אכרי הנעירה ינקו הכליות הארים הוא הזזה נועלתו בת
בנשיכת הכלב השיטה

## פרק נג

אססן ובלשין אל גו

וואשון המהות הוא

עשב דזה לאלחרס

זלכן נקרא תרסא השבע חם יכש בראשונה הכפעלים
הסכלות ייסרק ויושב ביותר העני יועיל מרכסם רנק
הנקרא כף ויהוך וכל זה בשנוי הארים אמר נדינס
שיועיל בסנלה בנשיבה הכלב השוטה וככר בחרפאז בר

רבים ולכן נקרא בלשון יון אלגואשין

## פרק נד

אסטרשיקום ובלש

ונבלשן אינראיפי

הכהות הוא רנקא

באללה אביל

הכעב ועכש קיריות ותינ בוקצץ

הפעלים והמרנות בחוזה מزيיך עם קור המודلات
והצמחים יועיל מודסות מעבר שתהן הנקא חלבי ש

בשיעלו ככנו תחבושת או אם חולי אוחן

## פרק נח

אדוקי אינטלקט

המהות הוא אלין כן

המהות הוא אלין כן

הבבא הוא קפריש חד הריה וככד ולו פרי תוך קליפה
השכח אמר הגזור בער רל מתבודד שהן מאז חזק הש

השכח מהכבנאי וענבר השועיל הוא מובליבא
המדות והשחינות יועיל מהמרוסות הצויניות על דעת הגנור
והמשקה מכני עד שתי אוק יזוי ומשחווה על הכוסות

הציונות ויהיה מופלא מאד באזיה מקום שתהיה המור
הבורסא הארים כשיששחוהו על נשיכת הצריע יופא

באורה שעה

## פרק נו

אנניגן הכהות הוא אל

אלין אלמני אלכרא

יודוע השכח קרו בש

הכעלים והמרנות יתנאי בקביצתו לחית הלהיוות

אכרי הזהה טוב ברקיקת הדם

## פרק נו

אפרקסיק ובלשין אבר

אברוק הכהות הוא סס

פרסינקרא דבהא וארס

אכרי הראשון הוא טוב אל חברין

אוסטיליא אכושילין הכהות

הוא רופא: פרסית צכו

## פרק נח

דומה אל הדלועים ואבר

אל בוזי כי הוא ידוע כזה השם הכנות והנגעים אמרו בר

בי הוא הדבר היחר כועיל לנגעים השריים או אל הכוח

שהוא בצעידם ומהברס יד

הכהות הוא ותברס ות

## פרק נט

אסנס ובלשין אשי

אשיאו הכהות הוא

האכן אשר יולד עלוי

המסה ונקרא קרוף הפך של דונמה שווה מולעתו כטלו
הויס אשר ווהיל הים עלינו פחורה הוא פחתה ומחבר וכנכלע אט ו
פרחן אש יועילה עלינו הוא פחתה ומחבר וכנכלע אט ו
ובowך מעט הכשר המצעיש בכלי נישיה המוסדות
והשיכים יתך המורסות כשישועו wnכני תחבושת עס מר
שף האלין הוא אל ביטס נערבי זוהו וחתף הכמת

והנעי יועיל מרננIES הקשוה וישנום נחkee הרגוים כלי המיר
הפרקים יישע עס קסק השוערים נחkee הרגוים הנקרע
נסקר בע"ר וכשישיפנו הקצנות בתכשיל יועיל יChem אב

אכרי הנשיאה והזהה אם ליהכו כנכו עס דש וועל יל ל
לננעי הריאה אכרי המזין יועיל בשומשחן כו עס סיד

חומץ על הסהול

אסיט ובלשין אטטער הוא שיט

שישר הטעם בשנישטיל

לה בראשונה הכפעלים וומנלות

לו חימוק מועיל הוא מופלא העני ייסר בחרב במח

אנבן חרי בחרב ליעישם

בריניגל כלא אירבה חם

הכהות הוא כלא יולד כו

קליפת וכע ציוף הוא כישת לאדום כל שהוא וס כהל
מהלך ובריס וומיס לעלי האשניא העני דמך הוא

הו יכקה הכח המקרא כף בערבי והברק וראשו טרוף
צומח השער בחולי ישונע יתות עס חליב הדוב התחט
וכאשר ייחשבוהו ככו שהוא ינלה השער אמר הרגו ינבר

יברק הראות בשיכריו כנכו הארצים נחשו סכמים
הארס והוא הורר לפ' שהוא נגנע הרא

אסטר ויכוש אנסטואש

המהות הוא כם בראבניא

פרסי השבע הוא חס קק

אנניגל ובלשין אגנאלישת

הוא אינניגלוק נציא

קדיילינא ונא אל שותילא

## פרק ס

## פרק סא

## פרק סב

## פרק סה

המהות שני מינים האדום מהם ציוד הוא אatel רכבוי ות
והאחר הככלית הכנות והנגעים הם נאלו אל הכבות

וכנעו ורסום ומוכס המזמים הלהיעו כנמען
הפתישתות ית עס אביו הירש אס עזשים נברר בסי

בכיכום וכערבי גניאן אם אין עזשים כו סטע וודור יי
ליהו לנא כריכה כהירש ושקט נאכש אשר כננד

אותו הזרז אכרי הנעירה כשישתהו וביין יועיל לכאבה
הכליות והשבו אנשים כי אשר בעין תכרת הכוזה בע

בעט יוזיר פ' השבעת הכול ו什א ציוד אומז יסוף בק
בכלישתו הארים כשישתהו בייון יועיל מצעצת האפ

הנאק

אנברק ובלשין אכרי הכהות

הוא כפרסי אבר הירש

טוב ויכרון ושב

אוסיר ובלשין אא וסיר

הכהות הוא כם הנגילו רכדי

ה.heב אכן כחואיא שהוא חם ובייש

## פרק סד

## פרק סה

פוק סט

פוק סט

פוק סט

["מאמר כ", "פֶּרֶק\nסּו", "אד=}ר **דער** וּלְצָן **אַדִּיָּא**\n**הַחֹתַן** וְהוּא **סּו** סֹVD הֹלַצִּלִּי\n**הַמַּנְקָעִים**", "פֶּרֶק\nסּו", "אנפּוּס **הִוא** **סּו** **קְסֹנֹא** **הוּ**\n**זֶר** **שִׂיִּו**", "פֶּרֶק\nסּו", "אנפּוּלִי **וּכְלִטִּי** **אַדְיָו**\n**הַחֹתַן** וְהוּא **סּו** **פְּרִסִּי** **דּו**\n**רִיכֹּה** **אל** **הָאָשִׂף** **הַטַּח**", "אַסְרִ **גַּאַיִנִּוּס** **שִׁהוּא** **קִי** **בְּשַנִּי** **מִכַּש** **בְּרִאשֹׁג** **וְפִיּוּה**\n**קְוִכַּת** **כְּתֹלָה** **הִיאְשָׁנָה** **מִכַּש** **בְּשַנִּי**\n**הַעֲדִי** **יִשָּׁו**\n**קִרְוֹת** **הַנַּעְרִים** **שֵׁל** **אַל** **יִצְמֹ** **בּוֹ** **שַׁעַר** **זֹו** **אַחְר**\n**פִּוְיִ** **וּעֲוִל** **הִוְרִקְוִי**", "פֶּרֶק\nסּו", "אנד=}פּוּשִׁוֹלִי **הוּנָאָדְיֹו**\n**וּכְלִטִּי** **אַדְיָו**", "הַמַּתְחֹת **הִוא** **קִי** **בְּשַנִּי** **מִכַּש** **בְּרִאשֹׁג** **וְפִיּוּה**\n**הַעֲדִי** **יִשָּׁו**\n**קִרְוֹת** **הַנַּעְרִים** **שֵׁל** **אַל** **יִצְמֹ** **בּוֹ** **שַׁעַר** **זֹו** **אַחְר**", "עַפּוֹצִּת **הַכָּלָבִּוּ** **וְסַלְמָת** **פִּיּוּה** **אַשָּׁו** **קְרִיקִים**", "לִי **הַמַּנְקָעִים** **וּעֲוִל** **בְּאַבְי** **הַפּוּקִים**", "פֶּרֶק\nעַ", "אַצְעַבֹּ **הַרְמֹכוֹ** **וְכָלָשִׁן** **סִי**\n**אַס** **ט** **הִוא** **צִי** **וְסַלְמָת** **הַסְּרַקְנַן**", "פֶּרֶק\nעַ", "אַצְטַ **כְּהֹת** **הִוא** **סּו** **ה**\n**הַגְּד** **יַכ** **בְּה** **כְּהֹת** **הַצְּמֹן** **וְיֹ**\n**וְיֹא** **תֹּא** **שְׁמַלְּ** **וּכְבִי** **ש**", "שֹׁאָשִׁו **אַצְטַ** **אַצְטַ** **שֹׁאָשִׁו** **הַמַּטְעֵ** **חֹל** **וּל** **אַבְי** **הַנַּעְרִיה**", "פֶּרֶק\nעַ", "אַצְטַ **אַצְטַ** **אַצְטַ** **אַצְטַ** **

["פֶּרֶב", "האבייס העצבים כָּל וּהוּ וּוֹר מִזְעִיל שְׁמַשֵׁת לִינַגָּה\nמִכַּל־עָל־יוֹ דֵפַי שַׁחֲוָו דּוֹמָה לַחְמָה הַכָּה\nאַכְי הַרֹא\nוּהוּ הַחֲמָה וּמְוָעַל כָּל הַכָּאָב הַקִּר לְהִרְקַת לִיחַת הַרֹא\nהַרֹא לְפַי שֶׁהוּ אַתְּךָ כָּל אַל שְׁכַהּ זֹמַק הַיָּהוּ סְמַלְתּוֹ\nוּיִועִיל מִנְגַּע הַפֶּה הַתַּנְקָרָא קַל עַל־עַרְבַּי אַכְי הַעִזִּי יָדָפֹא\nהַמִּסְרָת הַפִּתְחֶה הַנַּקְרַת נַבְרַב־עַרְבַּי כָּשִׁעְשִׁים סְמַנוּ ת\nתִּכְוּת\nאַכְי הַרֹשִׁמָּה וּחְוֶה יִהְרֶה הַדּוֹק\nהַנְעִירַה יִשְׁלַיַּל הַשּׁת הַיּוֹצִיא הַחֲצֵץ אַשְׁרַ עַרְעַן הַחֲשָׁמָל וּב\nוּבְעַרְבַּפְּפִי וּבְעַרְבַּנְכַּח־מִתִּילִים בּוֹ כִּיס הַשּׁתַּן אַל הַמֶּב\nהַמִּכְאַזְבִּים הַקִּרִיִּים וּיִשְׁלַיַּל דַּם הּוֹסָת אַו שָׁוּתִים סְמַנוּ אוֹ\nאַשְׁיֹשְׁבִים כַּמִּמִּי וּוֹצִיא הַעֲוַר וְהַשְּׁלִיא וּוּיִועִל מִהְא\nבהַאַלְיִאִז הַקְדֹתִים וּמְרֶחַי בְּשָׁמַנוּ בְקָדֹהַת הַמִּקְפִּוֹת וְיִ\nוּיִשְׁקֶן סְמַנוּ בְקְדֹתִים הַשִּׁישִׁן בְּסֹפּוּ וִיִּועִיל לַכִּל קְדֹת שִׁ\nשִׁאִינָה חֲזֹק הַחֲדֹת שֶׁאֹין עִם מִזְרָסָה חֲכָה בְּקָרִיִּים וָאֹ\nוָאָסַכְנָה יִועִיל לְמִוֹרָתִים בְּשִׁכְּוִתִים וּשְׁכָּל־תְּמֹלַת וּשְׁכָּל־\nוְזָכַר נַכְמֶר הַבּוֹשַׁלַּי הַתּוֹמָה בְּחַזְּק הַמִּזְחָה וְתִועֹלָתּוֹ", "## פרק עה", "באדרור ובלשין אַשְׁ", "אדשינא אלכָּנ", "המִחְדָה הַאָקּוּר־כָּל", "זִמְּחָה אַ הַהַקְּסֶך וּהוּ טְרִיכְוּ מִרִיכִי אַל וּהוּ אָוּר זְחִי\nהלִיכוֹן וְקִועְוּ וּוֹר אַרְכִּים וְיֹדְיוּ עָלָיו לְעַלְי רִשְׁכַּהַא הָא\nאָכְמִי אָל שֶׁהֶם זְמִיִּרְקִּים וְיֹחִוּ רַכְבִּים וּבְי שָׁנַטְיַ ש\nדְּקִוּ כָּן שִׁי אָמִי אָצְוִי כָּעַרְעַי הַחֲשָׁמָל וּבְעַרְבַּפְּרִיּוּ\nוּרְעִוּ כָּן וְנַגְרִי קְרָשָׁם אַל וּהוּ חֲזֹק הַעֲנֹול\nהַטָּכַל הַאַרְעִיקְר יִשְׁכָּהּ עִם הִתְחִי כָּל הַשּׁוּא וָאָסַכְנָה זְיַ\nזְרִעָוּ חַם וְרַק וָאָסַכְעַצְוּ וְרִישׁ הַמִּכְסָלִים וְתַכְסָמִים\nהַפְּעִילִים וְהַכְּלָמִים בְּכָה כְּמַת־כְּמַת זְמִיִּת כָּוִדְעִוּ\nוּבְקִבּוּל־לִיאִת הַדָּם וְקִועְצִוּ וְרִישׁ הַמִּסְרָתִים וְתַכְסָמִים\nיִועִיל כְּשֹׁמַר־תַּל־הַלִּיהַ הַלַּכְנָה כָּפִי שְׁבִוּ הִתְחִי כָּמַקְרֶךָ\nוּבְכִבּוּת בּוֹ וּבְעֶרֶךְ בְּיַחְד\nבְּקִיּוֹן בְּכָה שֶׁהוּא מִהְקִבּוּן יִישְׁכָּהּ כָּבָה הַשּׁ\nשִׁכְנָה שְׁרִישׁוּ אַשְׁרַ אַשְׁרַ בְּאַכְרָבְרָה וּיִועִיל מִהְשַׁלְּהַ\nהִישִׁן וְכָל שֶׁכָּל הַלָּה וְהַקְּךָ וּכָל שֶׁכָּל הַאֹצְטָמַיִם וְהִיְרַשְׁ וּ\nשִׁוכַ עַקְרָה וּהוּ מִנְרִ\nהַאְרֹבָה וְהַסְּמַה כָּלְפָלְשֶׁה הַאֹצְטָמַה וּבְל הַקְדֹהַתּוֹ\nהַיִּשְׁכְּתַן הַאַרְסִּים מִתָּעֵל הַלַּעִיז כְּשִׁשְׁתָּהּ עַל נַשִּׁיכְתָּ\nהַעֲקָרֶב וּמְשַׁנַּה הַאַרְבָּעִיל כְּהַשְּׁרִצִּים אַשְׁיִתְוּ זְרִעָ\nתָּמֹרֶתוֹ בְקָדֹהַתּוֹ שְׁתַרְגַּנָּה", "## פרק עט", "בלסא ובלשין בלש", "בלשׁוֹמָשׁ הַחְתָּה", "וּהוּ אָל־לָמַי הַמִּצְרָיִם", "צְמָה אַבְרָעָל דַּעֲכַם וּבְעַרְבַּעַן הַשַּׁכָּל וּעָלָיו וּוְיִחְוּ דָוִיס\nאַל הַסָּאָד הַוָּאָס וְנָשָׂה אַשְׁהֶם כָּל נָשִׂיס אַל הַלֹּכְן וְאָרְכָּוּ אַזְרַק\nאַל־הוֹדְעָוִיס וְשָׁמַנוּ כָּוֶבֶּסְגרִבּוּן וְגַגרִינִי זְמִיִּרְ חֶז", "הַקִּרְמָה מִמִּילוּ בַעְלִינִגּוּ וּשְׁנֵנוּ לְוִיִּקִּים אַתּוֹ כָּךְ וּהְוָה\nשִׁישְׁרוּ הַאַלְיִ כָּבְרָה הַכָּל־כְּלָה הַכָּל־כְּלָה\nשֵׁעַי הַוָּא כָּלְיוּ וְהַמָּה נִזְמַן כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כ

["מאמר ב", "## פרק פא", "והוא כהן כן יוער כהרישת פי המכתה", "ובכל בין הסמות", "הא חכמת עצים הוא", "קרים יסובשים כצוג", "מקזרים הוא שני מינים בין האור הטעמת", "ובשכות העדי הוא משסין. אמרה הנישת וחוזה", "הוקח הלבן מאן וויעל סקריה הלבן הנקרא דפקן אין עקר", "אמר הגעירה ינוף בטעת היעוד עשוות כפתור בואר תמות", "הומרת כהו בשקלק נומא בלאקף חיצן בשקלק לארס אל", "עצף הוא לינון אירט", "באננס ובכלים אירט", "איסטיקדש ויא אמרו", "אקרוטס וואו הוא הקיסיס", "## פרק פב", "ההווה הוא אס דומא אל האפסתין הרטפבה חזרה יש", "בענין בין שעכפי יותר קארים וערילי יותר גודליז ולו ע", "עלין דיסק לגלני ובנוכרטיס וירגון יוזר ביטוח הכהא אמר", "הניזרים הוא שני עשרבים בטעג בטעג נקראים על השם", "הטעג קר וולח הריש הנקרא זומא בטעג הלהב.", "הא באוקט פטח אמד יעג ותחשבנות מכפין בשכית הלב", "ההיות אל האבריס אמרה הריש וויעל החשבות", "ענני פקב הארשה הרקח וכן הגלוי העשר התחי כהו וויעל ל", "לאומם החרזים ומלו הריש הנקרא זומא בערבי הערiskה", "הערiskה שארה הצץ בככלות יטרוב מיטי נגב חוסר ויו", "וויעל בנגנין הגלוי הפיל הלהב התחווב וויעל כצירות", "פּירוח וירחיה ונהוקות שבו דירק שתש אודך וחב", "החנויות בלאדאר ובלטיק אינקדי", "ההמהות פתיו ווםה לברק", "ללא יתאך בתוק בזון וחקל ופליפת כמקלפת עירומות", "הערiskיקס אל הוא מחליל משכר וברזוניו ותחלוניו", "טדש דבק בצל היחי ושר אגיטים לשלועיס אצלו ויאנו", "מסוק יוזרף עם אינזים השכף הוא חס ויכש ברזעית", "הפענום והכלמות החבש העשרי מכנן מכנן כולל", "ารוזמיה הדרה חס ותערוכות העדי יוקור היכל הפנים הנקרא", "אס עכעבש וירח חלקי הצלוע באה מהלנה המורשות", "והסכניס יוקור הבודמות החוזות פנפים", "כי הפקרות יוער בקודר אינק קלקן נולונק.", "יערל מקור העצב ורפюנו ומסהדרודק הנקרק קלקה בערבי", "מלקוה הוא עותה הפה ומסתור הנקרק לנקה בערבי", "אברו הריש יועריל מהפסד הוכתרן אם יאכל הנקית", "העריזה מכנן הגנבר בפנוג ורקה אן עיר ערבו דהעת", "הבלנקובת אמרה הנישת וחוזה ויהו", "וכשר הארים הוא כפל המאיס ושרף הערובים", "התריאש של חלבת קקר ושרף אינזים ישרבו כחנ", "והנו תומעת חסמה בדנמים לוזרים עם ערביש משקלן שם ב", "בלסן ושליש משקלן שכן בלסן ושליש משקלן נטב לב", "לא כנש ותנש איה אן אירל חלמה ויהו וואו", "לכן", "ברוקל של ניסי הוא חל", "הלאת הכיבריה וואו ינות", "יinner חוק שהמלה וואו וואו", "סངס כהו אן אין בו קבוץ ויה שילפומא על עצם הנהליים", "עד שיצלה הכחר היות מזוכה מכפין ארצני קלי", "אשר הוא רקועים החשיבר מחר אשר הוא כהו והאספונ היל", "הלך אשר בעין הישמל ובעי פירפלי וחרירי הנושה ו", "האוחל וואן אוכליס הבוקר אס לא בעריכ סבוח נגדה וקצ", "וקעף הנו יכ חוג יותר ריקו מהבודק כהכן ויהות משובח", "שבו הוא הקעף העשר חמסה להעבר", "הטעבע חס", "וכיש בכסוך השנות ויכשו אפשר שוניע לשליש ת", "הפעחלים והסלות ירק כה כירוץ ויהות חזרה האפריק ויק", "ויקלף חחתך התערבים הנשים ויט בברוקים קכון מעט", "עס תמור חזק חן מהאפריק וואן כאפריק קכון אירט", "תמרק זך כרובה ובמלה כבון וואן אין לו אלי תמרוק טועט", "העדי ירקו השער בשוורים מכפין עלינו וכיששו סם", "ככנון החבשות יסוך הדם אל הגוף וכישר הגוןי", "לפעשים האכיה הרבה כפין משח המראה המורסת", "והסכניס יוער כהבהך בתהליך חלוה ויהו האפריק", "עס וומן ווייער כהן כמרוד", "כשנו מערום עם דונן הנקרא קירושי בערבי ווייער ליצן", "הניגר רענפא פלאג ווייער כמות העצים אמרה הריש", "ווייער מהליפת הנקרא חצז ומזזעף נקרע רענפא עם דב", "דב יין ומשהע עם וופו ווייער לצליל האזן אמריר ומזין", "רע לאלא טסוכא וספetיה וואפריק יוער וקיא נולאר", "שהוא משתבר הוא חסוך הדרה כתערבים אשר בשטח", "יותר משאר הבירקים ועושים כפין עם תאים תחבשות", "על השקי הנקרא אסטאק בערבי חיסרתו", "אמר ענקי חלישל בשויכל וואס וכשיאולו עס דראב", "וכן או תכשיל הגדב וכס ויכשיא עקיצת המחעים וב", "קנת הסיס הורנים צילום יוציאס וכא שיר טשחף ח", "הבצן אוהשר וויש קרבכ אש יארג ווהר או כל", "הוא ההפיש בינ ותב המלוח וווןת העריז ויהו שורף או כל", "ברתי שורף", "וכן הקעף שלן ויררכות עם שומן חלב", "חסורים החזרה ווייגרו על ניכת הכלב ושותו אותו ב", "בסיס קיים כאשר ישתו לשתית הצעותות הם קשרישש לב", "הנקרא דסם בערבי והנקרא ממנו בורק ניסרין ישתו אותו", "עס אנגדון לרדות זך השר", "בצל ובלשן סיפי הכותה", "ה אידוי וכו עס חלופתו", "ההחוך מטרירות וקבץ ות", "והנאכל טנתר וואו מה שהוא יותר ארוך וואו יותר הירף", "והאום יותר חרף מהלך ויהו יותר מהצלוי", "השכף חס בשלישית וברזטמה חזרונות", "המסעל וחסנות מרקיז וווןת הנאכל וכן עס קבוץ תכף", "הכרוב ותוחו חזב וכן נופא ו�ו משיכה אל הדם לחוץ ות", "והסארים העור וילך מהבלתיימבושת ככני מזון שנה", "שנהשב לכלום וואס יעשו זיבריאר וואו נושיל עס הצל", "הצללים יהו פהות נופח מאן בצלים וסויים הסבושל כ", "כן כיהוא תערוב נס", "הצללים הנאכלים יועילו כח", "## פרק פפר", {"bbox": [1158, 159

["כפר ב", "המסי הסיזר חולי הגש ובערבי דאריה כשיכורן הפסן\nהפסלת שלם הענייאדיס הפנים וחוייסיר הבקנ\nוהיכרו בו בכיבנות החיל השועל ויעיל באד וככלח יכרית\nהיכלות ובערבי תאליאל המבות והגעים מיכיו יזעלו\nהגולף בעד הסנגל\nאברי הראש כשיגו עספ בציוני\nיעיל אל הרש יונקחת וושפ באן כמנו לכזב הראשון\nוצלוה האזנים ולפונא דנולה כהם והמים וואכיב\nהראש וואס ירבו לאמר ממנו ווילד השיבה וכזק לשכל\nכפני ש Student תערוב רע הוא מרכה הרוק בפה\nהalog מץ הגאכל מכנו יעיל כגנוזת המים לעינים ויסgrok\nהראות ויכלו כדרעו עם דגש ליכוך העין\nאבי\nהנשום וחזהו המיץ עם דגש ויעיל מההנק\nהכזון המדברי הוא קשה העכול וואש ככנו שיעור הקא\nוהאכול כמנו יזדק חולשת האצטומכא במרירות ויעיל מ\nמחאות האכב והכבוש של אג'עשים הוא מרכה החזנה ו\nובלוד העצמ ויעיל ליזק\nאבי הנזריה ותח פיות\nה转发ו וכל מיני הצalg יזורו תאות המשג וטי\nהצalg ינזרו דם הויס ותשה יריכבו השבע הארים\nיעויל בנשימה הבלב השושה בשיבשו ובומסיו בשלה\nזסאב והצalgים הרגאלים ויעילו מהיזק רוע הארס\nאברן קצמם שיאוליד באצטומכא תערוב רטוב כרוכה י\nישבר חזק הארס", "## פרק פֿו", "בקלא יסניא הוא אור\nאַורקא או בולטש ר", "לע דעת דיאמокרטיס הוא ירק אין בו דרופה כלל וואו מי\nפּיטס ירוי כל האטף הוא ארכלוז' אין לו שעם וואו זה יותר\nמשובה כל הירקות האכלנית ויתור כרשב כהזרה ווהי\nוהדלא ותזונן וועש ואינו עובד שור מפינ שואו נעד\nוהנורקות לכל וכל השבע איר גאלינוס הוא קר ורשוב\nבציית המורסות והמכעים יועיל בשכן שקדים וחת\nהחבושת לפורצות החמות\nהכות והנעים עוזים\nבענין חחבוש וערקנו אל המורסא הדבישית\nאכרי\nודאש לאשר יעדנו מ'זוע עם שן ורדוי יר'פא מכבש ה'ה\nהראש הגורן בשיפור השכש אבי הנגימה והחזה\nיעויל כהשעון וישקט וכד כewושל בשכן שקדים ומ\nוּפְיָה רָמָן הַמִּצְרַיִם וְשִׁקְיַשׁ הָאֲכֹבֶר וְחָמָ", "## פרק פֿו", "בלבום ובלשן כלבוש\nהמתנתה הוא בצל נכל\nקָסָן דָּוֶה בָּצַל הָעָנָס", "הנקר' נרסישק ועלבו דומיה עלי הרכתי ויצייו דומיה הא\nהאפסינ וואש כמ' יזורד הקא ואברו א�ניש שהוא דר\nהנקר' דגכ. הוא כפּשּפֹא ואכרי ארק שAINICW\nהוא סטוג ו.חרבים בתאר\nוכדמה לי שהוא אננס\nוהעתה>Newer\nהשע הוא קרוב כשר\nהנצלי ואורי הוא יבש בראשנה עס רשבה יתרונית\nהנפעלים והנסגרים הוא כנפח וחזיע וכעיה הרשון\nהערבי ויעיל כשמושחים אל הכתם הנקר' כלף בערבי ורי", "ויורר בשמש וכון יועיל ליהשסח נגעים וואו מעכה הוייר\nוהישן וכישים בכל עס אודס כ'יאה על ה'ברנדי ב'ברנדי\nתאליל וואס כסכנב' על הגענים הרובים הכבות והננעים\nכאשר יתלהו וואס ראש. ודיניו ויצרי וורו אŒת עת על ג'נ\nננ'ו אŒן ו'עריס\nחננו ת'ע חכ'יכ'כ'כ ל'ריז'א צמיצ'ו ע'צמי ו'עריז\nכמנו תכוזת ל'נקד ו'לבא הפ'קרים עס חלוש ויהוכ'ל\nלבד' לגלנט העצמים ו'יאת כ'גנוזת ל'קנבר צ'צפר'ן\nוהאז ישבה כו ע'פ'נקל'\nאבי הראש היא תרוח\nמועילה ל'בישת ה'קרא חזיז וננ'ו הראש ו'כישום ע'ל ה\nאג'ו ב'צ'ה ו'כוט'ים בו\nאבי ה'ער'ן יעריב'ו ל'בך\nע'ס אודס ב'צ'ה אל הפּצ'ן ד'ק'רא טרא'ס ב'נבי\n'עריב'ו כו ה'חנ'ו ייהו כ'שובה אל ה'הויל ה'קרא ב'כ\nכ'נורס ו'זב'ן ח'ו ו'ל'ס ו'כ'נורס ו'ל'ס ו'כ'נורס ו'ל'ס\nוהא'ד ו'כמ'ו ו'כ'נורס ו'ל'ס ו'כ'נורס ו'ל'ס ו'כ'נורס\nתכוזת ע'ס ה'דבש ו'שכ'לה כ'נורס ו'כ'נורס ו'כ'נורס\nמש'ו ו'ע'ל ה'שא ו'כ'נורס ו'כ'נורס ו'כ'נורס ו'כ'נורס\nע'ק'ה ב'נוג'ים ו'נפ'ק\nאבי הנער'ה יעד'ר א'תות ה'מ'ט\nה'מ'ט", "## פרק פֿו", "מ'ד'ק'ס ו'כ'נ'ו פ'ו\nש'פ'לו'ו ה'הוות ו'ה'נ'ו", "נוניס א'ד ו'נ'ו כ'נ'ו\nהמה ו'אך נ'ונ'ו ב'י'וות ה'שנ'ו ו'השכ'ה כ'ה'ס\nשהווה משקל ש'נ'ו ה'הוות\nהכבר ו'שוק' כ'נ'ו\nהט'ק כ'ר ל'ב'ש'נ'ו\nומל'כ'ל ק'לו'ו כ'נ'ו ו'ש'ק\nו'ש'ק'ת ה'ב'אבים תכוזת ה'שנ'ו כ'נ'ו בח'וכ'ו המוס\nוהצלה מ'ע'ד'ו א'ו ו'כ'ה'ו כ'נ'ו ח'וכ'ו ה'שנ'ו ח'וכ'ו\nח'ול'י ח'נ'ל ו'א'ש'ו מ'ל'ה ל'ב'נ\nת'ה ח'ת ה'א'מ'ו ו'א'ש'ו מ'ל'ה ל'ב'נ\nע'ז'ש כ'מ'נ'ו תרפות תחבוש' ו'ע'וות הע'צ'ב ו'ק'ויל'ו ל'נ\nל'בנ'מות ה'רנ'ל'ו ה'ק'רא ב'ק'ר בערבי ו'לב'כ'ני ו'פ'ק'ים\nה'כ'ס ו'ח'וכ'ו ו'ש'ן ו'נ'ד\nאבי ו'רא' ו'חוב'ו\nה'רא ו'ויל'ו כ'נ'ו ה'ד'ע'ו\nי'ר'כ'ד הח'ז\nאבי המ'ן ו'ר'ו ו'ע'ס ש'ן ש'ק'ד'ו\nיע'ויל\nל'פ'א ח'זק מ'ט'ה א'דומ\nאבי הנער'ה א'ק'ל'וב'ו\nש'ק'ל ש'נ'ו ז'ז'ם ל'ב'ש'ן ו'ר'ד'ו י'צ'ור ה'כ'ן ו'ר'ד'ו א'ל ה'ע'ל'ו\nמ'נ'נ'ו ה'מ'ק'ה כ'ה'נ א'ב'ר בערבי ו'ר'ד'ו א'ל ה'ע'ל'ו\nא'שר כ'ה ו'ר'ד ו'ר'ד ו'ע'צ'ו ע'ס כ'נ'פ'ינ ו'ש'ל ה'ל\nה'כ'ד'ות א'ש'ות ט'ס'נ'ו ו'ש'ק'ד'ו ר'ח'ב'ת ה'כ'ד'ות ה'כ'ד'ות\n'פֿוֹק' וֹסְפָּק' כ'כְּמ'ו ה'וֹק'ו", "## פרק פֿו", "בנוניס ו'כ'נ'ו כ'נ'ו\nש'פ'לו'ו ה'הוות ו'ה'נ'ו\nכדמ'ר'ה ש'ד'ו ב'נ'ו", "בנ'ר'יאנ'ה ה'המות י'ת'ר ש'ט'ש'ק'פ'ק כ'כ'ן ה'ו'ק'ו\nו'ו ו'כ'כ'ן ש'ף ה'ק'רא צ'כ'ן בערבי ו'כ'ו ה'ט'ר'ש'ל'ה\nה'ו'ק'ו י'ר'ז ח'כ'ס'נ'צ'ו ו'ש'ט'ר'ב'ו כ'ש'ן ז'ת כ'כ'ן\nב'כ'ת'ה ה'ק'רא ס'ור'ו ו'ע'ריב'ו עד כ'יש'ת'ה ב'כ", "ק'פ'ק\nק'פ'ק\nק'פ'ק\nק'פ'ק", "ק'פ'ק ד'ק'מ'ק ד'ק'מ'ק ד'ק'מ'ק ד'ק'מ'ק ד'

["MAKED IN B.", "וכן עשו הוא טובו\nהמסטר הוא כלב\nככנת הערנאות יוצאת חציתות חנ\nדרנסרים ברוכ יוכשתו וירגון חנעים\nהא אאות אל העצבים\nאure חוהו זיווע\nפסס אשר כחווה ואותו אל הראה ונאזאת אל שיטו מזני\nאו אוישנו כן\nפֶּרֶק אֶצ", "התמסרים מהותם ייעוד", "הטעום ותסודים כשנויות וכבודות יותר קורץ מכח\nהמפעל והפלות וכפז ויתר בשטשתו\nהארה ותסודים וכשהוא מתוק לYLורק קרקרים יותר ווילוה\nהאטעמים כקרבים וכתביה הכוסר בזון פנף לערבים\nסימן החוזה העקבות וואס ידיבת כמינו לYLורק בזון פנף לערבים\nאORY הראך הכוסר הוא מכיא הראך והדרב", "כמינו יכח ותסודים\nוהחוז הטעמים להזה וירלה א\nבאצטכאה יוליהו וואס ככד וערבים לתתך וקל\nהא פנויות לערבים וטסע\nאORY חניעה כל אחד\nבחמ' עוצמת היכל ויכן בשטשתו ויכן פנץ או\nבוֹזֶם ורביה ידיבת ההל\nוביששתהו בחוזן פנץ או\nיצנע הוהת הוסר ותגית השורים\nהקדקיות אס ייסנקו", "כמינו כריה הילוי הנקירה וסנור הער.", "בנוג' ויכט' בוננו הוא", "פרח ההדש הכתות", "כתר מאטר קצעתה שהועק אסניוכן וירטס\nהמכליר השמחה שבת האהמוכרנס חק חלמה\nוהליכן וככד הוה דרעה השטח ותס, ו.פ. ראשונה ועל דעת\nקצעת כתר עשתה ותערוכת חלקי חסוק הארבים\nהער ונקה תערוכת ויבנ כה שתחתיו במרשוכות ויבשור ו\nחזרו וטרסיק ריח הסיד הנקרא נורא בערבי", "המסו הוא טו אצטומות א.", "בנוג' ויכט' בוננו עניש וואו", "אך ברירק הוא מילון", "ההמה קינוע הטע", "קרח חלוה ותשתה ליה בספuma ויכט וערז אינן ברישום\nאכל הוא מיכל בשראות וערקר, מיכל, המפעל והסנגרות\nהאטעמים כמונת כמינו הוא רק הוא עס כמינו והאטעמים\nאשד איננו כמונת הוא עסבע הקשואים ובו פחתה איר ש\nשיהה והאכבע כמינו הוא יתור משוכת הערוב על כל\nוכשון בככל ומקדש וירז וערז ומסתור וואש לא אינן כב\nמסובל ות כמונת חרדי וירז ומסתור וואש שותמה\nלאיזה לערוב טיפת באצטומת וואו ונטה יותר אל הל\nהיכנה מאהדה ובל שן אל החוזה ותטעום דוקה ותמרוק וואש שותמה\nהליליה הוא אפרשייגר לא יישתנה כה' העני ונקה העור\nתורז וירז ותחו כהן כיו ינועיל כהרכת הנקרא כף והור\nיכללה וילולת וחולש כהן ככישלוז וואו עם כה שוה ב\nבתכו כהן שהוא עס חסן וחישת ויכסלו כהו עסטס.", "פֶּרֶק אֶצ\nבנוג' ויכט' בוננו הוא\nב BIO\nייעוד\nהמסוב\nהא ענטה ויהו\nכד\nכד\nכד\nכד\nכד\nכד\nכד\nכ

["ספ' ב", "פֶּה הַזְּמַן לַזְנַת הַעָזָי אַבְרֵי הַנַּשּׁוֹם הַזְּמַן וּוֹעָל", "כָּעַפִּי חֲזָה וְהַגָּרָן וְהַמַּכְוֶשֶׁל בִּמִּים הַנַּקְרָא נַמְרַשְׁתָּ יִעֲלִי פַּהֲשַׁעְוֹ וְבַמּוֹר־תַּהְיֶה הַקְּרָאַקְרָא שְׁבָס וְכָהֹל־יִזְהַן הַנַּקְרָא סַל בְּצָרֶב וְנָחֹר הַגְּרָן מַחְלַדְּרָה וְרַקְתָּ תָּד הַדַּה וּוֹתָר כְּשִׁדְיָת הַאֹדָם שְׁלִק כְּשִׁהוּ פָּשֶׁ וּבְצִת הַדַּה הַסְּלֹבָבָה הַדִּבְרִי הַנַּקְרָא טַרְטָוֹא הוּא כָּנָדוֹה לְהוָעִבְרִי שׁוֹעַ הַנַּקְרִי אַבְרֵי הַזְּמַן הַמַּכְוֶשֶׁל כְּפִי שֶׁהַכָּזֶה יִזְעִיל משֶׁכֶּת חֲשָׁמִים לָאַצְטּוֹכָא וְהַמִּים וּכְמַי בְּחִרִית הַזּוֹת הַאַצְטּוֹכָא וְהַצְּלִי וְתֶפְקַ אַל הַעֲשָׂנִי אַבְרֵי הַנַּעֲרִית הַמַּכְוֶשֶׁל כָּפִי שֶׁהַאֹה בְּחִוכְוַי וּכְעַת הַשּׁלֹלוֹ וָנַגְעִי הַמַּעִים וְהַאֹדָם שְׁלִק יִפְעַל מַנְגַּעִי הַמַּעִים וְכָשִׁישֶׁלַּיִם וְכָשִׁישֶׁלַּיִם וְכָשִׁישֶׁלַּיִ

["מאד כ", "זמרוק יופנים\nהמכות והנוגעים ינוריות שחל על הגנעה\nובར יובק המכות בקבונער\nוהנוקו יותק קליפ\nאלינו וכשישם ומוליפס מיטוי בתשליל ששר וועלו על\nהעצמות השבורה\nאכרי התעירה קליותה הסמה הרששל\nהכינה כאר שיכר ומשנו בפיס קיור ב Schein ע\"י\nבאזר ביכלן יישר חור", "## פרק קב", "הוא ננישא\nהמסות\nעך וחקר יצרו. בכודכ הגון אatel כאסף יותר עכמ\nהשכפ חס כשתניש יישר ברגשה אכרי\nהראש ריחו ויעיל כחרות הנותס בראש", "פרק קב\nוכצ ויכלן כשרי וחם\nהמפעל והסנלות יתיר ובי\nוכן טן אן שיצו זיהו", "## פרק קב", "העדי הדב MY כמנו ציצי הובי וא rang\nשער המורשות וחסנים תשליל עילוי ויעיל מהוכמות\nהמכות והנוגעים משיש כמנו חחכשת בדש על המכות\nוהנוגעים כמי תופקים תשליל יועיל בפקחת הער\nאכדי הראשון ישכש כהפה תכשליל באכלי חשגים\nאכדי עזין תשליל יועיל חנוי חם הנקרא קאידז\nהוה תכשליל יועיל משטילן\nאכרי התעירה ינוריות\nלע שעריל לערנים שעריל כענור שעריל חנוי", "פרק קב\nהמאות היות על כיכל ויכל ובי\nוהית כמ כה אס איר ארה\nלמסת כב ונטנים הרישנים הנזכרים אין מסתקים כמס\nוסט השחווה וכ כר איבני ובדר יארני וסן\nהא\nהאודם כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה וברבי משכליים בכטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים בכטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים בכטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים בכטב תולח", "## פרק קב", "הנוגע החודש ויהי כה אס איר ארה\nלמסת כב ונטנים הרישנים הנזכרים אין מסתקים כמס\nוסט השחווה וכ כר איבני ובדר יארני וסן\nהא\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים בכטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים בכטב תולח", "הנוגע החודש ויהי כה אס איר ארה\nלמסת כב ונטנים הרישנים הנזכרים אין מסתקים כמס\nוסט השחווה וכ כר איבני ובדר יארני וסן\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים יש� תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nחזר\nהעריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח\nקור ותת הדר וופק ואר המורשות וחסנים ישק תבכים\nוהת כר ברה יש ותישור: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע כרכני ושתן חלן ומשה לברכות ואר\nמסתקים בפואה יש כר ברה שנטית\nהמכות בדש כר ברה שנטית\nהיצט חודש ושהיו: ותתות ו\nהא\nהא\nהנוגע השחור קר יובע בכיו שלישיל וחלן\nכתחלנות\nוכפעל ומוכנות הוא ככל הידור ומספי\nלע עיר העריזה ובריזה בברבי משכליים ככטב תולח

פֶּרֶק

ג'ומיה ר'ינקיה וה'ידריה ו'ופ'סיק י'יאת ה'ודם ו'לפ' 'כ'ברת ה'ר
פריז עוזר ה'בנין ו'על דעת ס.'וויא ה'וא משלל.
ה'ארסיק ע'ס י'ין 'וועיל כ'נשיכת הכלבים וה'נהשים ה'שטיים
וה'שרצים ה'אורים. החוררת בקוצר ה'נשיבה ה'וא אל
רכו משקלו צ'יצ כ'נפ'ינ ע'ס ה'מי ש'קלר רכוס.

• פרק קה
בררוני הוא בשילון
חבק נהדי ואסוו צעצם
שהוא באדניות והוא אל בברא והור י'זוע וש'נו כ'כ ש'ן
אל כ'ילי ו'תברזגנוש אך ה'וא יותר ח'לוש ס'נו וכ'חכות פ'
בניידס השבע הוא ח'ב בראשונה עד ח'שלה
בראש'נה וכ'ר דטבה י'תרונית אפשר שתגיע רטבתו עד ח'ה
לש'לוש ה'נה ה'וא י'קיכן אלא אם 'פּנוש ב'ו כ'ותר כ'וכן ו'א
לאכ'נים אם 'פּנוש ל'והה י'שלשל. ובו התכה ו'שוויל ו'נפה
רכפר'ל אל 'העפוש ו'כועיל מליחות רעות שח'נויות ו'ודער
כ'ופיל מהולדת השחורה כ'מי שנחל ג'ו
המסות
והס'נונים י'זועיל כ'שושהו ב'ו עם ח'וכן ו'ש'ן ו'וד'יס ו'ווע'יל
ה'ברוכות החמות א'ב'ור ו'הוא כ'שש'פּים כ'כיז ו'ווע'יל
ברעג'ת ה'נהו'ר ו'כ'ד ש'ן בח'ומץ י'ן ו'כ'כפ'ור ד'שיעש'ו
כ'מ'נו פ'ת'יה ו'יסד כ'הות הש'נים ו'הוא כ'ה ש'יד ה'עפוש
ב'כ'נ א'ד ו'ניזהו ב'כ'ז אחר. א'ב'ו ה'ע'ו ו'ווע'יל מד'פ'יק
ה'ע'ן כ'שיש'ו כ'כמ'ז ח'דול י'שחת ה'הירות כ'שה
נאכל כ'פ'נ ת'ערובת לח'ותו ו'העלות א'ו ו'מיצ'ו ו'זק' ה'ר
ה'ראות כ'שיכחל'ו ב'ו
מאד ו'ייב'ר ה'שיאה וה'וזה ו'ס'כ'ר'א כ'מיכיו י'זועל מ'רוע ה'ה
ה'נשיבה ו'כיז ו'ווע'יל ל'וק'ק'ת ה'ד'ם ו'ניר ה'חלב. א'ב'י
ה'זון ה'וא ק'שה העכל ו'ממר'ה ל'הער'פ'ור לא'צטוקה
וכל ש'ן על'י. א'ב'רי הנעירה י'עצור הכ'ט ו'המ'פ'נע
בע'תעד'ן כ'וכן י'של'ל נ'יניר ה'גדות ו'כד'יק ל'עכ'בות ו'ד'יעו ו'ו
ו'ווע'יל מע'ורז ה'ש徒 ה'ארס פ'נוש'ו על' נש'יבת ה'צרעת
ת'תנ'ין ו'ס'.

## פרק קה

כ'רש'קי ו'כלה'ן ב'ד

ברש'אנ'ק החמות

א'צ'ר ש'הוא כ'ס'אן א

א'קד'ן אמר'ו ו'כ'לו אל ה'הס'א ח'כ'ר'א ח'כ'ר'א כ'מיכיו י'זועל ה'ה
קו'ר ל'שהירות וה'וא י'ז'ר ח'ם ה'מ'פ'ל ה'וה'ל'ות על'ו
ה'מ'קז'ים ה'כבות ו'הנ'נ'יס ו'ס'נור ה'כמות ו'הנ'נ'ים
א'כ'רי ה'ד'ר ש'ויז כ'שובה כ'מ'ד ל'נגל'עים ה'שנים אשר כ'פ'ו
וה'ש'ח'ן ה'נ'ק'רא ק'לאע ה'יאות ש'יעשו כ'מ'נו ע'ס'ס ו'ווע'יל. פ'ס
בה'ש'ח'ן ה'נ'ק'רא ק'לאע.

## פרק קה

ב'יל'סון ח'ההות אל פ'רפ'אג'ה

ה'כד'ר'י ו'ה'וא כ'מיכ'ו ש'פ

ט'שיט'ל'כ ו'ר'הו א'שי כ'כ

א'ב'רי הנעירה ה'וא משלל.

## פרק קה

ב'ק'לא אל ח'מא ו'כלה'ן

פ'ר'וט'ויק ו'בלו'ש'נו נ'ל

ל'נ'לונ'ות ו'ה'וא ע'ש'ם ש'ו

ש'ט'ח ו'כע'ב'ר י'ר'נ'ל

ש'ט'ח ו'כע'ב'ר י'ר'נ'ל

כ'שכ'ב ה'פ'ל י'ז'ר מ'סנו ה'שכ'ב ה'וא כ'י כ'ש'ל'יש'ת י'ל כ'פ
בס'וף ה'שנת ה'ספ'ל ו'כ'ל'נ'ת'ו י'כ'ל'נ'ת'ו י'כ'ל'נ'ת'ו ו'כ'ל'נ'ת'ו
ה'הם וה'הדרות ה'יש'נות וה'זנת'ו מע'ס ו'א'נ'ר ו'כ'כ'ב. ה'ה
ה'אד'ויה ת'מ'ד ה'ע'ד'י י'ח'נ'ו ב'ו ה'יכל'ת ה'נ'ק'רא א'אל'ו
ו'ע'זיקו ו'כס'ל ו'ה'ל ו'כ'ב'י בא'ר'ות ה'סנט'ות ו'ה'ש'נ'ת
ב'מ'נו ה'כ'כ'ש'ת ל'פ'ור'ות ה'המות א'ש'ה ח'ל'ח ה'ם ב'ה ה'סלהד
י'ז'ע'לס ו'כ'ן אל ה'אוד'ם ה'נ'ק'רא ח'מא ד'בער'י
א'ב'י ה'ר'אש ו'ווע'יל ל'ס'נ'כ'ד א'ש'ר ב'א'ר'ש א'ש'רוצ'ו כ'ו ו'נ'ז'ן ב'י
ו'יסד ק'ד'היות ה'שנים כ'פ'נ'ו פ'נ'יהו ה'מע'ל'יהו ו'כ'ש'ק'ש כ'ה
כא'ב'ר'ד'א ה'ס'ד ה'ח'ם ה'ד'ופ'ק. א'ב'י ה'ע'ן י'ז'ע'יל א'מ'ר ה'ח'ם
ה'נ'ק'רא ר'כ'ד בע'ר'י ו'ע'רכו ו'בחל'ים וה'רבה'ם כ'מ'ל'יילד
ה'ש'פ'ת ה'הירות א'ש'י'ש'ת כ'מ'נו או ע'ש'י'ם כ'מ'נו ת'חכ'ב'ות י'ז'ע'ל ל'כלה ו'ג'ל
ה'לה'ב ו'נ'פ'ו ה'ק'רא ח'גר'י ו'חר'יש ה'האיה
ה'ג'נ'יה ו'ע'ש'ים כ'מ'נו ח'ז'ק'רא ל'נ'ג'ו ו'נ'ג'ו ה'ש'ל'ש'ל ה'ס
ה'מ'ד'י י'ז'ע'ל ל'כ'ב'י ה'ל'פ'יה ו'כ'ש'ן ה'כ'ש'ן ו'כ'ע'הו ו'כ'ש'פ'ק
ב'ז'ב ה'אות ה'ש'ג'ל ח'כ'ב כ'ס'סיה א'ש'ו ט'סוק ב'נ'מ'ה
ה'ש'ל'ש'ל ה'ש'פ'יה ש'פ'יה ה'ש'כ'ים ו'כ'כ'ד ה'ש'ל'ש'ל כ'מ
ש'ל'ש'ל ה'ס'להד ו'כ'ש'ו ה'ש'ל'ו ו'פ'יק'ו י'ז'ע'ל מ'ח
ה'מ'הש'ור'ם ה'רבי'ים ו'מ'צ'ו י'צ'א ו'כ'ד'י ה'ר'ע'ה ה'נ'ק'רא ח'ח
אל ק'רא'ע'ו י'צ'ל'ו ה'א'כ'לו כ'מ'נ'י פ'ס'ק'ל'ש'ל'ש'ל
ה'ק'ד'ה י'ז'ע'ל מ'ק'ד'ות ח'ז'ח

## פרק קה

ב'נ'ק ו'כ'ש'ל ה'וא

א'ז'ל'א'ה ו'ה'א'ל'ו כ'ב

בע'ר'ב י'ל'ן ח'הות

ז'ז'יז ו'ע'רכ'ו ו'ויז'ן מע'מ'ירות ו'ויז'ן כ'ן
ה'א'ן א'ש'ה י'ז'ר ו'ז'ק ו'ה'ש'יות ו'ויז'ן ו'ויז'ן
ו'ויז'ן מע'רכ'וב ה'ע'כ'ול
ה'ש'כ'ב ה'יא כ'נט ל'ח'ום ל'ס'וא
לו'י'כ'ש'ט ע'ט
ה'מ'פ'ל ה'מ'ה י'ז'י'ד ה'א'ד'ויה ו'כ'ו ו'נ'פ'ו ו'ח'לד ו'ר'וז
ו'ויז'ן כ'ס'ה ש'הוא ב'אנ'ו'ס ו'נ'פ'ו ו'ח'לד ו'ר'וז ב'ב'ט
ה'ח'ת'ו'ן
ה'ע'ו ו'ד'ו ה'ש'ד'ו ו'כ'ל'ד ה'ש'ע'ד
א'ב'י ה'ר'אש מ'כ'אכ'ל ה'ד'אש
פ'ל'ל ו'כ'ש'ל ל'כ'ל ה'ר'א ו'כ'ב'ו
ה'ש'ה ו'ס'ד ב'כ'ח
ה'ש'ש'ת'ו'ן ב'ו על' ק'ד'ר'ה ח'נ'ר א'ר'ו ע'נ'ג'ו ש'ש'ן
ה'ת'כ'ל
א'ב'רי ה'ח'וזה כ'ש'אכ'ל'א ב'ז'ב ש'ו'ו ו'ויז'ן מש'ט'ל
ש'ש'ן י'ז'ע'ו ה'ל ה'נ'ק'ו א'ב'רי ח'כ'ו ה'וא כ'ע'וכ'ב ה'ע'כ'ו
ה'נ'ע'ירה ק'ל'פ'ת ה'יא ק'וב'ק ז'ת'צ'ו ו'כ'כ'ס
ה'אר'ס
י'ז'ע'ל ב'ג'ש'כ'ת ה'שרצים ו'כ'ל ש'ן ע'ס ה'ת'א'גים ה'ס'א'ד'ו
ו'ווע'ל כ'נ'כ'ת ה'ק'ד'ר'ו

## פרק קה

ב'נ'כ'כ'ש'ת ו'כ'ש'ט ו'נ'פ'ו נ'ק'א

ש'כ'ש'ט ו'נ'פ'ו נ'ק'א

ח'ב'ל פ'ק'ד ח'הות

ה'וא א'ד מ'צ'ה א'פ'ש כ'ב'ור'ו נ'דו'ו ו'י'ד'ו א'ל'ו ו'צ'ו
ב'כ'ר'וכ'ם ו'ש'נ'פ'ו ק'ש'ו ו'ע'לו'ו כ'מ'ל'ו ע'ל'ו ז'ח'ו א'ל'ו ש'ם
ב'ר'וכ'ו ו'ל'י'א'ק' ו'ע'צ'ו ע'ר'ו ו'ויז'ן ו'כ'פ'ו ו'ויז'ו ו'ב
וכ'ל כ'מ' ש'ט'ת'ק'ס כ'מ'נו כ'ק'ינ'ק' ו'ויק'ו א'ר'ב'ו א'ש'ו
ה'ס'כ'ור'ה ה'ב'ש ה'ש'כ'ב ח'ם ב'רא'שה י'ב'ר'ה י'כ'ר'ו א'ב'ן ו'כ'ש'ו
ה'ש'כ'ל ו'ס'כ'ת

["מאמר ב", "וכו פחתות עם קדד האדי הוא מנקה הגון כל־הפרקים ע\nעדים תבירות מ supra ל־עדיות העצמים ושרי הניעה\nאכרי הראש יאיבר הראות וירדים כשתה. ואם ייחשכ ב\nעל ממוב הרש ותקלי כמנו בשאכלו יאיבריה. אך\nהנושות והזדה הוא מרכז החלב ומחמך ש בzydש ומש\nושקדים כמנו עד זה אחד. אמר ה ere מפתח אוטם הבק\nהכד ושהחל ויווער מאל לקשיש בשתוותק כמנו עס סכ\nכגנבן שערוד ב־זיז ויווער מהקו־הקנא אססמאָ\nאכרי הניעה מושיבים כתבליש בלאי וירח ומריטותיו\nכשתוותק כמנו עס פירג ונקש־עשתו ב־וכד טפת הירע\nוכאש ייצא לתח השדה מערפיז ויכע הקהיל התאה ו\nוכישע־ז ב־הנושים בעת התאה החזק ומשלשה הוסו ו\nיווער כ־כ־מקיקו התוכת. ואם יכישבו עס החמיה י\nווער ק�וש הרכצם ופיש ויזע הארסיס ייווער בנכיכת\nהנהשים כישתות כמנו זז כ־כ־מנכיכת הכלבוכ ואריה כ\nבאשר יועשו כמנו חחבות ו־ע־זיז ו־הו־יהר הרשים", "## פרק", "קוד", "אחר בacco־אינ המהות הוא עץ ת\nתלתיו וש־כשר נופ־ם־ה", "השירות והאודם כמק ונהא דק ולו שריגים כמו התיע\nבתה־הבידים ר־כ־כ־מ־ת־ק־ת־ק־צ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־כ־

["15", "כנעניזה מעמים ויצירת הדם וידמה השтан\nבארטי חשרaziים וחברישל עם חלד הכקר יועיל מ\nסארה התרשים הארביוניים והפרי אשר תוך הוא שום אל הא\nהארטי", "פֶּרֶק", "קיט בסכנה ובלישן כאסיס ההמות\nden zemel auf dem Land in den Städten\nnous est à nous, nous et nous", "נידמה כמו קליפח עלים ועצים והוא עוקץ הליץ כבו כב\nככאבא אמר כו כסייה הוא קליפת אגף כיה ואכר כבי ש\nשהוא דוכלה לכח חנורמאך והוא יותר רקיק ככנו השבע\nאגר בלוז שהוא איש ואפר אחר שהוא חם יבש כשנית\nואין טופש שהוא חם ויכש המפעל והסנלה יתיר הגפז ובו\nקבוץ המורסות והסoranני יתיר הכבודו הקשות בשיער不足\nבדון הוא קירשיי בעל הערי יizeר הפא ארי ומ\nהראש יעשו ממנו סעוש עס שמן בנהפנפ לכאב הראש הנו\nהנגלד מרוזות הכמות בראש וככב העי הראש א\nהכזון יizeק הכד והאצום ארי הגנירה הוא שיב אל הרחא\nשלישון ובלוזי כנעניזה מעמים הוא שיב אל הרחא", "פֶּרֶק", "קד בזapat ובליטן שיכיל ליניה דר\nזוער פשתן הכהד הוא דרף בק", "כח תח תלהן נקרא חלבא השבע חם בראשונה והמר כי ה\nהדר המבושל הוא שוה ברטה ויבשות ובו רטלה ישרו\nיהרונית הבפעל והל לה הוא מבש ומסכל ונותפח ברש\nברטבתו היתרוניות והפי הקלו ככנו הוא ישר לא כי\nאיננו קליא מעריכ כמוך הוא משקש כאכי כירוסות הרחא\nפחות כהובבגנ העדי עזשים ממנו תחכשת עס השור\nוהתאים על הכתה הנכלה כלף בער והסנבים הכיס וו\nוועיל מקווץ הצפרנים ובקועס וקליפתם ושיעדיה וו\nבמותה דף ויהוותו ובדיש בזעיל כמו כן הסוות וה\nוהסנים ירכו הסורות החמות מבפנים ומחוץ והכר\nוהמורסא אשר אחורי האזנים כבי הידש והמורסי הקשות\nכמו כן כלי הפרקות יכני כ.ה.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.\nכשיעריה בדיש ודונג ארי הראש עשוינו וועיל כמלו\nהנקא זכם בער כן עסן הפתן themselves אמרי רגשום ו\nהוזהו וועיל משעಲ הלבנה יותר הקלו ככנו ארי ברה\nהמין רע לא צמו לעכב העכון מעש ההונה ארי רע\nהגעיד הקלו ככנו יעצו הבטן ואשר אינני קלוי הוא איש\nזשלשו, הוא חלף אבל כשרו קלוי חזק ובשכסחפים\nממנו עס דבש ופֶּלֶף יערור הבשגל ועזשים כתרשיון ק\nמנק וכושיבר האשה בתכשיל וועיל פֶּנשכית פֶּה רחם\nוהמורסות החמות וכן לחיים ווועיל כנעניז בכס השтан\nוהכלות ותבשיל זר הפשה כשיעשו בכנו חוקה עס\nשן ורדים הוא בדון התנועלת לנניזה מעים", "פֶּרֶק", "קכז בדוא ובלישן הוא נומא המהות\nהוא ידוע וכנו עזשים הניון הוא", "ככח הניר והשוף יותר מיכש", "משכער ויבש המפעל והסנלה יכנע יציאת הדם יכנע\nאותו אופתנו המכות והנגעים זורוהו על המכות הטרדי\nוואות", "נסטרים כך כן ינועיו בשישתנו ובחוכמי יניבש הנסצור ויכלה\nהננעים הרובים והיצועת אכי הראשון אפרה וחזה אפרע יעצור קרק\nמאזר הפה ובער אלהא ארי הזרה אפרע יעצור קרק\nהודא אכי הנәגירה יקוחו וברישר וברישר וברישר וברישר\nזד אכי הנәגירה יקוחו וברישר וברישר וברישר וברישר", "פֶּרֶק", "קכב באקלי ופלש פאאי פא ופרים\nהבחמות הוא ידע ויש ובריכו", "כנדי ורכדי התחש יתור תק", "הקבץ ותצאי יותר מרשיב ומחות הזנה הלה הוא יותר\nמרוכה היתרבים ולולא שהוא כערכוב העכוד וביור וני\nפניחרו לא יותר מות בכח ההנה כמכיר השעורים אך\nדמיה יותר זזח ויהוות עבה חמכיר היחור משובח טכנוח\nהוא הענה הדרש הירן אשר לא ככל עשת היהורעש\nשבו הוא הלה והכשר ומלשרת בארוכה וברישלה יישכי\nיאכלנו עס פֶּלֶף ופלת חתלת", "וצצע ותדויים לחי עס המה השבע הוא יכח מושחת\nונזון אל הקה ויהווכת ובו להח יתדוניה יותר ללה אב\nאבל הלה ראוי לפגיד על ילי שהוא כ.רו שרוב והאגשים אש\nאשר ישנו קור ופולים בשנה ויכופי ויהו עשו אכ\nהסנלה הוא כמכיר עכש וΝופא מאד. אם יכישלוהו היטח\nיהיה כמו כוק העשרים חס התחכום הכרדה שיחשתו\nלתת עליו סיס עפֶס אחר עפֶס ייסר נוחו אכל הפול\nחעט כפיחו ו.הקליו כמנו מועט הנәגף אך הוא יותר\nעוכוז העכוד הבקבוק בקליפת הנו כרוכה הנәגף\nאך הוא יותר כעוכוז העכוד ו.ואלו קילו מכו ו.הא מיכלה ח\nהנәג和.וככש הוא הדהות ו.קינק ו.ה.צ.ד.י.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.י.ו.ק.\nהקבץ ו.ג.נ.כ.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.\nנודל כמנו בשפֶּל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.ק.ל.פ.\nאכוקס.ה.ד.י.ק.ה.ש.א.מ.ש.כ.ב.כ.ה.כ.ז.ו.ש.כ.ר.ה.ב.ר.ו.\nוכשכל.א.כ.ל.פ.ה.ו.ל.ח.ל.ו.ה.ל.ו.ה.ל.ו.ה.ל.ו.ה.ל.ו.ה.ל.ו.\nו.ל.י.ד.ל.ה.כ.כ.י.א.ס.ק.ל.פ.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.

["מאמר ב", "אבני ונטום והוזה הוא טוב אל הזרה ויווער ברקוקה היד\nהדם והשעות וס יערישנו עם בדש קם תלון ויווער\nמורסות הגרים וני פנין וחטבות העוז כמנו הוא\nשוכל למותות השמים יוקיפנו בון החלב. ארי המזון הוא\nקשה העבוד ואינו מעוכב הורוה והיציאה ואינו סוליד ה\nהשחורה והבושת בחוץ בקיפלן יזוער הקיץ.\nאבני\nהגנויות והבושת כמנו עם הכץ ויס ויווער להשעת ה\nהאריך ויווער כשואל עם קלופתו ויווער בנני המער יכש\nהכטי וגרש העשוי כמכו כן. ויווער מהו כמו שהוא\nואם עזים כמני מרק יזוער והחרבשת העוז בנו ויווע\nויווער ממרות הachedיצים ויווער הכוכלים בין.", "פֶּרֶק\nקכ\nבאבלס ובולטין בּוּיִשׁוּי הוּא פָּפָא\nפֿאַצְבּוֹ בְמַהוֹת הוּא נֶפֶק\nהַנֶּקֶר אַשְׁכָּל בּוּא שִׁעַר וּפָּעַר\nחֲמָת הַזְּמַן וּפָּעַר הַעֲשָׂר הַזְּמַן הַעֲשָׂר הַזְּמַן הַעֲשָׂר הַזְּמ

["ספר ב", "שישכר יוחנן בשכן זוגות וואודים כ甚ה וליא יתקשה מי\nויששל השתן ודם הוסת ריבי העיבר ותזיעל עס קראמ\nקדראכנא לשחרה הארטס יועיל בארה השרצים חכמ\nברחורה ככורה פולישדיק א: אדיאנטש בדואמסן ההחת\nהוה חכרת עץ ירע יקלה", "פֶּרֶק\nקִלָּא אַל הַיּוֹדִי דָּוִד וְפַנּוּלָק\nהסבע הוא חסלעלה כהידוש", "פֶּרֶק\nק. 1", "קַל\nצומח עס הביש וְכֹל דבר שהוא שֶׁכָּן\nאלין לאישדים אַלינו וְתֹא חרואֹב", "פֶּרֶק\nק. 1", "נדול אל הביש ולוי כל התועלות אשר לביש בצעעתו והנדבות ואסנים ביש בוש הלא היוני כמו שפרנו עלינו והוא עיכר בשרש הביש כמו העכבר העדי ותזיעל מהצרה בהצרעת כלי הפרקים יועיל לכאב העצלים הארטס חס", "", "פֶּרֶק\nקָל\nכָּל וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל וְכ

["מאמר ב", "עס רדס וופי ירושלים ולא יוחי ומקסקים כמונת כנדיום מה\nאות הריס מיני בקבות הראשים והשישוכובנו תחובשת\nאו עזין וועיל להחרישות וואן ברד שיעור יתורנו כמונת לא\nלהזאך אין בין זה ושתיק שוזר עזרה בנטרכא דסתר ו\nומתחיכים אוטו בצלם דרנים ושפלו בכנן ואן. אכרי\nהנתחו והזדה כישיענו כמונת יועיל בנקודות הריאה וח\nחלן. אכרי חנוכן כישטיי כמונת עם חסץ וועיל ההוקה\nהקמת אומז ותישע וצמיאס. אברוי הענירה יישר ע\nעיצקי הטעמים שלני כהיכוכן יתור הגרף ויהשליל הוס\nנוגר השלהה כשפנקים ככנו שני זוזם עס פודגנ ב\nרכבת והאר טיסיגוזניד ת罷ף אד אצז העקב וואו\nלטשף כהין ותיזו העדוי וידיד ותירק ור ור\nהוהיוו ווק האסן * הארציס וועיל בנטחת הרעדים ו\nוהא שרייאר להזנקה הנודלת בער אל נקרב הגדוה ב\nכמונת הנתחה אל השרדים הריא אום כמיה ואמף שויגר\nבערין וס ירושלים מונצלו כחולי אל בסיק", "פֿרֶק\nלוֹא אַל־שֵׁאַנְתָּהוּ לְפָלָיו תַּמְּרִית\nהַקָּרָת וְהוֹדָה לְפָלָיו תַּמְּרִית", "הוזן הריקות נועודים כאומז חנוכם וחלוכם וס עירלים\nשדי עירלו כמ עיר תקווה וועילו שומר דקון\nכלה וקרב גזב וועל ומקנים אס ונקצנתו לנא עגל דו\nזומל לגדה הBOOK ויצלו כוכבו ות מז ויהו ינדייד ו\nריכו בשותרים עכף אחד עבע כARGו ות איר וכריזה\nכיב ונקצגים חסף ושר בישכעקים כנדייד ובעת ש\nשראה השדה העומד לעיל וכשיהו כמק ומקקע ויטוב\nכבו זומליאר ונהדיה וריכו זה הא ווֹא תומאש\nהאוכן חסף אשר עזיד לעיל הא יותר רק ותולה כסב\nאמה וואומ יתור בק ותלוי חסיד ותת וואו וסב\nכן קלארת חליזר אשר לער עכלן אין כישטנש ות. ו\nהמברת כמונת וער עקר חלון אין כישטנש ות. ו\nבקנץ וואו וטוח חליזר ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["סְפֶר ב", "לִצְמָא נִזְמָה אַל הַשְּׁמֹרַת וּכְשָׁשִׁכְרָהוּ וְהֵיאוֹ לִזְמַן\nיִזְרַק הַכָּרָבָת כְּבָדִים קְרִי מַהוֹדֵנָא. הַתָּעַבְדָּה\nבְּשִׁלְיָת יִזְרַק בְּהוּ, הַבָּעָל הַמִּנְלָה הִיא כֹּפֶת וּכְרָבָת\nקְבִיעִת וְעַקְדִּי הַמּוֹצֵל בְּחַפְּת וְהַרְקִּיקִות וְהַתְּמַרְקָּוּ הַעֲדִי\nלִקְרַי יִכְרַק הַבְּקָבַשׁ כִּיּוֹ הַקְּרָבָת וּכְדָבָת וְהַנַּעַיִם מַכְדֵא הַמִּלְ\nהַכָּרָבָת וְהַנַּעַיִם הַמַּצְאָלִים וּבְשִׂי כִּל יִכְרַק מַכְבָּהּ וְיִזְמַי לִמַּשָּׁ\nשִׁנְתֹוֹ כָּמָּהּ כְּבָנָה בְּזָמַי עִל לַעֲזִל הַעֲדֹב וְהָא יִעְדִי לִמַּשָּׁ\nשִׁנְתֹוֹ כָּמָּהּ כְּבָנָה בְּזָמַי עִל לַעֲזִל הַעֲדֹב וְהַשְּׁוֹת הַמִּלְכָּל אַ\nאַבְרִי הַהִיא סְפִיטְתָּב וְדִיּוֹ טָו לַכְּלַחַת הַזָּדָא. אַבְרִי הַמִּלְ\nדְמִזִּי כְּבֹת הַאֹטֶם כָּן הַכָּד וְהַטְּחִל וּבְשִׁקְלָה בְּזָמַי כָּ\nמַכְנוּ עַל יָיִם כָּבֹלָט יִזְעַל לַכָּלַב הַכָּד וְהַשְּׁוֹת הַמִּלְכָּל הַקְּרָבָת\nוּלְכָרָבָת וְאָמָּה יִשְׁתּוֹ כִּיּוֹקְדַו יִכְשַׁל לִהְוַיִּתְהוּ\nאַבְרִי הַנַּעְרִיחַ כָּנַד תַּשְׁתַּן וָדָם הַזְּמַת וְאָמָּה סְכָלוֹהוּ הִיאָ\nעַקְדִּי כָּבֹת פָּחִיהּ יִפְלַעְתַּהוּ וְיִצְאִרוּוּ. הַהֲרָסִים הִיא\nיִזְמַי כָּוִעִיל בְּשִׁכְלִים לַנְשִׂיחַת הַקְּרָבָת וְאָמָּה יִשְׁתּוֹ כָּנַדְּמַ\nשִׁכְלָב בְּזָמַי בְּזִין יִזְעַל כָּנַדְּמַי כָּשִׁבְצָם לָכָרָבָת וְהַקְּרָבָת\nוְצִיּוֹ כָּמָּהּ כָּנַד אַסְמַרְי וְצִיּוֹ כָּשִׁקְלִי קָרָפָה הַקְּרִישׁ", "פְּרַק קָמ נַצְי דַּנְד וּבְלַטְנִיק וְכִינְדַי אַ\nהִרְעָנִים הִיא עֶשְׁרִיּוֹק וְצֹמֶךָ בָּמָ", "מַכְרָלָא וּבְכָסָכָא וְעָשִׂים כָּמָּהּ שֶׁכָּל בְּשַׁ. הַתָּעַבְדָּה\nאָמָּה רֹפִישׁ הִיא קְדָר וּפְקָוֹ וּבְשִׂ כָּעָל הַמַּעַל וְהַמָּ\nהַעֲגָלָה יִפְסִיק יִצְעִית הַדָּם הַקְּשָׁט יִשְׁכִּי הַמַּעַל לָכָל הַזָּמָּה וּנְגַרְי\nיִפְרָא כְּהַשְּׁה הַדָּמָּה וְקַדְּקָא. אַבְרִי הַנַּעְרִיחַ יִעְדִי הַמַּעַל\nפְּרַק קָמ נַצְי דַּנְד וּבְלַטְנִיק וְכִינְדַי אַ", "פְּרַק קָמ נַצְי דַּנְד וּבְלַטְנִיק וְכִינְדַי אַ\nהַקְּרָבָת וְהַקְּרָבָת לַחֲמֶךָ הַחֲנַכְתָּב לַחֲמֶךָ", "פְּרַק קָב נַצְי אַצְמָא וּלְכָלְיִנְדַי הִיא\nהַבָּעָל כָּלַב אַל נַרְבָּק וְאַצְמָא וְהִיא", "פְּרַק אָנָשִׁים הִיא יִזְרַק הַתּוֹרֶכֶת הַשַּׁחַד וְקְלִיפָת וְקְלִיפָת\nהִיא וְצֹמֶךָ בָּצִעַן כָּעִירִים וּבְרַל אַל סָע\nסִׁעְדָה אֶצְלַה הַמַּשְׁבָּה כָּמָּהּ הִיא הַגָּנִי הִיא וְהָא הַדָּמָּה אַל הַנּוֹמָ\nאַבְרִי הַהִיא קְצִם הִיא וְשִׁקְמִים לְצִמִּין כַּחַ", "פְּרַק מִחְוַל אַל פְּלַע כְּשִׁנּוּ וְכָסְלוֹנוּ מִתְר\nבָּרְפָא. אַבְרִי הַכָּוִן וּיִדְלִי הַקְּמָא עַד שָׁא\nשַׁאְפֶּשׁ שְׁרַגְּר כָּוָזֶק הַקְּמִיא אַבְרִי הַזְּמַן הִיא בְּשִׁלַּ\nוְהַבְּשִׁקְה כָּמָּהּ הַצִּי זֶה וְהוֹז כָּכָה הַאֲרָסִים כַּחַ אַלְי\nפְּרַק קָמ נַצְי הַנְּרַגְל הַמַּחְבָּה כָּמָּהּ הִיא", "פְּרַק הִיא הַנְּרַגְל הַמַּחְבָּה כָּמָּהּ הִיא\nהַחֹל הַזְּמַן וְאֶשְׁרִי מִיּוֹ כָּמָּהּ\nמִצְוִקִּים וּשְׁאַלְּאָ בְּוּ כִּוִּי זֹמַי יִצְחָת וְיִצְחָת\nלְהַקְּמִת כְּמַצְוַל וּכְלִפְתַּהוּ הַפְּרִית יִשְׁכָּל בְּשִׁאֲהָ חַס\nלְבַחַל הַשְּׁתַיִם יִשְׁכָּל בְּשִׁאֲהָ וּבְרִשְׁכָּהּ וּבְרִשְׁכָּהּ הַקְּרָבָת\nהַמַּלְכָּה הִיא כָּבֶד אַבְרִי רַע הַזְּמַן כְּלִי הַפְּקִים שֶׁכָּן\nהַנְּרִיג הִיא וְיִזְעַל כָּמַצְאַבְיִת הַגָּב וְהַאֲרָכְבָּת אַבְרִי הַמַּוֹצִ\nהִיא כָּבֶד לַצְּטַטִּים וּבְזָק כְּמַע שְׁכֹּחַ הַהֵגַּה וְקְלִיפָת\nלִבְרָלָא תַּחֲכַל וּכְלַחַ וְרָוִי שְׁלֹא יִאְכַל עַלְיוֹ\nמַאכְל בִּי אַשְּׁ אַרְי שֶׁעָה וּכְשִׁיחַת הַהִדְה שֵׁתָּה יִזְרַק בשְׁכֹּתַ", "פְּרַק קָמ נַצְי דַּנְד וּבְלַטְנִיק וְכִינְדַי אַ\nמִצְוִקִּים וּשְׁאַלְּאָ בְּוּ כִּוִּי זֹמַי יִצְחָת וְיִצְחָת\nלְהַקְּמִת כְּמַצְוַל וּכְלִפְתַּהוּ הַפְּרִית יִשְׁכָּל בְּשִׁאֲהָ חַס\nלְבַחַל הַשְּׁתַיִם יִשְׁכָּל בְּשִׁאֲהָ וּבְרִשְׁכָּהּ וּבְרִשְׁכָּהּ הַקְּרָבָת\nהַמַּלְכָּה הִיא כָּבֶד אַבְרִי רַע הַזְּמַן כְּלִי הַפְּקִים שֶׁכָּן\nהַנְּרִיג הִיא וְיִזְעַל כָּמַצְאַבְיִת הַגָּב וְהַאֲרָכְבָּת אַבְרִי הַמַּוֹצִ\nהִיא כָּבֶד לַצְּטַטִּים וּבְזָק כְּמַע שְׁכֹּחַ הַהֵגַּה וְקְלִיפָת\nלִבְרָלָא תַּחֲכַל וּכְלַחַ וְרָוִי שְׁלֹא יִאְכַל עַלְיוֹ\nמַאכְל בִּי אַשְּׁ אַרְי שֶׁעָה וּכְשִׁיחַת הַהִדְה שֵׁתָּה יִזְרַק בשְׁכֹּתַ", "הַכָּמָּה לְפָל שֶׁאִינְת נַשְׂכַּל הַאָצְטִל וְלֹא יָפְלָא אַכְרִי\nהַגְּנִיהַיִם יִזְרַק בְּשִׁכְל הַמַּנְל וּמְשִׁיחַתָּהוּ נְכָל הַמַּשְׁרִם\nוּדְרִק הַשְּׁתַיִם הַזְּמַן וּכְשִׁה עַל שֶׁכָּל

["מאמר ב", "פֶּרֶק הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם כְּשֶׁכָּל הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם", "הנֹדְלוֹ הַשְּׁמֹל בְּשִׁנַת", "המֶצְחָל הַלֹּקֶת מַצְרַיִם כְּשֶׁכָּל הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם", "הַנֹּפְנִי הַמֶּלֶךְ יָמֹר הַקָּל הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם", "הַמֶּלֶךְ הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם הַרְעֵי הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם", "הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם כָּל הַקָּל הַשְּׁמֹל הַמִּצְרָיִם", "הַסְּכָנִים אַסְרִי כִּי נִצְתַק כְּנֵפֶר הַעָפָי", "כְּשִׁעֲרֵבּוֹ בְּכָתֹוֹ כָּנַב וְיִשְׂרָפָי וְיִשְׁקָחַו וְיִשְׂם בָּלַחַס", "כִּמְהוֹשָׁת יַחְזִי הַחֲצֹוֹ כְּמַכְל בְּדִבּוֹ כְּן אַ יְדֹוחֶו", "עַל הַלַּחְתּוֹ וָאָכַל מִצְמַן אַכְרָבִי כִּיאוֹת הַ", "הַלַּחְתּוֹ הַעֲשִׂו בְּמַשְׁבִּרְנוּ וּשְׁלִיחַ", "קָנָ

["ס\nכ\nב", "אל חורב כלי הפרקים ישוכנו הישן סמנו עספיה־ית ב\nכלי־פרקי החזרה המחלץ החוכב לאבן הפיקים יניצח\nהככלי־היל ונהו גדול התועלת מאד. אפרי העין ה\nהבלתי מלוח והמלחן מכנו יהוכש לרדן ולשופף. אפרי\nהזה כешיב יוכשלוהו ביטים ותשתה בהם הנקחת ירבה\nהחלב. אפרי הזמון חלפי סמנו הוא רע לאיצט ות־א\nאסר אינו מלוח־ככל כשעיה שהיה בנוּר הוא רע זה", "ואמר דיאסקוקים שה수י הוא טוב לאצטובבא ובד\nצריך עיון / והסלהים אשר איננו ישן מטועק כזה ווותר\nבעכל סמנו / ואשר איננו קסוי הרגה הנקרק קאש\nבערוכיה הוא פחתה וatz. וָשָׁכָה מהאחת / אפרי הטע\nהנעילה יחליפו החצץ ככליות ובייס השתי ויהר פרטובק\nמבענו ואשר אוכלין אותו עס תכלין אשר רם מעביכו כור\nואשר אין מלוח ירך כל־הבעת ומסיוו ישללו, האדומח ו\nיעווד יתטרוק אשר בו בעומר הכוריו. אשר בו ווערנו\nעס הדש ויעווד יותר והחרופה אשר רדיו לחתפּק פּ\nככנו הוא הנשה מחלד העזוה וָאָז; וָכָבְנָה נועיל לב\nלנטעים אשר במִכָּם וּותר הצלוי כנבר יתור הגדו\nאל שָׁכְן וְדֹד וְשָׁמָּה תִּוָּעַל מהרגלים הארים אמִן כי\nעס הגודג הדרי לאשר יכשבו על על הארים יועו\nפְּרַק קֶס\nזדואריא\nהמחו הא חתיכ", "דֹמֶך אַל הָאַרְבָּא שֶׁהִיא אַרְשּׁוֹטְלָנִיאָה וּתוֹר דַּמָּה כָּנָד וְנָתַק\nלֹהוּ הִיא יְתֹוּר מִשְׁכּוֹחַ שִׂיגְוָה עַם הַכַּבִּי הַיָּרִיחַ צְמַה הַכִּי\nשִׁכְלוֹת. אָכָּל בְּכָמָה שֶׁהוּ בַכָּפִּילִי יִתְרַ חַלְשׁ מ\nמִהְדַרְנָה וְאֵן וְזֶה וְכָדָמָה מִלִּי כִּי כִּי הַשַּׁחַק הַדְּה\nהֶבְלָה אֵן הֶבְלָה בְרָבֹה כְּלִי שִׁהִיהַ מַובְשָׁכָה כְּלִי וְכָדָמִי\nפְּדִעַי כְּלִי הַדְּנָדָעַ יוֹמַד נגד הַכּוֹב וּכָשָׁה יִתְרַ חַל\nמִהְדַרְנָה הַאַרְשִׁה שְׁרִיאַל הַאַרְסִּי דְּבַמְּהַמַּעַפִּי וְהַכּוֹב\nהוֹלָתָם תָּמֹרתוּ בְתִיארָק שַׁלַּשְׁקִים כָּמֹהוּ זְרַכָּא", "פְּרַק קֶס\nזְרַכָּא וְכָלָשִׁי גְּיֹר הַז", "שכְּדַעְנָה זַר עַד־כָּדָמִי אַר־דיאָקְדִיס־כְּלִנִי שִׁכְל\nשִׁלְוַיִּקְשִׁנִי כָּכָרְכָּמִים יִתְרַ כְּלִי שִׂומְדָה וָצֹוֹתוּ\nשִׁכְל בַּשֹּׁכְל־עָדָו וּתְז וְצֹוִצְוֹ כָּמָכְבָּה וָהוּ כָּל\nכְּלִי הַכָּבְרַת וְשַׁבְּתִּוּלָי פְּרִן וְצֹוֹ הַרְחַ וְזֶ וְצֹמֶך\nבְּהִצִּי הַלְּפָלִים הַכָּמִים הַמַּכְבָּה וְהַפְּרַדִּסִּי שִׁכְלָנוּ\nדְּבָשָׁא אָל הַמֹּרֶשֶׁה דְּמַיִם וָהָוּ הַרְחַפִּים שָׁוֹף טוֹשְׁה הַרְחַ וְהַשּׁ\nוְהַשְּׁלִישִׁי עָלָיו כְּלִי כְּלִי הַכָּבְרַת וְצֹוִצְוֹ לָכָן וּלְוִרְאוֹה בְּהוּפְרִ\nוּשִׁלְוַיִּקְלָפֶת הַאִנּוּם כָּלִיאִשְׁקַז זַר כְּכֹל וְכָבֹתֶךָ לָב\nלִבְדוֹ הַשּׁפָּה וָחַס בְּנִפְּוִי הַשִּׁנְבַת רַבָּשָׂנָה\nהַמָּוֹת וְהַנָּעִילִס אַשְׁשִׁקְקַז זַר בְּעֵל וְכָלִיו וּיִשְׁכֹּנוּ לָכָּל\nהַאֹמָלִים יָעֹזְלָמָה. אפרי הַחָזִה וְלַשְׁעִול הַאַרְכָּה אפרי\nהַסּוֹן הִוא קְשָׁה הַעֲבֹל וְהַשְּׁוֹיִם כְּמִעֲוֹן יִתְרַ כְּמַהְרַל\nלִהְתַעֲכֹל וּיִעֹור לַהֲשִׁקְתָּה אפרי הַנַּעְרִיהַ עָרוּ וּשְׁקִתָּה\nהַשְּׁבָרִים וּעָוּרִיִּו תָּאָרֶה הַמַּשְּׁגַל וּיִתְרַ זַּר הַפְּרַדִּסִּי לִפְי\nשִׁנְגָבְהַיִת וּרְאָ וְהָיָעֵשֶׁה וְהַרְעֵשֶׁה וְהַדְּמַקְלָא\nהַמַּשְּׁגַל כָּהַפְדִּסִּי וּשְׁדֹשֶׁל הַוֹדֶק הַשּׁוֹת וְכָשַׁ וּכַסְרַיִם", "לִשְׁתֵי הַיָּרִיחַ", "נַדְרַד וּכְל־פְּנֵי אַרְיָק\nהוּא אַרְיָנַג הַמֶּהוֹת\nיש סמכו כְּדֵר־מֶר", "פְּרַק קֶס", "פְּרַדִּס וְעַד נַדְרַד נָתַנִּים אַת בַּכָּשִׁלִּים הַמּוֹרֶת הַה\nהַזְּרַל הַטַּמָּה חַס בַּשְּׁת יַבִּשְׁתָּ וּכְשָׁנָה וּלְהוּ וְכָמֵהוּ\nרֹסֹטְר בַּעֲנִי כַּכָּפַל וְהַסְּלָה כָּפִת הַהִירָט מִכְּשַׁנִּי הַנַּעְרִיחַ\nעס סְרַת הַכְּק וְעַל יָמַל־כְּשַׁנִּי הַנַּעְרִיחַ וְזַרְעַ וּכְשִׁי־עַוִּי\nוּיִעְלִי כְּשִׁרְחַצְּ וּבְכָּעַ הַקָּשִׁים וְכָשִׁים הַקָּשִׁים נַשׂ עַבְרַנּ\nלִבְדוּ וְהַחֹדֶת יִעְעַ הַקָּשִׁ וְכָל יִשְׁכִּ יִעְוִי\nאַבְרִי הַרֹא שִׁבְעַ וּכְעַ וְכָל יִשְׁכִּ וּכְל־עֵוִי לָב\nאַבְרִי הַנִּשְׁ וְהַחֹדֶת מִזְרַח הַחלַכָּ אַבְרִי הַמּוֹן בְּעַבְרַל\nלִאצְטַבָּא אַכְרַי הַנַּעְרִיהַ הַאֹדֶר מִשְׁלַה הַשֹּׁמֶת וְעַוִּ\nוּיִעְדַ וְהַמַּשְּׁגַל וְעַמְּדָה הַמִּכְדָ וּכְל־שֶׁן זְדַע הַאֹסִם\nבַּשְּׁאָבְלָה וּשְׁתָּ עָלָיו יִשְׂרָאֵל הַנְּפָלַקְתַּה\nהַהֹמֶר הַקָּרַת אַת־עָוָם", "נַגִּיאַר וּכְל־שְׁנָן\nנַגְמִיאַר הִוא סְמַן\nכְּלִי הַמִּל הַמּוֹר", "פְּרַק קֶס", "הוּא שְׁלֹמָו מִוָּנִים וּבְדּוֹא כָּכָבָאַל הַהוּא וְהָאֹור יִתְרַ משֹׁכֶב כָּל עַכְנִינַי מַהוֹזְהוּ אַל שֶׁהוּא יִתְרַ\nזֹקִי הַקָּבְלִים הַמַּכְדִּי כְּבָלָה בְּכֹל אַ כְּלִסְן הַמִּל\nשִׁשְׁכַּן וְזֶמֶן כְּזֶה וּכְלַשְׁכַּח הַטַּמְּאַר בְּשִׁכְל\nסְפִי הַטַּמְּאַר וְהַשְּׁנָק וְהַשְּׁנָק אַל שֶׁהוּ הַסְּמַל\nהַמַּפְלִי וְהַסְּמַל יִשְׁכָּ וּבְכָבְלִי וּיִשְׁכָּהּ וְשָׁכְלָה\nזְחִיָּנוּ לִשְׁכַּל הַכָּבָל ס וּשְׁלַמְּלָה וּלְיִדּוּ רַעַ\nוּכְשִׁנּוּ פְּחָת כָּמַל הַזָּמִים הַאַרְפִּים הַאִפְלִים וּכְשִׁנּוּ מַשְׁדָ\nדַק כָּל יִכְוַק קְדֹשֶׁה אַל בְּשַׁבְּשַׁב\nכְּשִׁבְלַהוּ כָּלָה אוֹ בְיַכְסָר הַסְּלֹמָ יִכְשַׁר וּכְזָנוּ וּכְל\nשֶׁכָּ כָּמָהֵא שְׁכַלִּים שִׁכְלִים אַצְלִי הַסְּמַן הַזְּמַן הִוא מִצְוּבָה וּשְׁכֹּם\nבְּכָנֶד הַכָּבְשֹׁת הַעֲקָדַת הַכָּעֵם הִוא בָּעִצְמָה אוֹ אַפְנָ אַבְרִי הַנַּעְרִ

["## פרק קסו", "פֶּרֶק וְכָלִט אַנָּא\nאנָק אַן קָס אַן כָּס וְכָס", "נקמה וְסַמְּאַרְיִק שָׁוֹמָה לַעֲקֵה אַגְּמַן אַל מֶרֶא\nאָנוּ דָמָה לְוָ וָאָרוּ אָנָּשׁוּ אָהוָ נָוִד בָּאַל הַמָּאָת ע\nלַצְּ וְהַפָּש וְשִׁעֲטַפְּנָ וְכָלְיַ וְצַשְׁיִי עַ\nעֲרִיק וְהַכָּמָל הַלַּכָּל מַה־הַתֹּפֶת הַלַּכָּ\nקָנָוּ אַשְׁמָא עַם מְרִיָּוֹת מִצְוַת הַיָּפֶךָ מַה וְ\nהוּ הַקָּבָק וְהַקְּמֶא אַוְיָ וּוֹ וְהַקְּמֶא", "הכָּל וְהַמָּה מַצְמַח וְכָל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל

["כפר כ", "כלה\nוכערבו טה\nאכרי הוהי צפה\nלרקוח הדם\nפֶּרֶק\nנגלין וκλιτ\nההַתִּמָּה\nהעֵלֶיה\nוְהוּא\nפֶּרֶק\nשֶׁרַף וָמִצְרַיִם\nהַמֶּכָּל\nוְכָל־עָמֶר\nוְכָל־עָמֶר\nוְכָל־עָמ

מאמר ב

## פרק

דער שיטען וצלין דער שיס
שיסטھאן הוא ארנראלא בכן יע
יעי המהות הוא אירן עלה בעל

קיצרים ברישקצן צוערו מטרים ומכלים ש
שאנס דומיקס קלייפיור ורופף ציוד חם ווצי ועוץ
קריות כה שיא פלך שיא שיר ניכל הנתח זומק א
אינו אמת המחבר ככנו הוא הדיבר הויא חתק קלייפ
אdom ווכא לעיזל החשכל בערבי פופרי וטוב הדר והם
והטעם והלן שיא אפף הרה הא דער
נהגנה יכש בזם השנת עת השליות ונאמר שואב
בעשון זה יונז זומק ויהו כוח ואר וקצם שיא קד

הבער והסלה יכ כוח הידן וקבץ ויתר הזרות
ווערטת הדות ניאת הות יומק הערפשים המכל הינ
והנעים ועל הנחיס הפרים ושהעפשים כל הפרקי
ווער רופיון העצבים
אכרי הראז יעಲ לכאשת
הנויים וערבים מכנו פתולה ווועיל ליה
הה בתנשדי וועיל ונאכף הנקרא קלייפ בערבי ו
ובר השנים מאד
אכרי השום ההזה תכישל וועיל ונאכף היצוי
מקדזק הוהה ההזה
אכרי העריעה יעציע בשולו הכט ווועיל כנופח

קץ דבק וצלין וישק וואס תמצה הא יניא עזרה ויהו
ההמה ידוע ופריז כמלה עוננים

קלה ענפים יכש וידג בגד יונצא באלון הליל הנקרק ב
ברטע כיבר יכן בתהודרים וארן הנקרק הנטריסש ובו
הפרטי אורייה הגדה בלא
המכר כמינו הוא דרי
החלק וריכר מכפרים כמיהכתי וירוק חלון ורהצוה ווא
זאר כינ יבשלותו
הIOD עלא יתוחכם אלא אחר יתעכב
זאר כינ יבשלותו
הIOD עלא יתוחכם הוא חל שומכ בזוה וברובמה ית
הידונה אנה כנובשת ותלה חם ויבש בשלישית הפעל
הסלה מתחי יונח ויהישוב כהנסות מעונק הוף בחזקה
וכה השישת ידידך
אדער קצם שאו לא פועל ברטוכ
ווקשות העוזי קינקר עפיגים זרים כישום לעיהם
עם חתך נינ
הברונות והסמים ית המורסות הקדונ
ווער לאכש יוזיקו וכד יועיל מחרי ונובאת אל יול
לווע צום הלילה הנקרק שרה בערבי וצלין בנות הלא
הלילה החברות והשינ סידכש השיכום כסיבר בנים

ליכו הפרקים כרכו הפרקים מערב
עם כבודו דונז וכבודו ואתינ
אכרי הראז כמעיל
מחודסות הקירות אשר אחזורים מערב ברתינ ווד
ודגז אבלי הבון יתיר קש השהול כישום עלייו עם
קצת הדיכרים המחזקים כויס וידס

פֿרֶק
קֶש
דּוֹד וְכָלֵפֶּי וְרִישׁוּ וְנִבְרַת הָאָמִית

תולעה תחליע וואו פופורי כה כה האצינ הלא ש
שואו יונד קרק ויאיר שוקע ארו קצם כי תולעים ה

וארי ילישום מילוט הנקא כלוש בערבי וכדרכו רבים
הטע תורעת מקר ומייכש יש לו שעור
הסלה מישב אין שיכיה ונא נאליכו יש לוכך י
ישר הכמות והנטעים יעיל כהמאות אשר כבעצם ש
שוק עם יזן או חומץ עם דכש אמר שותלועים כרבים
הרגלים אשר רומשים תחת הארץ כפמה שנאמר בשישתן
בחש קיל סיר הכיוון והכזאת אד יוזן מחומק
אכרי
הראש תולעים אשר יוזן תחת האבנים כשחקנות וע
קלייפ רסונים ועם שפ (וודדים ישיפי מטנו באן ישקט ה
האב הנגום והיזה תולעים האדומים הרן

הרובשים חתת האבנים אשר כמים להד רגלים ריכם כ
בשיטושו בחוזק כישואך כהם עס דרış יזלו ממחח
מחסנק ויכ ביאכלו וועיל מהרבוי נקוצר הנגמה
אכרי וגדירה התולעים אשר הס מרונים הרגלים הנצ
ונמצאים בכורות ובמקומות טבודלים אם ישתו כהם בין
הם טובים לוער העתן. הארים תולעת העכים
השוק יישככו כו לישיכת חצמים וועיל

קז דאי בלשן דישיאן המהות הוא
ברגיים כלו השעירים יותר איר

ארוכים דקים והמסרים הטבע

אכרי כן מסיה שם קרים והאמת שואל אל הידן וואו נו
נטה ליבשות בשלישית
הפעל וואסכלנות הוא עוצר
ווערט הטע כה שיט בו מקדש ויהיש שכר התמכרים
בחהצצה המורסות והמסנים ויה כרכז הגדה לקשים
אכרי וודג הוא ככבר
אכרי העריעה עוצר ומועיל

לכאה שבעת ורפינה אם ישבו בתכלו ויכר
והתנים סמן וועז זוזם שן ית ישקיו וועיל כהש
הארסי יועיל כה ריסים כלו תכוהו

בהתוך המורסות הקשות שני שלישי משקל כהן וחצי כ
שemin אכבר אבל רא יוזז לשומו אל הדרות האחל

קפא דואא נידג וצלין וגלינאר ויט
נגלינ. ר. מרגנות ותוניגל מרק
ותר כנוגי ו. שומט ו. יש לומל

לודז אזכרנה
והדרך שזרק גאליניס בכשולם הוג של
לודבק לא ארי שיאכדום ויציא המאכל במערבים
ומלמ ביטח כמלה ותופרים אותו וובשלים בעשרים
ביום ובערבי קסט עד שיטוכו לשיל קושלים ואחרישתו
כל בפעם אחת ואחר כינ יוסופ בזוה מה שאני זומק אותם
בכל מקים
והמכר

אך רופט המבחר
כהתינגרלים הוא כה שלא עלה על הימנולות ומכחר הת
הימנולות שלא ליהו ביצוי ווהקן כמה הוא רע / השבע

שוכן התינגרלים יתתר חפ משומן תינגרות הנדרלות
הפסל ותבלה ביצוי התרד. לום שומחים כמסרים להא
להתכל
נאות ל.לעישה ו.אל באב הפרקים יוגיות לבשלו ב
כככיאינורשת ו.ח. ה. כ.ע.ר.ס קושל מיכ עד ש
שומוב לשלשה או לארבעה אכרי הראז בשאר התרנגלים
הקטנים בת שנתסף בשכל ווהו תרגלת יועיל ב.ע
ברעופת דם הנחורים הגולד בקרום של מוח
א.ר.

אנגום ותחזה מרק התרנגלים הנגברים יועיל מקצר הרג

## פרק

["ספֶב", "תנישת ובבד התרימלת יתכן הקול\nוכרק התרנגל\nהזמן מאד סריגת בשבת דקרת. אם יועיל כל זה ואספיד\nמהותרנגל הקטן משקש התלהבות הצאצומכא מרפא\nאכרי חניעה ברק התרננבים הקטנים עם כסיא ושתת", "קזיק", "אכרי חניעה ברק התרננבים הקטנים עם כסיא ושתת\nוועיל מקולון כשד חתנויות קטנות. יוזמֶה ותפֹּת הורע\nהטרק הגובר עם הכסבג'ל. לשלמה השחור. ועם קרופ\nיששלל הלכה ושיבשלה. עם הסנתחי הקיצרים. לא\nלנגדי הטעמים. הוך הכטן הוא טשלול ובחלך לנגני כשר\nהחתן הגרסים התריגנות. אשר יבקלו. על לבה. וכן תח\nהתרנגל. הושיע על נשיכת הטרצים. החלום בשעה אחר\nשבה יועיל חסנף הארפ. רב וארסט. השטיים כמו כן. כש\nכשישתו. הטרק מכובל. עם שנת.", "פֶּרֶק\nקִּי\nסְמֹת\nהַכָּל\nוְיָשָׁמַ\nוְיָשָׁמַ\nוְיָשָ

["פאַמר ב", "לִעְיָה וּמָה אַף הוּא מִוחּוּד וְיִפְלָ שִׁי לְוָטָ מִהִצָּוֹא אַ\nאַסְלָשָׁעֲוִי דּוֹשִׁים הַשִּׁ וּשְׁעִשִׁים כַּכָּנַד מִץ וִיִּ\nזְעַגְּנִיָּו וְהוּא וְשַׂכְּ וְהַמִּכְוֶה מַעֲשֶׂה הַטָּבַל רֵאָנָה יִשָּׁ\nכְּנִתַּ הַמַּפְלָ וְסַלְּ וּוּ וְיִשְׁ וְיִתְיַך הָכָרָס\nהַצְּמִים יִדְכָּ הַמִּרְכֹּות הַמִּתְחִלֹּות לַתִּקְנָק\nוְיִשְׁ וְיִשְׁ וְיִשְׁ וְיִשְׁ וְיִשְׁ וְיִשְׁ

טפר ב

אביי הכעדה יששל להרבה והמשקל סטנו בשחית נגרון
והצי ואוכנים שלשל הרישמות והשחורה והלתחנה אשר בפ
ולא יאות להשקיתו אלא כארות בפרקים

קרות ולברוב הקה ולא ידוקו לבדור ואפשרತ ישייגר האדם
להשקות המודנ לכח עד דאנק

אל זה
לעריבו עמו סיכר וכמה מזוג סובל השלוש ויוות להדקו ול
בססם הפשללים לא יאות לעריב בו האופין ולא כל סם
אל יאות לעריב אתו בכמה התרבד וחלב התאנים וכיצא
אפסטני ודרני אל ביל וכרכום

## פרק

קצה דםכלשן שאנניש הכהות

דומים זה ליה ליכ דבר ושרש

שננים קרובים לכל דבר עדבי אדם אוד ככר בשר אדם
בקבוק בשד הידור והכרהיהו עד שצ他们 בצלעות הה
האדם ואסרו ביטר צועץ לנסות דהאדם ינסבו בדס היד
זה כי אערש הוא הלוש בכחיו כדם האדם הוא דומה בו
ואנהנו כותכים律דברים הנאקרים בדס הארבי אין ראוי ל
למסך עלייהם ובו ס' המבשה הגשה כמנו כבום
יאות לקחת אוכם כריא וOTOH לא יתבר על גוון וערבים ו
ולא קפיש הפעלה וועלה דם תוסאר הוא שופר ומעפי
וכן קהיה העכל כל בשן חסן כמנו העדני דם הארבת
אם ישכש עכז הבהן ותחם他们 כליו יועדה
דמ העשרפים כם שאוכרים יכנע להצטם השער והס
ס' אן דמ העפרע ע' הירוק ודם הגרי הכלבים והשנים יותר מ
מעכז ולא נתכמת וברישות והמכות החמות מודר כן תומת ו
כמנו אחר שיקפיא וואוכרים בידם הוסת אם יולכללו בו על
האודמה. קרא חסارت בערבי ודם החשור אס יסושם חס על
המורסות הקשת יעיל כן וכן דם הארבת אס יסושם
חס על מורות הביצים כלי הפרקים אכרו כי דם הוסת
אם יטיפו כמנו כשהם חס לכאотות הרגלים יעיל
אכרי הראשון דס היבויים הקנרא נגשא וההוות אם יטיפו
בהם דמים על ההבורות הבהושות והברועצות יוכענו חו
תולדת המורסא תולדת בער הנפילה כשעור כום
כשנור ורדום פרופרים אכד נאריגוני כי זה בער הנהת
איסיון ולא בער דבר אחד ואלו היו עשרים אותו והיו
נהגשים החזו בשן ורדום פרופרים יופעל כפעליו ובן אם
אכרו בדז תרנגויות וואסרו דם החסור הוא המונגע
דעיפת דמ הלא טהקרום ולסלהפא וכלעזע טרפומא וח
והכדברוי ישקויה עם יון אל הרפין ויכן דם השלה ואמרוב
כי דמ הגיוון יעיל סן חסידו ואין זה אכט נאלינוס
שאין זה דני חתיך ואני איכר שאומם אם נתאמת זה בנסון
אינו לoga הגדרא אלא לגלתנו אביי העין דם הנקלה
הנקרא ולל בערבי ודם וכח הנקרא הדינז תוקה הראות
דמ החוסר הנקרא רבה בערבי יכנע צביחת השער בע
בעפעפיש ובן דם הצפידע הירוק אבל הנסין לא נאמת
ודם הימים והעף הנקרא ורשאן והיונים ונותר דם טורפי
הכניום יטיפו כבנה אל החנולי הנקרא פרפא בערבי ובן דם
העופות הנקרא בוגסא בערבי יוכן אם ויפיוקהם סושי

הנאות הכדוה כהעופות ולא ואמר אלאנוס זהו אמת
כללעדיים שקר צפרי תשום והזדה דם הקופות הנקיא

כום בעריב מזוער אס מאסיקני השיטה ובן הרכש שלמה וב
זשרו אמר כי תערפלפים שמור שידם טרא יטרו
ואשרו יועדים וןז לוב� זה ריאה שראין לצייליה
ואסם דם הגדי העדה כישקחן כמנה אוקי וועבהו בח
כחום ושתו כמני שלושה ימים הוא חס הערז אגש ש
שהוא מזועל לזה כמך כן

אכרי הכעדיה אם תסכל ה
האשה כמ עסום החרידון ודם הישט יכיש שטח יטבר ה
החץ אשר בכליות הארים שס חער והאל והארבת
כשני קלי יועדה לוג הגדים הארכיסים כשישו כיו
וכן דם הכלב השוטה יועדה כמ שתיער יחליהם
דיאמקדיס

## פרק

קזק דיאדונא ובלשן זופיר האה צם

צוג כרא אל כוור וועדה וווד

דה ובלשן אלואיס כלויש ש

בלשכום וככר הכעדיה ומשתת

אל מזוער הוא קידון שן צוננות הם דומם כב כהנמים
והי מזון שן כבד ושתן צוננות הוא יותר וחמ ורמה
שכדש חת־היש ש
שכדש חת־היש בישע חס ות־היש בישע חס
אנסין ושתן כסידס חס־טים בא�متה ט
שכדש ביטח־היש בישע חס ות־היש בישע חס
ברישיש תכנית
שכדש כד־היש כלו כנדי ות־היש בישע חס
שכדש קידים חרים ושתן כזורות הכסר והשקים והדוותם
ובערבי פאלה קרבים זה ליה בקביב וקינד ושתן חומşı
כמו כן ושתן בכנוגה הוא כשו וווד ושתן שנת דטוח־הלה
ונרף חס בישע בוגר קידים בישע חס והפספלים ות־היש ות־היש
שכת אן היא יותר חד הירח לא ית八十 אונש האותות ש
שכדש השבת ושתן בפניכים אין בקינד אן ות־היש בישע ק
קרירות ושתן סדאר הוא מתח וןא אין זוכרים בסן ע
כעשה השנבים אל כנבים בספר דריכו ולא נוכן כה
כן המשותות המורכבות כספיים רבים בדכ שן קושת ו
שכדש דאר ישלאו ולא לקחנים ותועלים אאל־נקח
והצלב וסמלת־היש ות־היש בישע חס ות־היש בישע חס
הו הא משקיש הפכvéיבים ומסר העARI יונורם ש
שכדש שונשים הוא מיכל ות־היש ות־היש בישע חס
שכדש כהנבים ווומע הכארים והשכבים
סידב מתרת הנתח מאר והכז שלו לבי יקרום ח
מסנו כלוכו ישקוות הכאבים הנגונים ויכיחו החרשות ש
הקשת יועדה בעריב וביישב־ההרה והאר והגון
שכד לבריד יועדה מחויל השועל שן הדס ייחק כמך צו
צביות השדה ויווקה ווועהיה שן קשש יסוכד השער
שכדש שארים עם דבש ובן כט שן שקיסים הגרים מעורב
עם שן שונעים דונוג מיכן יועדה מתדית כתסם ב
בנינים והתכום הנקרא כלו וסננים וודו־הוים יועדה מא
באשר יטשבו בזילפתי ובערבי זוזא מערובן עס מוסרן
והסן כרוע הוא טוב לציינר הנקרא בק בערבי והבחום
גאָר־בָּל בַּפֿוֹא

["פָּאָרָכ", "כַּפְעָם הַצָּן\nלִדְמֹת הַשְּׁדָם שֶׁן שִׁתְנֶּיֶם יִקְוַיְלַיִּוָּעַל יִקְשָׁר הַרֶּה הַמָּכָה\nוּגְעָם שֶׁן כְּרִואָעַל אַם הַסְּנָנַי הַצְּכֹחָ שְׁמַצְתָּה וּגְבַל וָשָׂטַן הַלָּאָל אַל הַסְּפָלָת הַנֶּקְאָעַפְּלַבְּרַבִּי וָשָׂמַן הַזְּמִין\nוּיִעְלַיִּוָּעַגְּעָנִי", "לִיְפָקֶת שֶׁן שְׁקִרְם יִעְוַל לְעֹלָת\nשֶׁן קְטַטָּל יִכָּד הַנְּרִבִּי וְהַכְּךָ כָּל אַרְבָּעָה\nיִנְעַל מִצְחָה שֶׁן אַל יִלְי בָּן וָשָׂמַן אַנָּה וְנָכַל לְמַשִׁ\nשַׁלְּקַוְּנַי קְדֹר\nאַגְּי דְּרִש שֶׁן שְׁקִרְם יִעְוַל כַּכַּבְּתִּוּ\nכְּשָׁמָת הַאֲזִנִּים שֶׁן שְׁקִרְם כָּדֹר הַמְּזַל הַתּוֹלָת וְקִרַ\nוֹטַחְלוֹתוֹ אַל הַאַזְּה וְאַשְׁכָּם וְצַלְאֵה וְהַתּוֹלָעַיִם הַנּוּ\nהַגּוּדָת בֵּה", "שֶׁן וְרֹדָם שָׁוֹדָק אַל הַבְּהִת הַמַּח\nוּזְלֹת דְּרֹאָת הַמָּמָד יִצְוּם בְּכַהֲמ הַמַּח וְהַזְּמָה אַל\nוּזְוֶר וּלְיֶן וָעָזַעְנַי גַּאֲלִיאָס שֶׁלֹּא חֲמַבָּה גְּמֹל זִמְכָּה קְדֹר\nוּגְרִפָּה הַמַּח וְהוּוּר תְּרַבָּה אַל בְּדִינוּ כִּי הַגְּמֹות הַחֲכֹמָת אַ\nאַשְׁרִבּוּ מִזְכֹּן לְהֵמּוּר הַגְּמֹות הַקִּדְמָה אַשְׁרִבּוּ מִזְכֹּם שֶׁ\nשֶׁן אַל אַרְבָּל שֶׁן אַדְמָה וְצֹוּם לַמַּאֲזִיּוּר הַהַאֲשִׁלַּמָּה\nשְׁלֹמַשֶׁן שֶׁן חַלָּאָל יִעְוַל אַל הַלְּמַת הַנֶּקְאָעַפְּלַבְּרַבִּי\nשֶׁן כַּעַז וּיִעְלַיִּוָּעַל לְכַבְּעַיִם הַשְּׁמִידַת הַשְּׁמִידַת\nוּבְלֹס וְהַבְּלֹס הַגּוּדָת כְּוַכָּא הַאֲזִנִּים אַגְּי הַמַּח שֶׁן\nקְדֹר מָוֹדָק אַל הַטְּמָל וּבְכַדְּבָא וְהַאֲשִׁכְּמָא", "אַגְּי\nהַגְּמֹת שֶׁן הַגְּנִיאָס וָשֹׁמַק קְרַסְמַא שֶׁל שְׁמַלְּלַה\nשֶׁל דְּמַצְמַת הַחֲמָה וְהַבְּלֹס וְהַבְּלֹס שֶׁן\nלְעַז\nלְעַזְמָת וּהְאַזְרַעְת הַשְּׁמִידַת וְהַבְּלֹס וְהַבְּלֹס\nוּוֹאָר בְּדַי הַלְּמַל וְכַבְּרַבִּי אַל הַקָּרָע\nסֹטַל לַמַּאֲזִיּוּר הַלְּמַל וְעֵזְר הַשְּׁמִידַת וְהַבְּלֹס שֶׁן\nשֶׁכַּל בְּשִׁלְיַל בְּכֹל אַשְׁרִבּוּ וְכָל הַשְּׁמִידַת\nשֶׁכַּל בְּשִׁלְיַל בְּכֹל הַשְּׁמִידַת וְהַבְּלֹס וְהַבְּלֹס\nשֶׁן קְטַטָּל כָּל הַיְדָי וּבְכַחַ", "בָּאָה הַיְדָמָה שֶׁל הַבְּלֹס וְהַבְּלֹס אַל הַקָּרָע\nלְקַשְּׁמַי הַדְּמַי וְדָכְלִת וּת קְשִׁי הַדְּמַי\nמִסְכֹּמָת הַעֲבֹדָת וְעַקְדִּי הַדְּמַי הַוֹעַת הַקְּדֹת שֶׁן בֵּ\nכְּבֹנְק בְּקַדְּחֹד הַשִּׁמְיָת יִתְמַשְׁכָּה שֶׁן וּדְמַי וָסָכָּשָׁ\nשִׁתְנָדָא וְשֶׁקֶשְׁלִי שֶׁן אָמְי הַדְּמַי אַשְׁרִבּוּ מִזְכֹּם אַל\nאַל הַנְּמַר הַשְּׁמִידַת וְתָמָרָה שֶׁן הַנֶּקְאָס שֶׁן אַגְּנָא שֶׁן קְרַסְמַא\nוְהַזְּמַל הַזְּמַל וְתָמָרָה שֶׁן הַנֶּקְאָס וְתָ\nתָּמָרָה שֶׁן וְדִי שֶׁן נֶפְיַמְּרַשְׁ וָשֶׁן כְּנֶפְיַמְּרַשְׁ שֶׁן\nקְקֶשְׁלַי צָיַנְגַּת וָשֶׁן זֶרַק פְּשֶׁת הַכְּלִישׁ בְּהַקְּסָן\nבְּשֶׁן זֶרַק פְּשֶׁת.", "פְּרַק\nקְצַק\nדְּרַק וְצִלְט יִדּוּרְנַי הַזְּמַל אַפְרָוּת\nפְּדַצְיַל הַזְּמַל הַסְּמֹת הַדּוֹר וּב", "פְּרַק", "וְהַזְּמַל הַנֶּקְאָס וְלִוּיְרַק דְּמַי וְוֹרְיִיִּוְרַק בְּשִׁכְל הַע\nוְהַזְּמַל הַנֶּקְאָס וְכָדֹר וְהוֹת הַמֶּה בְּהֵם ۚ אַגְּי הַדְּמַל\nבְּשַׁדְּרַגְּמַי וּיִסְפָּר בְּבוֹכָת וְכַבְּכָת\nהַדְּרַגְּמַי וּיִסְפָּר בְּשִׂטְפָּה הַדּוֹר.", "פְּרַק\nקְצַק\nדָּאָקְה וְדַלְּשִׂד דְּכַיִּשְׁכָּה\nהַכְּדֹת הַאָפִי קְדִיכַ הַכְּדִי קְדֹר מֶ\nמֶא הַפְּעַל הַסְּמַל הַזְּמַל הַזְּמַל הַזְּמַל", "פְּרַק", "אַגְּי הַזְּמַל וְהוֹזְלַת וּפְלַקְתַּה הַדָּם הַחָזֹה וּלְ", "אַגְּי הַגּוּדָה יִעְוַל\nנָחַלְּוּי הַעֲלָלָה וְצַוִּלְּוּי הַקּוֹל\nכִּנְעַל הַמֶּסֶס.", "פְּרַק\nקְדֹר וְכָלְשִׂט וְדַרְשָׂטְמַדִּי\nהַסְּנָת הַזְּמַד בְּרִכּוֹ לַאֲלִי הַבָּ\nהַבְּלֹס הַזְּמַל הַנֶּקְאָס בָּלַט כְּעַרְבִּי", "והוא דִּטְמָה אַל הַסְּכֶס הוֹיְדַר כְּלֹךְ בַּעֲנוּךְ וְפֹהּ הַתּפְּשָׁתּוֹ\nלוּ לְעַרְכִּים כְּסַובְּכֶס וּלְיַרְחַוָּם עַס קְצַוֹן וְמַרְיָת וְכַ\nמַעֲפֶּשׁ הַכַּעַ חֲזָק הַחֹס וְהוּכְשׁ הַחֲדִי יִקְרַק\nשְׁשַׁדְּ וַגְּלָה וְוָסִירְנוּ כָּפֶּן עַפְּשִׁוּ וְהַדוֹדְּוּ כְּלִי הַרְדָּמָס\nיָוָעַל כְּהַצְּבַנְּהַק הַנֶּקְאָס פְּלַגַּן בְּעַרְבִּי וּלְקֹמָ.", "פְּרַק\nקְדֹר וְכָלְשִׂט אָוָורָה רַז הַזְּבָה וְיִ\nיִּשְׂרָאֵל הַמֶּפַעַל הַסְּמַגֶּל הַשִּׁקִּת\nהַזְּבָעֵרֶת בְּשֶׁכַּת הַשָּׁחֹדֶה וְהַ\nהַזְּבָעֵרֶת בְּשֶׁכַּת הַשָּׁחֹדֶה וְהוּוּרָ", "וְהַזְּמַדְּרַבְּרַבְּרַבְּרַבְּרַ

["ספר ב", "ישקו אזור זה הם לחי עתנתדעם כבד שתו נלא יומא אליין רפואה יועיל באד כיס השתן אמר נאליגנים כי גנrai כיס השן הוא מפני שסטה החוכרים החזים שם אשר אין מנסום מהם אל הרין והו בסנלה שבו", "פֶּרֶק\nוְיִדְיָה וְכָל־יִדְיָה אֲרָכִי הָאָרֶבֶת וְיִשְׁכֹּק\nדֶּבֶר יִוֹצֵר משובח מסנו מעורב עם שכן ורדים והזומן לשליפת האש וויעיל כמורדות האצטומכא והכבר ואל הaretיקו הנקרא אסתקת בערבי", "השטי הנקרא אסתק בערבי * לישן לוגיקס*", "## אות ההא", "פֶּרֶק\nהֵ רֶ אֶרְבָּשׁן וְכָל־שִׁן אֶפְרִיקֵן וֹא אַר\nאותו בערבי עכון ונקרא כָּל־אַרְבָּא הַמָּהוּן קָורָץ", "הצבי עכון אַל וּהוּ, עָנָפִים וָצִיִּים פַּרְכָּם וְגַנְרִץ, מִכָּרַכָּם וָנַטִּים לָא וְרָאום דּוֹם בתנַבְּנֵם אל הַסְּמַק אֶכַל אֵינו אַדְם כְּמֹהוֹ, הַמַּחְבָּר נָאלִינְפִּים, אַמ כִּירָוִא לְהַשֹּׁכֵת מֶפֶּר וְלֹא יָסַפְקִוּ בִצְיוֹ לָהּ, הַטָּעַל הַזְּמַן וּיִובְשַׁק וְכָמ בְּשַׁכְּמֶת מִצְרַיִם וּיִובְשַׁק וְכָל־שִׁן הַמָּהוּן וְכָנַדְנֵם יִזְעַל מַה־מָּורָם וּכְל שֶׁכְּל הַקְּרָתִי, וּתְקַשְּׁת הַמָּכֹת וְכָנַדְנֵם הַעֲרָם וְהַשֹּׁכֵל הַעֲרָם הַיָּהוּ, הַיָּהוּ, הַיָּהוּ, הַיָּהו

["אברב ב", "הבבד על א' זה מבן שהיה אסנף אל הוום הוא ואות מאן\nואסנף אל קהיל אינן סידכ כשאר היזקות הקדמים\nההעודה כשיאכלו ריבנו, חסוק ויצור הבטן יותר ג'א\nהברנדי הקדמים תועיל לביוקית ואל הקדמים. ח'סידס א\nאסיעתו כמנו תחנשת ע"ס קהיר ויויס לשליש הערבי\nוהשרדים והצראות והתגשened וכע כ'סאבכז' וכן אם הוא\nABOUT US", "פרק", "רי. ה'יון ובלשן שפאנג'א או רוכיא\nק'נבר המהודה הוא יס'ענט'ב ג'א\nנאלינוס שאר אין ב'חום ולא קר", "קירות ניאה א' אמי אירס. ש.ג'וד ב'כליע'ל לא ירחיקס\nבס' ויכל מה שיאת יותר סתקשה יזוחק מזוה'ו. א'ליז\nפ'על ה'יתועים הוא נ'ש"ב כ'ניר\nמס'ר ספ'ח האסוס ב'קדמים וב'כללי וב'תוח נ'ראיה\nי'ורא א'הב'ל'בייס\nכל'ה פרקים א'סישיו ותשרלו ע'\nל'לבאב וGod הנשה יועיהו א'.\nא'בי ה'ראש תבישלו ע'\nע' חומ'ק ע'ק'ר וע'ז'ה מל'שנה ל'לבאב המ'שנים א'רי\nה'ן יונח'ת סתומ'כ'הכ'ו ו'ז'ה'ל'ביור כ'הירוב'ן ו'כ'א ש'שנות\nא'רי ו'כ'נעוריה ח'ב'ש רופ'פ'ה שה'א ו'ק'ז'ה של\nח'ש'ן ו'ק'צם א'ש ש'לשל'כ'מ'ט'ן ו'כ'ר ו'כ'ונם א'וסרים ש'ן\nש'על'ה ה'רוזיק ה'בנינה ה'כ'נברק א'ק'נור ב'ק'רבי\nת'כישל א'ק'ניש'הל'ש'ת ח'וש'ל\nמ'צבייתו ו'ויס'פ'ת ב'ש'ח ה'ווע ו'כ'ע'ל'כ'ל\nל'נער'ה ה'ירוב'ן ו'כ'ז'ר'ו א'ש סכ'ח כ'מ'נו הא'שה י'שלשל\nד'סוס'ה ו'תפ'א א'וס'ט'ה ט'הו\nע'סראב ו'ז'ל ל'כישת ה'ש'ן ו'הנק'ר ת'ריל'ה ו'תשרלו\nכ'א א'ש'ו כ'כ'ב'נ'ה ה'ג'כ'ל'כ'ב'נ", "פרק", "ר'יא ה'דשא ו'דער'ו א'טס ה'מ'ה א'ס\nגר'בים כ'ב כ'ה ש'עורים א'ל'ה א'ס\nכ'מ'צ'ב כ'ב כ'ה ש'עורים ו'הש'ר ה'ע", "ה'ש'ע'ן א'ש'ר ו'כ'ר א'ט'ר ל'הש'ה\nה'פ'ע'ן ו'הש'ע'ן א'ל'ה א'ס\nס'ט'ש'כ'נ'ע'נ'ה ש'כ'ל ל'הש'ה\nק'נ'ר ו'כ'ר כ'ל כ'הו", "פרק", "ר'יא ה'דש'א ו'דער'ו א'טס ה'מ'ה א'ס\nד'ר'ב ו'דער'ו ה'דינ'א ו'דומ'א א'ל\nאל'ת'ס ל'לאר'ק ו'ק'ת'ר ו'טצ'ו", "קר'ו'ק'יב'ן ו'ז'ל ל'נער'ו בש'כ'ל ל'ה'א מ'יש\nפרק", "ד'ר'ב ו'דער'ו ה'דינ'א ו'דומ'א א'ל\nה'ל'פ'ל א'ל'ה ש'ואו נ'וטה אל'ה\nה'רכ'مات ו'הוא מ'ב'ש'ס ו'ד'מ\nל'ץ'ה'ב'נ'ש'כ'מ'ב'נ'אות ו'כ'ר'צ'ות א'ש'ב'נ'ה ש'כ'ל\nא'בר'ה'ו'נ'ו כ'ח'ז'ק'ה ו'כ'ח'ו א'צ'ו'ט'ו", "פרק", "ד'ר'ב ו'דער'ו ה'דינ'א ו'דומ'א א'ל\nה'ל'פ'ל א'ל'ה ש'ואו נ'וטה אל'ה\nה'רכ'مات ו'הוא מ'ב'ש'ס ו'ד'מ\nל'ץ'ה'ב'נ'ש'כ'מ'ב'נ'אות ו'כ'ר'צ'ות א'ש'ב'נ'ה ש'כ'ל\nא'בר'ה'ו'נ'ו כ'ח'ז'ק'ה ו'כ'ח'ו א'צ'ו'ט'ו", "פרק\nי'דד ה'ופ'ל'ס ו'כל'ש'ן ה'ש'איל'ו\nב'ס'א'כ'ר ו'ז'ר ו'כ'וריה ו'כ'ש'ע'ה'כ'ו", "ר'ט ה'סרה ו'כל'ש'ן ה'ש'ט'ד'וינ'א\nה'כ'ת'ה'ה א'ץ ה'ה'י'ו'ז'ו א'ל'י'ה'פ'ק'ן", "פרק", "ט'ל'ע'ן ש'ו'נ'ע'י כ'נ'ב'נ'א ה'דנ'לי ה'נ'ק'רא נ'ק'ס בע'רב'ן", "אות הויז", "פרק", "דייז\nוס'א ו'כ'ל'ש'ן נ'אש'ט'יאו, ה'המות\nה'וא על'יד'נ'יל הט'כ'ע'ם בס'וף\nד'ד'אצ'ונה י'כ'ב ש'כ'נה ה'ש'מ'ע'ל", "והסנלה יש ב'ק'ב'כ'ו ו'תטרוק הע'די י'וע'ז י'ג'נ'יל השער\nדיור ו'כ'ל'ש'ן ר'וש'א ה'המות הוא\nמורבב הכ'ח מ'עצ'ם ט'מ'י ו'ע'ר ו'כ", "פרק", "וכו ח'ריפ'ות ו'קכ'ו ו'כיר'ות, ע'ם ק", "ב'ק'ב'ו ו'כ'ע'ט מ'תקי'ות ו'מיס'ייתו מ'תכ'טל ו'חומ'ו וה'כ'ע'ד ה'ה\nה'סכה א'סד הוא מס'ר וב'ור'ק'יקות מ'ע'כ'ר ו'ק'ב'ו ו'הוא כ'כ\nו'כ'ע'ם ש'יש'ך הס'ל'ני ה'נ'ק'רא ז'כ'ס כ'ער! ה'הכה ס'ר\nיע'מוד ב'ן כל'ך ש'וא'ל וכ'ש'יב'יש כ'מ'נו ע'ס מ'רירותו\nול'ן י'של של'ה ח'ל מ'סנו בש'ישתו ב'כ'נו מש'קל ע'ש'ה ז'ח'יס\nאל'ל ה'נ'ק'רא כ'מ'נו ד'ר מא'ס ו'כ'ר ו'דד כ'כס'ן הוא ח'ס\nע'ק'ר ו'כ'ם ע'קר פ'ל'יש'רו ש'ור'ף. ה'ט'כ'ע א'ס נ'אל'ינוס\nכי י'ד'ודים א'נ'ם ח'ז'ק'י הק'ור כ'ה ק'שה אל'ינו ו'ה'א א'ס\nשה'א ק'י ב'רא'ש'ונה ו'יב'ש ב'ת'חת ה'ש'נ'יה. וכ'כ'ב ע'ש\nש'יב'ש'ם ה'כ'ל'ע ה'סנ'ה י'כ'ישו ו'ז'ור א'ז'ק כ'ה'כ'ב'ו\nשב'ו בי'ר'ק'יקותו יותר ח'ז'ק מ'קבייצו ו'ט'ע'מו ו'ו'ח'ת ה'מ'א ד'ו\nפ'ש'ק'ו ת'ג'נ'ות הא'ד ו'ו'ע'ו ו'ז'ור ח'כ'ה כ'ש'ו ב'ק'כ'יצ\nק'ב'ק'ו, ו'כ'ן ה'פר'ה א'ס בא'מ'צ'ו ו'ת'ב'לו יש'ז'וק א'ל\nה'איכ'ן י'ק'ד'ו ו'ז'ור ו'ז'ור ה'כ'נ'יס'ים ולא י'ע'וור ק'ב'ו ו'ת'ח'ו ו'ה'יב'ש ה'ל\nה'ה י'נ'ר'ק ו'ק'יצ'ו ו'ז'ור ס'מ'ד ו'ד ש'ח'ש'בים ש'בו כ'ח מ'ס'יס\nה'צ'ת'ים ו'צ'מ'צו מש'וב'ה א'ה'נ'ג'ת א'ל ח'ל'ן ו'ז'יב\nה'ע'ני ה'א ו'ס'וב ל'בא'ש'ת ה'ז'עה ב'ש\nכ'ש'יש'ת'מ'שו כ'מ'נו ב'מר'ץ ו'ע'ויש'ם כ'מ'נו ב'ק'ב'ן ל'ה'אר ה\nה'וז'ה ו'ה'מ'ש'ה ו'ק'ח מ'ה'ורד'ו א'ק'ח ו'ק'ד'ו ל'ד'יה של ו'ו'יע'זב'ו\nעד ש'יש'ובו כ'מ'ש'ים ו'ק'ו כ'ה'ם ד'ק'ל'ש'ים וכ'ת'ת'כל ח'מש\nה'ח'ש'נ'ש'ק'ים וח'ו ו'ש'ק'ים ו'ע'ו'ל'י ש'ן ז'ז'ם ס'כ'ל א'ד ו'ה\nוא'פ'ש ש'ס'ופ'ים ב'ו ק'וש'ט ו'ל'פ'י ש'ן ז'ז'ם ס'כ'ל א'ד ו'ה\nוא'פ'ש ש'ס'ופ'ים ב'ו ק'וש'ט ו'ל'פ'י ש'ן ז'ז'ם ס'כ'ל א'ד ו'ה\nל'יח'ז'ע'ה. ה'מ'ו'ס'ת ו'ה'ש'נ'ים א'ס'ר א'נ'ש'ם ש'וא\nבר'ת'ה'יב'לות פ'מ'ל בש'ישו א'וור ש'וק ו'כ'ש'יב'לו ו'ז'ל\nנ'יכ'ת'ש'הו ו'ל'ה י'ס'ט'הו ו'ל'ה ו'כ'ש'ב'ש'ים ב'ה'ור'ס'ות ה'ח'מות ו'כ\nית'ור'ם ו'כ'ן י'ז'ע'יל ל'אוד'ם ה'ק'ק א'ח'ר. בע'רבי\nה'מ'כות ו'ת'ג'נ'ס ו'ו'ע'ויש'ו ו'ת'ג'נ'ים ו'ב'ג'נ'ע'ם ע'כ'ו ו'ש'בו א'נ'ש'ם ש'וא\nמ'צ'יא ה'ח'צ'יס ו'ה'ק'ו ו'צ'מ'יח'ב'ש'ר כ'ב'נ'ג'ע'ם ו'ש'כ'ו ו'ש'בו\nא'בר'י ה'ר'ש' ה'ל'ח כ'מ'נו\nיש'ק'ט כא'ה'א'ש ו'תכ'ש'לו כ'מ'נו ו'ש'יח'תו ה'וא מ'ע'ש'ס ב\nבע'ת ש'ירוח'ו\nוא'ס'רו א'נ'ש'ם כ'י ע'ש'ו'ש'ן, ה'וא כ'ה\nבר'ד'נ'ש'ד'ו ה'ק'יש'ור ה'עו'לו כ'מ'נו א'ל'י. זה בע'ד כ'ח'ו ה'ס'ר\nה'כ'נ'ס, כ'כ'ה ה'ר'ק'ק'ס ה'ס'ת'ו'י ו'ה'וא ע'צ'מו ה'וא מ'ע'ש'ס ל'פ\nשה'וא ח'ס ה'ח'ו ת'ר'ו י'ח'ז'ק'ב'ש ה'ס'נים ו'ה'ש'ד'ו'ק'ס כ'מ'נו\nה'כ'נ'ס'ו ל'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו

["848 B", "לansk האנטים\nאברי העץ ושקיט הכאס אשר בעין ה\nגולדן מהוות כן תכשיליה היבש כמנו הוא שוב ל\nהעפלים כשוחלים בו כן משיחתו ומציו ואכנסו יוער\nטהאר הנקרא רכד בערבי כאשר כורגים כמנו הלבנות\nהנסופות אשר בו\nאבי הנשום והחוזה כי יודדים ב\nבאשר יצאירו מהעלוף הנקרא נשי בערבי ומי עantas\nענפין יוערלו לרקוקת הדם וכן העוקעים שלו\nהמזון גנורדים הסטונים לכבד נוהמענטהashi וк menuב\nבדכש יהזק האצטום הוא הנקרא גנברנisk ועוד אל הע\nהכול והורדים ומציו מועילים כרפין האצטום ושקם ל\nודדים יכבה להכית האצטום וכן אם יישמשחו האצטום כ\nברודיס עצמה והשקה שלן מועיל לחי שיש לרפין הא\nהצטוטכא\nאכרי הגעידה יניח כאב הבטן ופי תשבוע\nכשבה הרמה מהוות כן בשול היבש ממנו הוא סועיל ל\nדראבי המעים ויעשה חוקה לשיגני המעים\nבשקבו ושתוהו לוה והשינה עליו ופיקס התאה והטר\nכמנואלפשר שישלשיל משקל עשה דרדר\nישושות\nויהיב לא ישלשיל ושתן ורד יתליש\nפרק\nצמה כמו אלברדי יוצח באפיק\nהמס\nעלז זה השרש קשר\nנופא אל הלין כן ודוי זהוות ומסט כหมוש והחם זה ר\nחרוף ונאלינוס אכד לא יאשו לא לאר ששרו וכה נכרוב כ\nבבח האריסטוניזציה והאידיאנט הנסברז himself\nוהיוות ככר ובחושם הריח השטע חם יכש כחולה תש\nהשנית עד האסף\nבדדק יכרק בדי עקיזה פוחה אל גאל\nטוב הקשוט ויכן המראה ויועיל מהבקח והברץ\nכלי\nפרקים יועיל מהבניעה ושתנה העצמים וכשלו נס ביצוי\nביציקה ושתיה\nאבי הראם בקנייה השנים כן\nוככד הדושן\nאבי הערץ יועיל לערבי הקירית יועיל\nבהלין וכש במיצוי\nאבי הגדיעה יועיל מהמשגלהים\nוהבקיעה ושבולו יועיל לansk הדרים ויניד השתן והגדות\nויועיל בטשוף השתן כפי כה שרכו אנשים וزيוף כת\nבתאות המשנף ויעורר. האות המשנף ויעורר כלאי הם\nהמסועים והפסטט\nאבי הנשום בשולו לשב כלבא הצ\nוהזהו אבי הכין יועיל כבלב הככד הקר יוחזקיו וועי\nלאצשר ויועילן לקשי אבל יכיש השחור וינקה האצט\nהארים ויועיל מעקית חרכשים.התנור נפקוק דרוחות\nוהתועלתו לכב ורדו.כשקנו בכין עס של יכשקלו זרונד\nפרק\nריט ורס ובלישן נאירש חמות\nההא אדום מאד דומת לשיקת ה\nהזעראן ומביאין אותו כאלסם נ\nובנסו אחר כנאלין אמרו שהוא ממצא תחת האילנות\nוהכע חם היבש בשנית הפעל והסלה הוא קובץ העדי\nויועיל בהעדשים נקרא נמש וכהכתם הוא הנקרא כלף ו\nוכשישתהו וועיל מהעצור הנקרא ו�ס בער\nהסכסים\nוועיל מהסכסים הכמות והנגעים יועיל מהחרכם והגיב\nוהספחת נקרא סכלת בער והשחין הדק הנקרא קובא בע", "ר\nק\nל\nכ\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה\n\nל\nכ\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה", "פֶּר\nק", "לשנית והיוות משובח שבו הוא הירוק והטנופת אך ב\nקירות המרוץ יחלם בירש וטנופת המחללים העמלים\nבמו כן קורק טטנופת הברץ וטנופת העמלים שנת\nהאוד חם הוא אשר ינסף על נופי אבק והשני אשר יתקדכק ק\nכבר בשכן זה ותערبطם אבק והשני אשר יתקדכק על הקיקל\nהכותלים מהאידים וזועתם ולאश יתקדכק על הקיקל א\nאש ינסף על הקרן אשר חם מopeיקים בו הפלין\nוהכלה שניהם מתחייס ומחסנים בישר וטנופת הידני\nיכ窟 ינישר ומשוך מאד וכלי מושכים החיצ ונקאים\nהעדי טטנופת האיגים יועיל כנעריר ראש האצבעות הנשיא\nדך בעדבי ומשבו בת קיקל־ המנורות ומחסנים\nתיתר המודרשות וטנופת הנסלים טוב לערנור הנקיג וול\nטטנופת השרף וARB אל הנקלה המכות והנטעמים טטנופ\nבתלי האנשים במתקאקים הוא טוב לערנור הנקיג וולח\nהתקיזות טטנופת הגדון הוא טכ לשלה חן הדק קוקא\nכעדי כלי הנקקים טטנופת העכלים המתקאבק\nיועיל כנעריר הנשה כ. ושת עדה כרם הפסלה דרדר\nמותר וועיל מאבק ווהם\nפֶּר\nק\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה\n\nא\nר\nי\nע\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה", "פֶּר\nק", "א\nר\nי\nע\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה", "אביי המזון כשדו קשתה העכול אביי הגעירה כשרוע\nיעצרו הבטן", "ר\nק\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה\n\nא\nר\nי\nע\nל\nש\nו\nו\nד\nס\nא\nו\nז\nמ\nת\nה", "פֶּר\nק", "הו האנקה הוא הגדון מחבנית הנשמת\nהנקרא זא ומס אכרבי בטרבי הוא הנק\nהקשו הראם ולויה תצז וטעם אין ליצועות ומות\nמה שיצא כבניים ואשכו כשר ויהו חתק\nוורו וואפשר שהוא קירק משכבע\nהשטח הוא חם\nהשרח מה\nהעדי הגדל שלו יועיל כמם הנקא כלף\nבער והעד�שים נקני אמש ושבלך ושבו יועלין כח\nדי\nדי\nדי\nדי\nדי\nדי\n

כאמך ב

לו נוקשות ואורע ליה שוה בחרק וכד רטחת והיתרניות
ליגר חזק הוא יותר מתוסח מתחו הפלף ולז כפני עכיו
ככן שיש בחרול ולו הרף והתפסים המיכר הוא הם ב
כסף החישית יבש בשנות ובש תחיה תיתרנית והמעונ
העלו כמנו וח יבש אין בורשתה תירוניות מרובה
המעל חסائه חזק הוא חזק הוא כרכך ויטוע נופי
ובישעו כמנו מעוג דרשע יקח דנש קצק דטחיו הותח
והחרוניות והיהו יבש יותר אבре הראש יסוף בכזרון
טרוק הרטמה תיתרנית צדז הצואו והראש אבре
הצין ירק חשת חעין הנולח בער הרשכה אם כוח
בחורים בו או אם ישתו כמנו אבре המזון הוא מעכל
ואזות ליקור הכבד וירנש כמות האצלו ונהס שינ
שווד בהכרושה בער אכדית הנותר אבре הגער
יעורר תאות המשגלו כך יתעלו העשר כמנסע ויר
וירך תסף רוך מעש איר אלכני אבל הוא וועז וני
ואומר שזה הוא בעד רוע עכלת ותערוכ צופי ודבק
האריס יועיל מאורי הרדז

ברק
זופ ובלישן אישיש וואיסדיה וח
הא צד בוריה רחבי
הו זהות יתאשף על צמר חלון

הוהלים באדינא הוא מפזע לע הערובות היתועים ולו
 VOLK KACH HAM KAHUM U FACHS HU, UPAKACH HU, UPAKACH
 בכנון וכדיה ללבצך עס ווורתי חצמי הגלריה
 מאטניאת עמע הצאך ותוי התרה איה איה איה איה ווינן
 ליכע סטח הגריזים שקרח ותוי איה ווינן כן
 הטעום בשלישית רצוב ראשונה הפעל והגל
 הווא טבש ותתון כנ


כשות כשכחשים כן
כניום וועז ליקדי הכד חס כחבים כן או אס
שוחט סטנני אבре הנעירה יתיר קשוי הציזמים אשר ב
צביוב השטח ווורם כן יועיל מקרידות וקירות הה
הכלויות

ברק
רכז
זופ ויכש ובלישן אישיש ויקס
ההמות כיש מourg הרגי ויכס מפ
הטעום חס יכש בשרלי

כשישת קרק כמו הצעתר
העדי אם ישתו כמנו יב
ישת הגדון אך כמות ב
הסוכות והסוכנים יתיר המורסות הקשות אם ישתו אוחב
בין אבре הראש אם כישרוה כהומץ וסכננתן ויר
מאכשחשים ועשן כתבשון ליכו חתאים ליעז שלטיל האז
האנומית לחייז כשלוח בשרפוף אם יעלה דרף נקב
אבре הערן ככשלות אותו ואחר כך כמחבשים כי בחולי
ונקרא שפרא והדיה סמצע רגניזה ויליאור סקרד איה
חזק יועז ליהוה וחלה חסן תחת הפעוף

אכף הגדום
ונקרא שפרא והדיה סמצע רגניזה ויליאור סקרד איה
חזק יועז ליהוה וחלה חסן תחת הפעוף
וכן תשתלו עס אמנים וברשא וועל כו בערבי ברנה
קשות והנשימה הנצנת וואס מברנרים כי כהמיזמות ה
וועיל הרכנה ונק הגריז
אבре הכנה יועשו כמנו וח
חוכמות כמנו עס היהאים וברובק או אם ישתו כמ
שבשילו יועז כן ותשא הנקרא אס סנקא
אבре הגד

הנע ייה ישליל הליחת חלבנה ונגרי הדעת הותלע
כש ערכוזו בקדרומונה ואדיאור יוזק שלשלן

פֶּר
רבו זרבד הוא סיטואל הכהות הוא ע
עץ דזמה אל הסעת אך הוא יותר

דנול ומוטז כושם הטעום וח
נובע בשנות עד החישיש
המצעל והסלה יתיר הרן

הרוחות
העדי הוא משкт ינסיקריה היין והשורים ו
והעצילים אבре הנשימה הוא משמה הגל אבре הנעירה
ואו עוצר השתן וועליל מרדוח אבре הזמן ינסיק קרא
האריסי יועיל כנשיכת הסדרים מאד עד טהו קרוב אל
הנאדר תמורתו אל הארים כט משקל וחצי ממנו
דרוניצי ושני שלישי משקלו ושקון וחצי משקו יגרני
אתר

פֶּר
רכז זנכניל אל כלב ובלישן זינבירי
קאנינום ההמה הוא עשביד
יירוע הוא כמו פלגל הימים ועלין
כזון עלי עבורה לא

שהוא יותר מכורכם סמנו וענפי אדומי ולו שעם כעס
זנכניל הוא הרגנה הכלבים הטעום חס בשנית יבש ברא
כראשונה העד איכ שיכשנו עם זדרי ירק הסמנ
אשר בפנים והכתח הנקרדא דף לערבי וערשי הפנים ה
ישנים כערבי נמש המורסות והסנים היל מתי יתיר ה
המרסות הקשות בשיכתש אותו ודروי כשיכת שואתו ב
בתחנושת כהן

פֶּר
רכז דיכק ובלישן ארינצנו ויוו הוא
שמעי שבליצים אותו כאנב מחרצין
בא שמו שבליצים הזהב וכסף ואכן מחצבר כשמה ז

ךן לא תעריכו עמו עפריזו ולא אך כן ובין הנקזיל
אלק הונניד בטעק ואינו משנו וחשג נאיגינוס זולתו
כיאו מוצע נעשה ביד כחרתך כי הוא נוצא כאש ולו
שיהז הזזב שעש יבש כחרתך כי הוא נרצא באש וועצכ
אני דוכא לעצם הוננפוד ויחשב כי הוא נעשה כזננופ
יוויס בקדרה סתומת ביטש מוקרת עליו ואינו כן
ה אבל הוננפוד יעשה ממנו הנפרית אחר אצר שיצא מכננו
כטש צא מהסנופו החצבי אשר הוא מעצמת הכסף ח
השבע קר ורABOUT בשלישית המפצע והסכלה העולה ממנו
ואו קיץ
העדי הוא תרופה אל חנים ולביצי ח
היכנים ובעל צכאן מעורב עם שמן ורדים
המכות ו
והנגעים העשוי ממנו לגרב עם שן ודז או עם רפאות
הרב ושהתינים הרעים יועיל להם כלי הפרקים קיטורי י
צין הנקרא פלאן והרעשה וקוון האברים

אכרי הראש עשוים בס רהשמע ועשן הפה אם ימרח בו
אבניו הערין עשוינו יסיר הראות אבре הנעירה אמר
פּולש כי יש מהאניש שמשקים החסף החי כומת שנ
שנוח לחילי אליאוש הארים החי העולה ממנו הוא ס
כמית וחא ברוב ההתוך אשר בו ורפואתו החוקה הוא שת
שתת החלב והקיא וכר גאינוס שלא נסחו כזה ואמר

קצתם כה הנוח מינו הור
ד ב

["ספר ב", "לפ' שהוא אוכל מה שפ'ינש ככדותו והדבר ה' הוא אס\nאמת אבל הוא האגד העכברים יכרחו מעשנו השרצות ות\nוהנשים", "פֶּרֶק\nה' זאָה וּה יִשְׂרָאֵל וָכֹלִין\nאֶשְׁכַּיִם הַסּוֹת הַהֶפְרִבּ כִּין\nהַלֵּוִי הַלָּבַח הַאֲדֹמִים וְהַכָּמָּוִם\nוְהִירֹדִים וְכִן הַקְּלִיקְרִים וְהִקְלִיקְטָא וְהִקְלִיקְוּ הַוָּהוּי ה'וֹא\nשִׁהֲזָ�נִי הַמִּצְרַיִם יִצְכַּל הַשָּׁנִי מִעוֹר וְהַלֵּוִי הַלֵּוִי ה'וֹא\nקָבְלוּן הַשָּׁנִי וְאֵל הַם עָצְמִים יִקְבְּלוּ הַשָּׁנִי בְּשִׁיוּ נָדָיוּ\nוְקָשְׁוּ וְהִקְלִיקְטָא וְהִסּוּר ה'וֹא אֲדֹמִ\nלְבַן הַקְּלִיקְרִ ה'וֹא יִירֶק וְהַסּוּר ה'וֹא אֲדֹמִ\nוּיִתְכוּ בִּסִּים וְהַכֹּשֹׁוֹ הַוָּרִי כְּהַסּוּר ה'וֹא חֹזֶק הַקְּלִיקֶה\nוְהִירֹדִים וּיִתְרַת חַזְק הַקְּלִיקֶה כְּהַכָּמָּוִם וּיִתְרַת סְתֹוּ וְכִל\nזֶגֶס ה'וֹא דְּוֹדָה בָּעָבֹר לְמַה שָּׁנֹה גָּוָנוּ וְכִל\nחֲבָר מַאלְיִינָו כִּי ה'וֹא הַאֲדֹמִ יָוֹדֶק הַמִּקְלֶקֶת לְפִי שָׁרָא\nפַּעַת אַת הַקְּלִיקְטָא שְׁנֶשֶׂה זֶגֶד אֲדֹמִ וּזְכַדְּ מִצְוָא וְכִל\nהַכֹּמָּה הַיִּרְדָּ הַמִּצְרַיִם ה'וֹא יִתְרַת חֹזֶק הַמִּקְרַיִם אבל כַּחֲלָל\nעַל הַלֵּוִי הַלָּבַח הַאֲדֹמִ וְאֵל ה'וֹא אֶכְל בְּהֵמָּ כְּמַלְכָּהּ וְכִל\nעַל הַכָּמָּוִם וְהַכָּמָּוִם אֶשְׁעַרְבּוּהוּ חַס\nחֲלַב וְשָׁנִי וְיִעֲוִל מַהֲבַר וְהַסְּפַת הַשָּׁנִי מִעוֹר וְהַלֵּוִי ה'וֹא\nהַאֲדֹמִ וְהַקְּרָ וְשָׁנִי הַעֲוִרְבּוּהוּ וְהַמְּרָא\nכַּלְכָּוִם עַסְּקִים עַפְּשִׁים וְהַאֲדֹמִ כַּמָּוּ שֶׁכּוֹ\nקָבָאָדִיקְרִ ה'עֵלֶי הַשּׁוֹעֵל הַכָּמָּוִם וְהַנְּגָעִים יִזְעַם מִעוֹר עַמְּלַב\nעַל הַכָּמָּוִם הַסּוֹר וְהַסְּמַנִּים אֶשְׁעַרְבּוּהוּ חַס\nעַל הַכָּמָּוִם הַסּוֹר וְהַסְּפַת הַשָּׁנִי וְהַלֵּוִי ה'וֹא\nשְׁעִוִּוּ לְשַׁפְּת אַל הַבָּנָי אַבְרָ ה'הֲרַשִּׁ מִכָּל\nכָּדַנּוּ וְיִעֲוִל וְכָשָׁעַ הַעֲשָׂכִי הַהֲבָר ה'וֹא אֶכְל בְּהֵמָּ וְכִל\nוְכִלְפִּ וְהַשָּׁנִי הַוָּהוּ לְשַׁפְּת הַשָּׁנִי הַעֲוִרְבּוּהוּ וְנָגָעִים אֵצְוּ\nבֵּהֶם מִזְמַל אַסְּל וְמִי הַדָּבָד הַשָּׁנִי וְהַקְּלִיקְרִ ה'וֹא\nשְׁעִוִּוּ לְשַׁפְּת אַל הַבָּנָי אַבְרָ ה'הֲרַשִּׁ מִכָּל\nקָבָאָדִיקְרִ ה'עֵלֶי הַשּׁוֹעֵל הַכָּמָּוִם וְהַנְּגָעִים יִזְעַם מִעוֹר עַמְּלַב\nעַל הַכָּמָּוִם הַסּוֹר וְהַסְּמַנִּים אֶשְׁעַרְבּוּהוּ חַס\nעַל הַכָּמָּוִם הַסּוֹר וְהַסְּמַנִּים אֶש

["מאמר ב", "## פרק", "רלו זנסטר ובללי: אחיפר", "ההדות איכר קנתה כהה, כהכה א האספ Md ויר אוטים כהה, כהה סכותה, כהה, כהה נבן חא ויב ובלא הוא בово השנת, ותת שארנו בלוער ות הוא כמלי דייעור.", "הבעל ויהו הוא כמלי דייעור. הבעל ויהו הוא כמלי דייעור. הבעל ויהו הוא כמלי דייעור.", "דעת אנשים קבוקו יותר מחריד וועל דעת אחרים הדודן יותר חזק קבוצתו. הכסות הנקאות הוא כסם הנג הנקאות השהיר והאורים הנקאות חנף ויהו.", "הבענ השהיר והאורים הנקאות חנף ויהו. אמרו הראים יש יבענ אוכל השונים הנתחו ובלישן.", "## פרק", "רלו זאנק הוא זכית ובלישן ושרום הזכוכית כה האנשים הוא כהו השוטה בין האנשים והזשא ונהו לכל צבע ורביעם.", "שנא ונהו לכל צבע ורביעם את הטעמי כל הראות ורביעם, ונהו נסגר ורביעם, ונהו נסגר ורביעם, ונהו נסגר ורביעם.", "ברגנטונה יבש בשנות הערבי וברוקה שנותן את הטעמי.", "ומסה השער בשמשה בו עם שן ננקח המפעלו, ומסה האט יש ברוקות ורביעם. אמרו הראים שנקם סיכר האט כשודה, ותנור במרוק השנות.", "הין ופרוק העין ויסיד הרגל ויהו הוא היותו חזק. אמרו הערנה ושהיו וחרוף מסן מאד יונ יועל אל הזוחצ ויכים השן ותכוליא כשיטורו עם הין.", "## פרק", "רלו זרבר ובלישן זרברג'ה הוא פרח ח הקולא המדוח א האילן נדון שאנו לוג'ו הוא מחר הלב", "הרג'ן בארץ האכזב כין וועי מחט עד עוגי הקילימ ות וכח כה ות מוסכת, לא לא יותר חזק ורקות ומכונ ו. אמרו הראים יש לוג'ו ויהו הוא יותר חזק ורקות ומכונ ו.

["מסכּב", "והולי הוראה ולקלו הרוק ויבשל וכן עם שכן שקילים ייה\nוהיה בשולי יותר ואסنه לבדו קינונה הוא פחות כשבשלן\nואם סוכרי הוא כהף ידועיל לרדוקת הדם ויהנע קיא החם\nהרכד בשלוחבים בכניון אוקיא וצי והופת הרשוב אם יש\nשיכום ככני כנירן הוא טוב למחנק ארי הגנירה הוא\nמרך והרדוי מכון שלשל עזשים ככני חננא אל תמר\nהורסוח החרדות החזריות אך אשר בכעים והרחם והיצייס\nובכניסו אותו בזמינות כמות כהים השתן אם יליכלכו בו\nב poolt הענקות בזתף רופאם הארים הוא עוסד נגד הא\nוארכיס כאשר ימשחו בו על נשיכת האפלה", "פרק\nרלה\nזעפראן ובגלץ קוקלו המבחר\nככנו הוא והדש אشد גוון ו", "נהא והאך הידוי ועל פנוגעשה לוכן ואינו אירך הרכד\nולא צו נזלה סדוק וולא בחחך רעכע חם בראשנה ורב\nבה המפעל והמנתה הוא קוב ו�חף וכבשל כפני שבען\nהקבון ונהא צופד חוכות ישר ופותח אכר אנלינום וחומ\nוהיה דרק בקביז ושתנו כחכם אכר הגלה שAINO N\nבשנה תערוכת כלכל אבל ישרכו על השנוי ויבשר העפיש\nוהיו הקדרים העני אם שיתנו ככנו ושירי הגוון המורשו\nוהסנים יחיד המורכות וימשחו בו האוד הנקרא המכר\nבערבי ארי התרש הוא כניכם רלה בשני הוא סוט\nמסכן ושתים אותו עם העני הנקרא בכנו אל השכרות\nרנומד בגד הויכן ויכל־הכור ויכזק לירניז ויכישתוהו\nבין ישכר עד שיכלכל וווער כהמרה החמה אשר כא\nבאניס ארי העני כרק האהות וכיכנים וווער נוז\nהחש תחת העני ויחגים בו אל הווער הנקרא זדק בערבי\nרנומד בגד הYLIMIS ארי החנשוה והזהה הוא כחן הלב\nבשמה וירדה לוכורות הנקני שוסה בער וילס\nשיל לברס בד שוי זומן וירק הנשון ויהזק כל־הי\nהנשיקה אבוי המשן וווליד הצספנסות הנקו שומ\nפנינה שהמחר כוהצמה אשר באצמונ המולדין בהחאות\nוזה בבה שנת כההום והקבון ואמרקקם שהזעפראם ת\nהו וov למסול ארי הגנירה יעיד השגלו ווייד השתן\nווערל הוא ככנו מקשי הרגה ועבודו והננעים הדרים\nבכשיערכות נדונג או כאומו בקhardt שן זית ותשבו\nקצתם ששקוהו לעריזת הילוה תולח חכף הארים אם\nאכר כנ כשקשים ככנו הוא ממות כפני שהו נכננת\nהוכרלו כבו כשקלו קוקט שטח", "חצז בשרק מיליכא", "פרק\nרלט\nזנאר ובלטיין זינואר הוואירדי\nהכהות כיני עשייה הזנאר הוא\nמעפוש הנחש בשפרי החובן", "שיזל־ו על שוקה הנהשת בחוכן ו־שיטנהו ב Company\nלה או שנותנים כל־ל נישע־ל־ל־יש בו כוח וועבו־ו\nעד שיעלה ו.זנאר על־יו ו.אכח גוררים הנקאר ככנו\nויערכו־ו בנובšדאר ו.דšבנתן כ.ס.ק.ם ל.יחז.ו ו.ש\nש.ע.ש.י.ן.כ.י.ן.ק.ו.ק.ה.ז.נ.א.ר.כ.א.ד.ה.ס.ל.ק.ח.ס.פ.י.ן.ע.\nה.י.ר.ו.ח.ו.ס.ו.ל.ח.ב.ש.ח.ש.ת.ו.י.ה.ע.ל.י.כ.נ.ד.ש.ו.ת.ו.ל.ו.\nס.י.ו.ו.ר.ו.כ.ב.ל.ע.כ.ן.ה.י.ס.ה.מ.כ.ר.ע.ד.ט.י.ק.ל.ע.ל.י.ו.ה\nה.ז.נ.א.ר.ו.ה.ע.ב.ו.ה.י.ש.ו.י.מ.ו.ש.ל.כ.ל.ב.ש.ו.ח.ק.ים.הו.ע\nעד.ש.י.ו.ו.ש.ב.ש.ח.ו.ב.נ.ו.ב.ו.י.ו.ו.ר.ע.ל.י.ו.ה.ו.ע.ל.ע.\nה.ע.ר.ו.י.ו.ק.ו.ע.ז.ב.ב.תח.ב.וא.ח.ב.א.ו.ס.פ.ים.הו.ע.ו.ש.ים", "אותו יש ש.ל.פ.א.מ.ו.ה.נ.א.ר.ע.כ.ל.ע. האכ.נ.יס.א.ד. ב.ס\nב.כ.מ.ו.ה.כ.מ.ה.נ.ח.ש.ו. ש.מ.צ.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו.ו

["מאכר ב", "פְּרֹק\nרדס כל ובלץן שׁוּקְש\nהכלום מתחלפים כפי חלוף צג\nענין החוּנים וכן תחליפו", "הלף ופּם סן אַד וּכָן כן אַני אַם אַל הוּדָם הנק\nהקָמָי אַנ\nאין סתפּם טסכּגלוֹפי שִׁמְכַת\nבחסומא\nולא אַ כָּוּ וָאַ קָר אַל וָשַׂר אַ", "העוזרים מעט מה שועשו לִפְלָח\nזדר כהikal שִׁהְמַר וּרְש\nזומבולים שיעשֵׂף פֶּן תרעה\nהפֹּר וּנְלָה ז\nזגל העוזל שִׁן הַהוּי כָּל־הוּל־תָּה דַם\nהפרת בעוזו חֲמָוּ בָטָמֵי כָּל הַמְּחַדָּה", "זגל חומָה אַדְמָי וָעָוּקֶם וָעָוּקֶם ו

["ס\"כ\nב", "קרובים ספּעל וशירצו לשרוף ענפי הותם ועליו יאת\nללכלכם דכש\nהמכבר בשכן זת אל הגדירים\nהוא הש. כן שס歟תקים כמנו והשף המשכח כמנו הוא\nשף הותם הסדרתיים הנגב הלהשן. ואס אינו נושך הלש\nהלישן אין כו חועלת\nהטכע השכן הכסותקים כמנו\nקר ויבש בראזנה\nאך רופש שחלות וסן א\nהותם הסכולשים חם ביווש וגוטא אל הרטה ואס רוחצ\nרוחצם אותו הוא שד כרשמה ויבשות ומותות בחום וב\nזב כלל הזתם הסכולשים הם חפים וסכם נושה לרשמה\nישה ועקצתם ועליהם קרים\nואס יתיש שן\nאנקזון מאד יושב כפזב שן הזתים הכתיקים\nהמפזיל וסנלה כל סטנין הם כחזקים הנוף ומעורדים א\nאותה אל התגיעה ומרבה אותה שן זת הסדרים אם\nיבשלו ככלי חנשת עד שיקא ישוכ קרב בכה\nוהותם המלכים ינתח זזקים כמי הזחים וזה כנקין הנוף\nוהיתו כשמוכב שבשנים הוא שן אנפקזן וסן זת ה\nהישן לא יגיע ל conב הישיבה והז head חס וסן מעש\nהעדן לעלי הותם הדרבים סוב לפורשים רישי העצב\nהצבעות הקנ"ה זאס אער ויכנע הזרעה במשחח שן\nהזתים הסדרתיים זה כסן ורד בענינים רבים ושכום\nהשער יכננע מהרימה שיא ישאו זהו בכל יום ו須לי\nוהישתו בו על השנים האקיים וועקרת. החודסות וח\nוהסנים הסדרתיים יועיל לאודא הקנרא חברא אל הנמלת\nואל היקד הסנקאים שרה בערמי יתניך הroidות החם\nוהשחין היקד הקנרא קובא ושרי השכן הם רחמות למת\nלמרות החמות אשר באגדות וכל שכן עס עליהן ינתח\nכישורום עס עליו\nהככז והננין שן הזת ח\nהסדרי הסח\nוהיכשים והגרב. ועלוי הותם הסדרים יועיל אל האודא\nהנקרא חרכא הנדולה והרעה ון הסנופת ורקועים הנ\nהנקרא שרא בערבי א\"ר בערבים שרי השן עס הם\nהמסלא"ן ידפאו הגרב. ואפ. בר הבהמות יותר עס מי תור\nזורוסיס. הותים השروבים כבים ומלה כשיחשו בהל\nשדיות האש לא דודו בזוע וונקו הננפ"י הנטשופים\nושף הזית הסדרתי יועיל כהגרב והנטעים והשין הדק\nהנקרא קובא בערבי וערבים אותו בספלפנית\nכלי\nהפרקים. מי הזית והמלח עזים מהם חוקנ. ויוועל לנה\nהנשה וסן הזית הרחוך הוא נאות לכאובי העצב ונה\nברטיה\nאברי הראש. שן הזית הסדרתי הוא כשמן\nהורדים יכזל לכאב הראש. כנג ומז'ה הסדרתי\nוישבר לרפאת הלהת האץ\nשן הזי הסדרתי יועיל\nלבשר השינים החמי כשישככו כפה ויהוקו. השינים הם\nההתאגלים כשימלאו אותם כם ו. וסן העarkבים הוא מ\nהתהור ת. התכבדים בשישיפלו כמנו לכאב האץ ועליה הזה\nהותים כמ טובים לשחין הפה\nהנקרא קלאע כANTI\nבשילעכו כמם\nאברי העץ אם כוחלים בשן הזית", "ישון ושבש"ו יועיל יתשככת העין\nבחדרת העין. עליה היות השופים. ושיהו תומחת היות\nהתיא. והשף של הין. הוא ות. לכדי העין. הלהין\nעוניי הקדית. ומי עליו ישו. ובכל בישל. ה"כ\nהגדני. והגדלי. והדרי. כל ה"כ. ה"כ. ה"כ\nוהי. של כהן. ות. ות. ות. ות. ות. ות. ות. ות.\nויסר ה"כ. ה"כ. ה"כ. ה\"כ. ה\"כ. ה\"כ. ה\"כ. ה\"כ.\nאכרי. ה"ז. ה"ז. ה"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז.\nעס ציון. אם כמכל העשרנים. אשר ישבנו. בק"ק. ה\"כ\nחנוכיה. חלוי ה"ז. ה"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז.\nזוכנו. על. חבש. וער. אס. ויסק. ויעל. ה\"ז.\nלהם. והזמים. כמו. שהם. הם. קש. השבלו. והלו"ו. י\nתאה. והיזק. וואסטיכא. ווילוי. ליהו. ותוב\nהשרבים בחושן. הם. ית. קציכס. לבל. עכל. הו\n"ו"ו. ו"ו"ו. ו"ו"ו. ו"ו"ו. ו"ו"ו. ו"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו.\nואס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס.\nלא. אכדי. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז.\nכוח. וכער. בר. קדום. האכילה. ייכר ל\"ל. ל\"ל. ל\"ל.\nאוקות. עס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס. חס.\nע"ל. ע"ל. ע"ל. ע"ל. ע"ל. ע"ל. ע"ל. ע\"ל.\nהיו"ל. מהרוה. ויחוק. ל\"ק. ל\"ק. ל\"ק. ל\"ק.\nוהסכה. והא. ל\"ג.\nהרה. וועצית. הד"ל. כמ"ל. ווערשים. כמ"ל. חכוש\nשע"ל. ל\"ל. ה\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז.\nש"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו. ו\"ו\"ו.\nאם. ישו. ווקו. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז. ו\"ז.\nוהש"ל. של. י\"ל. ל\"ל. א\"ל. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז.\nש\"כ. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז. ה\"ז

["באמר.ב", "מסך המהאש\nהמכוח וחנעים ההא מנקה הנ개יש\nמסועיכים והרבים העומפיה העכבים וכשיטרינו כן א\nארזונט יסאל כשר\nכי הנקזים ויווער כמקיעת\nהחלקים ועומכי כמנו משווה לדכאזת הרנלים הנקרא\nנקזע ורבן שמן ענוג ואמ שתו כמנו בעיינ כאות הגר\nהלרים ויווער להם", "אבני הראש יטר טנפת האונים\nוהזמן החומר כמקירבו עס דבש שטף ורבנו באך ייש\nומנע ללהוליד בה החוזב ורישג ושרזון עם פלף ירקו\nוהוני החוז ויווער מהפין ווחז בנקזת הנשהיה יותר הענוג\nוגסח הזרה וריאה ויווער במקב תצלעות כשישתהו ב\nבכזב וענוג בכל אלו הוא יותר אין\nאכבי המזון אם יש\nלתקח כמגלו משקל זוז טוב אל הפוקות הוא\nשונל פילHEL מערוב עם סבגנכי יש שמשהו בו אל הפך\nהשונל מעורב עם חומז ויווער מאוד והענוג ככל אלו\nיוחזר אבני הגניעה אם יש\nסוקו ושתהו ישליל תערוב היליה הכבה והאדן\nוהאדון הוע ל אל האצטסכא וכשישת הערז וואורך\nעמסה ופלף ונקה ידוני הרחם מהירוהו ויניר וגר\nגבורה ויצועו לערבא הקדמת שומת אל הגניעה הארביים\nיווער כמקדשת העקדבים וותה האדף וואורך\nכש נשתתלו זוז זכי או אם יצרו תחנiskה ויווער בנ\nכטמה רציב הארטי הסטרות חוסרו\nחסΔל משקל ירנעד ותצ משקלו בכסאה וחצי משקל\nמשתותתור האדף משקל ירנעד ותצ משקל פלף", "רק\nראז\nזומא אל רעד וכלפי פישטלה\nפישטלה הוא פליזה אבנוא\nדרעיה פשטיור תכמת חם ויבשו\nהלו הוא בתחלד השניג אמר שוא כתר הנחן אפר\nהנעה מסגלהיזל שלוקיו כמנו ואורא שוא משבר ח\nהווען וועצית המעצים והליז הרחם. ויטעלשה ויווער\nסנוע ונקזת משקל אל שני ש\nמענקות הארביים ששתו כמנו קלו אל שני ש\nשלי ויווער למת שמשה ארקה בים והאיטוי ובלעדוי וח\nרק\nבנוג\nש\nכ\nל\nע\nש\nפ\nא\nש\nל\nע\nש\nפ\nא\nש\nל

["ספֶרֶב", "פֶּרֶק\nרַנַּד", "הַנָּא וְכָלָשִׁן אַלְקָאָנָא הַמֶּהוֹת\nיִדּוֹעַ הַסְּעַתָּהוּ אַיְרַשְׁנָה", "יש כן התחוך וְכָלִּיִּוַּכְּוּ וְיִכַּבְשׁ מִצְוַי הַזֹּם וְהוּא מִחַי וְכֹתְרִי הַגָּדִים וּשׁ בְּשִׁיחַוּת כָּה מִחַמְּךָ וְסַמְּרַכְּה הַסּוֹרָתָו הַסְּמַנִים תַּכְשַׁלוֹי וְיִעֲוִיל בְּנַגְּפִי הַמִּוְרָתָו הַחֹמָת וְמִוּרָסָת הַיְבָנָה וְהוּא מִכְוֶשׁ מִזְרַתְּת אַיְרַשׁ הַיְדַכִּים הַקָּרָא אַרָא בְּעַרְבַּי הַמָּכָת וְהַנְגַּעַנִים אַיְרִפּוּ תַכְשַׁלוּוּ עַל שַׂרְיַת הַאֲשָׁוֹיְעַל וְאַרְם שֶׁהוּא פְּוֹעַ בָּכָת כָּה פְּוֹעַ אֱלֹפִיּוֹן וְיִעֲוִיל לַשְּׁבַר הַעֲצֹמָהוּ אוֹ אַיְרִפּוּ כָּדַבְּנָהוּ אַקְרִשִׁי בְּעַרְבַּי לַיָּהוּ וְהַפְּרִקִּים וְיִעֲוִיל לַכָּאַכְי הַעֲצֹבִים וְיִעֲרְבָּהוּ בָאָפְלָנִית אַל הַצְּנוֹן הַקָּרָא פָּל וְהַמְּחַתָּה וְכָעַרְבַּי תַּמְּדַד וְמִשְׁחִיתוּ יִתְיֹד הַעֲצֹלה וּרְכַךְ הַעֲצֹבִים וְיִעֲוִיל משֶׁכַּר הַעֲצֹמָהוּ אַכָּר הַרֹאֵשׁ אַיְרִפּוּ בְּשִׁיחַוּ בְּשִׁיחַוּ בְ

["סאָס ב", "והיה כנ只是ה וחיזה ועריה וועור אל הרקיקו ושקט כה\nכאכי הססיים והרימה בכישל ולחייך בדש\nוכנף רקק תדרס\nאפרי המזון עורח העבוד וחשקט\nהעריה יטלט השתן ורע הערוב כמעס התאה\nוכש\nושדישת מכנז עד שמי. דם. אראעריה ישיר תלבנה ש\nשליש מודים.", "פֶּרֶק", "חכמך ותכללו החס האט ויכיילוי\nכני\nכפר\nעפרה ותור וידר ותריס מיסר־סוד\nוודר ותכללו הוא מעצמ ברישוב שאין קידות כרובה מעסס\nינט שאר אציקורידים קיר ותבש ו. אמר לבעדו שהא חס\nבעדז אציקורידים קיר ותבש ו. אמר לבעדו שהא חס\nבעדז וודא ותא ווהו הידר דומה הנסא בראצות גינ\nומפאל הסלה כנף שימח חברים והז בקבץ ורע ששר\nומטדי וריכך החורב וודא ותבש ו. עזע תודת המורות\nומזעב חתת חరבים וודא ותבש ו. עזע תודת המורות\nומזעב מעגר בדש יזעಲ וכנג ותבש ו. עזע תודת המורות\nאפרי ארגש שומ לערני כשר הסינים המופס\nהענין בינו יזעಲ בכחורים\nאפרי הנוש ווחזר ויעל\nכאות השמאל וידר וידר ותלד ו. אפרי חסידות הערן\nכאר\nהארס אס ישתו סני זוזה כפרה הכדני ליבשת ו. א\nזיוויל וואש זוזה כאר ו. אפרי חסידות הערן\nאפרי חסידות הערן בנו א. אפרי חסידות הערן בנו א.\nאפרי חסידות הערן בנו א. אפרי חסידות הערן בנו א.", "אפרי חסידות הערן בנו א. אפרי חסידות הערן בנו א.\nכדמיה שומת כפרה הכדני ליבשת ו. אפרי חסידות הערן

["ספֶב ב", "כלהם לחיים פֶּסֶקוּצִאת הדם\nברגמות חַלְיָפָל", "להם תירן הכורות ויבשлом\nלכלי הפרקים ויעיל לחי", "לכלי הפרקים והעצבנים ונידר הנשה ונכאות הרגלים רגק\nרקרא נקדס בערבי\nאכרי ה'אש כנקה ח�ו ואס יב", "יבשלוהו בחוץ וינשככו בוהה לפאב השינים ויעיל אג", "אס חופרים אותו ויצאوه מה שתווכו וישיפנו בו החוכו וו\nיבשלוהו לעל אפר חם יועיל ואס יבישושל בשן זית וישיפו", "כבענו כאן יועיל לכאש השינים\nהשינים וכשמוצאים זה שתווכו ויבשלוהו לעל האפר נ", "ויסלאה חוכם קודם אודק וינשככו כי יועיל לכאש השינים\nאכרי הנשון והחזה יועיל מהשימה ההרקה כי כהנטיבת", "הנכת אכרי הכזון עקדו יועיל לשקי ורע לאצטངכתא", "אכרי הגעירה ישלשל הלכנה הנשה כהפרקים ויתר ועצה", "העצבים ויעשל בעכו כ: האדמה יועיל כהדרוקן הלה\nוהרוחי אכד ובערבי קולו ואפשר שיעשל הדם וסתם", "תסכללו האשה יריג העורב רפוי כפני עשתה סחר בבחממע\nאין בוגדים כהמאוראים הגנודים בעד מדרירות וויעיל", "הביולי הכליות וכסה שיתן והשקה מקנו ששה זזים ויא\nויאו לשתק ואפשר שיצואו ותכו ויהמינו וערפיה סעסם הע", "הענכים הככישל סין בתק ויטש ויעיבנו וויס וליהו בס\nאפשר שינושה על ישר זה. עד. שיאסם תיכ וואו ירשה", "הארסט הלקו ויכנו בששה לח ישלשל יותר ויוודד הת", "התלא שאשת שיריג ושקים אותו עם משקו בתירא\nוהצמה כאלנו והשה מיוחז ו'ג'ין עכו אחר אולי ימים בס", "כבענו שני דאנקים וקלפית וגריניו ונקד ושישו וועיל\nבכישמת האפאה וואו כהספי המזועלים לישנתק ערב ו", "וכרב סכף אמן כי השקה כבענו לעור רדהו רלי שנשכו ע", "עקב בד. מקומות ונותר. אס יתישא בז. כן יועיל אס יתישא בז.", "רפס ב. דכ' וינשכלו. עצר. איה ורדנים", "והכמה דועי. איה ל鹵ן שחר ו.", "וכמה הככישל בערבי רסיקו ו\nויש כהמונגים אלו. פרדוי ונדבי. והמדבי יותר. שוב זוי", "ויותר מר יותר וחתז החבום ופועל פעלת הפודס. בכ. וח\nוהדרס'י. תיר. משובח. ח'ז'ן", "השבע הלהן חס ייבש בראנה. ויהי. ויהי. ויהי.", "בראנה. ויהשחור. יותר. הזק", "כפחח. ורכבם. ובו חתוך. ומזני. יותר. הזק ככזון. הняול", "הפונזים יותר. עבה. ואין דבר יותר. אן היראה ווהל. יותר", "ברוז'י. הנותיות כהיבש. העני. יר'סוק. הערז. הערז.", "נסב בערבי ויכשיד. ח'הן. אם יישחא. בז. אם יאכלו. וס", "כבענו. המורשות. והסכנים. יועיל. כהכורשות. החבות. ונק", "והקשות. וכל. המורשות. אשר. בס. באגרות. ובערבי. נד", "הPOR'ו. ו'הננ'ו. ש'נ. ו'הננ'ו. כ'נ. ו'הננ'ו. כ'נ. ו'הננ'ו.", "ונכפת וועיל אל. הננ'ו. היר'ם. והרש'נ. והח'כ.", "לכלי פרקים י'עיל. בכאכ. הוב. אכרי. ה'אש. יועיל לנקנ'ו.", "ו. ר. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

מאמר ב

הערבו והסנה יש בו קבץ וכתף מסנו יש חתף מעש
החפץ יותר קובע מסנו ואינו חזק האדם הוא יותר זו
והשה תומא אל הגנברג ובלייבנה האדוקה תשירücken
מסובק העד עיקר מערבן בחופץ יועיל לצלב הכנונע
לקלף הצרבות אם יסח בשויש כלבם תחבושת
יעיל מהצרות והשין דק המוסטרות והסנים אם יצרו
מסנו חכניות אל הזיזרים יועיל ואפ' אם עשו מיקרו
בענור בער החיזרים יועיל אלין
עס חומץ יועיל לצלב הכנונע והשין דק תשייו עס
פסיכם יועיל אל החכם ויהוא בעצם יועיל אם ישימע
מסנו בקרחץ
אבוי והראס אם ישכשבו כמציצת הפה
יעויל אל השן הנכאת ובין יועיל בהכורסות
אבוי הבוזן יועיל הוירוק השחור בין
ישקט האסטרות ויסר תאות אכולה המיט
הפעולה הוא וערז עס צועדים יותר וירע וערז ויהו
וכתר אבוי כי עלינו הם כרככים וחרז וער הגדו ויהו
יוורע חמאץ בטשאנו קנייה האס ויהו כימן ושש היכ
כרכומ מסנו יועיל להבריה הרהם ויהישבו החצץ בכלבי כ
המשתלוו ויהו בדוקה וערז יועיל חניכו ביהו כמו שהוא מוביל
הנוגדים בעת יוכש הספלת כי כהו הוא סוביל ל
ענין חניכם הוא כמעין האיסו יועיל בנכיבית העק
הנקרים יותר מהדני הסקרו כנסו אם סתפיכו כינו ומדורק
קיסר תריכת בקב'ה חיק ניכריה
סרו הרצע ובלשין הרשאים ההבה
הוא קעצה למסי הקרא כדף מע
בספר בכל דאים אמר שהוא קע
לניאור ויהו קידארוז כנף והוא לברובק
האש וחרבי שהוא עפ' עס נושאלקא השבע יואש
הוסרנסכדת הטנית אמר אן גוז שוא קור ורטוב
ארב בטיח שהוא כמו אל הילון ופעליו והוא חם ורפוב
בניאורה ויש אפרוגים שהוא חם בשנינה ופלה דעתי כי ביניו רבים
ואמר נחליגים שהוא חם בשנינה ופלה דעתי כי ביניו רבים
ויש ברוקות העד אמר אל נוז שהוא כניד החשורה
ויש שירוחו והדבר זהה קастש ושהנות תועיל לחול
ווטו ותא רוזה ותא בישלשת השת בלאש ובקיש עס אצ
אלה וחריד זה בישלשת השת בלאש ובקיש עס אצ
הווטוות יתור הסטרות הקשות הנגעים משי יועיל אל
וגרטיס קיסרים היכשים
אבוי והראס בקב'ה חיק ניכריה
סטרויפת אמר כהוזר ויהו לברובק
כל שפ' עיקר ווהשיף שלן הוא אל כנבר והנה עוד ניבר
באות הכף אמר כהוזר ויהו לברובק
סן באש והגדנו השן וירוח חטבק וnisף חלבנה
לפעלים יעצור הכטן בשישתהו בין
פֶּרֶק
דער ונקזים ויהו בלא ונקז
הוא טריפלי יוא שירפאלו
והמה ית כנסנו כמברי ווכנו

פֶּרֶק

הא קעצה למסי הקרא כדף מע

כשפר בכל דאים אמר שהוא קע
לניאור ויהו קידארוז כנף והוא לברובק
האש וחרבי שהוא עפ' עס נושאלקא השבע יואש
הוסרנסכדת הטנית אמר אן גוז שוא קור ורטוב
ארב בטיח שהוא כמו אל הילון ופעליו והוא חם ורפוב
בניאורה ויש אפרוגים שהוא חם בשנינה ופלה דעתי כי ביניו רבים
ואמר נחליגים שהוא חם בשנינה ופלה דעתי כי ביניו רבים
ויש ברוקות העד אמר אל נוז שהוא כניד החשורה
ויש שירוחו והדבר זהה קастש ושהנות תועיל לחול
ווטו ותא רוזה ותא בישלשת השת בלאש ובקיש עס אצ
אלה וחריד זה בישלשת השת בלאש ובקיש עס אצ
הווטוות יתור הסטרות הקשות הנגעים משי יועיל אל
וגרטיס קיסרים היכשים
אבוי והראס בקב'ה חיק ניכריה
סטרויפת אמר כהוזר ויהו לברובק
כל שפ' עיקר ווהשיף שלן הוא אל כנבר והנה עוד ניבר
באות הכף אמר כהוזר ויהו לברובק
סן באש והגדנו השן וירוח חטבק וnisף חלבנה
לפעלים יעצור הכטן בשישתהו בין

פֶּרֶק

הוא טריפלי יוא שירפאלו

והמה ית כנסנו כמברי ווכנו
כני ווכנו פרדיס ועשים ל霞רו העש
ניינ שואם וחם ביש כנסו הרש וארס כן כנסו ויהו ח
סנבלמצע השנת והרדיס ירשה שיחו חומן קרוב סטף

המסער והסנה חלמה הפרדיסי הוא ישר התמרוק

הנישות והטרבייה יש קבץ עם חום ושהנו יועיל לרוחות
התנאות העדדי המדרבי יועיל לבחס הנקרא כלף בערבי
וכן הפרדיס

המכות והנגעים מץ הפרדיס יועיל עס
דבש לנקות הנגעים
כלי הפדרקים משיחו טובה לכ
לכאכי הפדרקים הנולדים בעד החום וכעת זרומות התרמות התרמות
כדי נרפאו אנשים כן
אבוי והראס יכאיב הראת

כשיששו במיטסענט ויוועיל לבעל הכפון
מץ הפרדיס יועיל לאליבן החן ושהסכל כל כך כן עס דבש
אבוי הנsum ווהזה יועיל לiekבכ האצטומכא הקה וארה בהרנות ושהנו יז
מהלינה ויכל כל כך המדברי ויווליד בiek הגדון והחנקות מ
יורחיק וזרק עס כבודרת ווזרת והגדבא
אבוי המזון
יורעיל לאלופי ושקף

המסדרי המעורב עס ין וורע אל מלופיאה יוע
יורעיל לiekבכ החשן ושהשחתו יועיל לiekבכ הכיצים ויכ
בכבי המדרבי ויוועיל מן הקא וחלשולח ח
הנקרא היצא בערבי יהזק החט ויהוא וערז יועריד תאות
המשג
מעלין שלשה עלין ומרוען שלשה גגרים ויבבלל הקדחת
בהכפיה ואל הרכיבית ארבעה כאיזה מקום שיהיה
הארסים אם יזולפו כימי עלי נשיכת העarkל יישרור
נשיכה וקבא ווזדי יותר חזק ברפיה לא לשיכת העarkלים
פֶּרֶק
רסה חליכ ובלישן פֶּנִי ורפוס הלא

המסדרי המעורב עס ין וורע אל מלופיאה יוע
יורעיל לiekבכ חס השן ושהשחתו יועיל לiekבכ הכיצים ויכ
בכבי המדרבי ויוועיל מן הקא וחלשולח ח
הנקרא היצא בערבי יהזק החט ויהוא וערז יועריד תאות
המשג
מעלין שלשה עלין ומרוען שלשה גגרים ויבבלל הקדחת
בהכפיה ואל הרכיבית ארבעה כאיזה מקום שיהיה
הארסים אם יזולפו כימי עלי נשיכת העarkל יישרור
נשיכה וקבא ווזדי יותר חזק ברפיה לא לשיכת העarkלים

פֶּרֶק
רסה חליכ ובלישן פֶּנִי ורפוס הלא
המסטרים חס סוף הראשה יכש ב

בראנה וילא יכלה מרטשה זהה. המפאל והסנה כו כה
בכשל ברכך וזה כפינה מה שבתאף בו מהחס עס דבוקי
ודדוקי יתננע הכבוד חומס יפעל בנתת וליהו ורעה
ואעפ' שאינה רקע מעש העדני המשחה העשה ממנו עס
הدم תועיל לשטר וריסימן הנגעים והכעים הקרים הזה ב
בריגרו ויווחר עס שמן ורדים ויערבהו בתרופת הכתם בק
רגקרא כלף ויכשיר הגון וישנה ריהה וחאשת ריה ת
הגוף והזיעה הסורות והסנים יתפה הלהווה הלהבנה
והצמה ונקזיו יועיל לפורסות החמות ופגיטים אם אינם נ
כלהבזה אלא יש בכם קריי כל שואו ורכיכת הדukות ו
ומכשלה
המסטרים יועיל עס שמן קариים או
ודדיס לשיפת אשה אמר הראס אירחון בזא ומנבא וראש ויכ
ינקה דליפת ובערבי זוזא ומנבא וראש ויכ כן עס ב
כוחה ונאעפ' ישקי פחת לאצטומכא עמו אבוי הערן
תבשיל חליכא ישקו פחת לאצטומכא עמו כערכי
אבוי הנsum ווהזה יצליל הקול ווון הידוא קתת וירכך
הוהזה והגרו יצליל הקול ווון הידוא קתת וירכך
לכש ויהו כהירור ויהו כהירור ויהו כהירור ויהו כהירור
כדבש אן עס תכרים ותאגנים והיורח משכumat שיכור עס
תגרים שנים וירקע עסיסם ויעריב עס דבשרב ויחוסס
על הגדלים יפה וואכלים קודם אכילת זמן מרכבה אבוי
המזון אם ישו ווכנו כחטרשת עס הגטריש יועיל לאלופי
וה יכשלוהו כהומץ יועריל לחיישת האצטומכא יותר ח
הלח ווכנו עס דבש ובערכי אל שקויד האסטנסות וב
בחומץ ובכוזת הנקרא מני ידחה נזק אכילתו
אבוי

["פֶּרֶב", "הגעירה תשכ האשה בכישלו ל potorsot hroham vkaaוביה\nהיעיל ותבשלו עס חומץ יועיל לנגני המעירים. וכן הלה\nמכו כשאכלוהו כמו שהוא עס חומץ ותשבלו עס\nמים חמים טוב לעצור הנקרא זחיר בערבי\n派בה ל potorsot asa כשר כענתו ויעשו ככן חוקנא אל הע\nהעצור הנקרא זחיר ולעקיצת הסעים וככל שכן עס ח\nהכותה הנקרא כדי בערבי זהה קודם האכילה\nואסنان\nיחנעוע לרחמות הפסלת כהיריפותו והזעמה עס דבש מרוכה ל\nלבלתי ישוך כהשיבשו עס דבש יוילד התערבות רג\nהנסות והרשויות מהמעים ויהשלל השתן ודם זוס וואס\nיערבה עס שומן אוז הבקשן הנקרא אניד ויועיל מקשי ה\nהר chem ונהר בלא נשיאה ובלא היזק לירת הרמה הקשה ל\nללוודת בעד היבוכו והוא טוב לכעליה השחוריס וכשיר ר\nהיחק הצועה ובאשת השתן והזיעה ואינו כשר צועה ככו\nהתרומדים", "פֶּרֶק רסט הרדגון ובלישן ליצרוש הוא ל\nלדיט הלהות וטע |\nכערבי ורד וואו יותר משובה כהאנקז ווה בעד הבון\nשהוא נזון בו א\nבשידר הראות", "לִקְלֹהוּ וְלִשְׁתָּהוּ לִיִּצְחָא הָאֹמֶר\nלִצְמַת הַמִּשְׁכָּת הַמִּשְׁכָּת הַמִּשְׁכָ

["מאמר ב", "וברק הילן\nאבר המזון יוילר הלא והסטנאות\nאבוד עתירה שלשל התערוכות הגם וחלינה כה כה\nחולעין וגרי ההלעת ברحوות האל קיר תסורתו בש\nבשלוש וועלת השחורה צי משקל שמה תשל עס ש", "ששת משקל זה אן ארכיני\nפרא\nחאל אסינץ אכישן ברזון אס\nאשטיי לופר נרגים המשמים\nהמשמינים המהות הוא אילן\nנולד נביר בשטף אס וחיל וילוי בניגים אינס חזק הילון\nוינו וכמ פלפאל נוגז זהה דף ואמר קצם שהוד אע צ\nאבר בקלהד\nחס TITLE הוא חם עט השמה העדי\nזישין\nאבר המזון הוא מערב העכל אכצומט וכ\nואשטיי עלייה ורבה מזוןו\nאבר העריכה יעדו המשנה", "יון פיר וער'", "פרא\nחאל אל צונקר ובלשין נראום, פ\nפיניו הוא זרע הפניש חמות\nהם נברדי הילוי הנקראים\nצ\"ו", "ע\"ו. ור' והם נגרים דקם זיון כנברדי אל פסיק קוליפים\nקוקוקק דאורה ובתהה פי רהוף דן זן בר ל\nלה חן ורלוים נגרדי הילוטים הדנאים הצורוב עקראים\nבסת אומם הנדרים הקנאים נגרגים משלהים\nקלה\nקלהל ירדה קש תותב כרי יזון חן ובו הריחות\nעפ\nענט 凱קסטים יוור דאוי ירופת מהמ\nהבע\nוגדים אלו וחם ישרים נוטים אל החוס ובם רטנה\nוה\nקנט הסמה לוהים בשוייש\nהבעפ והלנה יש\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ

["פר ב", "רק וודקו יותר ואינו זדק החום\nכפי האלין זה יוער מגדה שמה ולי דרומכינו אם ע\nעושה כמנו חחבושת עכן זומך לכאגרת הנקרת\nהראש ביזר עלינו פרשרים אם ישיפר בכנו בא\nבאבה ופריו יוער־למהכין\nאברה העין יnightן יוער ל\nבפריו עם דבש ויחזיקה אברי הגזרה קלral יוער ל\nלההסת תשתן ושקל כפריו עם חומש אחר שתחרה ההא\nזמנע החרין וכן עלינו", "פֶּר\nפֶּר\nפֶּר\nפֶּר\nפֶּר\nפֶּר\nfemmes\nfemmes\nfemmes\nfemmes\nfemmes\nfemmes

["פְּרֹם", "זֶה אֶת", "רַד גַּבְרָא לָעָפָר וְכָלָשָׁן לָאָפִישׁ שֶׁ\nשְׁמַנּוֹנָר יִהְיֶה אֶן הַנַּצְפָּא בְּכֹת\nהַאֲסָפַן אַבְרָהֹמָה יִשְׁכַּח הַצַּדַּם הַלִּיָּת", "פְּרֹם\nלֹא קָשִׁיא לָלֹמָד אֶן הַהַלַּבָּה", "הַמָּהוּא אֶן כֹּשְׁכַבָּכָם אַת וֹם בִּי הֶצְאַר מִצְוַק כָּשָׁמָע וּשְׁקַחַו בָּ\nכְּמוֹ הַזְּלָב הִוא וְכָן הַאֲפִל מִצְוַק כָּשָׁמָע וּשְׁקַחַו בָּ\nנֶסֶט הִוָּת וְכָל מִמַּנְךָ וְצִגְרָוּן כָּל בְּעַזְתָּה הַשָּׁבַח הִוא יִ\nזְרַח הַמָּרַכָּוּת וְהַסְּפַנִּים יִזְעַל מִהְתַלָּה בְּכָרְוֹת הַחַמֶּ\nהַמָּהוּא יִזְעַל בְּעַת הַתַּקְלָה בְּפַלָּה וּפְלַבָּה בְּכֹת\nבְּחַלֶּה אַבְרָהֹמָה הַעֵז וְכָל יִבָּשַׁכְּלָמֶּה בְּ\nוּפָעַל וְרַגְתָּה דִּתְרִוּנָוּם לָהֵי וְגַנְעִים הַנּוֹדִים בְּהַ", "פְּרֹם\nרֹצָי תַּחֲנָא לָיִחְא הִוא הִוא אֶן הַיְחִים", "הַמָּרַכָּוּת וְהַמָּרַכָּוּת הַמָּהוּם", "פְּרֹם\nוַיִּוֹקִיל הַמָּרַכָּוּם מִמַּנְךָ לְשָׁרָוּת תַּשְׁדִּים וּבְצִ", "פְּרֹם\nוְיִנְדוּ וּוֹסִיפּוּ הַמָּרַכָּוּת וְהַמָּרַכָּוּם הַמָּרַכָּוּם כְּמִי\nוֹרֵד תַּמְּרִית הַדָּה בְּמַדְנָה הַשְּׁדֹם הַחַמֶּ", "פְּרֹם\nצֹרָח תַּחֲנָא לָעָגַנְי וּבְלִישׁ לָאָפִישׁ אַ", "אֶל גָּלַא אַפְּלָה הַמָּפַל הַצָּמָה יִבָּשׁ", "וּפְנִי כִּגְרִיִּית הַדָּה בְּמַדְנָה הַשְּׁדֹם הַגַּנָּ", "פְּרֹם\nצֹרָח תַּחֲנָא לָעָגַנְי הַבְּלָרָה וְהִוא רָצָיָר", "שִׁיתֶכֶּה כְּמִצְוַק הַרְבָּה וְהוֹא רָקָק", "פְּרֹם\nשְׁרִי הָוָא כָּמֶּל אֶבָּר הַמָּרַכָּה הַרְבָּה דְּלֹךְ בַּכּ", "פְּרֹם\nשִׁתְחַנְא לָעָגַנְי וּבְלִישׁ לָאָפִישׁ", "כֹּל מּוֹדֶק אֶכְלָת וּבְלִישׁ לָאָפִישׁ", "נִגְמֹךְ לָעָגַנְי דַּר וְקִרְבּוֹ לָכּוֹ", "פְּרֹם\nשִׁוּמְי אַפְּלָה הַשְּׁמֹה הַמָּהוּם הַהִ֖הן הִ֑וֹן כָּבֶּ\nכְּמִי תָּמָת הִוָּה וְכָמָת אַבְרָדָה הַעֲרָב הִוא וְלֹא קָל הַמָּ\nהַמָּפַל וְהַמָּלָה אַוָּרִים שָׁא יִסְחַדְּהוֹ לַעֲלִין יִעְשֶׁ\nפְּרִי אַבְרָהֹמָה וְרֹפָה כָּחֲכִפִּין וְאֹם תְּהוֹן אָוָּהוֹ עַל\nהַבְּכָלָה יִזְעַל בְּנַבְּיָה שְׁבָן", "פְּרֹם\nשִׁוּמְי אַפְּלָה הַשְּׁמֹה הַמָּהוּם הַהִ֑הן הִ֕וֹן כָּבֶּ", "בְּמַפְלִי הִוא דָּוֹם אַל הַמָּרָא אַ", "אֶל שְׁרִי הָוָא יִוְרֹךְ כְּשֶׁמַּנָּ", "פְּרֹם\nשִׁתְחַנְא לָעָגַנְי וּבְלִישׁ לָאָפִישׁ נִג", "נִגְרִוּשָׂר הַמָּהוּם הִוא אֶן יִנֹּהוּ", "פְּרֹם\nמֶרֶץ כָּוָם וְהוֹא לָעָגַנְי בְּכָלָה\nוְהוֹא מִשְׁרָא לָהֶב וְדָוֹם לָהֶב הַדְּרָב אַבְרָהֹמָה יִנְקַה כְּטֹב הַעֵז\nשְׁרִי הָוָא עַמְּרָה עַמְּרָה אֶל הַקְּרָא רְשָׁמָה עַמְּרָה אֶל הַקְּרָא רְשָׁמָה\nכְּמִי הַנְּעִילִים אֶשְׁרָה בְּעֵז וְיִעְקוּר כְּבָה הַצִּפִּוּר הַרְפָּה\nשִׁנְתַחֲנָא אַרְשָׁן כְּלַשְׁן לָאָפִישׁ אַ\nאֲפִלְגִּיאָן הַמָּפַל וְהַסְּגַדָּה מִצְוַק", "וְכָמַכַּן וְנַדְּיַך וְשָׁמַך", "שִׁיר פְּנִינִת וְהִוא אֶכְלָה הַנַּחְשׁ אַבְרָהֹ\nשְׁרִפְעָה הַהֵא דֶּתְוָה בְּהֵא הַאֲרֶס אֶסְרֶי שֶׁ", "כְּבָד הַשְּׁתַן וְנָלַיִנִּוּ אֵל מָטָה בְּהֵא הַאֲרֶס אֶסְרֶי שֶׁ\nסָאָש יִתְלוֹגָה יִזְעַל מִחֲלִי הַנַּחְשׁ וְאָרֶל נָלַיִנִּוּ שֶׁ\nשֶׁהַגַּיָּפִי, כָּל זֶת וּכְלָט לָאָפִישׁ", "שֶׁהַגְּרִיפִּי, כָּל זֶת וּכְלָט לָאָפִישׁ", "קָאֹו אֶקְשְׁטִיגְאִוטֹר אֶפְנִי אָוֹלִיְאִו\nכִּל וּמְר אֶכְלָה כַּמַּבְּכָה כְּשֶׁן זֶת הַאֲבָן הַזְּמַיִת כָּבְדָּה כְּשֶׁן\nזֶת וּסְתַקְּמֶן כְּמִנְךָ בָּמָי הַאֲרֶס הַאֲבָן הִזְמַיִת כְּרִחְפָּוּ", "שֶׁהַגְּרִיפִּי, כָּל זֶת וּכְלָט לָאָפִישׁ אֶכְלָה הַסְּמַלְּכָה", "סָאָד וְנָלַיִנוּ אֶסְרַבְּשִׁתְּלָה כְּמִנְךָ בְּצֹאָר כַּנַּגְּד הַאָצְטֹּ", "שֶׁהַגְּרִיפִּי, כָּל זֶת וּכְלָט לָאָפִישׁ אֶכְלָה הַסְּמַלְּכָה", "אֶל גָּלַא אַפְּלָה כָּל וּמְר הִוא אֶכְלָה הַאֲשָׁכָּפִים", "שֶׁהַגְּרִיפִּי, כָּל זֶת וּכְלָט לָאָפִישׁ אֶכְלָה הַסְּמַלְּכָה", "אֶל גָּלַא אֶפְּלָה כָּל וּמְר הִוא אֶכְלָה הַאֲשָׁכָּפִים\nבְּצֹאָר אֶב לָשֶׁב כָּמָי חֹל אֶפְשׁ שְׁמַסְפָּקִים כָּ

["270", "הPOR\nHORZON\nHORAS\nHORAS\nHORAS\nHORAS\nH

["מאמר ב", "הATERIALS AS YILOF BACHSINEL AL YISHIHA HA'AZARA YISKUSH\nBIAKOWO! ABA YORUSHU LAI GAR BIR BIRI YORISHI BAN\nSHU'OD BIZAT YISHISH HA'AZARA HAN", "פֶּרֶם\nשִׁטְיָם כְּמַכְתָּם בָּלַחְיוֹן, לְוָלֹטָם, שא\nשָׁגַלְאָטְוּם הַשָּׁרָא מֶנְדַּלְּאָ", "המהות החומר ההיבנה זהות", "אדום נקרא כיהר ואסנום נקרא כן לפי שהיא ארץ ח\nהוקא'ין בה עשב כלל ולא סלד ומד בר ספר ויימנע\nכי שראה אותה והיטו זה אמר לו טיט האנוי והיא ש\nשהוא ראשון כמי שלקלו הוא נחתת לול בחרת הימים\nוהחומר זהות, רא, כהני לאולו צפהה העתידות והיה\nלפי שאשר בבריא החומר זהה היהת אשה ודעת עתיד\nרלו תחתת נברא לופ שאממת בגרה היהת לוג\nלקחת אשה אחת היוודעת העתידות ששהה בארטס\nוהיה כבאתו לבריה והיהה שחקוות ושרה אותה בום\nבגים ותתובכו אחר שהיהה כניעת ותנעה חוקהו\nואחב חנושק ויהי שתהפכה את המים ודברם הגם\nהיהה סכירת ולקחת הדברpunkו ממנו הנדרק עוזה\nכמנו חומר בכו דריגו בעד דיוקרטי הלא חומר\nזומא במחעה שיש באותו מקז ולחיש אתו בום ייש\nתישים ויהו שיזפהה עד שלא יכריבו. בלל המחבר סמ\nכמיה אשה אין לוי האלוס ויעצר הדם ש Motor\nמסה רעב ויהדבק בלכון, ויהו במחפז ומכללה אמר פ\nנישת שאן שמשפי הדם יותר סמנו ויהו יותר מזק\nבסר כרבי עזל שלא יכלכל האארים כחכ כשיבשה\nכטננו מזירות כל שהוא הוא כקר וצופד הלא וזרמות\nוהספמים יועיל להחתלת המורשות החחת המכות הרט\nהרטות והנגעים הקסיל ויכנע שרופת האש שלא תעל\nהלומת ורפה כל גני עזיז כלי הפרקים שיטור הו\nהאיבריה בעת הנפילה ויהוור שתהב ויכנע שיכת ח\nחומרים אל הידוי והרגלים ירעג הלא\nאיברי\nוישא ויכנע הגנהלו ויכנע הגנהה ההבש ויכשר הו\nאכרי הגדון והחווה יישומר הקרבים בעת הנפילה ויכב\nוהספם בלא בערבים וופסיק יציאר הדם בפ\nכטנשות ויהו כיבש נגוע היראה אברי הגעירה יוע\nיעול כנמענין הטעמים אם ישתת ככנבער ויהו\nלו תוקה חבי דברשהוך וואחב כבי המלח האנסר ע\nליכוכד נגר האנסר והנשקי איר סטהש\nשווותיו בחום ונהו כח ומחלץ כרום\nליכולוד אסנטינע וחלוקא אובא כיש ויכומ נקז\nואכף נאל גור וואס ויעשו בוגרגר ובער גזרה יועיל\nואכף נסתיו לפי ששתה ארכביה ויהי והצרה בערבי\nארביסם והקיאה אותה תבש וכשר נסיתי בניכתיה הלא\nהרבא השופת היבני ורטיתו על תכנית האפלה תבש יו\nוינז עלינו אחר הנטה בעריה אסקורטיין או קינשין\nפֶּרֶם\nשִׁכְבָּשׁוּן בְּשִׂטְבָּרְשׁוֹן דָּוֹם", "ההרונות וקירות נשרות כישט לופ שכנוח מזיך ואכ\nהירצות ועומק אחרת. שוב ייכש וירשב חום וכקר דף\nוהידי הזרב החפוך הכורשות והסמכים יוער ה\nד站ונג ובערבי קירושי ויועיל לחיזרים והקושי אבריש\nהמיזן אם יישחו בחומר העפרי ששלטת על והשבות\nלבעלי השקווי ולנפחה השחל יועיל הועלת ידועה וחקו\nהכשר הרפה", "פֶּרֶם\nשִׁטְיָם כְּמַכְתָּם בָּלַחְיוֹן, לְוָלֹטָם, שא\nאַרְבָּשָׁה בָּר אַרְבָּנִיקו ה", "המהות הוא תוכשאלו בזומע טען ואוה ידועה והוד\nהזחומר הנקרא לכאלו הוא קרוב הפועל ממנו עבירה\nהTONIC KRENE RENAISSANCE, JESUS CHRIST, THE\nהטעמי קדرا'ן בראשונה יכש בשנה, המפז'ל והמסגר\nמהצ'און בעז'ל ויט'ז'ל, אין ישתו ממנו או אין ישכשר\nבנ'וועיר מתוספת עפוש האיברים הכוכות והנגעים\nפֶּרֶם\nכְּמַכְתָּם אַרְבָּא ה'רֶא יכָּנע ה'נֶזֶל ל\nרק'ק'ת ה'דמ. ויכנע בהלכין ה'נקרא סל'פֿני ש唯ש\nכְּנִדְלָת ה'רֶא וּאר פֹּרַע צוות ה'נֶזֶל ה'דּוֹר מֶזֶן\nולקיזק ה'דמ. מיזריהם הקדשות יועיל לנגני המע"ו ולשלום\nובערבי סל ומדחת ה'דב וברכ'ל נמלשר בים מהדבר\nבקדד ה'דער אין לו כנס מלחשקות בין כדי ש'ע\nש'עשרינו אל הלב ור'א. ילבשון אותו היוו בין הורדים\nשבש'ן סאסיס ובלשין לושום\nפֶּרֶם\nשָׁכְמֵי הָמָו ה'אָהוּו אַרְבָּנִיקו ה\nאָו ע"ש"ו זה דבר יראת כוכב\nסאסוכס אומני כי יש מהנשים טרואו ש"ו הנקרא\nסלק אמך לעין שנופל בארצות הימים מאסқברוס ה\nהפז'ל והמסגר אמר נאלינוס ש"א וכו החסר החומר\nהחתוכ בענין עזירת ה"ד ובענינים אַריזים ובנ אויר\nנירס החס ולהז'ה יותר קל אבל הוא יותר חזק נגב\nהטע"מ הוא צופי נדבק לא יצרשר לרחצה וקריר מעט\nוהשטי"ה הרגה המורשות והכני"ע יכנע המורשות ה\"ד\nהחתוכ יותר ש"א לש"ו השיש"ו יועיל מ"סודר ה\"ד\nואו יועיל לא ירואש וברירות מורגש כ"ו החתוכו ה\nהמכות והנגעים סל"פ רוב דבקו לא יועיל לשרופת א\"ש\nבמה תועלת החטום כלו הפרקים יועיל לחיות ה"ד קארס\nאש ישכשר בו אמר ה'ר'א ש"א. מ"סודר אַחורי ה"ז\nהאונים אמרי ה"נעריה יועיל מ'ציאת ה"ד בהרחם וויל\nהוילו ה"ד ב"הרחם ווילו ה"ד\nפֶּרֶם\nשִׁכְבָּשׁוּן לְוָלֹטָם, קָדָמְרָה חומר ה'אָב\nקוד קומידיטור כלהמר חומר ה'אָב\nהאכיה"ל ה'אכרי ה"מ"ז מ"סגר ו"מפסיד המוג"א לא ש"א חס\nהויל פ"א האטטומ"א ו"יסר זוהמ"ת ה"מ"ז וכ"ז זה רג'ו ל\nלהסתיום מסנו ולוי סגלה במ"נעות הק"א ו"סנ"מ. ש\"א\nשאוסרים ש"מכש"ר ייח"ח ה"ה ו"פ"י ל"ר ה"ס\nהמתארים ה"ש"משתוקים, אלינוזה במה ש"יוריד רוב תבג\nתנבורת התאף\nפֶּרֶם\nשכ"ב, ט"ו כל"לומ"צ"כי ובלש"ן ל\nלומ"ס ש"י בלש"צ"יש בל"מ"ר חומש", "חומר טכילת בתת"]

["ספר כ", "המסטכמי הוא ממרק נתחץ מציה השר\nשנה סטן אקרישenco כלטין לוטום", "פֶּרֶק", "שנה סטן אקרישenco כלטין לוטום", "קריטיקום המפעל והמסלה הוּ", "ואו כרובה האיר והדוה לשאר", "המסרים הנזכרים אבל הוא יותר חלוש כפל הוא מם\nכמרק מאין נשיבה ויחיל הרגשות אכרי העין יזועיל\nנגנני העין וכננים אבל ידיעה ישר הלהירה כמו שא\nשאמר וישמור ההרות כשיתלו אותו אליהם", "פֶּרֶק", "שין קיומלאה ובלשן לוטס כי", "ביכומיה טרא דישנאיא המפ", "המפעל והמסלה היך ממנו מרוב", "החיولة ובו קרור והתוך ושבר חעים אותו תבטל הת\nהתוכו המורסות והמסרים יזועיל לפורסות תחתית\nהאצלו מעורב עם חומץ הכמות והנגעים יכנע הור\nהלתת הכוזה בתחלת השריפה", "פֶּרֶק", "שין אַ רָכָם וְלִשְׁן לְטָמֵא", "ויש המשובה בכן יזיש", "מאין נשיבה ובו התכה פחתה", "פֶּרֶק", "שנה סטן אל נגלה ובלשן לוטס מ", "לאגרה המשובה ממנו הוא הנ", "הנקק אַ מִין תערוכת המזון הגוט", "הנוטה אל האודם המפעל והמסלות חשב פולש שהוא י\nיותר חזק הקבץ ויהיבת כהתהום הכבות והנגעים יס\nיסגר הכמות אכרי הגיעה הורב תודלים ושותם שבר נisz\nאותם עם הביצים המכושלי במים ויעצרו השטכ כאד\nוועיל", "פֶּרֶק", "שכש טלן ובלשין טאלויא עיננה ח", "הוא כן תשרציאו עוד זכר", "נזכריו כאשר זכרו נעמעס", "פֶּרֶק", "שֶׁל סלף אַם יישתך באפר טלף הערז", "ע" חסומ ע"ל חולי השוע"ל וועיל", "## אַזְרָה הַיּוֹד", "שלא יברוח וכלשין מאנדנורא המהות שרש\nהודאים וכשרבי לפסא המדרבי הוא עקר שר כלו ה\nהודאים שהם כעוררות האנשים וקל כן נקרא יברוח\nכי החברוח הוא בצלם הסטכ כליכר צלמים בצורת א\nאנשים יהי ענין השם הזה נמצא או בלתי נמצא ויש\nהרגה מהשמות שיירה על ענינים שאינם נמצאים בצו\nבצורת החברוח הנמצא הוא עץ כוה משתכר שבר נisz\nכמו הקסט הנדול המטע הוא קר בשנית יובא בהוכו ח\nחסומ עכט על דעת אנשים ואמנים העקר וואת ונק ו\nומיש וקליפה העקר חלוש והעלים כסתפים מהם כש\nכשבם לחים ויבשים ויוזיל ויר בודדאי עצמן רטבה\nהמפעל והמסלה הוא מדרדים ויש ממנו שיש לו דמע ו\nיש ממנו יש לו כיוון הוא יותר חזק מדענתו ומי שרו\nשרצים לכרות כמנו אבר ישקרלו שלפ אַולסאתם במו\nכמנו בין וידדים ואמרו כי שרש בשיבשלו כו עסם ה\nהפיל ובער אלקאג שש שעות יריכן אךיו ויתר אסרו\nהעדי יברחו בעלו האיש החנומ ובער אברס שבוע\nאחת ויסר מכלוי שינגע ושכ כשהם לחי כה ה're\nהודאים יק呟ר העזשים בער נגש והכתם בער כלף", "מאן נסיכה המובילות ומסנסים ישיכרו על כורסיו\nוהמסנים מישים ועל הדבות והגדירים יזועיל כש\nכששוחקים העקר היטשיש עם החומס על החסרא\nלראתה כל"ה הפקים עזרק מס"י יזשו ממ"ן חסב\nלאבי הפ"ק אבל ראש"ו מרים ו"ש"ו אם יער\nיערהה בין יצריכ בחזוק ו"ו שיסרלו כפ"ו יזועק\nיווריה ורחה יזידים בחזוק הו"ו איר ע"ל יזני לנים אשר\nאין לו שוק שיעמו על"ו ואכרה שהוא הור ורחי הו\"ו\nהדרוא"ם וריחו יזור השתוק ו"וור"ו אשר ע"ליינג\nואולוקים כשמנו כדי לדמות והצצה והלויא השיהם\nכששה ובערבי שרב ש"ישו כמ"ר יקרת עזרו כח"ו\nואש"ק ממנו שלפ אַבורוות ו"ו שיכשלו הקליפות י"ו\nע"ש ק"ש ה"י בח"ב ונותנים כ"מ אַבְרָה"ו ב"ו נוק\nז"ן מ"דוה וה"ב"ה השינה ח":ו יש"ד"ר אספ"ס ש"ש\nש"מיש"כ ב"ל"ו נמ"כ ח"ק"ו ו"ק"ור ו"פ"א ו"נ"א א"ו"ש\nשהכונה כ"ז אַסְל"ה החוס אַב"ר הע"ו דמ"כ"ו יש"ש\nמ"מ ב"ר"ות"ה ע"ו יש"ק"ו המאה הח"ק ו"נ"י ח"ת\nתחבושת מ"ל"ו כ"מ אַבְרָה"ו ב"ו נוק"מ"י מ"ד"ר אַבְרָה\nואוק"א ע"ס אַראט"ה ח"ל"ה ו"מ"ה כ"מ ה"ד"ר אַבְרָה\nה"ג"ה ע"ס אַסְכָּל"ו ו"צ"י אָב"ו"ו ב"ד"מ"ת"ו"ל"ש"ל"ח"ס\nנ"ור"א ע"ב"ר ו"ב"ר ו"נ"ק"ה הרם"ש"ת"ת"מ\nמ"מ ו"א"ס חס"ב"ל"ה אַספ"ס מעורב ע"ל"ו נ"פ"ר"ת"ו ש"ל\nב"א י"פ"ק"י"צ"ת"ה ח"ל"ה ח"ל"ל"ה"ל"מ"ה\nוהאדמונ"ה ו"ס י"א י"א"ק"ל"ה י"ר"ב ו"ש"ב"ש\nוהל"ש ו"א"פ"ש ש"כ"ה ש"כ"ה ה"א"ד"ס י"ר"ב"מ"כ"ב\"ש\nו"ש"ן ז"ת ו"ו"ש"ע על"ה ש"כ"ה"ו"ל"מ"ה י"ר"ב ו"ב"ל"פ"ו\nאש"ו ע"ל"ו ת"ל"ש ו"ע"ו"י ק"ש"ב"ה ת"ו"א י"ר"ב"ל"מ\nה"ש"ע"ל"ה"מ"ת"כ"מ י"ק"כ"ו ל"נ"ק"ח הר"ח"ס ו"ה\"מ\nואודם ה"פ"נ"ו ו"ל"ו"ת"ע"ר"ו"ה"מ"נ"כ\"מ\nכ"ן כ"ל"ו"ה"ש"כ ו"ד"פ"ו"ו"ת"א ו"כ"מ"ה"ד"ב\"ש", "פֶּרֶק", "ש"ב ית"ת"ן ו"כ"ל"ש"ן ט"פ"ש"ה אַספ"ס", "ג"ומא כ"ד"מ"ר"ת"ה"ב"מ"ר"ה אַספ"ס", "כ"ל"מ"ר ש"פ"ה"מ"ד"ר"ו", "פֶּרֶק", "ש"ב ית"ת"ן ו"כ"ל"ש"ן ט"פ"ש"ה אַספ"ס", "ש"ב ית"ת"ן ו"כ"ל"ש"ן ט"פ"ש"ה אַספ"ס", "כ"כ"ו שאומ"ס"י ק"צ"ה ה"י"ד"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו

["מאמר ב", "יש לו וולח ב Half shall be חוץ ושווע והיוועים כמינו\nהו וואס אל עשי ושבם ולו לא נגלו אל ערטנית\nוהל מזון ואל מעריז ובעל אלם וואס פילון\nוכל כמינו רופי המונה בסם הוא חלבם וכדי יצרו\nיצרו מינים הרבה והיחועים חוץ טאלו הויעדים כמו\nבן הוא מעשב הנקרא אראז אל פרן ויכן מהלטר ו\nהועפה המדבר ובעדי זה וחלב היתוע האמינו הוא\nהלל אל לא נגלו ויהאה ככן כן שהיה כמינו תירקק קי\nקוירג והרסיו ואמרן כמו כי היחוע וחלקי וכ\nולל הותוע הנקרא יצר שמח פילטר וואחרים כיל נ\nנקלו ויהו חזק בחל הוא הובה אל הדרה ונקרא ב\nבסטס וואחריו האיל הנדרב בין הלאיז מטרות וה\nהובה ה到底פלוונות ובער ינאה ונקרא קוראISA כל\nבוירג ההדר וארה ויהו אל יום ויהא לע שפתיים ו\nהנקר בארי בלוב ומיי לפי שיא צופח כו וואארו\nכי הותוע הוירג חזק כמינו הוא הזרק ואריו ית\nיחור א�ף מאה נוטה אל האודם בכוול הלב ועפ\nועפז ודומים לע ענטה הותם כה הם יתור דקים ו\nאוון והariי ההדר ויצוח כרכס הסובים ח\nהוררים וואחרם הקבנה כה כו צו צו חכמ כה\nכן צו אל פרן ובער תחש אל פרן ויהי יתור\nחזר חזק וואשוי לעו בשרי קעיז צוירק ועפ\nעפז וארוך רת זעטף פיר שיא אחז ווא ויעדו שיא\nאר ותתד ויה. זה יצרו השר ידוקה אל האגוז ויהא\nפראשה בICA ויצח כה כה וואנה וואס כה\nהופרי הנקרא כשכשי הענוג כלו האודם עו\nענוגים הכשה ו-ה. ועלו יתור כלו כה כה\nבענטים ופרים כמו הכוכמת ובער כרישת דומים\nלעפיה ותפזת וואשאים כפולים ענוגים צ. צ. צ. כ. כ.\nאר ו. ש. יתוע נקרא משם כמו העשב הנוטה ובער\nנקר אומק וואכם לעו יותר דרדר אן ח. ח. יתור ד. ד.\nויזר ענוגים יצר ענקרו לענף אדרומים כנסולא חל\nהלל בנספר ארגה אל ח. ח. ששה וענפז בפ"ר דר. ל\nלעפיה השבת זה על הרוב וואכם החורי הוא ענף כשע\nכענף ות. ת. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכערז ות. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nול. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nול. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nד. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nק. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nכ. ו. ו.

ספר ב

כמה זהה הנישכר בטעק קיליפת ויכש בשנת ווהי מק
בקרוי יותר מטע מהלבונה והלבנה חמה בשנת מיבשת
בראשונה קיליפת ויכש כנכל השנית הנפעל היה
הסנלה וואן לו יבשות חוק ולא קדזק אבל הוא חלושה
היהוכ ובו בושל ואין כקליפותו כמו כן דוד ווהי נש
נשימה אל הכשר הוא וערז הדם והרבוי ממנו ישרוף
הדם ויעשנו יותר חזק היהוכ והקבץ ואמר צקצם שה
שהאדום יותר ממרק מחלן וכח דקכ כסנו יותר חלש
מכח הלבונה העדי אם יושם כover בדיש עב שומור ב
הצץך הנקרד אוזויסירנו ווהי משובה לסמני הנ
הנעס ויוועל מעורב עם חוץ ושמן זת כשישחו בו
לאכב הנקרד מורכב והוא באכ שאר כסנו בגוף כמד
יכלת בער תאליל עס דקר שדולה להלך הנפלת המנ
המורדות והסכלים יועל מעורב עם קסומיל ושמן
ודרלים למרוס חמה אשר בשדים ווערכותו בתחבוש
המיכלות המורשות אשר בקברים המכות והנגעים הו
ואו ססוד מאד ובש הכבות הטר�יות וימנע הנגעים ה
הרעים מהוסף ויש יושם על השחין הקדום עס
שומן אניד יועיל ועם הלב חזר יועיל לנשי
השרידה והקביעות הגולנות בעד הקור ותיתן ההוונים מ
מהשיבה אבל הראם יועיל הלבונה אל השכל
והיחזקה ויש כהנשים שיצוץ לשתות השרוי ממנו על
הצום והרכו ממנו כיבאכ ראש ווורה צו בו ראש ווא
ואפשר שערוך עמו ניטרי יונקה הולפת בערבי הזאון
וייבל נעני הראש וואס ישיפר בנו에서 הנבאכת עס
הין יועיל וואס יעדרוהו בשנת זן או זפת או שכר יועיל
מרצוץ קילפת האין ברטיה וופסיק הוזלת הדם מעריפה
ונקרום הכוח הוא מהרפיפות הכועילות כרצוץ האין
ובערבי מחאה אפרי העין יסང נעני הידן ויכלאם ו
ויבשל המורשה השינה אשר בה ועשתה יועיל כן המ
מורסה הדהמה וופסיק הגרה הרטבות כן העין ויסיגר
והנגעים הרעים ויוועל由סרטן העין אפרי הנשום וה
והזה זהה אם יערבוות עס קסומיל ושמן ורדים יועיל
לברוסות החכות אשר בשנת הנשים ווערכוהו בתרופ
כני הריאה אפרי הכון ועצור הקא וקילפת תוחז הא
האצלו הרפיה יותר אפרי הגעירה עוצר השלול ות
והגרת הדם כהתם והנתח השתן ויציאת הדם כפי הלו
ההפעת וימנע שלולו הגון וימנע חוספה הנגעים הרע
הרעמים בעקבות אם יועשו כ掩נו פתילה הקדתי זועיל
לקדעת הלבנה הארפים אם רבה לשתות כסנו עס הין
יהוגז ון עס החוזק ון

## פרק

שלח כהרה ובלטין קאראבי הוא
שף כההנסדרום ומקום חתיכ
נטה לברכות והלוכן והב
וההירות ואפשר שיהיה נוטה אל האודם ומטש תחן
והימז כ spotimim לעצמו ולכן קראוה וקרבי בלומר ש
שולל התכן וזה בלשון פסם וכורב כמיכיות וערפינו
שנתחדוק וואו שרף האילן נקרא זוז רזמי בורכב מע
עמדירות ריק וכמויות יבש השבע חם מטע יבש ב
בשנית הכפעל וסנלה קובץ ויתר הדם ומאיה מקום
ששה וכדו תומה לחק אלבו כלומר פרה אן הוא יותר
קר מטנו המורשות והמנים אמרוק קעתם שא יתלהו

על המנורות החמות ויוועל אפרי הראש יעציר רעיפת
הדם והגניה כהראש אל הריאה אפרי הנגום וחוח
יוועל מדפוקת הלב אם ישוך ממנו משקל בכיס
קרים ויכנע ריקת הדם מאז אפרי המזון ציוד הקא
וכנע החסידים ה顰 עס כהאצט אפרי הערימה יעציר
יציאת דם הרחה והענ�ות ושילול כל הגוף ויוועל מה
מהצוע הנקרד זיך

שלט

## פרק

הא נאכינדיאור מינור הממה
הוא ענופים ציוד אגדה נוטה איה

אל השחרות וואל הירקות והם דק וציצו כרבעש
עם קליע מטע וחרפתות פות חמרידות ועריו וע ס
עשים בטעשSEM אל הארץ ודידו לעלי אל בהר אלי
שהם יותר דקים ווותך כתנשים ולום ציצים יותר ב
כמנו והם ככורכטים השבע חם בשנית ינס בשלישת
המפעל והסנלה כפת וברק האפרים הפנימים יותר
כמה ששומם ובו כח מחשים וכשלשל המורשות והכנ
והסכלים יושם על השקי והדשים ויכע חום
תלפת המנהה הבנות והגעים ייכר המכות עס הבד
בשיעשו ממך חנבעת ות בן הנגעים המנושים
מלו
הפרקים יועיל מגד הנשה וכש כשישתתון עס כידבש
אדוק צקצם כי בשישתתון עס אומלי מימים יריא ג
הנשה יותר קשי כאות הרגלים הנקרד נקר ון ינ
יננע פיחי לברע וואל אפרי המזון פיכח שטי הכבי
וחיהו כן אל השול
בישתית כמנו זמנים אפרי הגעירה פיכח א
אדיכר הרמה וושלשל השת ודר הוסו ויריס עצירות
ויועל כמבי הלנות וואס סכלהה הצהש עס יבש
ינקה הידים וואכ יшаו ממך פתילה עס תאלים או עס
דבש השרמתה ליכמתה יוזר ליהולבנה כרובה
הארסים יועיל מהזק הארס הנקרד אופטון מחרות
צי צשקי ליכני ות ורבע משכל ליכו

## פרק

שכ בנסדראוס ובלטן קסידוארט
זו שדי באה נכדמיאורא אב

כעוני הדם והם יותר נגיס יריעות וחרמה הלא השכ
ונקרא בלשן כן לוט הגרקע בערבי בלוט אל הארץ
יש ליעלים קטנים וכדי עלי הלה ווהם כריס יעקר
נטה אל הארכן וכבע ארקוני דמחר בדנוי אס הור
בכטש של ורע רטחכע אפרי אאלינס שהוא ח ובט
בשלישות וinchום יותר חזק מיבשתו המפעל והמלהה
הוא ונתה ומחת ור. ור. ווהא בתחסם הגון
המכות
הכנעים יועיל עס רב שמשה הנגעים הכיש כלו הגרק
הלח ממנו או צבלו בשתמה ויוועל לרצוי העצלי
והמשקה העשו ממנו יועיל כן הקוון ווומר מ. שהוא
ישן הוא יותר בשובה אפרי העין כושים ממך נגרס
ומיבשים אותו בתורמות נגדי עלי חלון אל ברב אפרי נגשום
בשכן ות ורבק יועיל לחרון או כן בקבוש כ掩נו
והזה יועיל כה。「שಲון השין אפרי הכין יחס עזון ות
השהן ויוועל כהירקן השWARDוי וערשים כמנו משק
הנקרד שרב ויוועל מטרעה העכול
מא

מאמר ב

וותו מה שהרא ישן הוא יניש כשבוב ווייעיל בעת הת
התחלת השקו אפרי הגעירה ישלל השן וסם הס
וועצן העורב הארים עשים ממנו כמונ תחבושת לנישת
שרצים תמותת גידי נצאת ונסקליפונגרון

פֶּרֶק

שמא כרכז ובלשן קרדיסי

ואו דער תרץ הסהות הוא פֶּר

כשער הטרפֶּפֶא העפֶּק בערשה ישב בשנין

פֶּרֶק
שכב כנודט ובלשן קונדשן הוא כב
כדוסו הוא דער עטנט ויר או

אומרים ווע לבייאולא הכותיות היהוד שיכתקו כנו
קינו הוא ידוע המבע חם ויבש כמחלישות עד
הרבעית המפעל והנלה ממטר ונקבע ומנע נזרף נו
נוטן עורר הסיא מחך הלהבנה והשורה הידן ימרוק
הבורק והצרת ומש' הטדה הכורסות והכסנים יועיל
מהור אפרי הרא הא מער וואו כליל הסמים ה
הכקים האוזי המדרקים הטנוגת אשר בה וכסלת הו
ואו מותר הרוחות כהנאים וויר לוליקוח וער א
ישא ושה הוא מער אוטס החצם הכסנת ככ ו
ונכע אַפֶּל אפרי הכון הוא מער כב ומדיר קלי
השול אפרי הנעירה משלש ובירר השן וסם תס
ומכללה האשה ישלל בם הüzת ווציא הנור ושב
החקץ תטורת אל הקא האנה הקיא הנקרון נודוק שנק
שכזע וער שפֶּק וילפֶּל

פֶּרֶק

סנכ בבא ובלשן קוביי הוא
קונכיש כהכות כזד וומא לג

לנדי השעבים הקראים פֶּר

ואו עזר לאל שהו ייחד קיק חסנו אמר ויש כה
עס חומש כה קדד ובקמך ובקמך נקза א, חס כה ש
המפעל והנלה כמחז ומקס נקза א, חס כה ש
נאצר שחייה תכריתו הדארצינ הכמות ווונגע
טופו אל הנגעים המופזשים כאיכרים, ובשנים אפרי
הרא ש' לישחן תחא הערפֶּש ובעקב ילא אפרי
הנשוי והוזה כישערצינ הכמות בע פיצל הקו אפרי הס
הסן וקז במחוז אטמי המבר אפרי הנעריזיקה ע
כמעני השן ווציא החצן כלו־ית וכיס השן והליערו
ובשח ברוקו האמה יולדיד תאות יתירה בהערז לא
הנגקט עכו

פֶּרֶק

סכד ככר ובלשן שדיפר הוא נפ

נפרת הבהות יזועה השבע חס א

וווטן העני הוא מומכים יזעלו לצרעת ומש' אם ל
ינז כזrah וסא יערבה כשר האילן ובערבים כקזא
אל ביטס ונקור הס 参数 אשר על הצפרים
ואס
ערבה ותחז' יזוקר בבהק הרוסית והסנים אם
ישם על השחת ווינגע השחן הדק ומש' ור
עם השף הנקר ויל אל כשר בוכ וע חומש וער ו
הנטירן יזועל לחכון וסא ירהצו הגון כו י הפרקים
אם יכשח ובענסון וס' כיס על הנקר יזועל
הרא וועצ הנזירה הנקר וכאס בעשר ורואו
לעשות בחוחץ ורבש לרסוקה א

כסיל ובלשן כושיל יפֶּל־י הגדות
הוא ניון כמו ניוד־יהעצבים ב

בערבי פֶּה ווער־ים על־הם שר

סחרוח השבע חם ורשיב בנבול הראשונה המפעל וס
והסנה הוא צופד ומטבר כח דסמים החדי כך כנו הסמ
סטן בתיא ובלשן דרגאנשום הו

הוא דרגנא הסהות הוא שרף ה
הץ הנקרא כתאר הטבע הוא ק

מר נושה אל היבשות המפעל והסנה חכו כמו כח הצם
הצבן ובנו יובש כמו שיש בצנף אפרי העין יערבהו כב

בבחולים על הדך אשר יערכו הטבע

שמז במליון ובלשין כוסיליון הוא מ

ונטיה והוא שחור ומום

ובכר זכרוהו באות הגדית

פֶּרֶק
באכנג ובלשין כאאנChief הוא מ
עכני השועל יותר כה על־יesso

הטנע קי ייבש עד השנין הכמות והנגעים מיצויינע

הננעים ויסיר קשי הנאצורים ונגאי האן הישנים
אפרי הנשוי יזועל מהצרות ווהלה וועציר הנגימה
אפרי הכון יזועל מהירקן אפרי הנעירה יזועל מעך

מעניי השтан
טס ככנג ובלשין ככונני המהות

פֶּרֶק

ספ

פֶּרֶק

פֶּרֶק

פֶּרֶק

פֶּרֶק

טס ככנג ובלשין ככונני הסקריס

יש ממנו כָּמ דומים על־יesso
יש ממנו כָּמ דומים על־יesso

ככרת זך הם יותר רחבים כמנים ונטים ללוכן ווציומ
ככרכם ויש ככנו בעך החשמל ובערבי פֶּרֶפ ווארכו
כשאת אמות והשוק אשר עוכד עליו איגי וס ארקו לבן
לו פֶּא־ת כפארת א' נרק וצוגח על שעת אמת המים
ויש.מכו כָּן שהוא כוהה יותר כזה והשוק אשר הוא
עלו י但他 אפר וועליו כתשׁשים נקרא תורוסים מרבני
ובער תרכס אל בז ייש ממנו כָּמ אדר קסן פאר וואונן
זוהי ויש ממנו רביעי דומא לשלישי אלא שצי־יו לבני
ככח חלכ השטח ח. ויבש בשלישית המפעל והסנלים
כל חסידים משחבים מדרקים וקלפיים
הננעים נשבשים החור כחבים העני עלו וועפֶּנ וור
קודם שייכשו יעקרו הצרעת ולוכן הצפרים המורסות

והכנים יעקר הגར וירפֶּפ. היכלוה והסטמים
והאודות היכלוח הנגורות כקור הכמות והנגעים יזולף
מיכיו כהם פֶּרֶסים על הסחת ובער סעפֶּל יזועל א
אפרי הראש עקריו יקל העטשׁים המרובים וסם ישת
ישחקוקו יזועל כדפֶּיקת השנים

פֶּרֶק

שנ

שדר ובלשין כינבזיר הגדות
ואו שרף אל חלשף וככר וכרנו

בכנו שהוא כרכר השטח חם ויבש

פֶּרֶק
שנא כיכבסת ובלשין קושטבירק.ש

הנהות הוא דומה לחששים כר
כי־כיבס קצתם אל קצם והסנ

פֶּרֶק

נכרבים על עקר אחד וגווגם אל השחרות והכרמות ו
ה ד.

["ספֶר", "ואין לו טעם מרובה ואמרו קצם שחוא הברכסת וא ואמר קצם שב这对 כה אל כרסכר והוא היות כanz הטחע ויהש בשתן המפעל והמנולה חוא מרקיק", "כלידרו הכהות הוא אל סרבש\nעוד נכרתו באות הכיכך\nכשות וכלשכ קוקטא המ\nהכהות הוא דרך כירך על הקיצוי\nוהאליניות ידמה אל הלוף וומר ו", "ואין לו עלייס ולוי ציץ'לכן קטן וככי מירירות ועפיצות פ והנור עלינו הור העצם המר השבע חם בתחלת הרא הראנה ייש בסוף השנית אפר שיש לו כהות מתחלפה המפעל והמלה ינקה יוציא היתרונים הריקים כן חע הערוקים והוא כבד אל האצש'ה בעכור קבוצו וינקה הא נזדים ויציא כה שבהם מהיתרונים כנחת וחוא כמעם לעיד לכותרית הדקות איברי המזון יזחק האצט ויה וכש הקילוי ואמ יתשתה עם רוזי ישקט הפוקה ויחפז ויהש הכבד והאצט ויהזקמים כומיו כופלים אל היר הירקון והכדבי כמנו כשחקשות וויזריו כמכו ביצי יזחק האצט הלהור שלפ'ה שהוא ינקה הגנידים וניתר השהן ודם הוסת וויעיל לעריצת המעים וועצר יציאת הדר ותקלוי יוציא וינקה הגרת הרחם הקחות יועיר מ מאה מהקדות השינות מיצו ווער", "שכן ככון ובלטין סמיסות הלהות י\nיש כהנו אסאי ויכנס כנ�טי\nפרסי וכמנו אסאי ויכנס כנ�טי", "ככרראמני הוא שחור הגון והפרסי כנורכם הגון והפ והפראסי יותר חזק מהשאמי והנכסי הוא הגמצא בכל הארצות ובכלל יש דברתי ופרדי והדברתי יש בו חר חריפות יותר חפף דס'ו וש'כמנו ביצי הדומיה אל השן השועדים הסמחר הכרראמני הוא יותר חזק מהפרסי והפ והפראסי יותר חזק מכלעדין השבע חס בשנישית ייש בשנית המפעל והכללות יוציא החרות ויתירם ומחחך ומיש ויהש בקופ'ץ וברכ\"ץ לערבי בשירצחו הפנים במימוי ידיכם וهم אס יקזק כמלו ויסרфكان בר בשנוי יועיל ואמ ירבו ללה כתפק בכנן יכרכם הפנים הכורשות והסננים יישו כמלו בדונג ובער קורטי או בשן זית וקם פר פוליס וויושם על מורשות הביצים או עס שן זית ורב ודש וויעיל הככות והנגעים יסנור המכו, יכש המד הגדרי אשר ידימה זרלו לזרע שועגים והכשר ייכל וואל, ייערבהו עס חורץ ופסיק רעפת דם התחירים ון אס כניטו בכנן פתילה בח טס אכרי העין ילעסהו ויע ויערבהו בשן זת ויטיפ וסננו על הצפין בערבי טטרא ועל המשנת הדם תחת העין וערבים כלא יוע יועיל כשילעך כסננו עס כלח יטפ'ו רירן על הגרב ויה והשכיל וערבי כסכל ועל הצורן אשר קלפלו אותה מ בהעין וימנע הדרוק חפין המדברי סחיטתו יברק הרה הרשת וינריד הדעה הנקרא בלשון ין דחאן והוא עה", "העש וואו כמו כן ייעול בכמה הנוהלת בעריכת ה\nהaben הגנוף מהלין ולא צמיה איברי הנשון והחיה א\nהשטיות עס הווג'זים כלים ייעול כמער הרגשה\nכזנו שאר גלונוס וכהשיה הנברשת וופרית הלכה\nהקר הנקיא בער דפקן אמר כארי הנעירה ישמהו כש\nבשן ית וקם פולין ויהבר וחשץ ויהש בד'ר יתשלל השבע\nוייעול כהשתת השтан משן חסן דם וקזאת המעור ו\nוהנוג הגדבי טמעוב כע"ד ידיש יתשלל השבע", "אבר רופס הכמן הנכון ישלישל הבן\nואנס כ\nהכרראני אינס משליש אל עלי צור ועשר מדכי כנו\nיגר האדודה בשן הארס ישקיש בו'ין לישכד-יש\nהשרצ ויהש הגד יאר ידמה ורועי לזרל שוטנים", "שנה ברוזה ובלישן קרוא הסמת\nענינו קרוב עניני אינס\nהשבעת ויהש בשתן המפעל\nוהמניה ויצוחות איננו ברקשת הכנת איברי ה\nהנשום והחווה ייעול כד'ישת הלב איבורי היר\n,הברת תולועים", "ענינו קרוב עניני אינס\nהשבעת ויהש בשתן המפעל", "והמניה ויצוחות איננו ברקשת הכנת איברי ה\nהנשום והחווה ייעול כד'ישת הלב איבורי היר\n,הברת תולועים", "שנו כרנה לבלישן הירק'ה\nכברז לארני כירťות אמ\nקצם שהם כגרים קמיס בכו", "העדשים ואיס גובס איבר כריה איברי\nכע"ס ווניס כהו לברכפות ועטפ"ו כמצע'ב כ\nטעס אל אסלאס והעדשים והוא בביור חכפי הלה\nנווי כי כגריד דומם גגרני חנוכים ולפי דעתי שוא\nאל מלך והמדבי כמלו לן כניה לברכד כמ כAME\nשאכראני יש כמלו שיהו עצום איבר דיכקרידים שוא\nעשר קע"ס ולבי קידים ווריד יתלו כו'ה חס\nקופס עד כקאנע השבע חס בראשה עד הania ח\nישב בשנישת כמפעל ומכללה ככר ופוחח לן חער\nתערוכ רע ותכדי כמ כהכשר תורתו והנוטה אל הל\nהלוכן הוא פחת ע"ע מהאדום ווא יתשלוהו כ'הע\nיחבשטי הרוקש וארש עפירות ווייזן כון ויהש אע\nהעדמיים שמו כו'ה בراكז ווהבים הקרא לוכ ולבס ו\nוההמשים ווכביש ורג'ו ווייר הרוזן וויושם כמג ור\nאל החרכושים כמנו ווייר הרוזן וויושם בשנישו ל\nבקועי הקור ותכבי ווייעול וטוב ליככד המורשות ו\nהכבור\nוהנגעים ונקה הנעמים כערוב ע"ב דש ווייעיל במחס\nוירכך הקושי כ'ה הנעמים אשר הם בזוהה תבשר\nוא והאיברים ותירק קניי קנט וריעיל כמה הפרס\nבערבי אאר פרסי ותנוג בדש ובער ותשיה איברי ת\nהנשום והחווה יוערד קשטי השדום ויהר קרקת הלה\nהעכה איברי הנעירה הרבי כמלו תצית הור ככח ת\nהרת ותשליל השבע וskilshetה'ה ויהיש ותתנו ע'ה חס\nויריע מעצר השן וושקט הצור וערבי חירן ון ל\nעקיצת ויהכע"מ הארס יע"ר ותבושת ע"ס יויוט\nעל נשכית האפיה ובשיבת הדרבה שושה ועל בשישת\nארס ארהם הצו ווייעיל", "ארס ארהם הצו ווייעיל"]

["מאפרב", "פֶּרֶק", "עַנָּ", "בְּכָמָה וְכָלָטָה כָּמָה וְכָמָה אַנְשִׁיר אַ\nהַמָּהוֹא כָּמָה וְכָמָה עַנְי אַ נָשִׁיר אַ", "האַלְנָתָן וְכָדַר זְרָעַן וְדָבָר זְמַלְי הַשָּׁמֶעֶל הַמָּנָה הִיא נָסַמְּר הוּי\nוּזְיַזְן זְמַן וְסַשְׁחִי אַן דֶּבֶר מֹלֶיד הַשָּׁחֹה הַמָּהוֹן\nתֶּרְאֶק שֶׁלָּהוּ הִיא הִיאִין הַמּוֹקֶקֶס אַמָּם מִיִּם וְהַתָּבָלִין וְאָס\nשִׁלְקַוְּוֹא וְאָחָב וְכָשֹׁל בָּהֶם יִזְרַל מַטְגַּן זְמַן אַס אַנְנוּ\nרַע אַבְלָלָא יִשְׁאַר הוּי מַשְׁעַד כָּלִי הַפְּרִיק יַצְחַד וְסַמְּנוּ\nשַׁמָּא וְלִיֹדִי הַצָּנַן הַנֶּקְרָא פֶּלַּג אַוְבֵּר הַרְאַשׁ יִפְחַדְּמַּ\nכָּמָנוּ שַׁמָּא וְלִיֹדִי הַשְּׁתַק אַוְבֵּר הַעַזְיַן הַמִּס הַיּוֹצְאִים\nלָאָצְטּוֹם נְסַל הַלִּיחַה וְאָמַר נָאַלְיִינָס שֶׁאַנְנִר הַלִּיחַה אַ\nאֲבִירֵי הַנָּעִירֶה יָלִיד הַקּוֹל וּקְשִׁיְתַשְׁתַּן", "פֶּרֶק", "שְׁדָך בְּכָר הַאֶפְרִישׁ הַהָמֹת הִיא פֶּ\nפְּיַל וְלִי שְׁרַת וְלִן פְּיַל בְּכָמָה הַקָּש", "הַקָּשָׁאִים כָּכָל הַכָּמָה הִיא", "חרף חד וּיְשָׁם כַּעֲסִיס הַעֲנָבִים וּכְשַׁנּוּ מַלְהִתִּיהָ וְהוּא\nכָּמָה הַקְּדוּד וְעֶקְד מְר וְחרֶף וְסַמְּנוּ כָּמָי סָפָף וְבָע\nוּבְרַק קְלִיִּי וְהוּא כָּלָי הַשִּׁחְי בְּפַב עַד שִׂיעַת בָּעָה\nוּיֹלִיד מַוּר הַשִּׁחְי בְּכַשְּׁנ הַמָּשַׁבְתַּה הַיּוֹרֶת מַוְעַל שֶׁ\nשְׁבַשְּׁהוּ אַ קְלִיפָת עַקְדַּי הַשִּׁכְל בְּשִׁנִּי הַשִּׁחְי וּפְלָיוֹן וְעֶקְד וּכְחַת וְטַרְקִי וּפְלָק וּפְלָק וּכְחַת וּכְחַת וּכְחַת וּכְחַ

["נפר ב", "מסד כרוכה בארצותנו כמיס ונתנהות וכרסאן ככן ולי ראינו שהוא יותר מזון בהככהין והפסרות והקש טענו לשעת הכמהים היה נוטה. מעתה אל המתיות הטעме הוא קר זולת קור שהאר הכהין והטרירות ולא ימלט מלחות נכרית עם יוכש עצמן הוא כרקוקים.", "פֶּרֶק שֶׁמֶּלֶךָ וְכָלָשִׁין אַפִּילָם הַמֶּהוֹן וּכְנַבְּן וְכָלָשִׁין אַפִּילָם וְכָלָשִׁין אַפִּ

["מאמר ב", "ואס ושבלויה בברשכן ותרנלתתכשה בענט המגו\nהברורות והמסנים הדמבי ווייסלו הממו\nהanasות הלהנופיות והקווי המבנה והתענים יסנור\nוכנע תוספת הגנעים הרעים ויושם עס ליבן בово על\nהשרמה וועerל בלויה הפיקים יוער־הברעתה וויס ע\nעל התרlateן הנקרא בערבי נחלא על הנקרא. ווי", "וודלט תשלו על כאר\nמאיבי הפיקים איברי הראש תצלילו ותרע יועכבה הש\nהשברות וועerל מהלודן ושהישע עס טיש ביצוע נקתה\nהראש ומכגלותיו שואו כיבל הלוט ומשי איברי הע\nהער ושהי הראות וואס כשעבעה ויכלוים איברי\nתנום והזדה אם יישר ורבורק עס מזת ותישבו עס\nשכן שומשכין ווער לחייקו ולט מכנו וירך הקול\nאיכרי המזון רע לא צטיקא ויצי עס שכר יוער מה\nמסתול והירקים ווענפיים מעכבים העברני איברי\nהערמה ישליל הוסת והשתן וורענו עס מי תורssp היר\nוהרחה תולעים וציצו ישליל דם זומת גב עס הסנור\nהשה מכנו ומעיון עס קמד שינוע ויציו ורבי העבר\nואס הסבורה לאשה מזרבע אחר תשמיש ופסיד פטח\nהערנע וקזר ישכד וויס ביכובר ווטה ל参\nלמישות וטריות ולכן יצרך בטעuma ושלפ\nהשה השכן בעייל ברע העיאונד צומיה על שrah א\nאחרה ארסים מיצי עס ין יוער מלשנות וועיר כנש\nכנשינות הכיבר השוטה", "פֶּר\nשָׁא\nשֶׁר\nוָה\nוָה\nוָה\nוָה\nוָה\nוָה\nוָה\nוָה

["סנfm ב", "אגא ישהו כל\nכמנו שור ד אוקיות יהר ושהו שוריש הינן והעלוף ב\nקרא אשי וריא יאות להרכות כמנו", "פרק\nשעת כבלתי ובלטין פ\"י ארי פ'ירש\nשעב אעפירות וומימיות ויש בא", "בארצנו כ\"נ הקנרא שאה אנדולור והוא מרובה הנור\nהגר\"ן הכס חזק הענול רקיק הקלויה וגוון נאה וא\nואס הוא יכש כאירור הוא מיכר קפוי הרדה ואינו נס\nהעצס אן טוב הריח לאכ בו הקשבעה בק\nוייבש וינחת זה כמיני הככירי שאין בו הקשבעה בק\nהנקרא ציני קר בראשמה יכש בשנית והנקרא שאה ואכ\nאכדורי שור ורשוב המפעל והמסלה כל מ' כבנה ווא\nקוקן ווערבהו בתכ GROUP ליצוע החמים יש שומ\nשיכורק מעש והתערוב רגולד מפנו כרובה יותר וינחת\nמשוכף התערוב בתפוחים ועל דעת רופש ואסנס\nהנקרא שאה אכדור הוא באר\"ן ברסא ליבד וברכך הש\nהבעל משוכף הליהה אסד הכבות והנגנים יסגור המכל\nהכות ושכ המדברי הכס אפרקי המזון שורה האצשום\nוכעלבר אוחה והצינד ליבד הנקזה אצטף יזרור הצמא ו\nוייקש השה האדובה אפרקי הערה יעצור הבטן ינ\nנותר היבש מכו\nבובליד החרורק הנקרולן ל\"ק יאות לשתות אירוני\nמ' הגדש עד התכלין ועוסס מכושל ובעך שרב יעיל\nלשלשה האדומיה הארטס אפריכן החזק הקיצמות פ\nמסה לה לוריד הטריו וואס יבשלו הפרטרו עמה נזק\nשעד ארבע ובלישן פ'ידיש הוא כ\nליחה דבקה שאינה סמה אך היא", "פרק\nשעת באל\nכדروים הפעל וחכלה יווליד ל\nכשובה ומעש התרяוגים אפרקי הג'Sום והחליה יועיל מ\nהמעש החס וכ' יש עם פרק שוערים אפרקי המזון הוא\nכשובה החז\"ו והעכול טוב הליהה דבנה ואינו נס וה\nוהאות על שבח, כלו, וואס הוא מזון להופי ולהיות כנ\nכ��וח בעת בשולו אן מזון איננו מונרה איבוי גועירה\nששליל כבדוק אשר בו", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "הגדובקז'ה הער'דכעחו על'ה הגלוות הנגלות יעדילו\nהגרס המדברי יברוקה הכס הנקרא בל'והודיס'ם בע\nבערבי נג'ש וכרכ'ה היבוכ'ה יר'ש וכר'ב'ה אצ'ר\nשדער'ו יר'ה השער'ם עם כן זת ומש'ך הנקר'א ע'נפי\nלהיש'ם בעת הכו'ז אל'הם שמו'נו יונ'ר חזק בשכשנים\nכל'ה הכבות והנג'לים דע'ת הגרס'א ל'נגב ות�'הין\nל'הק ופר'י הגרס'כברד'יה יכע'ב הבור'יסת ותכ'ב'ן\nהגר'יס אפר'דו אל'ם ע'כז'ה יעיל לעוות העכ'ם וא\nואפר ע'נפי ע'ם כן זת יתוע'ל ל'רפיון הגר'יס ו\nשיש'ת אפר'לא ה'פ'יה ומשיח'נו שובה אל העצ'וון\nולעיוו'תם אפר'קי ה'ג'ש חוש'ו ע'ז'ה כ'ם תחישת'ה ל'ב\nל'כבא הראש ח'ש שׁר כרכ'ה השחור ו'לד'ה כ'נברתי\nככל'ה ה'כ'ים הנברקים שנוג'ת הא'ן ומ'וסר'בים הש\nהמעול'ים מהחרשות ו'נלו'ת ה'דמיכ'ים ע'ם דכ'ר ירא'ב\nכ'שר ה'ש'נים תכ'בים אפר'קי ה'ער'ן לע'יה הגרס ע'ם ע'נש\nשע'ו'ם ע'שׁוים כ'ם חח'בשות על'ה ר'ג'ן ו'ז'ה ג'לו'ו\nב'בנה אפר'קי ה'דש'ם וה'ח'ז כ'מ'ל לע'ל ו'ב'ר ה'דמיכ'ו יע\nי'ז'ל ל'רק'קז ד'ם כ'ן פר'י המדברי כ'שיש'תנו כמנו\nאפר'קי המז'ן לע'ל וח'טוטו ע'ם ר'ש תש'וים כ'ם\nכ'מנו חח'בשות על'ה כ'ח האצ'וכס'א י'ז'ור אל הלהה\nאפר'קי ה'דש'ם וה'ח'ז כ'מ'ל לע'ל ב'ב'ר ה'דמיכ'ו חס'ום\nו'ז'ש ש'שות'ם כ'מנו המדברי ע'ם י'ן ו'וינ'פ'ע ה'שכ'ו ו'ו\nו'ז'לשל'ך ה'ניש'וות ו'ת'פ'י ה'רבר'ם המדברי כ'וב'ר אצ'ומ\nוהאסנס ות'חלאה אפר'קי ה'ג'עריה מ'ל י'ז'ור ל'י\nלדש'ניר'ה ו'כ'ב'ה תכ'ב'ה ה'ג'ד'ו חס'ום ו'כ'מ'ת'א\nאפר'קי ה'דש'ם ו'כ'מ'נו ה'ש'ר ש'ות'ים אותו כ'ין ו'ז'ש\nאפר'קי ע'ם חס'ו כ'מ'ש י'ז'ש ע'ל ה'שוח'ים והת'ה א\nאפר'קי ב'ם ז'וילו ו'פ'ו ו'ב'ו ו'ש'לו ת'אצ'ו ו'ו'ו\nו'וינ'פ'ה תכ'ב'ה ה'דמיכ'ים י'ר'ק'ש ל'כש'ה אפר'קי\nש'ק'ר ו'כ'ש'ו ו'כ'ש'ו", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "פרק\nשעת פל\nהגלב ושיכו על הכיו ואשר א\nאכורה ע\"ל\nראבזח הוא שקו על דעת נאליגום וג'יננו כתב ששות\nפ'א בהב שדשה כלו יכע צמיחת השער הנברט אמר\nוגעירה אמר גאליניס בק מ' לשאר שדביו יוציא הע\nהעובר האוסים דם כל-ה. השוטה יועיל לנישיבתו ול\nוהארס החיצים האריכיים", "ק'ר'יס ע'ם\nו'ר'יס ע'ם\nל'ר'יס ע'ם\nל'ר'יס ע'ם\nל'ר'יס ע

["מאמר ב", "הפרקים עוצמים ככנו משוחה עס החלב על הגריס ויו\nויעיל בשמכלים עקר אל בשכש המרבי במים עד\nשתחר חצי יושקע כמנו יועיל ליעוד הנשה\nאבי\nהראש הוא משן ושהחור ויהו כמנו שובלע החרש\nוסובים אותו בפיהלה וואו משן המנע הגינלה יועיל\nאם יצרו כמנו תחבוש על מצו בעל תערוה וכן אם\nיומני בשוון והנקרא זבי שתהתית ומכנו עס קרוא\nיועיל לובנים ומנע עס שן ורדים כישלשחן בס הר\nוהשא או יוקע על יייל יועיל לובן ראש אבל כל זמן\nאנספר ששולי לסובל כמנו הוא יותר משובח ויה שיט\nששיפוכשלו באץ ויהו אוקטשטידור אמר כן טכוא כי זועה השחו\nינקר החזה ואכנש קללה יותר נראי בעינה שוער\nאל הדריקה בכלו וזרוע ויהו נקית אברי המזון יועיל\nמרטיבות האצלו והמדברי ומזי המדרן נשבשו עס\nקועה ביטע עד שיטאר על החצי יועיל מהליכ הכבד ול\nויל שיט בצבנו לעריב ליחות&PAT וידע המית הנק\nהנקר אבוי יונק בכו אראש בזון כל־ע"ב אברי הערמה הלכן\nושחיה כיששהקלה היטו וישתהו בין חחור ונקף\nנסככ השרושל היש וואל יכלו כהס כמרס עס זה\nנסככ השרושל היש וואל יכלו כהס כמרס עס זה\nזונק יועיל לשלוא ושהיו ושהיו ושהיו ושהיו\nזונק יועיל לשלוא ושהיו ושהיו ושהיו ושהיו\nקוטס איק וואלשלוא ווער הימוי שולש הלאי הרה\nליבנה הגאה הוגדר כמנו עס בדש יופי בטפת הורע\nשע בטרס ובלשין אלטשה הוא באיש\nבלואו סטיק לומע נדונ הערלה המ\nהבעחל בטרס המפער והמסולח יש ברוך ושה ל ו\nוהפין ותחת וזרוע וערקי הם יותר חוקים בבחס הר\nוהחרה ויהו יותר בונב וזרוע בנקיקת הragי ישוכו בו\nעל הדרק עס חומץ על השט וינוע וזרוע יותר חוק\nוהההר stop ותלאר והמסכים יונר המוסרות וינוע\nוהנורפות הדמויות ניבשל המכות כהמסורות הר\nהאלן וערבי צמאל ארטס יועיל לקושי הרחם\nוהשמלה עס נפרית על ההזירים וועיל כל הפרקים\nישקט באה הפרקים\nיותר עס שומן אוזוות הקסנות יועיל כעד הנשה ונה\nוהורעשה ורצץ ואמצע העלי והשתשגרות הצבע\nאכרי הראש כישובשו בו יוליד המוסרות הגדולות כא\nבנאות האזנים אברי המזון יתור התעוררותות הפנים ו\nוהפח הגולדו בעפנים אברי המזון והחרור וזרוע יוע\nוועיל משוער החס ווכר הירוק וינוע קירחת החס בכה\nקונך וועליו וועיר בקמוכות השרים ויעירנה", "הדריס בקמונת הגדوتים ויהריאה אברי המזון השרף\nשלו ישקט הצמא אמר הגעירה תבשיל עקרות\nכשישתוהו יועיל בשריפת השטן ושריפת המעיס ומד\nומכורה העגנות וכן יועילר עילו וועיל בהשלשון\nהרעם וואס תathaל האשה מזרלו עס שף האלן ובערבי\nצמך אל בסן יועיל לקושי הרחא וצרות ון תכשירי ליו\nלבדו ונקה היולדת ותבש עקרו ורשו־שהקו בין יוע\nיועיל מעוצר השטן ומחצץ וכל שכן זרע ושרפּו יעצור\nהבסן הארים כישמשהו מכנו בחוסץ ושמן ית־ימנע\nהזוק השדצים ויוועיל בשולו כזון עס חוכן ויין\nכשישתוהל עלייקצית הדכויים", "כשישתוהל עלייקצית הדכויים", "פֶּק\nשע כַּדְל וּכְלִתִי שִׂנְפִישׁ הוּא\nחרדל השבע חם ויבש ברב\nברבעית המפֹּעל והסצלו יופס", "פֶּק\nפֶּק\nפֶּק\nפֶּק\nפֶּק\nפֶּק\nפֶ

["פר ב", "מופות הלהידה הכבות והתנעים ינקה הגנעים ו\nזיבע הכבדה כלהסף ריפת הנProtect הנג\nרנעים הרעים והתאכלים אמרע אפרי הכעירה אם יתח\nהנה דבקרא לאעל אפרי הכעירה אם יתח הגaNדול בה\nהאדם יוליד הזרמים ואם תקע האשה החלוש שהם תול\nתוליד נקאות ואמרתי הרטרוב כמנו יוסף מתחות הש\nהמשגלה והישב יתורו ובל אַר יטל פועל האחר ו\nובקר נאר ובקס ונדול", "פֶּר\nשֶׁפֶּבֶצ וְלִטְמָת טַשְׁטִיקְלֹשׁ הַיָּהוּ\nאֶשֶׁה הַמָּהוֹת הָאָסַפָּה הַבָּשֶׁה", "הרפה הכਬחר כמנו והם הביצים הדרחים כהעורלים ר\nהל ביצוי הקטנים וביצי הגדלים מהתישים והדמה בה\nבהם כהיכשנים והטרורים לא יתכל ואינם כמו ביצוי\nהתרגולים השבנים לפ' שהם משובח ה'Mון הרבה\nהמספלה וסנה אינט טובנה כמו השדים רק אַשְׁכָּ\nהתרנגל השן כי הוא טוב ה'Mון הרבה וכל מיני ה\nהביצים וכש כל הקשים להתכלבל אחר שיתכלכ", "זיזנו כון הדרה אפר ה'זון. ורוב קשי העכל\nוכל אשר הוא מהח ונים הגדלים בנסי השרש", "ש'פֶּנֶּכֶר כַּרְבָּלְטָה היליכור ה'שֹׁלַי\nליבור הבהות יש כמנו חתית", "פֶּר\nפּשּׁוֹת וְתִמּוֹ וּרְתֹם זֹּחַ מַחַל ה'זֶלֶק־וֹהּ ה\nהם כמשמים נפשם בזֶקֶק באכְרִת ה'reשׁוֹם שִׁתְתָּה\nה'יִל וְלִפְי הַצָּמָם וְדָמָם לְלַעְד ה'זֶרֶב וְהִם\nתְּרַגְנָוּם הַשְּׁבָנִים לִפֹּ' שֶׁהַמַּסְחַי ה'Mון ה'רֹבָה\nהַמַּסְפֶּל וְסְמַלְּהַן אִמְּרָה וְתָבֹעַ ה'זֶרֶב\nהַתְּרַגְנָוּם הַשְּׁבָנִים כָּל הַשְּׁדָם רַק אֲשֶׁכָּ\nהַתְּרַגְנָוּם הַשְּׁבָנִים כָּל הַשְּׁדָם וְכָל מ'יִפְיַ\nהַבּוּצִים וּכָשָׁכִּים לִתְכָּבַל אַרְשָׁתָּכָּל\nזיזנו כון הדרה אפר ה'זון. ורוב קשי העכל\nוכל אשר הוא מהח ונים הגדלים בנסי השרש\nשֶׁפֶּנֶּכֶר כַּרְבָּלְטָה היליכור ה'שֹׁלַי\nליבור הבהות יש כמנו חתית", "פֶּר\nכִּדְמַי ה'וֹדֵק וְכִדְמַי ה'וֹדֵק וְכִדְמַי ה'וֹדֵק\nכִּדְמַי ה'ו

["פֶּרֶב", "השבש ינסטמה ויהו יסיבנו זנה וਬשושה ה דרם כה\nמחזוני בנו איקנות כמי תשבשים כי יישים סינוי בק\nופש ושהה אחר כן חנוכת הימס בקענט ויהו\nהולס כמיהריכט חמות אחר חשה ינום ויהשלה\nעפישא השליש ויציא נמנו אל דרב ויהשכו עס\nהמס דבק טוב סינוי שער שמי יטשאר ויהו בק\nשעצמים וולוקחים כקם כף אחת מלא כהו שהוא או\nואחריו החוזת חניכת והקלף וואחריו העשה גר\nעס יש שערלים פן ישר כבנ בר בקענט וואכט ון\nואחריו השחק נמנו בקביל עס מי בדש והיהית ראוי\nלעשות בפנין ישאר בעמבי שزيי השותה כקנ\nבריש שירה חכם לפי שאפשר שיפר כהולי הקורן\nוהשיזון ברק תחריגלת וכשמה הופא עס פודג ו\nועדיש ושהמיס ונקם והיה מזון אצלו הוקח חז הריח ות\nוהתפושות והפרגלה ולחין ווין דיחני וסם מעשה ונק\nושכיב ושר ויהו כמhlות ויבריה ביתאם ונק\nוכשישל כמינות יישת מותק כר", "ואשנים ונקם והיה מזון אצלו הוקח חז הריח ות\nוהתפושות והפרגלה ולחין ווין דיחני וסם מעשה ונק\nושכיב ושר ויהו כמhlות ויבריה ביתאם ונק\nוכשישל כמינות יישת מותק כר\nקיסר הריח ויהו שומ ונהגלו כה שתשר ייהו וואס\nאדעל וקון ויהולח תית לו לח פחתה ביי או כביס\nובני ואשר שריצג פלושת וואחריו לוה\nלח טכלו בים קרים ווא יארע לופיקה ובעכבי פו\nפאס באסף פלעתינית לו דגש תבש עס ציון\nואו לא תעל הרפואה אלי אחר כן אירן ינבענו כי ד\nדש כמם חתים בקנוב הלהם או תקיגו ויהו וואס וס\nדנכי ותקיגו נבנה משוחה במשתיח עסדער שושני\nאנזה וואס יארע לו כה כחן תשקו תבוק כריבק ש\nסערוג אוקות לופ שוה יעורר הרפואה ויריס המקר\nואס לא יוצי תשים בו החזנים החרים ותשקה כמ\nנגש לש אבוקסח וואל כי דגש אוקא לא להזוהה כה\nהחק ותטעשתה בדרים העטשיש וואס לא לא תית ה\nהחק וקיא יש כותב השרשה ליהולא הגדולה יש\nאך בין התשים ועל שאר הגלויות השדרת\nסטודת השריטה ובער כגדר יש הנותן הנודר איר\nהתקו ויבשה האצרים בתקצוצים בשיחה חזקת הח\nהüzם וכמם הרפואה וכריז ומכר ויהו כה\nשהא פעל בעגין הזה פעל השחור אברי הראים אם יר\nייחו אקד מערזות אברי חווין וידר הרגות כס\nכזון אברי הגעירה כרבק לן יקיא כח ובי ובסנה לופ\nלופ שיא חונק ויש שערבו וע שרק קמה חשה כע\nבעריב קינץ כדי דגש ובעש כח בזוה ובי שמחה כע\nתנקדאות שלא להשתיקו ושהא צפושבכ ירקית ואלו\nם החלישים הארצים ירבר האנשים כשורבו כמגר לא\nלא但却 והוא ארס אל הבלבים וההויס וחל כשרו ות\nהיהר הגדרגהים", "## פרק", "פֶּרֶב כָּבָשׁ וְכָלָבָק קָאָשָׁפָּ", "פּיטולא המהות יש כבגוי כאַבְלִ\nוכנו צמַר הבחבר הוא הדרקון מתוך קינן ומה שהוא\nוֹרָג כהוֹד וְנָוֵר דְּשֶׁן וְיֹדֵר כְּשֶׁב בְּגִי וְכָמ כָּ\nפָּא הַמַּחְקַי הַחלַק הַעֲגָב חַי וְשִׁר בָּהּ וְקִו וְהוֹא", "רטוב הכָּעַל וּפְגָלָה בְּיַצְדַּ וְמֶרֶךְ הַ וּרְכוֹת וְהַסְּנַס\nיִוָּעִיר הַמִּוָּרָוֹת הַחֲמָת הַאַשְׁכָּל בְּקִבִּ וְכָל שֶׁכִּ בְּגַר\nבְּגַרְי בַּשִּׁעַר כְּמַנְגְּרִישִׁ עַמְּי עַכְדָּ הַשּׁוֹעַל וְיִוָּעִיר\nוּוֹיַל לְגַנְר וְמִשְׁחִים בְּבִאֲוָרָת קָוָות וּוְיַוָּעַל מַל\nהִרְפָּק יִכְשֶׁחּוֹ בַּיַּל כַּנָּכָה הַרְגָּלִים וּקְרָא נִקְרָע\nבער וּעל הַפְּרָקִים הַנַּבָּאִים אַבְרִי הַשְּׁנָה וְחָזֶה כְּשִׁ\nכֹּשְׁתַהוֹ וְהוּא וְכָמ בְּמִי בְּזִבְרַת הַרְטָבֹה בְּרִיח בְּר\nכִּטָּנָ וְאַחֲר יִעְשֶׂ וְמִמְּנַ נְגַרְנִי שְׁיַוָּעַל לַחֲנֹקֹת אַ\nאַבְרִי הַנְּעָוֶה מַרְכֶּ הַבָּטַן וּוֹיָצִיא הַמֶּה הַשּׁוֹרֶה וּשְׁ\nוּמִשְׁלַל מַפִּין הַזָּק וָמָא נֶשְׁבָּה עַד שִׁיכְר בְּהַרְת\nוּוֹיָצִיאַס תָּכְחַ צִּי תַּקְפִּ וְתַרְגִּנְבִּ וְגַ שְׁקִלִּ כָּמֶה\nבַּכְּשַׁ צְּמִיק וְאַחֲר מִשְׁכֶּה מַשְׁכְּלִ וְשִׁשִּׁ תַּ\nחֲמֹרֶת צְמִיק מִיִּקְלִצִיא הַ\nשְׁפַ כְּשִׁ וְהוּא חֲזִר וְכָלָפִין לְאַקְשֹׁקָ", "## פרק", "כשכאש שחור, השבע אכר נאלינוס ש'א הדרסי בק\nבקר בתכלית אכ קורו כוור קור ימי האצוק ורש\nורטבת יותר עס עמסת אל סקר ותאשף ויהו דקם", "ברטבת אל כז ואמו ושה ברטבה ויבוכות בין ה\nהכרוב ולקס ושהב הכ'ינאה שהוא קר בלישית\nלא שפט עלין שהוא רע הסון מעש ואין הדבר כך וכם\nוכמסונה שיהו בסנית המפלה והכלה אין בו תמרוק\nונקרוב ושלשון ווהי מכדי שהוא ריק ממליוו ווהציפות\nושאר כל זה והדם הגורן מבנה ויתך ש'ששבים\nדיותר ש'ן בז'ו המבושל ווכועיל מחליץ הבה ושר\nהאינו רחץ יותר מסובח והרחוץ ספ"ו בז'ח כן כ\nבאמצע ה'ין יכנע אליה השכרות והמברני כמנו הוא ב\nבכשכאש שחור המורכות והסמכים יזעיל בסורמות\nהחמות והאוד ובערבי חסם כימישתבו והם א\nאינו נדולים מ'ד המכות והנגעים טוב אל הרצון אי\nאכרי הראש יזש כ'י יסור היקצ'ה אם יאכללו שלוק או\nנ' א' ו'ויר מהיות ר'ן ח' לערבב השכל ושרו'ת השמש\nל'ר'א ההוא סס יזועיל לאוטל הנחירים א'גר ה'ין ח'ל\nחלב המברני כמנו ימרוק נג'י ה'קר'ת וחלבה ה'רדסיק\nקרוב כמנו ועשים תחנושת כמנו וחלב המדדי יזעיל\nבהאנדות ובערבי דר' ווא'ם ית'רו דאול כמנו יישך\nהראות אברי החוז ו'יסוף בחלב אברי ומז' יזעיל מ'ה\nבהצמא והום האצטוב ולהבתה והפרסי טוב אל ה'ה\nהאצט' ממהר להתכלק האוכל כמנו עם חסן יוליד ב\nהאות המאכל ו'ויר מהות הבשר ג'וועיר מרבני ה\nח'ק'י ו'השב א'שר לו יז'ר ח'תות ר'ג'ו ל'החל\nההזרת אס יישקו כמנו חצי זוז עם ס'ם ישל'ל ליחות\nמיכיות חלב הפרד' קרוב מהמברני ועצמת הזרת ל'ה\nיעצר ו'ל'א ישל'ל לפי ש'אינו מ'ל'ח ו'ל'א כ'מרק א'כל כנ\nבנ'ור וחלב המברני ינ'ר ה'וות הארצ' חלב המברני\nישקו כמנו ל'נשיכת ה'שר'ן ה'נקרא ר'תילא ו'העקב", "## פרק", "שֶׁפֶּה אַנְתִּ וְכָלָפִין אַפְנִדְלִשׁ"]

["69", "וכעון עס חוץ ויוועל מנהל הנשה אמר הראש יישא\nשייר המנות והצלעם איזר下面: כונור בער'קוטי\nסעט ממצי הראש ויהישו בו עס ביש לשחקן\nוהפה וכעבי קלעא אמרי העץ ינקי הרשה הנשגר ב\nבעין ועוני הלהוי ינקרא טרף בערבי אמרי הזמן\nזקה ובדה והכוש בתנור ויוועל לשטודך אמיכל\nאו דף תח Chinבורה אכרי הנגיעה יוינר הוסת בחר והרונ\nהעוברה חמת ויוועל לרובות הרחב הנקות אס הבקול\nבו ההשה או אם תשב בכיסיוו וכני ר' פאר רוסיהו דרם\nבכל דכר והיוור מזועל ויוור מה שלוחקים מכינורא\nשקל אס תשתו או אם תכללו ומסוערים אותו כדון\nויוועל לטעמי הערנות", "שלא יתורא\nשלא יתורא", "פרק", "פרק", "פרק", "כעכק לאר\nלא יתורא", "שלא יתורא", "שלא יתורא", "שלא יתורא", "פרק", "פרק", "פרק", "פרק", "פרק", "שצא כרונוב ובלישן כארנוב הוא קר\nקרונוב הכבד בכנזנו ההש", "השמיי הנכבי תחשע קר ויוועל ויכר אמך הבקול ווה\nדרכלה הנכני תחשע כן ופרו לא ש"ח בו מתקדש\nזראעפ הוא עצר ותנכי הוא יותר חזק הויבט ונגביו\nזארנו נושן ותנכי אוכynn און רטוח ויוור כנבר\nהערמה העדית כשיכרוזה היכלתה כברטונט מנטה מירוז\nזקזקה ו"ס"רמה מערזות אחר הערשה אס תישב בתכשלו\nהישט ויוועל יכלהבשונים אמר חמזון הש�מה הרשונ\nרע לארט ווהל יתכל ו"ס"ב כהן כנבר כנבר עת\nהוביל והיריזה וואג גל כוי וומ"י ית"ק ש"א יוכן ווא\nכחאל"י הות ו"לא לוזית איר ת"ב י"ז ויוועל מהישטלו\nהברזת ו"ס"מ ו"ס"כ ע"ב ע"כ ע"ב כע"ב כע"ב כע"ב\nהברזת ו"ס"מ ו"ס"כ ע"ב ע"כ ע"ב כע"ב כע"ב כע"ב\nאך אס יסבו בתכשיליו ויחזק הענבתישב", "שצ"ב כ"ב ובלישן "ס"ש"א הוא הרש\nמנגלות מינט ומכר ו"ש"ח ח"ש", "הא הרצ הרשא"סח ח"מ ויחש ולבכד הנגנים וערבי ק"מ\nקראכד הבנוזלים כה"מ כמ"ש הרכור החרבים התרק כ"פ\nחר"ס הרסט"א ח"מ יכ"ש הרכור החרבים התרק כ"פ\nבער וויריז"ל בער כ"ש האמורות ומסכים עזשים ב\nכחר"ש משיח. עם הדוג הנקרא קרואו"ו יועיל\nבההירוז"ל הכמונת והנגעים האספיזר"ה עשר וירוז\nהוא וחזק הסנירה ויוועל כ"ה"נ"ר ה"כ"ר ה"ש"ר\nחר"ש הרסט"א ה"מ"ל כ"ל ה"ר"כ"ש ח"ש התנור עזשים ב\nמכו"כ נושח ו"ל"נ"ר"ה הרגלים אמר ו"ב"ן י"ו"ע"ל ע"ם\nכל"ל ל"ו"ריזות ה"ש"נ"ל כ"א ה"נ"ר ע"ס ה"ל"מ ה"ש\nה"ב"ח"כ"פ"ו וה"ח"פ"ור א"ר הצ"ר ו"כ"ר טר"א", "שצ"ב כ"פ"ש ו"דנ"ס ו"ש"ר"ט"ל"א"ר ווא\nע"ל"פ"ל ו"ב"ה"ה א"ר כ"ה"ו"א"ר", "הנקרא שר"א ארק"ה הוא חלב ווא", "ואטרו ש"א"ו שת"ו ה"ש"ע בש"ר אירק"ס פירוק"ח ח"ש\nה"פ"ע"ל ו"ה"פ", "המחות לע"ל כמו הכרכתי הכנני ול"ו שוק חלך וקל רא", "ראשו צ"ץ ול"ו עקים ארוכיבים כמורוט ובער", "כל"ר ו"ה"וא"ר ח"ר"ו ה"ש"ע"ח ח"ש י"ב א"ר א"ק"ק", "קר ורטוב וה"וא"ר ר"ד"ו ו"פ"ע"ל וה"ס"נלה כ"כ"ר ו"ת"ת"ח" ו"כ"ש", "ע"ק"ר ו"כ"ש"ש"ח"ק"ו"ו ישוב כ"ה"ס כ"ש"ב כת"ח"י ו"ע"ק"ו"ו", "י"ר"ח ב"ז כ"מ ו"כ"ח ב"כ"ל הל"ן ח"פ"י"ו"ו"ע"ל"ו", "ה"ש"ע"ל ו"ח"ו, יה"ש"ח ו"כ"ש א"פ ע"ק"ר ו"כ"ש"ח"ש"כ ו"ב", "כ"ש"ת"ת ה"ב"ח"כ"ל"ה"ב"ר"ח"ל"ה"ב"ר"ח"ל"ה"ב"ר"ח"ל"ה", "ב"ל"ה"פ"ר"ק"ס "ו"י"ר"כ"צ"ו"ה"ע"ל ו"כ"ק"ע"ת"ס אכ"ר ה"ש", "דר"ג"ש א"ס"ט"ו כ"פ"י"ר"ע"ל"ל"א ו"ע"ס ע"ב"נ"ב ו"ד"ב"ו ו"כ"ו", "ז"ור ו"ו"י"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו

["מאמר ב", "סנגלת משישת.ל站ל.ת יכנע שער.ת היכח.חולות כלה.ויכף ו.כ.ע.מ.צ.ח.ו.ת.ת.ה.ש.ת.ק. ו.ש.ק.ל.ע.מ.צ.ח.ו.ת.ת.ה.ש.ת.ק. ו

["ania\nF. K.", "שצו ציציו וערין מכושלים יוכבו כהשן והפטנה עוצד\nואזרק צעς שהוא כוסף במשגלו וכמסדנה לי שזה בעג\nבנופו היבשות", "פֶּרֶק", "ככמף וחלץ והידנדו הוא סוס ח\nואחרי הרש אמר דיסקרטי כי ראש", "אכתי הרש אמר דיסקרטי כי ראש", "כטן הסס כשיכקעותו ומצאו שני אבנים האחת בעל ו\nאהד והארחת בעלת נוונים רבים ושדיושבו בעד עגל ק\nקודס שינג כעפ' וקוטרים אותו בדרוע הבכפה אז צארו\nוועל אליו ויכבר כיתיו ונתרפא כו הנכפה\nכשא כליכ בהסס זהידל הראות ושרי שיבושהו ושרו\nכינו בעי סק' והשוף כאðום והלֹך עס תרגולת\nכאשר כיבלו בו עס דבש יועיל כי ואמרו כוחו עס דרבש\nיועל מאז בהתחלה הימים בעין כן כוח העגלף\nאבריה ה' דזיה וחכבו ובארף ההנקות וייעיל\nיהא דח' ויהיבשותו ושתו טשבו שאר דדהם ויועיל מה\nתהאיגות", "פֶּרֶק", "הא בכל הוא חוכן וחלץ אם טס", "השכט סודכב מחוס' וקר ושת עצר\nעצינדוקיס ונקד מנגדי איבר ותב", "כדואשרידיוות בו הוא יותם אך וואס אין בו חידשות\nהא קר ורפוב והמבושל יחס מקרנו\nהסוכנות הוא הקזהוכיו וימנע מפיכת חחורים בכפי\nירוקים וחיח ושהכלו עס יציאת הדם אם הוא מחוץ ו\nוועצרים ובייער עתידת הכוסה באיה סodos שירצה לח\nהודוי ויעזר העכל וואס כהמ' כלויה הגלב ומעזיל\nדאדובא ומזדק בעעל ישהשנה העדי יוכשבו בו עס דבש\nער רזס הדם יועיל אך הרבור כפנינו יוכרכם הגון\nהבור. ותערוכות יכנע תולדת הסורות והתוספת חנ\nדרקלה ענק ראיה\nכשא אכללו או אם ישישו ממנו או אם ישחל בו ויכנע\nהוספת כל סורס ויוועיל סטורות הצבע הנקיא דחאס\nבערבי ויוועל מהכינה והא.ד.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.ה.

["כ ents", "הנהזון עס כל זה הוא משוכת העכול וין וכחו גס", "ההטחה כעכור המיה\nהנדיל חלם ושהטן מה", "מר\nההרמות ומסגרים חלם חס עס קירטסן\nוהדברתם הגאותים אליו טוב כמא למרוסות החמות זה ש", "סוכם קירסט\nהמכות אס יכשרו החלה ממים ומ", "וליק הרשכלו כן השחם הדקן יזועל. אבר המזון החלה\nהמתן ויליד הצם בהכוון ייצוף כרשבתת היהישוריוב כבודור", "הישבע עשר והיחלם חס יזוזר מהמך להתakovיו יותר מ\nתכבתלדעת אבר הנעירה חלה הסוכן ריכך תכבע\nוהיחלם הנקרא חולי עצר וחתסוז מרכך והצלה עוצר ו", "להמהמחבת עוצר היחלם ויהיש ויהיש עצרות אס אינום\nמעורב גוזלתו ולהיחלם הצפיחיז יעצור הבטן והיחלם גיק", "והיק יעצור הבטן יותר כהמות", "בכ\nהוא סינוכן וכילון שקויריאה\nשהעסט סינ הגבריה יכש בשלושית", "וסי. הנחשת קרוב ככנוני ושאר אס\nהמסטרות היותו הזיגיודגש אשר", "מסטר אס חברו ועם כלוים שומטרים הרשה\nהמסטר ו\n", "והסניטים הגבריה יתיר הזרמות החמות", "והנטענים סינ דכף יזועל בנגון והסחתי וויסתור הняגמים", "וכן יזועל מזנת העטף וסינ הנעירה אבר הצען סינ הבר\nהמרדכף. חתמות מזומא. איר הנען סינ. הברנ\nהענ. סכ. תומחת מזומא.", "וחס האצטום וגביז היטירן ויסר הרפוגה. אם יתאו סכום", "מסטר עס כשר יזון אויב בין יזון ו\nאבר הנעירה סינ", "הנרי ינטעג'יציאש דם חסן רום כל ותישעבהו כ\nבכלי ינטע\nואס יסבו בון יונגע ההידן ונספיק דם", "וכIGH\nהנאות והת בתכלית בו כן שתת", "בנתחתת הארטס סינ הברנוי עס כסנabolicן יזועל מקי", "בקשור הסט הנקרא קרעסנין", "פֶּרֶק", "כִּלְשִׁן כְּלֹאִּוָּהּ", "המפעל והסנלה אין שותים אותו", "בכל הדררים המטקר ורכפי\nהמתיכים המוסמים בחהבושת\nהעדי ידשה על ה", "ההבק המוסרות והסמכים יישמשה על הגרב והשחין ה", "הרק וויעיל, המכות והנגעים עזישים סטנו תאכושת", "על הנענים החסאכלים אכרי\nהרבן סטנו בין יוועיל אל השקוי\nאכרי הנעירה עקר", "הרבן סטנו יחרג התולעים הארטס השחור מכנו כמות", "פֶּרֶק", "ת\nכִּלְשִׁן כְּלֹאִּוָּהּ", "בשער היכל המפעל והסנלה", "כִּלְשִׁן וּכְלָמָּת וּכְמָת וּכְמָת", "פֶּרֶק", "וְיִכְלֹשִׁן וּכְלָמָּת", "וְיִכְלֹשִׁן וּכְלָמָּת", "וְיִכְלֹשִׁן וּכְלָמָּת וּכְלָמָּת", "כ��שע על כמות העצים ולא", "יזדוהו עד שיעש ר עלין שלשה יכים ווועיל מא", "אכרי הראש תכשילו עס שמן אוון. יעל כמכב האזן ויהו\nשישיפמו עס שמן ית על הגד החולף כהשן הכוואבת", "אכרי המזון בשישתהו בין יראף סן הירק\nהשתן יזועיל מהצץ כמות כן", "פֶּרֶק", "תיא ככרבואה וכלישן כוכירכאנגאי", "אל קלקרא. האטח חס יוניש בש\nהמהות האגרים קטן כמ者 א", "בשלישית. המפעל והמסגרים כחו ככ אל קרנפל יומק", "ירקיק יותר רקיק כהלקרא. אכרי המזון טוב לאצט\nוהכבד והוא יותר טוב לאצטום כהלקרא. ויעצרור הקיא", "תוב בפעיתאש הוא כומפאטוש וכבר", "זברנו אתנו", "פֶּרֶק", "אות\nהלמה", "פֶּרֶק", "ת\nלא\nד\nמ\nל\nא\nד\nו\nמ\nו\nס\nו\nנ\nו\nס\nו\nנ\nו

["פרל ב", "הראשונה ייש בשנית והנול' כארות דרישוי הוא יותר\nהם ואמר אל נוזי שהק כיקדז ואין הדבר כך\nהמפעל והסנלות הוא דקיק כאכע מעש קכץ מכשל הרש\nהרשבות הנצות הדבקות וייתיכם בוושר ובן מה מותך וס\nוהכם וכפתה פיות הגידים וערבים אותו בשקט המ\nהכאבים העדי יציח השער וועבה וידכה וישכרהו\nבש עס סן הדס ועם ינ ואמכן הוא כן לפי שהוא ר\nרקוק וيسקע וכתן ולך ינקה ההפק האוכל הבשר וכוח\nהוא מותק החומרה המשובח אל השער ויוכל להועיל להת\nלהתלה הקדחת ומרישת השער נפילתו אבל אינז נגיע\nטודפא חולי השועל לפי שכרה אכנים יתיך כה שהוא לם\nלענלה כבחו ובתך הכח שהוא יותר רקיק ויוצר ממרק\nהקבץ ותכרח הבכות והנעים יש אוסרים כי ה", "הלאך ינגור הככות הקשות להכרה הרהם אם הסכלו האשה בפ\nבנוו באן הנכאבת עס שמן ורדים וערבים ברשות כ\nבאב הראש והדפקיק אברי הנועה יתור יכתור הרהם יטפוכם\nאדני אצלו יתור אכדנור הוא דזוע", "פרק", "תיד לפגא האל בנתגדרור הוא דזוע\nוכבר חקנו בעדו במליח יכזנות נ\nלפיז דעתי שהוא קרה בשלישית\nולטובה", "פרק\nתשו לטעי וכילע בזוק המהות\nהוא אילך הכיע' הוא נודל וועלה\nועצוד וכה אלן חנבים הסגלגנ", "לו פרי לבן רוכה אל העצמים ובוגר עץ דשן הוא יותר\nמעולה ימחוש כמינו שמן וקיפת זוה האילן הוא המPeter\nהנועה המונת ושרף של זה נקרא אל מיעא אל דהמן\nוהוא שרף לכן הכהות הוא מעא והמנוג נקרא דשא\nהלבי ועצור וואל דעך מוחו כמו אלן החנבים וכ\nוכבר זכרמה ושכינו\nפעס אחת ובאטר שהוא שמן אילן אחד המבחר הין\nהיוות מישנagt שבג'ו הוא הכוגר וארדיון הוא אשר כמו\nהדשא ושתר בכו השרף והטוב הריח והגנטה לכרבינות ו\nואשאינו שהור וש בכו כוגר דומה אללה חומר ו\nשיזופיהו בשננים ודש וכשיש יומתו בשמש ואחר כך\nמעצרים אותם\nה斷ע' חס בראשונה ייש בשנית\nהמפעל והסנלות יש לוכ כהכ כר ומחכם ומ\nוהתת ויהו כישן לביונה וכו תדבה בשבע ומשיחתנו\nהעשוי ככנו באר' הצנייריכך רוך הזקן המוסטרות\nוהסכנים יועיל כקושי הבשר ויבשחו בו על הסננים הח\nהלחים והיבשים ובכלל השיחיות יועילה והבורות והש\nוהשטיינים ויבשו בו ככד' כע' על הגדר היכש והרשב ו\nוהוא משחה כופלת מ\"ד", "הארנים יועיל להליככנות הרפרקים בשישנויות ואו יסם\nימשח כו יוערכו כמשפונות הצהה אברי הראשה\nהרשבים בנו'ו יעצור הגוניה בעשון הוא בתכלית\nהתועלין אל חנלי הנקרא זכבים וכלי כל' כך כן\nבשננו אברי הנשום והזהו יועיל מהשועל הנושן\nוהלנה וכבב הגן וירוכו כל' הקה הגור זהב בכירק חנש\nשב אס יישחיוו או אם יסכלו כנו'ו יריכו קשי הרהם\nהיבש מכנו יעצור השבע וכשישתו מהביקא גיבשה או\nוהכוגרת עזור קלע עס כהו שלף שקים ישליל ההל\nודוקא דסח ופליש כנו'ו יסומסן נוג\nלודוק אס ותור ויכת כה שקו'ו נוג", "פרק", "תיו לאודאך ובלישן אוזו הורא לאי\nלינוי הוא בורייש המוחכ", "בחו כח דכק הכח והיו יוחר\nהליש כמנועק\nהמפעל והסגלה חו עוק ומעכס ומרק עס חנוד וקב\nעשת ובז שיריה ונוע\nאדני חנין וכישע העפלים ויכרכו והבתכיה כמו\nשאמר בז ות כהלה שבע וער' ות זוה הראן כהו הוא טרי\nמריק הלהיות רמוכות מלצחן חזף צהק טוב\nאדני הנשום והזהו יועיל בקצ' תרעה אברי נוג\nהערעה יניד' דהוס הישכ בשישמה או כמ' ויכל ות\nברדר ישליל הכלה בשישמה ות כמ' ויכל ות\nהדיש בז כמות ירועה ממ'accה הבליות והשתת כימ ות\nברכיה כערוב עס הסט\nת' לוכן לש' אינק\nהמחו", "פרק", "ת' לוכן לש' אינק\nהמחו", "אל הכון ואהו לישן בשום\nאל אכומ' אארום שעה יני אברי חזות אקנא ואמירקם\nכי זהו אל'ם ויה כרדה מעמדות ככ המהכת\nהכנייליד' הרן ככ חזק אבוי הנשום והזהו יועיל\nמדפוקה חל' הוא דופק בער'י\nליכב ווחצנו וועיל ות' ל\nלאה כשל'ן ל' בקח' האל\nך' ולו ור' טוב ה' עטראוקס\nאדוקה בדורך וכמדום ח' שור", "אל' הנקא קאיא לא לאסינן טמת זה וכחו דומ' חל\nלכה פראסימא' ח' הוא יותר חל' מכו וואו יתוע\nהמסבע ח' יישב שנית אומך כי הוא ח' ויכש עד ה'י\nהרביעית המפעל והסנלות בשכ'ו מחכו בפ'א\nהדנים מעש יצופי אברי המזון יק' כח\nאדוקה יועיל ל' שלמה הס'מ\nליכוח אול כיס ובלישן ברא\nאדיסאר הוא איפיקטיד'ור\nמחזת זמן תיש הוא בארכאר\nטיפש שיר חכו' איאו", "פרק", "אדוקה יועיל ל' שלמה הס'מ", "ליכוח אול כיס ובלישן ברא\nאדיסאר הוא איפיקטיד'ור", "פרק", "מחזת זמן תיש הוא בארכאר", "רווטינק השבע יש בז'ום מעט וקור וואו כדי ש'פ\nטיפש שיר חכו' איאו", "ק\"ק ק\"ק ק\"ק ק\"ק ק\"

["פָּקָר", "שִׁקְרָת אַב כְּרִית סְפִלָּה וְרַבְתּוֹת חֹזֶק עַד הַסְּלֹמָת הַמַּשְׁכָּלָה וּכְרִית כָּל חַזְדָּה וָעָקְדִי יוֹדָה הַקְּרִית וּכְרָם וּכְרִית אַת וּכְרִית בְּעַד הָיֹדִים הַמַּשְׁכָּלָה וּכְרִית אַבְרִי וּכְרִית וּכְרִית בְּעַד הָיֹדִים הַמַּשְׁכ

["פֶּקֶב", "גם כן כעל השכעה צלעות ועלי ונדולה יותר נדורים מהקטנה ועצמן כורוב מסיכיות ועפרירותים במיכי יקר וכבפרירות יכץ הגדול והפר וועקר他们 קרוני הבפעל מהעלים אך הם יותר יבשים ופחות הקורם הם יבש ופחות רטלה ויקרו חותה בכaton הרגש בער כד ייבשו פחות הנשיכה ועל כן הוא מופולג לנגעים וכל שמן היבשים והכר גאלינוס כהוא קר תבש בשליי הכפעל והסנלות עלינו קובצים וכרתיהן כמיכיות ההארם שהם כמם למסגدة ננגעים הישנים והחדשים אין דבר יותר משובח מרב ובהם פחת ותלים עקדו על צואר בעלי הזרירים וויועיל חסידות והסננים טוב לכאוסופים חמות ושריפת האש ולחולי הנכללה הנקריא שרא והאודם הנקר\"פ חסרא ולכורסות עקר האזנים והזחידים והנגעים טוב לנגעים הרעים והאש הפרסי ובערבי נאר פּארא ולנגעים והפרים והנגעים הישנים כמיכת הישנות נוזהר נבזר לנגעים אלו ויוועיל עם סכיבואג ואספיאונג כישושם על האודם תחכמת לחיולי הפיל ויכנטנו כלהסוף ויחמר אבéli ראש יועיל כבאב האזן הגלד כהום ויה יתשכף הבה בתכשיש עקזר יועיל כבאב השנינים ותשכף העדשים אשר בו לשון טלה תומדת הסלק יועיל כהפין וכשיפנו מיץ עלינוwan הנכבת ויטק\"ק האבב ובשלעום קטרו וישכף פן וسلוק ממנו ישקיבת הבשינן וכן כ\"ק עלינו יρφα שחיי הפה אבéli העין יועיל כחולי האפר הנקריא רכד והז אם יס�וינו פרצן בעין אבéli הנשمه והזהו זרעו יועיל לרקיקת הים תבשיש הערשים ו\"שם בו הומרת סלך יועיל מהסודא אבéli המזון פן עקדו וריעו וערלויהם טובים לרפואת הכבד והכליאו ו\"כערפסלים אותו עם עדשים ויוועיל כהשקף אבéli הנערמה יועיל לנעני המעים וכן שלשון המודני ו\"א ש\"ע עזשים כזוער חובה או שותים בזרען יעצור יעציר אס ו\"נעורים ו\"א יישתת עליו בשכר יועיל לכבכ כ\"כ חשתם ו\"ה והחליות הקדמים אמן שהוא כועיל מהשלישת ו\"א ו\"א ברו ו\"רראוי לשחות שלשה עקרים בד אוקיות וצי\"ו ולקחת רביעית עקרים ד\"כמ כן העיד דיאקורידים סזאת שתה ביבורת הסובלן נפעמים קודם עלה ו\"ה הארים אם יושם עם כלב על שיכתת הבב\"נ בנס\"י הארים אם יושם עם כלב על שיכתת הבב\"נ", "הכלב החשמה ויועיל\n\n**פֶּקֶב** תח\n\nהאρεις αμαρεστον καθαρον\n\nש\"ל ובלשין לינגовיה הוא לשון\n\nש\"ל ובלשין כשר רפה ש\n\nש\"ע ו\"א ע\"צ מוסכב כשר רפה ש\n\nש\"ע ו\"

["מאמר ט", "השברים ויקסכusz בכסף אמשים. אייל השקים כaghשישים כמנו תיהנו ועריבנו בהתחזק ושמן ורדז וועזיש כמנו הנחשת על חצמת יוועיל כ渔ב הרש וכן וועזיש כמנו הנחשת על חצמת יוועיל כתב ארק יצר נגף וכש על שמן ורדי. אגרי הנשון והוזה חקורים המרים עס נטא החלה וסוטכים לרקוק. אגרי יועיל מהשעון ורקיק זהה. אגרי הזזין ייגת אסם הכבד ותנור ורבן שלן שלם לפני שהם מזמים הנשים הנחישים כקנדיית הינדים. וכשאכלו חק הקשורים החלה קליפותיהם יונק: כטבולה הא נופט והם קשיה העכל משובה הזעריב סעט המזון וכש אכלים במוכרי ורדו מה נגרק הקשורים הוא ככר וערז חסרה האדוניה בתייקותן. אייל הנעירה השקים המרים ינתוא אוטס הכליות ושמן השקים המרים יונק התיילות ונסט השתן ויהשב החץ וכב. עם אירשא בשיהה ואשר סטניש ומסנו תחנשת וועיל לכאשר הזרח וברקח וברקח ותורא. החסן ובקב הטרלות וסם חספלה. האשה שלחן חסמה והומק ונקיל וערז השה וברקע הטרלות. האשה שלחן חסמה וברקע הטרלות. אגרי הנעירה הקילון כמנו ישלשל האדוקה והשחורה וכש וכאשף מכשלים אותו הוא יותר חזק וישמין מהלכב של שואף רע ויששל הדר.", "פֶּרֶק תכש ליטוניאום ובלשן לימיניזם ובכש הטרוניה והטרוניה מזון מינק שיפט אגרי הנעירה יוועיל משלושה הכח.", "פֶּרֶק תלך לאר אל דכלי דקח הוהב התרן וועזים אותו בעין וןן יוער להתרה סוס.", "הוה קורשים אל האטיק וכר כיר", "כינור ותש שיקראין על דבר שעשה משתה כמחתכים אותו על השם. קע שיקרא יש מכנו הכיצוי ויעוד כבחתב בקיטור שז. טוישן בכסים אחרים כך יҡליא. והו אשר נוכד עזיה. המנה השובה ממנו והן התר ותגMIC ותל ש. שונן הלבי ות�agog ותתור וקיק ואחריו חסח חסב החצבי ואחריו השרוף. הטעמים הם מאן המפאל ומסלה כמקוק וקבוק ומסעף וכרפ. ונקד מעש ותכתן ומעש ותכדש ותשאלה ותישת ותתור וקיק ואריו חסח חסב חסב. חסב אמך ותתור

["120", "לחיים חום סוחי רע עד שטוכ לטעה הים הישר כפה\nבמהירות והטוב אמר רופש ועפ שלא טענו עליו כי\nבפני שהוא נוטה אל קוד בה מזיק לגביל הלבנה והזה\nשחובה לא ישנה אותו אל הדם כמו שראות והג'ה בסופ\nבכנו פנוי קרבנתו כמנו ולכן יזועל לגביל החזם היב\nהישב אך אין באצשר כרה צדובה אך כי החלבים בת\nבתיחס עת הנופים ולא ישν ערבם וכי שנותה יאות\nסינוח בו פון יפסד ולא יתחחף ולכן זאות לישן עליו ולא\nירגיל עליו כאבלים אחרים עד שידד הוא משובה לא אשר\nעכדו עליו וס' הבקחרות יותר כמה שהוא משוכה לאשר\nהוא חם החז מתח רים וזה לפי שהוא כשתה כהם אל\nהאדמה ויועל כמו כן לוגנים כפני שהוא כרבש ייסר\nהכוך החוריהם להם ולכן יאות לעצור אותם על הע键 זה\nלהאקי בדchw ורוב שתחי הieleל לשיל ולהוצי כה יש\nבצדי הטעמים מוזהרונים ואחר כך יתוחיל לוזן ויהשת\nבנוף יעצור השבע והנופים אם יזיתח הוא ועכב\nהשלול כי זה יומיכות אשר בו עצרה הוא הגבון אַ\nבו חלב חנק בעוכך העכל. ס. החערוב מעוכב הידחה\nוהדבש יכישירה ויזון כן גוף מזון כרברת והחלך ליחת\nנאה והבובל בnos יוחז האומך וככבד חוץ ללבת האנקה הנקת\nהלל ירוש האומך וככבד חוץ ללבת האנקה הנקת\nוהדודה בסם וזה בבעט הגבין בו ותכרו כיכ�יו ויוועל\nככדעריס נשפיכים לאר נופים היקס כמדודים\nונשיבתם לפי שיחדישם וזה שיחרצם יותר מחריצת הים\nבכרוק אשר בכיוות כהבה אין כן סים הוא מיש א\nאיבות זה בשיפיכד כהם מהאבר ותרך כך יתזריז אל\nאליבן בין האב וкין התערוכ הרע ויאפנע בותהרוכ ח\nהרע לברden הוא ומזיק לגביל הגרם הים והלב איננו טוב\nאל הfarקון וחול עליית ויזק לטרבים ככלעדן לפי סד\nסרוב מערלו הוא כמה שיקכז והלב החרלים החמץ באל\nברחרו ואיננו משובח וכמו להכה והלב בעצם כהר ה\nשנוי ויות על החוז וילן אין דבר יותר כזיק לזרוף חלב\nרע ולבת האתונת סיטי ולב החזירה מיטי באל צב\nבנושל והלב אשר בתקופת נזן מיטי כהשה לאשר\nהנели ותורא ויהו איננו בתקופת ניסן ויהו כה\nהאיב האה יכני בחק צבע יוכת החמה ויהותר כה שיק\nשירבו יוכות החכה אל החוף י��וף החלן ננס\nוהותר כשומיה ככני הוא כה שהוא באצע יוכת החכמ\nאך כמדחים עליו שטח ישנה והיום אחר ששותים אותו\nואן כפהידים עליו בתקופת ניסן והלב הבקר הוא\nמרוכה השוכן ולבה הרחלים כרוכה הבינן והשמיניות ו\nוהתובן בחרב הגבלים הוא מעט ואחריו הלבי הסוסות פ\nואחריו כהאתחו ולכן יתבנ כעט באנצוכא ובעליוני\nהגוף חותם כבעריו ויהי בחרב נסמים לחיות פנין ש\nשאהו' החצלה וההיות כשומיה שבחלן וככר אמן\nשהוא החז העכוב כצט וערניוני נוף\nודע כית\nהלב יתחרף רח' מין ההינוני ופכ' שנוואם הקסן או\nדנול או ישר ופכ' התאר אם הוא כה ישר אוקשה או אוש\nשכן או כרוש אולן או בעל גנונים אחרים.\nואמר", "כי יתור חלך שבחלכים הוא חלבellן ונה ייחר כל\nמסת לרדת העד רבי ולבל אמן ירבורק הרנטס הרע אדש בעור אם מ\nוה אינז חוקה אבל ירבורק הרנטס הרע אדש בעור אם מ\nישמשו בו ויבשד הנון מאד אם ישתהו אבל הרג'ו בלו\nפיזרי זוזה רהבה חוץ לרבל החנוג הנקינד לפי ש\nשכחידים כמנו מעך שטייד התחנוג\nוסשטייקו\nעס מוכרי יבשוי הנון מאד ישכ ולבנים הוא כast ע\nשדי הנגינה שנותן בעלמי חנוג הדם היבש לשילם\nואכנים ישכם לפי שהוא כרבש ויווער הלהה רהבה קז\nובשיד דמכל\nוהלב הקפוי הנקרק דאכ כיש\nישטן אלו כהירות וביה הבנה ייצוע החסב ותרן הון\nהדויס אם יששתו בו ובן יזועדים אם יששת כמנו הסט\nוהסנים יש הרכה שיאפא מי שיארלו ומוותה דז\nדייזת תנקאות דסאיל ו.ק. בשארא הכדון ויהו\nוהז כששתה החלב אם אין בגד. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מיק לבקיל המדרכות הפנינ\nהכנית ונגעים יבשד רנבעים הפנינמי כפ' שיאוה\nריהו וינק וואו צדוק פנינו הרש אן קדום\nבה שיפSTD ו.ישיהו כהה אדומיה יזועל לבקיל וינק וינק\nכי נגנבר סכ הילוי וינק לרב כל הפרקים החלה\nואו רע לבעל חל חצם ולבעצבים כה קרים ושאר\nמיהו לערמה\nוכן בז. ר. מה שיפודינו\nויש\nשישטן האדורה והלב' מ

["מאמר פ", "הליך סיקל לשלוח החשול וכדב ואל הצירים לאלינה ו\nרקמה חוץ מערב האנקה הכניקה שהוא מועיל הרכה מח\nמשוי ה公共 וקטון ליהול ה公共 והערב האנקה הנקז\nוועיל סבקו מאד וכל כן כשישתוות עם מחלח וח\nהקדמה לארק תערוכ תאות המשל הוילוד האמ\nהחלח החכון מעוכב הידידה סאד אך האצומוכז החש\nחלה במעס אב במקה העכלה וחושב לחייל ולה, ש\nזומע כשני Partinei פסידים החמה מכנן אכדי הנזרה\nסינבה ויכלה ישליש האדמה הרשופ ועם האפש\nוילושל השחורה השרופה והערב יולוד החץ והחל חס\nהרבא האנקה הנקת מנא חוס ומיי חלקי תערוכ וערצ\nהידרי ועוזים ווקה בחר יונר ינבע חס התרשים וחלה ח\nהאנק הנקת ותעד יונעל בנבע כיס השן וחלה חס\nהמעס וכל חלך נס יזורע הקולין ווילוד החץ וכל כן\nהרבא הנקת החלה ותערוכ חסן וקדי חלקי האמ\nהנה ויטנו האופים החסבים במז וואו במשריכ ויכ\nהוסחה וחיל חלבים ואהיו חלה הבקה אירן חלה חס\nעוזל וכל מהאדרי יערכו חלקי וכי ישליש חס\nהנט ורבי ממנו ולא יתכל ומלח יוזע על שלולו ו\nעל שלולו מ' הכנת\nואסף הרבא על האש או\nהנושע על הרשף או מחסם בגרקי אכנים מ'לנים ב\nישנא ברקיקי ברנש וערזת חסן ברנש וכריז וערז\nלענין חפמים והיהל החסן וערז א' אביה הגדות הבק\nש"כ וערז א' אביה הגדות הגדות וכריז וערז\nש"כ וערז

["פֶּרֶב", "והכרק ייהו נ夹ו בקליפיון האכטישים ויתור משובה ש\nשכזנים לאכלי הוא תקופת ניסן וחרלת ימות הרכה אס\nאכו האדויים והדורה להם שאין לו עם נסות דarroק מזין\nההוזרים ולא עומד כל בך ואבנס כשר קטן החוזרים\nואו מעשה המזין מפנין רוב תוכו והזין להולו וכשר דא\nהאוואות הקטנות מרובה המזין ואינן משובח כמו בזון חת\nהדרנסת והדורה להם וקרקנו נדול וכשר ערב חם מש\nבשנוכת חלמה ויתור רחמן כשר להתעפש הפחת ח\nהלב והיור כשר העצם העדי כשר חניד ליווד הבק\nהלל חמור הער שומ אל הכתם כישיששו בו וכן שומן הא\nהאוואות הקטנות ושהזרים כשר השלאים ויהישו\nבו אל הבהק יזועל וכשר הצפרדisha השורו יזועל להלוי\nהשועל הפורמות והמכנים כשר הכקר יולד הסרטן כן\nהבשורים וניתן כהירור הפורמות הנצות הקשת\nהכנות והנגעים כשר הבקר ינולד הרב ושהזרים כשר הבק\nהרף כן הבשרים הנזים ובשר הלארים ישמשו בו על כהנות\nעל השעת חק ויוועל והדנאות וחרה ויכונים זכר כשר הכקר\nהנוכות ויהל יעשים כמינו תחנתו ויוועל אל העקב ע\nהשנת והליה עשים כמינו תחנתו ויוועל אל העקב ע\nהעכון וטרק כשר האנרגא אם יישים בו על כהנות\nהרגלים ובעל כביוב הרפאים היה כמעליז קרוב ככפעיל\nברק השועל כשר החוזה הנקרא בן ערס יעשים כמינו תחכו\nחכבוקת לכאוכני הגב והרנ חסן ויוועל כשר הפאף\nזועל אינדמות כמו האור בשער ושרובאך הקט\nטוב לצרעת ארי הראש כשר הבקר כן ככשרים הרעום\nנסשר החוזה הנקרת את כן ערס ייערלו כבי ותשתו ובקה\nיוועל אמרי עץ חלון וערבי וערבי וערבי וערבי\nהערין וכשר האבים וכערבי העפרנים יזועל לעין ויחזקה\n- אמרי הנשון והזהה הסרשא הנהרי יזועל לבעלה\nהגלון וכערבי קל וכשר הגנוזרים יזוער החניזות\nאמרי המזין הבשרים הנזים והזכרים יעבו השחול וכשר\nההרים אל האצטובא וכשר העונף הנקרא קטא אמרו\nשהוא ככלל מה שיוער כהפסד הכזון ושקוי אם עשרים\nהתבישר הנקרא קר בלתי יזוער הצמצ ויהש כהאנשים\nששבחו כשר הזבבי והדרי חנה לקור האצטובא ומשתת\nחפולשתה יכלהירות העכל ועכם כה ירדה אינם כפי א\nעובד המזין ורכתו זה כי כשר החזיר הגדל כבתם ובשר\nהמדרכן כפי כה אמרה הוא יותר כמכר להתכל ולרדת\nוהוא חזק ההזנה ודקב ונס ובשר האלים כמו שאמר אע\nשהוא וס הוא מסחר לרדת וכשר הקפוד עם ככניבן כנ\nיועל לשקי וכשר הקטא יזוער כנסום לנדועי העעים\nהפסד הזרמים ודשקו גם כשר האבים ובעלי הנק\nהעצרים תסאסה האצטובא אמרי הערובה כשר\nהבקר יכנע ירידה האדורה אל המסע ושר האדנבת\nצירות יזוער לנבעי העעים כשר הקפוד עם ככניבן\nיוועל לכאב הגלוי והחרנני עזק שוב להדרוק ולחולי\nהשחורה וגלב המור הבר עם כן נושט טוב לנקס", "וגידים מזוהה תנס וכשר האבים וכעליה הצרטיים שוב\nלנתחו כשר בשכיב כויס לגליל־\nכרי ופסיקנו כן אם יעשו כמשר התחשד בנקרא קריס\nעם כבורת זומן ותחוצנות החרמות אליו עם הכבורת\nהרב עם טען זעפין ואן כן תחנויות צולא אויב ילי, כי\nצלו יעצاز השבע ובן כן העונ הנקרא קגנת ונקרא ש\nתאלונ יזוער חזקתם תנקרא קטא וקבכש שלאוק ושה\nתשופכים לעילם המים וכשר האיל יטלשל חסן והרב\nהשנים יריכ הבן יזמר כבכליוו הגדות בשר הבק\nוהאליס וכשר העילים ינברו העוות הימודות יקלה ד\nהארים כשר ען רכש ויהשע ויכו יזועל מהירס\nובשר הטאים השروף יזועל לשיכת הנ chem ונקראס\nווחלי עפ ועם יוון יזועל לשיכת הכרכל הששה ובשר ה\nהצרדע יזועל כלשיכת השרים", "## אות המם", "פֶּרֶק תֶּלֶח\nהא ו yazı בורח כהמ תכענט אַל אַל שִׁל ית כְּמַת־לָב\nליבנים מעומקים בלפנים כמ המיכרים הפכבר כהה\nהמסכל האומרי ותנדי ותארני הגדה הלא\nומצצ המתרה שיהיה שורף הבהבמים והכלכל והארה המז\nהמור והיור מזומח כצג וינז ויהו התנה בiegונס\nהשעך חס ויכב בשנות ויהישות עיל דער קצמי יזמר\nהמעו ויהו חנינות ה' אַ רַכ אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר\nנאה כישישים בסכל אמר אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר\nעם זעפָר וסכָּא וָעָוָל בָּכָב ה' אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר ה' אַר\nיוועל ליבנו כפְּנָשָׁב שְׁמַח־הַב וְהַמ וְהַמ וְהַמ וְהַמ וְהַמ\nהיש וּרוֹרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ\nאַר וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרוּ וְרוּרו

["פֶּאָבָד בְּ", "עַצְמָי לְחַד וְקָוָם שֶׁכָּמֶצֶךְ יָדַיָּה וְהוּכָת\nנָכְרָה וְאָרֶץ קָאָמָד וְצָפָנָק קְרִיקוֹת וְחַזְבָּק הַקְרִיק יִשְׂכֹּךְ\nלָבָנָה וְהוּא עַצְמָי הַפּוֹת הַדּוֹד וְעַצְמָי כָּל הַשָּׁמָס\nהַרְעִיבָהוּ בְשָׁנִי הִיא סְנָן עַרְכָּהּ וּלְהִירְבָּת בְּשֶׁ\nחֲסָס הַעֲבָהוּ אַם הַזְּמַן וְחַדְּבָת הַזְּמַן וְהוּכָת וְהוּכָת\nוּבְנִי הַקְּרִיק וְהַדּוֹד בְּשָׁנָר הַקְרִיק וְהַשּׁוֹד הַקְּרִיק\nמַזְמָּה אַל הַקְּרִיק הַבְּרִיק וְהַשּׁוֹד וְיָעַל לְמַסְחָה הַקְּרִיק\nהַסְּעַל הַמּוֹסִיס וְסָמָךְ אַלְנוּ וְיָעַל מַנְבָּר וְעָפִילִי לְ\nלְעַבְדָּהוּ וְהַכָּלְבָּבּוּ וְכָפָיְתַכָּל וְלַיְלָעַל וְצִמְצָוּ לְעַל הַ\nעַצְמָי הַמַּצְמַה הַבְּרִיק וְיָקְהוּ וְהוּכָת אַ\nאַרְיָיָדָא\nאַרְיָיָדָא וְהוּכָת וְיָעַל הַכָּמָה וְהוּכָת אַ\nסְכֹּם אַוְיָת וְיָקְהוּ וְהוּכָת בְּשֶׁנָּוּ\nאַרְיָיָדָא וְיָקְהוּ וְהוּכָת אַ\nרְעַל הַעֲלָמָה וְהוּכָת בְּשֶׁנָּוּ\nאַרְיָיָדָא וְיָקְהוּ וְהוּכָת אַ\nעַצְמָי הַעֲלָמָה וְהוּכָת אַ\nעַצְמָי הַעֲלָ

["## פרק", "ת'", "כלהוד וגלטן מרמוכרא\nהמהות ידוע ויצוע כנטה אל חלו\nהירקות והוא שוב הריח ומסגוש", "השע כהשאבור הדודשקי יותר הם כהפרניגיש ינوتת ח\nהזון הוא חם בלו שלישית יכש בשנית\nהפעל והגנели\nרקיק כתן ומסקל הרוחות ופותחת אסיי חלהיה באיזה פ\nמקום שיהיה\nאבני והדש יישר כהר כה הין כשושם\nבנוכיב וריוו הזא ליותה ריחן מתוך ובERVו פנין יכ\nינגע ניטור העולה וכאב הראשון הקי והז כה שיקבל עשנו\nבמקומות כנוב באדך וידמה בזה אל השיח\nבוחזק הצגשובא ו告תה פתלתת קaryקים ומנוב ליהות ע\nהאצטן", "## פרק", "תפ'", "מקל אליהוד ומקל אלכי ו\nוכלין כדיליאום גודאיקום וב", "נכרדיליאום מיכאום סקל", "אל יהוד יש כפנו סקלי וככבו ערבו בלחי אל מקל אל רס\nואסניהם כהגליזנות הקנאים רום האמבי וואו פיר אל\nדזס. המחרת היותך מזונה כפנו בשני השרפיס הזא\nהאהוב חן אס כו כר בלו השסם הקי כהעצום והמות. פ\nכרח ויטוח היד ועשנו ככש חלדיר וכשישישן מקל\nאל יהוד ישוב כהרב ח' אל הובא\nניזב והארחן כר לאשה וטרק ויכן חסן אשר האס\nמקל והירבי ינגב כאך חן\nאייפ הארי הקפוי וכרכד וכבשל וכשבה הירוחות והמקליא\nהוא יותר חזק הין הירכי יותר יכש ממני חוץ כחל\nהמורסות והסנבים תינך הידוריות הקשות וכל כך כש\nכשה אומך כיר הצום כך חן ידך שאר הדברים הקרים ו\nוכן חמאכי אשר אינו ניקרא רום. הוא ס. ל. אליהוד ס\nיסר הזרמים ושתיהם אותו כewושל למורשות קשות. פ\nפניטיות המכות ונקנבים ימשחו בו מעורך עס חוכס\nעל הספחת הנקרא סעפא ויווער\nכלי הפקריז מתקטע העצם ויכן הקינן והוזה ייווער ככאבי\nהNFAS ונקשורים\nקנה הריאה וטורזתיה ויווער ההיש ויווער ס\nכבכצבי הדנובערבי כזעל כמכאובי הקה והגרן\nאכרי נועידה ויווער פהסחודים בשיתו כסנו או כ\nכ' סכוללים אותו אשוענו כו ויווצר הזרם Asיור כהס\nזעל כך כן תצץ הלהליות וצייעור הדר הידור כהס\nזבענו הגנעים ויששל השכ ווהדעת וכרב השבורי. המ\nהכאכי כמוכ יישלל. אין פספ שהוא עזר וישר. הЖ\nההצץ והכלק העדבי הין האדני כיששהו כמ שער הדרנה ושני מיני\nאל יתורז האס. הנודל כהסם ובערבי אורה ותוחו פיות\nהרחם הצר ויציאו העניב הרקן וינק הדרי. תיתורו מודשת\nהענכות ותיצים הארציס יעיל כנשיגת השרציה", "## פרק", "תפ'", "כא בלופר כים הבחבר השובים\nוהשכוחים ככר זברגום בספף\nהראן יישת תדעם והמים הור", "הערבים הם השוקטים ו Ostamcixim vka Shatgabiv aliyem. Sh\nע'הו וkahyoriim h'kazim h'kabri. h'shakal h'mehorim. le'at\nלהתאכן ואשר ויצוי ער'ה אבק ויקרא. ע'ליין. דברע'ה ו", "נינופטיקס", "כפ' א", "ז' ודאי חסם הכבודerיקס יס נוקס פילוב ות' חס\nז' ותאכ' ל'היה הוהיה ל'היה ויהו ות' חסן אומ' התרים ה\nהירקות החטמלות והמניגים. חסם הכבודerיקס כר וריכוטס ות' חס\nכשררו אומ' התרים הכבודerיקס כר וריכוטס ות' חס\nוהברתי וכשישתים' יז' ל'היה סור מ' ויכ' חסן אומ' התרים\nכז' ב'reס ו. אומ' חסן התרים. אומ' התרים. אומ' התרים\nהמסרקים. ו'ש. קיראים' כ'ים חחורים לאשר י'הו חת' כ\nהכזון פ'ה ש'ככסיס ב'ס.\nואומ' חסן התרים יישמים\nז'בישום כב'dרבי המתקו\nאומ' חסן התרים יישמים\nוהחרונים וערבי כ'וב ש'אך כ'ן נגר' התרים. והערזון\nוהזומך ה'הן כן. ו'היר התרים סיק' ות'ס. ד'יעים\nבכלים כישמים החוץ\nהמסים הכבודerיקס כחסיטים וכישישם והברונים. והחיזרים\nז'יעול אל קירבים\nהפעל ו'ה. ל'ות. חס' התרים. יז\nז'קז ל'בעוני האטמים. א'ז'יעול לאשר ל'הס ה'הו ו'ת\nכאיזה אב ש'יהו ו'ת. ו'איה ה'נה ש'הה. כ'ב ש'ש ו'ת'ו\nב'בון זה\nז'הדי ט'ש'ו ח'ו. ז'יעול כ'הקיזה ת'נוד ה'ס. ח'הו\nהקור קס' ש'ינע' ו'ורז'ם. חסן ה'פניטור'ים. טו'ב ל'חק ו'ל'ז'ה\nהוורז'ם. חסן ה'פניטור'ים. ו'ע'יל ו'כ'ו. כ'כע' ו'ורז'ם.\nה'פניטור'ים. חסן ה'פניטור'ים. ו'ע'יל ו'כ'ו. כ'כע' ו'ורז'ם.\nה'פניטור'ים. חסן ה'פניטור'ים. ו'ע'יל ו'כ'ו. כ'כע' ו'ורז'ם.\nל'קיס הנגוע\nז'הו ח'ו. ה'ו. ו'ע'יל ו'כ'ו. ו'ורז'ם. ו'ורז'ם.\nז'הו ח'ו. ה'ו. ו'ע'יל ו'כ'ו. ו'ורז'ם. ו'

["aluminol", "סק הגדלת ושקיש תכשיב ומנתח מחליפי הא\nהאש וונענו דם הוסת\nהסימ וונענו דם הוסת", "כמיכל הרחם הפנים קהלים טאף יווקת לאות וועילו כל\nוועצרה וטנ ושקישו תנועת טטף הירן והגבתו, וesa\nהנהוות שליללו, וארז כן עצרו ביבוחו ושהיו כל האס\nהמסצלים יצרו תעת ווהידה והוסת ורוכב יתלישן, ווי", "המסצלים יצרו תעת ווהידה והוסת ורוכב יתלישן, ווי\n\n**לאר** סימ הגלויים, ותגשTYה חס חס ותנור, ויהו הגלויים\n\n**לאר** סימ הגלויים

["ספֶב", "המֶר וּיִעַל הַמַּכְלֶת וְהַנַּגְעֵם אַשְׁרַבְּהוּ הַנְּרִבְתָּ עַל נַכְשָׁן וְהַרְשִׁג שֵׁן קִיָּוֹל אָהַבְּ יָוִיִל הַמַּנְבָּק וְכָד וּרְרַח הַבְּקַר בְּשָׁכָּלָנִי הַמַּעֲוִלִי אַל הָאֹד וּרְרַח הַמֶּר וְלֹכֶאָבִי הַחֹזִיק וּרְרַת הַתִּפֶּ יָקֹו הַהַבְּשֶׁר וְיַתְחִיל וְהַנַּגְעֵם בָּצִרכָם אַל הַחֹזִל מֵהֶן כָּכָם וְכָפַי גְּקִינָוּ וְשָׁנֹפֶס וּרְרַת הַזָּאָב שׁוֹ לָכָה הַעֲצִבִים וְכָזְלָן וְהַקֹּור יָכַנ הַקֹּור בְּעַרְבִּי כָּשְׁנָן וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הִוא כָּוָא כָּבְעַרְבִּי הַמֶּחָדִים אַלְיוֹ שִׁכָּא יָוֹדִי בּוֹ כַּלִּי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַרְבִּי בַּאֲל יָוִיִל אַל הַקֹּור וְהַתִּגְעָה מַכְלִי חֲפָץ הַנּוֹדִיד אַהֲרַ מַכָּה הַעֲצִבִים וְכָל שִׁכְלַדְּוַי הַמֶּר וּיִעַל אַהֲרַ הַדְּרִבְתָּ מִדְרַת הַתִּפֶּ יָשָׁשׁ עַל חַוֲּלוּ הַפִּיל וְחוֹלַי הַדְּלִידִים בְּעַר

["en\nen\nen\nen\nen\nen\nen\nen\nen\n

["ספֶר ב", "ואון ויהזק ויווש וומצץ כין וצומוקים ויהזק השניםים\nכאד ויהזק ויכנע אולם רטבותיה ריזורוהו על נעני הר\nהראש ויוושם ויווש על נגדבא דסורה וומאיסת וויזיק וו\nויועיל ליננאי האזן והמנול הויצועת מנהל ויללכו בו וו\nהנהירים אל הגדלות הזישנות ויוועיל נועדים וש שועשים\nכמנו עוט וינק המהווה השער נדה ב könנו אכרי הגון\nיכור סכני הנגעים כחץ וינק המהווה ויחיד האמר מהעין\nהלך ככנה ויוועיל מעובי העפלים ויחיד האמר מהעין\nכלכ. נסיבה ואמשר שיתיך הסם בחלחת ירידית לעין ב\nכשרה קרקנים ויוותר הזזק שבו אל הגדלים הוא המזוף ב\nמהיתוע", "אכרי הנשוס והזהו טוב לשעל הרטוב ול\nלצירות הנשימה והגשום הגצב וומכאוכי הצלעות ויציב ה\nהקול זה כתמרוקו הריק ככלי עוقد ויעצרו וחחת הל\nהלון היכלעו כמנו לעובי הגרז\nאכרי הגון ויוועל\nרחסן הצטוטכא לבים הצהובים ולנתח האצטומכא ו\nלדמס הצהובים ולנתח האצטומכא\nניר השתן וכל שכן בשיעשר כמנו חנה עס סידא וו\nוי אפכברין וכי תורssp ויצוע העורב ותוהעים וגרני\nהלדעת זה בכפריותו ויריכד אצרות פי דרדה וישתו כמנו\nשוער פול לשاهני הסעים ולהפשט ולבשלשות הקדומות ש\nעורז פון עם פלטר ויהתחתת合成 הקדמת ויכנ\nזיכנענו הארים שיקלו עם יין לנשעת ערב יועויל\nחומרת חקי משקל עס פלפל על דעת קצet וינו וכן", "פרק\nתח", "כראן וכלש וירן הוא קורנאה\nההמה אובלים פיר אשו וו\nואסфאל שהוא חוזק העצמות הם", "המפעל ויסלה יש בו כקיצ ויווש\nשדופת קליעתו כים עם יועיל לגב המנגע ובלבל שהוא\nכניע בתכלית הקיצוץ עד שפדי יסגר הכמות המסת\nהאוסטרין אל אלהין אין עס יישתוה וואם יחשבו ויווע\nזועיל לנשעת האפלה ואמרו כי קליפות עציו יורנו בש\nכישתו כן.", "פרק", "תנש כמסיא ויכלש מיכטתי הלהמה\nהוא ככות הפרי הנקרא הלוט וב\nונערבי דלוט ומכורכם הגון ב", "נושה אל השהיר קלים להשתב ובחר מירות ועצמים מים\nכימוי וערפוי וקור טסוי שאין חזק אלא כמקורת פי הא\nהאוסיק דערקו הוא ושב בהר הרז כר הריח וסיצו וע\nזעפראני השכע קר ויבש בראשנה כהפעל והסלה\nקובץ משובח המוסלות והסfxנים יועיל מסורťות הכות\nסיות ושקוה ואל האודן הגדור הנקרא הברא בערבי זה\nבנופם קשים אינם קסנים ונחפים הכנועעים פן יובה ע\nעליהם היוכש אכרי העין וערבותו בתרבות הא防 נ", "פרק", "חס. מעץ הוא אצטורקליקרא\nההמה אכרי וויזיק הארו תח\nיש כמנה שהיא כנרת בעקבה ב", "בטבע וו כמנה שיווחה בכשל והתורת בעקבה כ\nכרכומי וואם יתישן יפה לכרה הזהב והוא דבל והמורת\nעכ. הקילה הראשנה היא השחורה זהה שותך בכשל א", "אותו האילן ומה סיינג כמנו הוא הניעת השישות ויהו ע\nשישר בו ככו הסתול היא היבשה\nהסגלות בנו\nדארנו בכמות הרטיה והיבשה ואמר כה בקב כיבוש ו\nואטרו קעץ שדה חח כה יכשה ותנור הרטיה מהימח וו\nוהא בחלוף כה זה שאנסר כה לפיה שהיא כמכאת הראש\nאבני הגון היבשה תועל ליננאי וואלושכיא\nאכרי, תח\nהನגיעה הלהזה המברת תצורו טכתי", "פרק", "סא\nכש\nכש\nכש\nכש\nכש\nכש\nכש\nכש\nכש\nכ

["מאמר", "פֶּרֶק", "חס לָמֹא וּכָל־פָּלָנָה הַמָּוֹת הָא\nסִכָּם כָּנָגַד וְנָקָר עַל שָׁם הַזְּמַן וָאָע", "עצום כָּלֹה נִסְמַה נֶפֶש לַשְּׁרִית", "בְּלִפְרִיקָם אַשּׁוֹא כָּמָבַן משֶׁקֶדֶם דְּרָמָם עַמְּי קָפֶס הַזּוֹל לְצִדְקֶן הַעֲזָבִ", "פֶּרֶק", "חס לָמֹא וּכָל־פָּלָנָה הַמָּוֹת הָא\nלֹשֶׁהוּ וָרַכְתָּם אַבְרָבָן בְּסֹמָא שֶׁהּוּא כָּמָבַן לָבְרִיק", "המֶזֶה הַצָּוִיִם וְעַנְשָׁפַר קָרֶיָם נָפַד", "אל דּוֹדְגַן עַל דָּמָעַק קָעָת עַל בְּנָגַד שְׁמַיִת הַזְּמַן וָאָע\nלֹשֶׁהוּ וָרַכְתָּם אַבְרָבָן בְּסֹמָא שֶׁהּוּא כָּמָבַן לָבְרִיק\nואַבְרָבָן לָמָּא וְנָשָׂא הַמֶּלֶךְ וְזָמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן\nהַכָּעַל הַמָּוֹת וְשַׁבָּשִׁב בְּשִׁנְבָּנִי אַבְרָבָן הַמֶּלֶךְ וְזָמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן\nדַּפְּה אַשּׁוֹא בְּשִׁנְבָּנִי אַבְרָבָן הַמֶּלֶךְ וְזָמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן\nוּזְוַיִּתְפַּלֶּה אַשּׁוֹא בְּקָרֶיָם אַבְרָבָן הַנַּעֲרָה וְסִמְבָּלוֹהּ", "פֶּרֶק", "חס לָמֹא וּכָל־פָּלָנָה הַמָּוֹת הָא\nהוּא כָּמָבַן לָמָּא וְזָמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְ

["מפ' 3", "כྱם שמו, ותת ויהוכן כקרוב מאש כדי שיוע ישקו\nתהכד ובר כן הנור, וואס יישיבותו עם שמו, זת\nעל שרופתید,یدע כבעה,הניכן, וואס יישיבותו, כנו ובכ כן\nוהארשייק והברוק, אין דבר בו, שיעיע אל הסלח בקבין ו\nויובט, וואס כהברח, זתור, דזק המירוק, למת שיהיה, כנוף\nכלהרשה וקביצתו, לכה שישאר בחליק האכר, כי\nפרק, ישום, עם קמה, וovב, על עזוח, העצב ויווע, ועושי\nכמינו, תחבושת, ללבא, הרנלים, ווערלו, בשמן, זת וו\nרויעל, וכן יכשבו, בז על העצלו, אבוי הראשון, אס\nיבשחן, בז קע שום, הנשל, לסומני, הראשון, ויווע,\nוהדראנייליק, השכן, והכל, ויהזיק, בשר הנחבים, הנרבות\nובש, האנדראני, עם חוכן, חזק, ועשים אותו, חח\nהחבושת, ללבא, האצ, ויווע, וואס, אוכל, חב\nהessב, הנוזף, בעפיעו, ותצור, הנקרא, טריא, ויווע, וואס,\nלובכ, העין, והכל, עס, כן\nהזיז, וovד, עזשים, ככמ, חחכשת, על העין, וית, שחרות\nהדם, הנקמה, כה\nאבוי הנשימה, ירכו, כמינו, עס\nהנטע, עס, בדש, וחומן, ויווע, בהחניכן, ומוסר, ערלת\nהניר, ופדה, ויכל, דראני, וופשי, וכל, כיניו, ויפסוק, הלבנה\nוהובנית, הרגבת\nאבדי, המזון, ויעור, על, הקא, וכ\nובש, הנופי, וovב, הדרני, ויווע, במכנוי, האצ, וושם, הלא,\nאבוי, הגעדה, המלה, דוו, מיהמ, יציאת, המטלת, וירידת, חם\nהאככל, והנופי, ויציא, ללבנה, מערופת, ומים, וכרה, שחרה\nויערבה, בנקונים, ו 黃ש, ותזק, השחרות, שאנו, נופי, ושל\nשעל, של, הלה, הלבנה, וכרה, השחורה, והכל, הכר בכן\nכן, ישל, של, השחורה, בשר, ויריד, ותמא, חס\nויעזר, תרטרות, המשלשות, לנקות, השחורה, והרכה, חד\nתאור, ויווע, לאמורות, הביצים, אשר, כליחל, לנה, ון, ע\nעם, עזיכ, וovד, ויווע, לננוי, האה, האיר, וע, ווע\nכככ, כה, החבוש, עס, זרע, פשתה, ויווע, לעקיצ, ערב, עס\nפודג, הדרי, ווזג, וovב, לנגשת, הירך, קל, חנוך, ועך, חז\nהוכן, וovד, לנגשת, בעלי, הארבים, והראדרגלים, ותצ\nוהצרעת, עס, ככנב, דהו, האפין, ותישרויות, הפיכות\nהער, כלו, וואס, וואס, וואס, וואס, וואס,

["ספר נוף ב", "האבר כעל הפלאג, ואכנס הגדחת הרפואות על אבר בעל\nהפלאג עצמו הוא כמה שלא ליויל תועלת נחשת אבל על\nעליך לשאתם בצמיחות העעבים בין שתהיה הכונה\nברפואה ההיא מניתעת הכורסא או שתהיה הכונה כה\nתועלת הרפיץ או שתהיה הכונה כה חמס חלוף כזג", "לפעמים יצריד להנהיה חרבוב着重ה הכונה ובעל הagra\nשהתחד להיפא קניין הכציעה שימשכו הדם ממנו אל א\nצר אחד או להיצוני גנוף ואכנס אם שתהיה העלה היא\nפלאג האכתי הגדוה כרףון העעבים הנה הראוי אחר התר\nהנהגנה והמשתפת היא הרקת ליהיות תעצבי כמה שנגדנו\nהנקנו בהרקת הלהיות הריקות בעצם כל ית חוספת ו\nכבי חלרים וויהית מועיל אוקובו גרני שיטר\nוגרנים כז heady ונהיר הרכוס והיקא אליכיריס רכן בע\nבענינן או בסמיטת פונלא שחייך בה כהו כמינו כן שאר\nהכמיסים והמעילים להם ולפעמים תדריג עליהם כזב", "והשתרו תריאק שעור דאנק ואחר תוסף מעט מע וילא\nadhסף על משקל וזז וענור בשוויכשמן קלופים ווכסרי\nזז וקז שנאפץ כמו שהוא ואפופנק כמו טהו במשקה ה\nהדבש והשתיה כמינו שעור פול והמעילים להם כזב\nוראוי שיחקנו בחוקנים החזקים הפיתלת החזקים ותשה ליה\nכדונז להם למסת\nכדונזים החזקים ויווערים החרזים החזמים כהשכנים וה\nהירטיות הגאדמות אשר הזרפלו כזריכו פעמים רבות וכל\nשכן אם יכטל החוש וטרש ליהי הוא מחרפואות הנובו\nלאדם שחייך כזון כן ויוועלים הנחת קניי\nהמצה על ראשי העצלים כל ית שיטה אך אחזור הקניי\nכצד מה שיחבים הצדים, ולפעמים יצריד מה זה שטח\nוראוי שחיי קניין הצימה צי הפה וידיקו באש רב ופ\nוכציעה זכדה ובתקום כנכרה אם עשית הקניכנ\nוראוי שתעשים כפחורים על מקומות רבים אם היה הרפין\nרב ופכז אם היה כלי רב אז יונז כ��וקות ויעשה\naham זה על הקביה הופת ושרף הנrne ויעשה\nהחביםWKÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄÄ

["אומן ב", "העצלים כלום אם היה קיוזה לא מילוסופא. אם שתהיה\nנתחי בנקמים אחד יומכו אחרים. אך הרחמים כמו כן שי\nשהיה הקיץה הנותן כמות פאשיה. כשפתת בשביל葇ה\nרובבה. אם אין לרדות. אחרות סטvore המוסר. ואינו\nהווק ישתידר בזירה מרück עס נופר ורואה. או כי זה מ\nכמה שיקף הרכנה וימור מהרה. והקיץה בעלת הילחה\nהנקאים ואריזת בעלת צדד ואחרות שרסם. ואכנס\nהקיץה שתהיזה להערז הילחה. והלוזות ותברת הירש\nהנה קיזה זה שיתражן אךד וראת בשותה ויהתקד לע\nלעצמינו בענין אל סטודג הגדה. כל שיקף באחריות\nענין מותרים שהם כהארכים בסת בשביל הרישמות ולו\nוהמקנים בקביל בשנוי בנווגן. כן ענין העצמים\nלפעמי זה היה בקיצמה. שלא יתחזם אל ליהיה. והיא שתפול\nבסת דבר. מזיז יברה. כמנו העצב. ויהיתו", "והסמה ההאת שבע כה כהסמה כביה. ופעמים רבות יהו\nכליה. הבה עזקית. וואס איכום אירסית. תוב אל המוח\nוהצעITY ושהיו לוגי. ושמשו בקביל על עצריו. וואס\nאיכום לתל ארסית. מהו שתקי הגדה. לתקד\nהוקיזק עצבים ועריזו. ויהתבז ויהתקו צילעצם.", "והכו ש PRESIDENT. וואס איכום אירסית. כפ the התיירות\nוהזדה כלו. ויהרשו. הגדה. ויהיו כהו שבעה. וואס\nההנף. בנקס שמחות שארים. אך כם. חלזים ברוח\nוהנה. כלו. והחרש. הגדה. ויהיו כהו שבעה. וואס\nההנף. ויהרשו. הגדה. ויהיו כהו שבעה. וואס\nהכפיה. תחת במוהו. ותת כה. ויהיו כהו שבעה.\nדזעים. יש. מהקיץ. הילחה. שיקף. לנקיגת. בשכונת\nהשידים. והרחבת החלה. ל夹蠶ים. וקיצת. החלה. ב.", "ואז בשכיל ללה. וואס ליבש. והם. עזיד\nהנה. כלו. וואס. וואס. וואס. וואס. וואס.\nכיבנויות. וואס. וואס. וואס. וואס. וואס.\nקלה. קלה. קלה. וואס. וואס. וואס. וואס.\nהלהלשת. כה מוהו. וואס. וואס. וואס.\nיציאתם. כמינו. לוג. כלו. וואס. וואס.\nעכות. חזקים. העוילי. וילן. וארש. וואס. וואס.\nבנוהו. בשכיל. רישום. וואס. וואס. וואס.\nוהנקים. וואס. וואס. וואס. וואס.\nהלו. וואס. וואס. וואס. וואס.\nקלה. קלה. קלה. וואס. וואס. וואס.\nשאף. נזביזים. וימעט. אותם. שימלט. כמיה.\nשאף. שבער. שבע. לשנים. לא. קיוזו. לא. קיוזה.\nקלה. קלה. קלה. וואס. וואס. וואס.\nשיקלה. מתחדשת. פחרד. ווהכה. כי הרוח. המטשף. פש\nוימשכו. ארויז. הצליז. להזועגלו. אל\nהתחלות. יתור. על. חכומם. וואס.\nהענף. על. קיבנויות. וואס. וואס. וואס.\nליגות. ויעצרו. ב'em. ובתבוגתם.\nעל. הלומיות", "לפעמים. תחייה. מהכאה. תשה. זאת. או. כשת\nמשה. ככד. או. שינה. על. רבר. תלול. ושה.\nמעצמה. היה. כתרמה. תמצא. האבר. בשכיל. מליז מלחמה\nלשפחת. לוצת. הרח. המטגוע. וטוענת. עברו. וא. אפשר\nשתועק. אל. ההתפשות. וואס. יש. שוב. הכח. ויפור. הילחה\nיתפש. האבר. וואס. יש. ארו. האבר.\nרבות. יהו. אחר. תשיה. בעת. המלו. וואס. יש. ארו. האבר.\nהמקatzים. לא. יטמל. להתפיש. כבשויות. להכנס. בפנים\nלא. יצר. להשתיל. להתפיש. בכשויות. להכנס. בפנים\nואכנס. הקיץה. היבשה. יש. ממנה. שתהיה. באחרית. הרפואה\nהכשלת. ויארעה. אמד. כן. באחריות. כל. הרקה. וואס.\nשתהיה. באחרית. הקדשות. השורפות. וכל. כן. באחריות. היט\nהשרסם. ארו. חתנעה. הרכדה. הרפואיה.\nבעתורה. ויגון. וkad. והיה. כמה. שיכעט. להמלט. כמנה. וואס.\nבהקיץה. שתקה. בקדשות. ועם. זה. אינה. רעה. פאד. וואה\nאותה. שהיא. מהזלת. הילוח. בעצלים. ובעצמים. וכל. כן.\nאם. היה. הגוף. מא. וואס. יכמים. יוקה. זה. בשטוף. פ\nהאצומ. וסירה. הקא. וואס. ומקו. הקיץה. היא. בקדשות. אינה\nבכ. הקושי. ורד.\nבקדשות. השורפות. וואשרסם. ארג. נגב. העצמים. והעצלים\nולבי. המוח. הקיאר. שנות. ומה. שתהיה. בקדשות. הדרשות\nהבנגנות. העצבים. והעצלים. וואס. המוח. ומעכלית. הלהנות\nהשביע. ויקוצן.\nלפעמים. תחייה. מהכינן. הזה. ותור\nא\nבהרה. והסמה. בה. יישות. המוח. בשכלו. חיל. הילשה. ויפש.\nאחרי. יובו. העצמים. כי. אומ. יצא. המוח. הפחתה. שבסלו\nהמבישת. ישבו. אחר. הילחויות. אשר. בעצבים. ובחוט. הש\nהשדד. ויקבצו. העצמים. וואחר. זה. כשכיב. השבע. לנקיגו\nהמוח. לוזת. מספק. ישבו. העצבים. בכנעים. להתפיש.\nב. לוג. וואס. שיקף. כזוזק. הגדו. וקוקה.\nהמזוק. זוזה. הווה. מיוכב. ון. הקיץה. הווה. מיוכב. מה\nשיהיו. בענין. קפירות. הילחויות. וימעט. שוערו. ויהתבו. ו\nוי. ויתכו. כאר. ויקוץ. האבר. שיקף. כזוזק. הגדו.\nשיקף. לוג. יששתה. הרפואות. המדרידות. באופי. ולוזה.\nואומם. הקיץה. הווה. בסת. ההיז. בקיצמה. הקיץ. ליש\nאליבור. כי. וואת. קיוץ. אחר. השלשל. ביבט. ויקוץ. ו\nכן. לפגיו. בותגנותו. וארסיוו. ש.\nויקבצו. עכון. האברים. ון. המין. הזה. קזית. מ. שיק. קא\nזנאר. מהליש. פ. האצטום. אם. ידו. אליכור. וואס. ויקוץ.\nהווה. בקצ. חוזק. כח. חוש. האצומוכא. אם. ידו. אליו\nכרות.\nוהקוקה. הווה. בשטוף. המוח. לרחם. כחיל.\nוהמקוה. ווה. שאציהם. וואקיץה. הווה. מעקדעת. עקר\nוסבמה. וגש. עשר. על. העצמים. או. אוחך. שיקי. האיה. בפ. האצטום. והרהם. האברים\nהעצבים. וקרוב. כה. הקיץה. הקורה. בסת. תחולעים.\nוהקיץה. הרעה. כה. שווה. מיוחד. בשפה. והפעפף. ו\nוהלישן. ויודע. שבתו. מהכומ. עצמו. וואס. יט. הרג\nבקיץה. לפגנים. הנה. הקיץה. בעצלים. המוקרשי. או. לאחרו\nוהקיץה. בעצלי. האחור. וואס. לשננים. ייח. והעלה. כשניהם\nוהקיץה. בקיץ. וואס. לשננים. ייח. והעלה. כשניהם\nלפעמים. תחקה. הקיץ. עד\narı. ד\narı. ד", "לאר. קארו. כלו. כלו. כלו. כלו. כלו. כלו

["סֶדֶן אָוָן בֿ", "וכן מי שיחות מהקיץה כשישות היהיה נופו עוין חם. חם כמה שיטות בכהينا. ואמנים ימים בכהينا כי עצרלי הנשימה תיקווגו ויבשל הגועית. וכלי קיicה שנמשכת אחר ההבורה היא ממיתה והיא ממותה עלות הקיץ סבורה בכריב.", "## האותות", "דפק בע\"ל הקיץ תחון ו\nוכתחרף בהנהה יעלה וירד", "הץן ימלט מקשת דורך וית", "ויהייתרפו נזועות דפיקוייו בכהירות ואחור ויהיה העורק יותר חם שאר האהבים ויוודו גרים העורק מתקח, ולא כהתקצות העורק כרתת לא ככלין כמו שיהיה בעת קשי דעורוקיס באורך התיולי או הווה עם כאב הקרבים אך בהתקבצות חקים כתנגדים יוכימח משתיקצוי ועז לערדי נזכיר אתות האבב קיicה אחר זה עט. ואסנים הקיץ ההווה מפלוי הנה אותותיה שתתחדש פתאם ולא תפälע מהווה כה שושם עליה בשכן או משיחה אלא אם היה זה שבר מצהו חום בקריב. ואסנים ההווה מיהובש תהייה צעט מעט ואחרי חוליים שהם כהרקה מא זה מין ששתה או הרקא מרצאות משלישות או הרקח חיצא שהא שלשל וקיא יחד או הרקא מעצמה. ואסנים ההווה כהודק חיצוני יודע בסה היצועית או כהישינות אשר שתתה כה האופי ואליבורום ווולתם וככו שיהיה היזיק מכאצטוט וישופו המהו ואחריו העצבים והריש קא קודם זה באסטנסות וערז וטעמי פי האצטוט ו'פענים זיצא זה זומק הקיץ. ואסנים שאר מיני הקיץ אמנים יהיו או עם כאב או לא שהקיץ תת הת Central ויהו כהאצטוטה בכאב מהקיץ הת Central ויהו כהאצטוטה כה אצטוט על חודש הקיץ הקטנת היד.", "הדק ועוכבו תחלה וراهיד כן יעיד אל כה שנאמר ופעמים רבות יתארכו הפנים ויראה בע\"נין עוות ונטה ובנשעתה הבקמ אוקט הנקרא אשכא. ולפעמים ירלו ש\"ק לא משורז ויעצר תבע התוצאות ויתגנו ושתן פעמים רבות יעצר ופעמים רבות לא יעצר ויצא במומין הדם ויהו בוכו ובעג אבערוכות ויזיקה להם פוקות ותשורה וכבא ראש ורעש וכבא תחת הפרקים וכל פרק הemos ורב ו鹵ן הבחופים ואצל פרק העצה ותחתו הנקרא קטן ורבא כהו. ויוודה על הקיץ הנופלת כסבת קדחת וכבשבדה אותה בקדחת עקים העץ ואחרם בקצאת ועווי עץ חורידות השנים ושחרות הלשון וחתיחת עד הראשון והתחדשות השתן תחללה ואחריו התלבנו בעלות הליהה אל הראשון ודופקת הצעירים וערוק וראש. ולפעמים יתנוגע עכה הבטן או יrokוי, וכבר אמר אבוקדש אם תקרה הקדחת ארה הקיץ יותר טוב משיקמה הקיץ אחר הקה הקדחת. בונתו שהקדחת אם תקרה על הקיץ ההיהה תיתחה ואמנים הקיץה התחדשת מהקודחת והיא היכשה", "אשא לא יקבל תקון זיך לו לופניה וחדר לשינה וושרד דם הראיה נוטל לאדם וירוקות ולטרות ועצרים טענת בע בaniaה והשתן מוסרי גוגי בקדחת סחור אם תתבוגר בו זזה בראש ביטלוה בעין זרה בעי דריכת סתמה צהח הנקרד איה בקיץ. אין חזרה הקיץ תחון ויתר היה תהייה מחווק הקדחת היא ואחר יוכמה במכל ויכל, ונטהותות ררעים בקיץ ההיהה חזרה. ותישתת הבה זזה כמרובין שאינן כי יישף התחיורים או שתיתת הבה זזה כמרובין שאינן כי יישף במכל ויכל, ונטהותות ררעים בקיץ ההיהה חזרה. ותישתת הבה זזה כמרובין שאינן כי יישף בסמה מזרה נכלעת. וואם היה עס הקיץ דופיק בקבץ או רפרה הבה זה הורדה רעיה כי הדריכת הורף, הוהו על איזם משני הכדמים אם נופס בקבץ רברת הידוק אס יתור בום וואיה הגדה גוון בחרינות ודיין חסן אס יתור בום וואיה הגדה. אס יתור בום וואיה הגדה בקבץ עס אס וואיה הגדה עס אס יתור בום וואיה הגדה בקבץ עס אס יתור בום וואיה ה

אופן ב

ממה מעין לינן ריקל ליהודיה יתבן כן. ותבנו מימין במדען, ותאף תחתיד עליו, דפואה האתת כמילי ישנעו או ישקינק תנועה. וסא פשר שיכבל נוגר ב כלobil שבער דרר פוטר ויהשה. וויושב בחרוזו שאיפה בפישיבים מהשכמים והסכלות ושריוטר ראשו מהשכ.

ואכנס יעשה בו זהolicה הנופי. ונהמומר להורץ דם. וראוי שלא תשה קניי המצילה רבים ולא בבעת אחת, עם זה טחור בקומות קניי המצילה והAAC שלא יתקרר בקרור הגוף וארפואלים כן שתשושה כה שנכוור לאר. וארפואלים הנופיות בטעכע הנקות הקדמת הגדה, אך אמר אבוקרט כי הקיתות הקדמת ארה ה. הקדמת הגדה, כן אמר אבוקרט כי הקיתות הקדמת ארה ה. והרביעית מועילה, זהו לערזוע היותת ורוב היעדה, וליי שרביע בור הרביעית יועט שתקהו הגדה, והנה היא בטחון ממנה. והמרפואלות הנפלאות הנבונות לתקיזה שתדבק על האבר הנכוץ האלה, ואחר תעזוב עליו עד שתיכב ותחליף בזולתה. הכויה הניתלת הגוף כלו הנה כועל להם כן. כזון המזון להליקו כן בעטישים תועלת נגדולה. הנה נוסה עליהם שיחגר אווד צמצר דונל וךו יוון בכל עת שמן חם. והסדוץ היכש יזועל תועלת גדרו. וסא יכפו עצם על אינני פלובני באש הויו עליו הין ושריוע בחרור החם. ומרשתיהם הנובות אסגלן עשויה אצטודוק ליקידא וברובי וקשתור ונדון כריכומ וסמן. וספליות זכרית ברקוח ושמני, חווים ורדי פנוגר. וסמה הבהירות החכות הנובות המלח הממחס על מזאי העצם, וסמה שישת ויבוא עליו הקדמת קסטור ואשפנסדא מוליסים כדרכ שער ארגז כי זה יביא הקדמת יתוי הגדולה. כן שמן כר惜ר ומי הדש באשתפודא ושבני נגרי בלשמיו, וסמה שיעדים מאד שתית התריאק ומרקזות הנגדיים. גם יזועל ליקחת הנבנים וכברוסה הרפואה האתת. יוקו ששר קטר עשרים וזוזם בושיוב בשני לוטים עד שישאר השיש ושתתה מהא ארבעה אוקות כשני זוזים כן שקרים כי זה מועיל וכל שמן. ונא כיבוש תמרות ששר קטר נגרני בלשמים עשרים זוזים והשתה של אוקות. ונא פודג'ב כדברים. וסמה שהוא חזק תנועת מתועלת שתית האפואנק ישתה החזק משקל אחד והאנסטיע זה אחד. ויהחל על רובע זוז ותוחזק אז האצוט כי חחל שמן. ונא אצטומ חלושה חזק. והאשא פטידא כן שער הערנומאק כן, ונהה זה ישתה כלו בשנוף אśו ווא ונאכנס קשתור הוא יותר מועיל ופהות כזיקל ונאגנדו. ואכנס הקשטור הוא יותר מועיל ופהות כזיקל ונאגנדו. והשתתה כמנו שער שנא מראק כלופר. שתי כפות עד שלהה ושתה פעמים כרבות ויוודה המרצת השנוי השער הנזבר. ויהו יותר פחת יזיק אם היהי אחר המאכל. ואך שיהיה אין כממה בו ומדורפראת שתמחה בשכנים הננכרני החזק ילהתיך בשן קשואו החמור ושכן כרוע ושכן רוטשא ושתן קושט עס קסטור ופריטרי כי זה מועיל מאד. והאליה הנצמת ושכן ברג' ושתן בתאר הזה שתן נראידין הין אחד דונג ב אוקיר שתן ריציאום הין נעדה אמינו אצ אצטודוק מצטקי כלכל אחד אוקי גירופלי אבפיברי מא אראבעה ד יי

["ספר ג'וזף ב", "eminces des sables, il s'agit de l'écoulement, lequel est le plus profond, et il est le plus profond de tous les lieux. Mais il est le plus profond de tous les lieux, et il

["מאמר ב", "קראו קדוניות דבקות עם צעד ובי והדז ויתרככם המ\nהמראה ניובע הפה והשמה תישור השקד וועצר המבע ווי\nוסטר העזר ומותת והארע.", "וכן כזוז האבאה שיחתבר עמו פקוק וקבא מעם וערובר והער\nהאר כבנ יתורז בנקוב העצלים ויתחת לוחתם\nעד שימתחו באורך. ואחר ישומר זה בעניני עליהם\nבנוגוברין השופר לתקיונות הם \"והזיזז לפעמים\nרבות יקזר לעננים וקל לעיהם כל עד שיגדו וופמה\nשנאך בקיצו וולעפמים רבות יקזר לzkזז", "רףוף הגרם וכבדתו וכובד הכיר וקופר בערלים ובע\nוכעדי החליינות עד העצה וקושי הבהיעה וחכז וואס יז\nיהכוזז לא יצרילו.", "וכיובז ויהיה בו סטבר וסגר בראת וודיעה בראש וצוג\nוהי על מתיחה בשנוי הצרדים עד זהה בו כמ המוניג\nהאר יתרבה בה בה אם אין יתנקז ממלשה בשלבות. ני\nיעלה ממה דר בתנין אל הגד וויקדז וישגר הגר.", "וכשווה חיזה תחלה בערוף בנקז, וולעפמים\nוהתמה חיזה חתת קא האמתה בנקז וערעות תגד\nוהי התרה והתקתא אל המתחה בתנויות ובנוגה\nוהשסם כה כה ישיה כקיזה.\nולעפמים תרבה\nבארץ הדרידות לגלוי תנועות היחידה כל כך בערבי ה\nהבמה.", "המותרות וכל כך לנאנו כי חיזר היותו חצופים\nאנסנים אותות הכמהה בם\nבנוגלט. שלא יכנוו הע\nואצלים אל ההקבצות.", "## האותות", "", "", "ואס יוהיה הכוזז לאחור תמא האר\nוהבקת הערוכות לאחור עשוים כה\nברטל אע עמו בתנויות הצארה הוא\nולעפמים לא יולחשתין בתנויות\nוהכה.", "ולעפמים ישתן כל־ברצון כי עצרי המקה ישיו\nכתחזים לבי נקבצ\"ל.\nולעפמים יקזר להם\nהערוכות לחיות הלהיצה", "ואס יוהיה הכוזז לאחור תמא האר\nוהבקת הערוכות לאחור עשוים לאחור וואס יקזר זה
והתכלים והצaliaים נמשבים לאחור וואס יקזר זה\nעצלי הבטן לאחור בהשתתף וואס וינחת עצי השבעת\nללא יזקר להצרה מה שעכמע השר וואל יוכל שרדי מה\nשבמעין דק ושתתפו במחנקים ובצוער ווכע ומזמות\nהשתן וריכ האבענויות בו בשבלי רזוחות שבו הנפלה מ\nכן חממים.\nואסמנים אשתות חליכ ויהש וחר�תי והוהו\nוהויקו תירצנו אז הוא כהיקס מה שנאמר בקיצור.", "ולעפמים רבות ימצאם הקולגנ בשביל קור אם תהייה הע\nהתלה קה.", "", "דפאתו כרפאת הקus י\nוועשה הנה מכנני המצילה\nיורן כמה שועשה בקיצו", "## הרפואה", "נהז להזוז החוס ושרויו ביווד עם שרישה על עצבי הצ\nהצוע והחליות וחתת הצלעות, וכמה שראה שישמר\nבכל כזוז שאם יזיע גנופו לחוזק הכאות אן כן הרפואה\nלא תעזכן להקרר עליה כי זה יזיקחן אך ראיר שינוגב\nבצטب כנופץ בידס. \"ולעפמים תושיבו כזמן ית\nמחומם כי הוא דזק התחכה, \" וועשה כן האפואנק עד\nזוז כפי הכח וואשה פשרה גם כן. \"והכוזז יותר כן", "למה ברפואתו מהכווצה כי הכזוזדימק חונק ממת\nוכמה שניכר שמועיל מאד ברפואת הכוזז והכווצה שיד\nCEE\nשיתחת שלווקת השבת יישם בזובל צבעה אונצ\nצוע כלבים או צועת שועילים שחשים ויבושל עד שר\nשיגום ואחר ישהה העלין בר וועמים ונסועילם המריה\nבשכון חמור הבר ושכן ארי ושכן אל ווד וarkע\nנפרדים או מורכבים עם הרפואות ויועילים החוקין בשכן\nרדון עם קשטור וסטטוריה וכן הפתידות העוקצות\nהחמות אשר יש בהם נישוי וקוקונטינטון וכיצא זה וא\nואס יישרף בפלגא זקון אחיזרים בחרב אתן אין חסא\nאו שומן אליה נבשה נפרדים או עס הומנמים הנזרקים\nומשבדלים יותר מועדים למתהה הקה הלהחה הקש\nקשרכי הוא ראו שוריגל.", "וכשינו בערבי הכוזז\nרגי שלא לאכרים גדלו המאכל לא כלנה\nמאד ושילועס בסח ירק כה הבהיעה קשה עליה וnis\nזה צרות בנחרים ויתגשר וnisף זה בערלים וככר נכרנו\nרפואות ישתום וושמש בתם אכרים ובטעתם ושרה מה ש\nשיכרנו ברקוח. וכן הדריות החועילות להם כמו", "כן העטשים\nוהשאפות באך\nוהיהו טוב שבעטשים להם הא\nוהגדת\nוהאצטראק והכומיא וקבעת השמנים.", "הנופלת בטבע רפואה טובה אליוים למה שיווי יכנו לחיי\nברישע הוא טריכוני בל\nבלט. ואותינו דופ\nדופ", "דופ\nדופ\nדופ", "והוא עלה כליית תחתד לאייאת כח חכניע בcta\nהetz\nהetz\nהetz\nהetz\nהetz\nהetz\nהetz\n

["ספר ג'ופ'ן ב", "הידיעות כמו הקבסטא ועזיבת הזרימה ולקן לא י国בר הכה בשלמות, והלה הסתמת אם מתפעלת", "הכעברים מינועעת בהם פעס בידך העברה ופעס תמ תכנע או בלתי מתפעלת כלל, ופעמים זהי שיתנגב הכלי נגוב שלא יכנע לגבופ הанעה משולחת ואמנים המשופר שיכיצא הכלי היקו יוביל אל היקו בבחωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωωω

["אות\n", "יבא הכור איר בענין תזור ותסידס קד\nודע כי הכור אם יתמדים ולא יסידו הוודוק\nואחר ינא בא\nמסכראכ מכרש שתן\n", "## האותות\n## רפואה", "בחוקים כחמת העצבים\nהאותם כרשים לסכום עצמם\nככן שנאמר ברשע ויווד ע\nעל זה תומפת דוד הכוופתם\nאו חסרווג בחסוניס\nכפי האור ברע שצט א\nאלא שיא כורס ויע\nהיעדוות האותות כמילי ע\n", "העורוקים ופגר האודאג וכבד בגוף טסינה ואותם הפנים\nתעריגים חלז זה אז דריא שקטיזוקה כנברת כיהא בר\nברוב סתר הכדלה לודז ועם תקן הנטה ונהג המון\nואס יריאה הכדיד לודז באבר מהאברים למסה קודמת או\nמתזילה כמו קור או זוהי שהגיע לתקדמת ה%B4 א\nראש תספתק על רפאתק מקומ אכל חלז כיהא כל רפואה\nעל התחלת ה%B4 היותו אלו ו\nלבוד תכנית המבר ההוא ו\n", "## פרק ו\n## בקלה הוא עקום הפה", "הוא עליה ליהית בטעים יומ\nיכשך צד הפנים אל צד בל", "ליבת טעדי ותשתה תכנון המזומת פיגißת\nהשרפים העפעפים לצד אחד ו\nקיזית עצר הפנים ועפעפים וברידיעם וירעת צום\nציזהתם\nאמנם היותך כן הרפין הנה אם יוטה\nצד אחד ימשיך הצו ויהיו הלוט דרפולהבדו\nואלפי\nמסרק צקצם אם היה הרפין ב�ד הריא הנה כ\nכשיה וואל עקום וואל למסך זה יר考生 כשר בושל\nוהיה הנותן מרפין זוהי לכתני הרפין הכמויות\nואכנס\nההנה כמקווה הוא ברוב הנה אם קינец צו אחד יישום\nהצד השני הגללו אלו והסכה בה.והה סכה במקווה\nוהי שנאך בשער תקווה ויהישת כמיה ווהו בתיות\nשנאמר בישר תקווה ויהישת כמיה ווהו בתיות הח\nחנוכות ונקוים משולחן וקיא רעוזה ווהלת זה הנה הוא\nכמונת ווע\nוכבר אמר צקצם כי תצד החלה באלקלה\nואו הגד אשר תיאריה במיר\nוהסכה כיהא הוא שהד\nהבריא שאר למשבו היהשתו זה וליתן חזון ברוב\nוהנתזוה ומחה לשידות מענין לעני הפנים ו Radio\nופרית וכיה כבלתך כי הושע ישלב בו כמם מצד הלקה\nואנשים רבים יקלה למשורא לעני הגד ועוזה ו\nיהיו כמיכל המהנקים וומצאהו בה ללקה וידקה גם כן\nפלא: ימתזו אל הדים כי העצבים שר ישאנו כמינו עצ\nעצרי ציוד אירעך הragה הכה התחניע כן ציודחתם כחוליות\nצוצר הragה\nוכן לא תקווה תכנוני לעוון\nככשר פלא: נס פעמים רבות יבשך ותויין אין צהו\nיתרבו בתי הקדמים הכפיה ותשטי ואהמ תכנית בקנוי\nובכר חשבו צקצם כי על הלקה יופדה אין יתיה כיהו\nלע ארעה ימים אם יעברע ימלט וראה שתהיה הס", "המסה הזה שתוק חזק שיויה העקבות מהפרה אותו\nהוא שיפול הנפיעה הגדיקה\nמצד אחד ולא יוחזק הנשימה\nוהזרוק כימד אחד ו\nפניכים", "האותות\nהוא שיפול הנפיעה הגדיקה\nמצד אחד ולא יוחזק הנשימה\nוהזרוק כימד אחד ו\nפניכים\nרבות ישיגו כמבא ראש וכל בקלה בענין הגדיקה\nריעודת ענגל משני צדדים הוא הוא הוא כך שאם יתחא ויראק ו\nישווה ביד יקלו חזרת הגד الآخر בטבע אל תכניתו\nואכנס האותות בקלה הרפוניות שהתגעה תתלת\nוהזה והחשיז יתערדו וירג' בעור רבות ובעצלים ולא יוחש\nכיתוה ויהיה העפעף התחזון יורד ויראה חצי הגדא אשר\nרףה החזן הנכחי לעצם וואא נרפה גם כן רישוב תומת ו\nויראה זה כשתסעה הלאין למסה והביט אז\nהמסה בזג כן שתן זה הudyek בקרום ויהו כירך אל שאן\nהמספיק החזן לאורך והוא ישתהו ויהיה הגד ווטה מצ\nמצדי ציודר העורק.להתרחק כמנו ויקשה לישוב אלו\nואפנסות אוניות הקיצה שיוו החשיזים עכודים ברק ויהיה\nהעור נמחק מתחזיה ובטל עכע תגנעת המבר רוציח הפ\nהפנים קשים וימעט הריק וירקיקה\nיהיה נשיית\nוהאנסות אוניות הלהוה ויהישב כהķיצת כמיה שדעת\nוכאותת חדוש הלקיה שיכצא האהא כבג בוטמות פנין\nוהתרד בעורם ורוב רפופר", "הרפואה\nהרפואה הכבנת היא שלא\nתנוע העלוי עד הידור ו\nוהשביע ויידן גם כן מה\nשידיקם כמי הגדוענים בשכן טריא ינגב ונגב וזוה\nוהפתי יוניס\nואס יוזה הסטעיב יונע כיום השנ", "בהתחזה מזיק כי ארי יכשפו הכרוב ולא יוחזק הפנ\nוהקיצה ימדות תלה שיזוק לא יבקה לחיותה נקי\nמספיק עד תשתכשל הלהיה והמהירות לרפואה החפר כ\nמגב הלהיה ומעישה ומלישת הערבים וחריש הר\nהרפואה בה אבל תחנתן במוזן וראוי שריפא רפואה הפ\nהפנ ו.הקיצה במה שדעת במשום\nשעל לפקה שתה בכל יום קלquant שנותן מגדרא הרmist\nהודז רצוף ועשה רושם חזק. וכמה שניתן שתה בכל\nיום זנגניב ופטרירי ו Erlöd ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["ספר נופי ב", "הלהיגם כן לפי שליפום רבים יוכא כנו אל העצלים א\nאשר בנים אבנף צלוי הלהי אינם ככלל אותם", "וההלהגתם נקי החלק המוקדש כן המוח וכן הנהנת הדברים\nוההובכים נוברים על החיליות והחיי והפיפתם והפיפת\nהרושם גם כל כך על רעב הזקז", "ולעל הלקין גם כל כך על רעב הזקז ומסמה שועיל\nהמקובות הנזכרים כהומץ וכל שכן אם כיבושלו בו ומ\nהבדוקים או שיהיה תוכן שושחק בו דרדר ונהא נפלא", "ושכיזוף עצמו על עשר בשול שיה וקיסום ושקוט ולבר ו\nוביצא בהם ויווק תחתיהם כמו תכריז וואל לא יז", "יעוזלו הרפאות יכוה על העורקים אשר אחוריו איניו ור\nוראוי שיטתד לערער יותר בכל דבר וועשה היעיסות וכ\nכל שכן אקדמי ופלטרוי וילעטר מודאבהכינש שחורים ור\nוראוי שיזוקו העיסה בצד הrettוב ויהיו בבית אפל ווע", "יעוזטשו כמררת ענור או ארכוניאק וסכן זית או שבטו א\nא מיזי עליי קכוס וכנודונה או ו, י, מיכא או שנאפץ בש", "ב ליליא ואר בפובליבי שיעור בעדשה בהלב אשה\nודפפא הראש במש שינקו מה שיכרנו בכל חליי הראש", "כל בז צו **בכל כך** קל Powt חלקי וריהו וריהו וריהו", "וכו שכן קל Powt חלקי וריהו וריהו וריהו וריהו וריהו וריה

["מאמר א", "הערן מש頁ן בעצס כדי שיכין הענתו. **האלקי העפף**\n**האלו**. **עור ואחריו אתת משני כתנות הקרן**.\n**האחריו שמו**. **ואחריו עצליו**. **ואחריו הכתנת האזרת**\n**והזה העלון**. **ואאסنان התחSTDן יוכר חלקי העצל**\n**ומוסק א**. **אסף בשפתן עור והוא כמה שהוא פול עלינו** א\n**אלצ התחלתה העצל**.", "בניעות עניני העין ו\nסיקות עניני העין ו\nסיקות

["ספר ג'און ג", "משתלחת מאבר תשים במתח夾בר ההוא וס תחנה\nההיהה פונה חן המקר ההיצן תחל קהני הערצית ות\nומכלית קלינק", "והערוכות החוג\nלעלו חם בכו הסטניאלי ותרהיו הנורקים אשר ב�די ה\nהראש. ונה שיהיה כמקומם היהיה יותר כזועל לערציקם\nכן מקומם ונה שיהיה מאחור היהיה יותר מוני לשדי\nודע כי כה שותחד בעך כן הלהיות ויצטן לערציקם\nכנה אל אבר אחר. דר不足 נכק שוער אלי ותאמה\nמהנתחרים והאם לא היהיה התייה בדורך הפיכת אל תוי\nהערוכות הקממות ארצים במקומ שבריכת יונת כהא\nהראש.", "וההערוכות הקממות ארצים במקומ שבריכת יונת כהא\nהראש. ונה בכו הסטניאלי ותרהיו הנורקים אשר ב�די ה\nכקריות בכו תחישת עבנ השוער ויהי הגדני ונטה ה\nהרורה וחזות ומי הורדים וסוטהות ורוי שלי. ונה\nכחכבות בכו כך פופל וואקר וואסלאן וואקר, וואקר\nוהנה כנוגצות בכו תנתת אגנטוכני וואקר, וואקר\nהמעכבות בכו כה אס וומסיד וואקר וואסלאן וואקר, וואקר\nהעפראן וורד. כהה מרכזות בכו הולכי תחנק", "האל ונה חליכן בצצן ורדי. ונה בכו הסטניאלי ותרהיו הנורקים. ונה בכו הסטניאלי ותרהיו הנורקים

["פָּאָכָר אַ", "השומר מומלצ אַ נֶּוֶק הַתּוֹעֵלָת וְקֹל־הַתּוֹעֵלָת וְקֹל־הַנֹּהֲר הַנֹּקֶר הַנֹּקֶר הַנֹּקֶר הַנֹּקֶר הַנ

["MAKAB-א", "תלהשה רמד כן המטרץ החס כאר אם יוכנס בו האדם אין ס\nספק שיעשה רמד. ודע כי אם הרמד ישנה ענין הערץ\nהנה ראוי שתיה הרפואה הנכונה הנקי הנכרץ והסבה\nבנוליה עדה מקיצת בעין בפסת המזון או נולים כן\nהמוות והראש כפי שתמצה בכהש כארנוו בכהש שקו", "דע כי האבאים אשר יתתחשו\nבעין יש בזומ עוקץ אבל י\nיש מהם מותק\nהעוקץ", "האות", "כורה על הפסק איכות הליה והדחתה, המוחות כורה\nעל רבנות או על רוח.\nהיהותר כהיר שביניי המשרד\nלהגיע לתכליות הוא היהוד נולע בכתה אות היותר ח疾 בע\nבעקצץ. \"היהותר מאחור היהותר יבש שבו. \"והלפוף\nהזה אות אמת על הבשל או על עובי הליהה, \"ואותו\nשמה מהלפוף עם היותר מככיד הענין הנה הוא יורה\nעל עובי הליהה ואשד יתתחבר לבשל יתובב עמו ענין ב\nבראשונה מעך או תח כהה הוותמשבק.\nואס האפפעפים\nתגררו יותר קטן פחות מורה על Den.", "ואס האפפעפים\nהרגיר יורה על אחור השבוי.\nיהדוקק כבר הגיע הבשל כמו עד עת שיתמיד הידת מ\nכימיות הוא יaina זוג ההתחלה עדין או אחר זה.\nואמס\nכי העכירות יdenע בקליו ויבשו ובשעות פסנוו המתתלה\nוכיה שיהיה כן המשרד בשוף הראשון יורה עליו בקב הראש\nוכובד הראשון.\nואס ייהיה מודג הגדלים כן המוח אל\nהעין אכנים מה שהוא מהמקל החיצון החפה הראשונה היה\nהציץ בתוח והערקים והיצונים בוטחם ותגף יכרה א\nאל העפעפים יהיה במצה אודם ודוקה.\nואס זה זה בשותף העצמים יaina עמו הופץ\nזבוק.\nואס זה זה יתראה זה ויראה עטוש ותחדף באף ו\nקיא גקף אובנקאר וצר.\nואכנים המשרד הדכי הנה יורה עלינו מראה\nהעין ובליטת העורכי ודוקת הצעירים ושאר אותות הדם\nבצטדי המוח ולא תדכף הרחא אבל תתלפוף ותתדבק ב\nבעה השיה\nזיתר חזקה וכבש שוף וחוז התלהבות ואומם פחות ומ\nודמע רקיק חד שלפעמים ישץ. ולפעמים ינעג מדמע\nבמניעת הדכי ויא יתידבק בעת השיה.\nונם יהיה\nמהמין הזה מה שהוא עם אודם דופק בעין והוא ככל He\nהחונים הרעים.\nולפעמים יכוה העין ושהינה שהץ\nמתרחב ומתפשפ.\nדש רמד אדומיי במין מחרך גרב\nעם מעט אודם ומעוש רכץ ויא יראה למורסא פמנה שע\nשיעור נחשב ולא הולה והוא עם ליהה מעוטה חדה.\nואבגם הלבני הנה יורה עליו כובד חזק ו Thompson כועט ו\nהאודם חלישא אבל המושמה יהיה לוליבן ויהיה בו רכץ וד\nודבקק כעת השינה.\nוהיהו עם התעוררות חפה ושתוף\nהניגים במרא.\nואס יהיה מלחות האצטן ימצא בעליין\nהפיץ קא ולפעמים יזגר הלבני שיבליש בלויה על ה\nהשיזור יותר גדול כהבורסא. אלא שהוא לא יהיה מכואר\nהאומן חזק שבו ולא היה עמו דמע אבל רכץ ואבנץ\nהשחורוי הגה יורה עליו בובד עם כהות ונוב ועשפ.\nומ", "ואכסבם הרהיה יתיה עמו טיווהלך\nביי כובד וכלי הלה\nולפעמים תושת המתחזוה אומם.", "הרפואה", "קרואת העכירות ושהי", "שנה כהנת ומדיד נק", "לפעמים ישק בישל", "הסכה ויהיו עמו כזמה כלכלי דומא וזרה וזרה וזרה וזרה\nולפעמים ישקט תנועת שטף הלהב או זולן בזרה או\nזולן זה בעין.\nואס יהיה העכירות כרכאה תסף כץ", "דסיניה חס וסח אס זולתו או מזם עצמן.\n\"הפעפיסופק\nלהגיה ספונ אס צמר טבל במבקרת אומ ותד ומשתל\nהלעשים או שיוו הלהב אשה כן השד חס אס לא יול\nזה או יועויל בשול בגרניר ושהיו לבן ואותו שיקידומק\nיעיילו והברנץ סל לא יתיה ביה שומס אס ירדו לא\nזודון כוהנה חמה", "כבודו קבוקסילא ושתב\nההוין וודק אוד שטח ענטק\nהבאכל השינה והארוכה על הין.", "הבקנויות אס יהוה כן השמש און קרור אומזון זה\nשהיה מרכד סבתה הרב ואריה ויהו קל יתחק ברגלה\nואחר ירמיה ורמד\nבעצמך וסם אס יגוה דרלו וסכום חניכו המתתך ע\nעשה הדרוק והרוכב וודק ותנוק עשתק וסכל תינן", "ברנוג ותכן המתחנקי", "ברפואה המישתה כץ", "כדידור ושפיכת הרגלים אל\nהיה", "המשתפת בתה־תומ הימר ליה יתן חס\nההניכים מעוט מזון וקרלו וכהורמה כה שוליה תחת\nמשבנת הוהויה כל כלה ובכלו ורלו כל הענור\nהשמיש ותתנעה ותנין ומשישת הרצ ותוהויה כלה\nהחציז ותמל�ים והירדום ותומכת רכב היכן חנה\nוהקלה. כהספאליקא כי זה נגנת לדל מינון.\nהס\nשא לישומא־אלו עשו הלהיר ותינע תומצין ביה יתומא\nשروja לן יריקו־פנוג שזרה וירוק ותתון נגד פנינט ביה\nיבוכ בענין ושהשיג בעת החורי בק יתומא־ליכו ביה\nהבררויות ייהיה הבית אשר ישכן בו נוטה לשלה.\nשנא אבאי לאו יתיה השהה כי האפלה מותה\nזיכוע השער שיתאך כי הוא כמ בדרכו אס לא ה\nיהיה גמונד הירע מעודן.\nלכן יזועל מיד מטעמי", "הלהויות כמשכחת למזון\nהיה\nהפולה לערל כמשכחת בעריקים כמין דם עליין ו\nישעון יתן חזק וכל כן באחרית המשרד\nכברקשת הלהיה ושתיית הין החזק מהרימה וערסא ביה\nכברקשת הלהיה וערשת יתן חק־למה ביה", "כברקשת הלהיה וערשת יתן חק־למה ביה\nכברקשת הלהיה וערשת יתן חק־למה ביה", "כברקשת הלהיה וערשת יתן חק־למה ביה\nכברקשת הלהיה וערשת יתן חק־למה ביה", "כמשת ריש בעל המשרד כי רב הידוק\nהאומ\nהטפת השמן ועף שיהו שן ורד באנוי", "פֶּרֶק", "פֶּרֶק", {"bbox": [260,

["טמעת ליכל", "חנוכת אדום ותשיי", "לדנברק הקיל\nלארה בקיל", "תלונת הירק\nלארה בקיל", "הוזרק אמד, **לפעמים ניגר הימר עד שיעד על הכתנות**. ואם תחייה היליה משתתלחה מאכבר ראוי שינוקה האהבה ההוא וימשך להחריד הצוד באי זה פנים שיהודח בחוקה או בה בהקזה או זורת זה, **לפעמים לא ספיק ההקמה מהספליקא**. ורצך לתקה השדיין נחצוע או האן ש�פק הדיך א' אשר כבענו תכא היליה תכא לעזב.", "כשהשיניקות הגדיצונים.", "השטייניקות ראוי שינולחה הראש תטעיט זה אراלו הקטנים", "כשהשטייניקות יותר גדל יתור נזון יותר הם זהות ויכירץ", "לשרושם אם זהות כמה שישלים והם הקטנים זולת הגדירים", "**לפעמים ישלופי אותו dat שיאו עזיז**.", "וארי שיקשר חתול ואחר יחתך אחר שביהו מה שכבר קיד מזרלו יש", "שיהו שיבת וו חותף יותר גדל שלקטנים ויהית ח' חס תבש וו, **וארי קודם הבתד שיקשר בחוזה כה שלמה**.", "זומנו בחוז משקשה ארהיבה הגדוק ותעתק הקשימה ע' חלקי אירח יחתך מה שיאו אירני**.", "ואם תטעו כה אירנו שיאו יותר גדל", "שאכנים הקטנים יספיק שירטטש עמסוק הוילו מה", "שנוק בקיו זה בתנויות קניי תצווה על", "ששהם בקיו שומא בקיו סרטא ונקלו", "נקרת העולס ולחול העולוקה על המצה ולא יספיק מה", "ששה עשה הקה ון החש ומסתייק המצה ום כ' קני", "המצאה על הקני גדל התעלת ותא סארק העלה תעשה", "השואפים אן יגא בे בסרף וטרואה שורף", "לפעמים יספיק בקיזריה לאלא בלבד.", "ואם יאך חיזר וו יקבל תעלת בדער ד' איר כ' יש בתנויות העין", "תלונת הירק בפסת המין הוידר על וחלה ון אנט אל כמו", "תלונת הירק ורוזה ואדמון ומעס ונאס ארבוקא.", "לפעלים בקבות זרוע ואדמון ומעס כמ"ר סרטא ונקלו", "יבריה העין על חוכם על הקינוק ד' תיצר הג' ב'", "לפעמים ההיה התמצתם הלהמינה גלוים.", "ואם היה בהתחלה מהקרוי הפנימי הגה הרפואה קשא אלא בזוכת", "הנקויס הגדוק עס עשתה כה שיאק הרא בדישותה", "והזידות לעניין הזה בק"ר טריה מותשף נרדי וירד", "ואכלא מאה בק"ר הכובאה היליה והכובאה היליה עצמה", "והיהיב עס מעט זעפיאן שוניו על הקטן שעה אחת א'", "שתס ותא יכדי ואר עשה הכסידים בדקרות ומשו", "היליות החמות וחלבים הם כמכלים.", "ואין כן שיעזב חומס בס' בעין אירך בק' אירוי שירוד וחריש בכל", "עת ונהם לוכן ביצה ון' ראוי שיחודק בה אבל אם ב", "יעזב שטע ל' אונז ותא יותר משובח כן החוזב", "ואשת שחלוד ביר", "מברק ההא חלוכן ב��ה בחרב עס רכוכו וחליקו שא", "שאינו מתרedক ואינו סותם הקבירים**.", "ובשור הפניגר מתברך בעס התנתה וברשוו ישבו ומשקיט הכבא ו", "והשן כן החין זה**.", "בכלל ראוי שיאור הרפואה", "העשוי בעין ויכן כל שבר בלא כהירות ותא איכות שעם", "ברב איר רוף**. ראוי שתחק מ' שוסר הגהירות ופרוגר", "האפשרות ושתומק בתפליים ועדרי הטעם כי זה יותר", "שווק ב"ק"ז יתור ב"ק"ז ב"ק"ז", "ייחוד משיכתם אל העין חומר איה", "הערורים וכהרפויות המועיל", "והנינות החוזות במים", "הפורים בספוג אן צכר טבולי בחר.", "לפעמים ישיק עשתו פעם או פעמים ספקר.", "ולפעמים תצשר לנותנות", "זה פעמים בנות כפ"י הוקז ריכר וחולשתו וואס יוזה הים", "בתעלת. ו"ו דרעה על הכוח הכרתיעים. וככל כן אם", "ההידך לשפיכת היליות ההא הקמך הגדיצון. ואלו חם", "הכרתיעים כמו קליפוא אבושי בيوוד וכמו שיאף מאביה", "וכבו פילוזירג ואללא ווער ודדים תערפ'א סטיק קולא", "והמינות כמו מי ענבי השועל ובי מיה הורעה כן האטד", "וקמח שער קלי וענבי השועל והבושים. וואס זהה הכותי", "הקזות והרקות ת作为 הגדות הקוצת", "כלו שراهיש וטריבלי פריני ולתחבוש במעבי היגוי", "יש זה רושם תנועתى גדל זה אם התחיה היליה חמה וואס", "חיה קרבה שגבינק זיקב"ן יוזיק האבר עם חכוס כמו", "הטחן בIALק ופרית. ו"ראוי שתתמד לנקות העין כן", "הרצלן כבלש וויס ב"ו ורוזה ב"ו ב"ו בליכן בזרה וואס", "יצשר לנוע בה זה אלא.", "ו"ראוי שיאם זהה הרכד יד", "יראפ מ"ד וראני שיאאר לעשות השראפ עד שלה מ"ים", "שושתס על ההנהגה הנזרמת טהרה-הישות היליה", "אל הקצויות ושתקיד מה שיכרנו כהקצמות והענינים", "הירפ"א הרד בדברים האהא כבלומ"ר הרפואה אשת.", "ואכמ דר"ך השבע ע"ז ו"א אפשר ב"ל ל", "לשל"ך היליה החישלת על ה"ם. אחר ה"הה אינ"ו טו", "טובה בהחתנ הדברים החמים עליו קודם ה"ה"ו ב"ו", {"bbox": [350, 808, 683, 830], "category":

["ספר ג'וזן ג'ן", "פְּנִיגַרַיִל. לְשָׁקֶט הַכָּבָד מִצְרַיִם הַתְּהִלֵּה וְיִתְקַך גְּמָך וְכָן וָיִסְרַז הַמַּרְדִּים. וָאָמֶן כָּךָ שֶׁתְּהִלֵּה הַלִּיְהוּ רַקְחָא אָוָתָּל אֵין וְזִיקְלָהּ בְּעַדְיָעַשְׂיַת הָאֹפִיל הַבְּרַדִּים כִּי הַם אַדְּכָה לְהוּ וְלֹא דִּשְׁאִר אַדְּרִים כָּבָד וְאֶעֱפֹּ שֶׁאָדֹוֹ שִׁיִּשְׁב כְּשִׁכִּי שֶׁהוּא מִזְלַקְתָּהוּ לְרֹאשַׁיְהוּ נַעַקְדָּ אָבָנָה הָאֹפִיל בְּכָה שְׁתַחְדַּח כַּחֲאָבִים כַּלְיָה אָוָתָּל אֵין הַזִּיקְלָהּ אַדְּרִים הָאֹפִיל הַהִלֵּה הַנָּבָל הַבָּכָה אַבְרָהֹם אַבְרָהֹם הַהִלֵּה בְּשַׁכְּת הַקָּבָלָא וְדִפְרֹת הַעֲקִצָה הִוא בָּדָרִים שִׁיש בְּהֵם שִׁיחִתָּה דָּקֶוק וְקִרְיֹ וְדִקְוּ וְדִפְרֹת הַבְּכָה הַמִּתְחִידָה הַרֹפָת הַעֵז וְהַתְּהִבָּה בְּכָה שְׁכַרְנוּ בְּכָמִיּוֹ וְהַעְתֹּקֶת הַלִּיְהוּ וְהַמִּתְחִידָה הַלִּיְהוּ וְה

["MAKABER B", "WEST\nSOUTHERN\nEAST\nNORTH\nWEST\n

["ספר אַגּוֹן", "ה属物之在化。使畜生。使萌芽。使有苗。使有树。使有木。使有畜。使有器。使有器物。使有器物者。使有器物之用。使有器物之用者。使有器物之用之用。使有器物之用之用之用者。使有器物之用之用之用者。使有器物之用之

["ם\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש\nש

ספר ג'אופן נ'א

היהה קשה התנועה כמשוש ולא חבקע
הגדים ורוביה היא רגילה לרדאות כבליתה בסוק ותורק
בעס וישוב עכוה ברוב ורובה עכוה הרדך * ולפעכים
היהה יציאה חיצונית תקבל מוסא ותבקע וכשתקע עת
תעשה גצר ברוב ומשתתות בה שכל אחת בהם
בזדעת תחת המשט ווערו בעסוי ויכללו בהעוכם *
ולפעכים יהיה עצם העכה ובליטו בעומק שלא יראה
בלישת ותחזק כוחא, זה יזדה עליו החכיך * ולפעכים
בעסם הנכר' * והגב הלא נאצור כתחדש בצהצה העץ
הפגיני הנקר' מוק ורבויה ה' אחדיית יציאה וצمه יראה
ב deadkps hahא אחר יקע וישוב נאצור ויציאה זאת קד
קודם שתבקע תקרא אכילונס וכעבור שהאكبر הזה ריקד ה
העצ ויראה כפנינו אל חיצוני כבדה נגדה מזד עצם
האף ומצד אחר עצם הקלה וכשתקע ייעב אחר זה או
יקשה להתחכרו כי האבר רטרוב ועד לחתו כתנועה תמיד
ולפן וישוב נאצור ויציאה זהי הבקעה לחוץ ופעכים
יהיה הבקעה לפבים ימין שמשאל * ולפעכים יהיה הבקעה
על שני הגדים יחד * ולפעכים יהיה הבקעה אל האף וז
היוו הלהלהות אליין *
ולפעכים יגר ירלה דרלה
אל העצם ותפסיהו ותשהורהו * והדר יאכלו ויפסד
שוסה העפף המלא העין כוגלא ותתא בעסוי *

## רפֹּאתו

אל גרב הלא חולי נסן ות
והד דרפ אפר מאכל
ניכרם אוכן הגוטן הנה רפאתו האמית היא הכויה
שד תנתה או כה שיעס בבקהו כמו בבודדיך ויד
תתחיל ההתח תחך ינצרת בגד וachן הגולע הפתיה
בדך פורד ותכללו * ושהק קתס אם נוקי וירס
כמנת השר חתת כיבר כיו בבי החרי הנכוי יושם בו
יועיל תודחת ונותלה * ו省ה הרצה ליעשות דבר זולת הכהיה
היוו נכון שתעסה ותועציא כה שיש בו וachר יזרוח בין
קונך יופס וו אס יזיה מעט לא ירא דבריעזרז יומים או
שלה מהחן לע שיקובד דבר וו שיש לו שיעור וachr
זדמה וachr ירדה * וachr יויסף בו שיאף אל נגר אשר
יהסδ ראדילעצלו וככל שכן הכמורס כמינו העצמים
וכן הטפוף שיהה טפה אחר טה ויווש בין כל שית
טפות שעה וכהורה הouverה טוֹת שתהבה עכק
בכבודל וachr יויסף וו כה יונס לברפאות
יווש בון שתיה הרפואה. הגזולה וו און און אבקי וראני
כשתעשה הרפואה שיזדק בתתול וישקוד לשקוט * וכן
השיאפים הכנוסיש שיקז זרוך ווטריאולה אדומיה
וקנטריד וסיד ושלכונראק וһיום חלקים שווים יוכתרור
ahr השבק בסן וער וינוכת ויעשה יש ותל לא זה עוכי ויטכל
בכל התחלה קודם הבקע שיעס עליה וטריאולה ויווש
עליה ארכונינס ונאשטא פישגריא וןכ האגון הנכוץ וו
מה שהא חזק ההתחה ו省 וolis עליה רוטס פרדסית בכ
אפר על המוסר ונקראת כילום קודם שיפצר לגדל וachr
דגדלת ות进来 השר אן עוקו בתהליה הענין וachr לא
יעקז ו省. יש וקז וירק וירק ותינק ויהו * וכה שנקז ותלה וachr
דיפא * וכה שנקז וירק וירק ותינק ויהו * פניכמ
לכ שכן הרובק משרו אס יש לן זה עוכי ויטכל בד
בדב ותשקד לנקות אל גרב וachr תרחוץ המקו בספת

ככדי במיהדש וואלי אס תמשה אחד הזרויות עלינו
עוקרים ונקה יבישפתי ברית כננת ויווער ויפס
וה. כנסיסל גרב שיאן כמסת אס געפראן בטריכד
והל ינש שחרפף * וכם שיטח החלין בקריוו ורוב
בו כנור וואלון ויעשה וואה כהכ שיווער בו בקלהו
והוא אחר קילו וואל ירקן מוניד תנה יזועל בכנדו
שאין * וש כהם ודע שירן זעפיאן טרכקון יש כני
הסובק ומשגש ויהכבריאן על ירודה טדיכן וישם
לבי * כוכגלותיו ישיכנע כשרה הרשה כנונה ורה
לא חתך בעקיזתו * ומסת שפוקק היציאה הרשה
מקסוט שור זריכו אולבונה כבלת אשה או זעמאן
בבי הגדג או כהו כוג וארקיא ישתב ברית הבק
דיוק עליה וואל יוגע עד שיבריאנו * וברפאות אלבר
שיק פתלה מוניזק ארי עת ללבונה וארקונינס יטח
ההיוו שהאש וילועס דיפא ותשבקם כיוורא
לבה יטרפיאו אס יזדה עלינו * ותלבקיס שיוו יער
הנросים שיקו מעורקים חלקי אכואיס שטי שליחל
ישק וואכ ויווד בן ווה פירא בקלה כמיה
בנוחת וגלוס ולאשכונינס אנה יערל וירטס
וכירפאות הנברחת שיק וירטסלה אלו סקר ק
קלו קילפ ללבונה שרדמה ומסאיה חלקים טומיש
כנאק * וואליאן לברן וויס ליקד לברן נס מחל
ותעין הרפאות הגנברות ברקח וככל כן הרפאות ואר
קרוק * ותעין הרפאות בביון ותורות ואר
ואס יניע לגדל נפרץ וואל יקבל תעלת ברפואו אס אס
כני שטח ולטרות בקלה שית היחו בקלה כה ית
כנים אם יהוה העצמ בירא חתך השור שוו וילואו כה
ברפאות מיהדיפות המבניא ויקוע וירזע ון
מיה הערז וויס יותר נודל כה אס אפיה בזוהה הכמה לופ
יצשר לנקוב העצמ הנפלה נכק כמפל כירן כהיש
לבי בזוהה בזוהה ותתה החרי ליד האף בעקב קדש שאר
נקד אחא ונקד קעט ששה וירגנו
יווו הום לידל חמה. וואף
שיק שיא לוא עגמ עת בקלה אד ארי שטח ותתה הקלה א
ahach כבצת וachr יוכיה ותודה בו הרפאות הלה
לדפמים ויסכ בקצבי שיא יצריכ לנקוב השרק ולו
אף אפשר * התרא האן כדפראות השונות כהעין
דאר שא שיכה יזדה לעויה רפאות המווריות או הו
שתחיש על הערז עצמה ספונט כטול בביום מקודירס או
עסיד בקצורת כצלו ולו עד שלהכז שינושה ת
תחליפתו * ו
פֶּקֶח בקצבי התרה חן
לדונ השר חן

["פָּאָרָב", "הכר\nמאלזן וָאָת־זָעַפָּר־בָּעָן\nבנושקנאַבְנִי, אלז לִבדה ים זוהה על המוק יזועיל\nוהין עִצְמָן מזועיל אַף וכל כך אַם שִׁבְשָׁתָה\nכַּקְובָק", "פְּרַק ט\nבלוכן בע\"ז ידכי ה'ויבן\nבע\"ז יש וָכַמְנוּ קְרַק תְּמַדַש\nבשַׁת ה'וּגָיִם וְרִקְמָה גַּנָּן וְ\nוּשִׁמְנוּ עַבְקִרְא לֹכי כָּמַחְלָט", "רפואתו\nאנבם הקירק ממך המתחד\nבנופים המערוניסים רֶאַי שִׁ\nשומיד לעָנוּ בְּמִתְמַים", "והריזה בכָּמַי ה'קָרַם וְאַרְי יִעְשֶׁלַחְשׁ תִּמָּה\nיִזְרַל וְלִסְדַטְשָׁקָמָא אל־עָנָמ וָסְחָטָה מִנְטָורָה דַּ\nדֶּק וְכֹם וּערְק חַלְק אַמָּאַשְׁנַ שִׁיְשִׁיחַיָּהּ מִזֶּה\nאַקְל־עָוֹד וְיִתּוּרָו\nיִתּוּר חַזּוּ וּקְמַת־רָק קָלָא מְרַבְּדוּ\nקֶפֶּה הִמָּר־אַרְיָשְׁטְלוּנָי־אַרְיָשְׁטְלוּנָי־אַרְיָשְׁטְלוּנָי־אַרְיָשְׁטְלוּנָי\nוָמַצְטַמָּכַן וָטַרְמָכַן וָאָכְמַנְהַנְּכָן וְכַחֲל ה'אָבֹק הַזֹּחַ\nבָּנִופִים תַּעֲבִים אַרְיָשְׁרַכְלִךְ וְלִדְוִי־עִבְקָל־עִבְקָל־עִבְקָל־עִבְ

["פרע ג'וזן ג", "## רפואתו", "האומר כן שברפאותיו\nהגדירה בבריל וov אס\nירך.", "ואסמם הקשה הנה\nגרידה אם לא חיה לאט כיבא להזיז ו. וראוי שתביהנו\nבהרים כי אם יתלה בהם אז יקל להיסרו ואם יכעג יופשט\nב או בחוש מש ייעבירו בו תתחו בתמחט או בשרש\nנועה דקה.", "ואסמם איסטר לוזה במקום אחד או בשני\nמקומות. ו. אם לא יספיק יצרך להפשט דק בכריל בלתי\nחיד. ו. ודאי שתשד אותו כפי ילהך מכלי שתחתך בש\nהמס כי יסכב זה הדמה להזיל. ו. והראה כידיל בניהם\nובתך הצפין יזשף בעין כמות לעום כמלה ו. אחר\nתשקיט נשיכתו בחלמן ביצה ושכן ודירים וויאלש כי א\nאם לא יעשה הטפת הכון הלועס כמלה יתדק", "המטרחמה בענף\nלדני אוי שיחף העלול\nהאשין בכל עת. ו. אחר זה שלשה ימים יעשו השיאפים החדים\nלשר הנשאר. ו. אסכן עשיות הרפאות עליו הוא דבר", "שאך צוון אלי בזותו ו. הצפין טהע וועס זה כי לא י\nינגע בהזק האישן בהדרות כי אי אפשר להם שלא יהיו\nהוקות המזרק או公开ות בעמדשים. ו. כן הכחולים", "הכנוסים שיאף המאשיקן ו. קינקארין ו. שאר קס\nונסאיליקין החוד ו. דודאי ו. דסאדון. ו. חלה כולם כתובים", "ברקח. והנה נוסה להם שיחוק כנחתש שروף ו. קינקאר\nוכרחתה תיש חלקי שויים חלקי ו. שיאף ו. שיליק ו. ק\nקינקאר ו. חלז א. א. חלקי גומא ח. ח. ח. ח. ו. ח. ח. ח. ח. ח. ח.\nיעשה שיאף בין. ו. נ. ו. כ. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו

["exit only", "מאמר ב", "## פרק ש\nו", "כלבילה ואותתיה ד\nדפירותיה, ובלש\nהנה", "דיאטישט.", "תצול המבליטה אם לוחז נפירותה מקלה לכבדותה וגל\nומלואה. וואם לוחז החיצה לחוץ. וואם לוחז\nרפיזן תלייתיה והetzעים השומרים לתליות הניכרות.", "והנופל לחוץ נפירותה המקלה ומלוואה הוא אם Service\nוהזומר בעין עצמה ר�וי. ולפעמים היה זה המלווי כי יונד\nולפעמים היה בשתוף החוח והגוף כמו מה\nהעתו שיקה", "שיהלוחז החיצה לחוץ. אמנים זהי בעת המתקדש\nוכתו שיהיה בעת הכפיה הזוקה וכמו שיהיה בעת הקיא ו", "הצעקה. ולנשים אחד המליטה החזוקה והעסי החזוק\nוהלפעמים היה זה מוליה וזויה אל העין אעפ שלא תיהיה\nהיהודה קשה. ולפעמים היה טהführ כזג העוברים או", "מיתתם או התעפשים. ואכנים הווה לרפין העזלים\nכי העזלים המקיפים בעצבים החוללים אם ירפאו לא יח\nוזזקן המקלה ותשה אל החוץ. המכליטה היה בד..\nהעללים המקיפים בעצבים לבד ילא יבטל הראות.", "ולפעמים מכניתתם וכיבטל הוראות. ולפעמים\nהבליט עת כינו וההיו הסכה כזה היחידה, ולו ישוח כתיהו\nוהתערוכות מורסא כקינית.", "השיה מלחינה רבה מ\nכקוצת כאישן או היה", "שע המכליטה נודו ומש\nוכו", "השיה מלחינה כל־היה־ש\nנודו אם יערוהו ליהו", "ולפעמים לא היה בה נודו בשני הענינים יוחיש כתייהו\nנ. נופלת כאחור ויוודר כסכתה", "והיה לרביה וכיהו הסכה כזה היחידה, ולו ישוח כתיהו\nוהתערוכות מורסא כקינית.", "השיה מלחינה רבה מ", "כקוצת כאישן או היה", "שע המכליטה נודו ומש\nוכו", "השיה מלחינה לפעמים היה\nשן נודו אם יערוהו ליהו\nולפעמים לא היה בה נודו בשני הענינים יוחיש כתייהו\nנ. נופלת כאחור ויוודר כסכתה", "והיה לרביה וכיהו הסכה כזה היחידה, ולו ישוח כתיהו\nוהתערוכות מורסא כקינית.", "השיה מלחינה לפעמים היה\nשן נודו אם יערוהו ליהו\nולפעמים לא היה בה נודו בשני הענינים יוחיש כתייהו\nנ. נופלת כאחור ויוודר כסכתה", "והיה לרביה וכיהו הסכה כזה היחידה, ולו ישוח כתיהו\nוהתערוכות מורסא כקינית.", "השיה מלחינה רבה מ", "כקוצת כאישן או היה", "שע המכליטה נודו ומש\nוכו", "קולה מזון ומדוע תנועה והתכדש העינים וואם\nיצטף לעד הרפויות אז טוכ שיאף הסומק. ואכנים\nהזוקה אם היה שם ליהיה יצרך נרקנים כן הנופי והראש\nבמה שידעת כן המשלשלים והזוקה וקניוני הציגה על ש\nשני האבדעים והזוקנים החדים. ובלכל הנה", "ששלשל ההא מהדרכים ויהו־ר כועירים לכל מינה. וכן\nהנחת קרני הציעה על העורף. וברכל הנה", "ליכש בהתחלה בצמר בבל כחוכם ויוודק על הענים מ\nמים קרים ושלנו וכל כן אם יכושל בהם הקובצים כמו", "קלפת רכון ונה וכמו פאazi הנדבי וכמה הורעה.", "ואם לא היה ממלאי תקבל חועלת כהנהת הזהת לכל עת", "ואם היה שם מלן ראוי שתתך הליחות. וואם היה\nברפיזן ראוי שתשה הגוריאש הנדולות והערעורים והנה", "והרוחות והעשונים הידרעים.", "ואחר זה תשה\nקוקצים המחזקים.\nוממנים אותה שהיא בעת מלק\nת", "כל השיאפים והדבקים\nככו וfällוף הגלן הנזרני.\nואשאף אצטטאטסן\nוארה כה שרכנו בכל בסר הירוק. ומחס שנותה", "והרמה הירוקה עסי תרכו החמיץ ברפאות\nוהארה שיבושל הילן טמענו עד שewוכ ליציו ואחר יש\nתשים בזן האלזם הקימט ויליאנט ופנירז העפרן\nואשאף באצית מא טני משקלים וכня שני אנקים יז\nוישו לשתש אבעריו וברכי כוכית כנוקה. וממה\nשנתה בו ההכנה למרחלה בדקרות נפש ותakovכ בו זה\nוהשפתה בחומץ והמים הרבה. ואנס הנורעת עמו", "הקשא ותנ לא תקבל רפואה.", "הבטה העוותת הנ", "הנראק בערבי יוול ד", "כל ע"ר נשר ובליט.", "הנה העותו הה היה אם", "דיאישטיאש בושיטס. לדפייק קצת העצמים הנמענים המקלה ונטים מאותו ה\nהצד אל הצו המנגד להם\nקצאת שמשים המקלה ללבם אך שיהה הנה היה מל\nלחזים. ולפעמים היה ימייש בשו שיקה בחלקים", "הנה תיהה הסכה בקריזת הצלים ואנס\nיהיה כמקצת העלים והנבעים כי קיצתם הוא המחל\nעותו בבטחת העין ופּע.", "לפעמים יקהה עתות הכחית וכפרישן וערוב וראשי הנקא ורטיג וכיצוע ב\nהכחיזים ופרישג וערוב וראשי הנקא ורטיג. וכיצוע ב\nבככל שרשה יוביש אומלוי בק.", "ואנס קוצת העצמים\nנישת העין למעלה ולקשה הוא אותו שיראה הדבר שני\nדברים. ואנסם אל העדמים הנה לא יראה באותה הידק", "יהשא בז", "ואנס אותו שהיה מלידה ל", "לא ירדה האללים אל לא בעת", "מספות הלה מאר.", "ואז", "לפעמים תיפא וכל שכן אם היה מחודש ואז ראוי\nבזדיקה כדי ששרידל ללבוט מזיר לצעז.\nוכן ראוי\nשיקדש חום אדום דבר אדום שיקבל צד העוות או ש\nשידוכק דבר אדום לצד הדש המקבלו או האז המקבילה\nולח זה ראוי שיעשה עווןנו ויראיה במעה השחרלות וא\nהאליו וועל זה ההשתדלות להשוות העין ושלוח העין\nואז כמה שישים העין כמשתור.", "ואנסם אותם שיקה\nלהם זה אחר הגנוד וזרז\nלהזוזא אדואי שיעו נקי חזב בנקיים וכזרוקה אש\nזרכנו בניראש הגדויות וachו ור\nהנידוק וריהה סתור בק", "נישת העין למעלה ולקשה הוא אותו שיראה הדבר שני\nדברים. ואנסם אל העדמים הנה לא יראה באותה הידק", "יהשא בז", "ואנס אותו שהיה מלידה ל", "לא ירדה האללים אל לא בעת", "מספות הלה מאר.", "ואז", "לפעמים תקה ויפא וכל כן אם היה מחודש ואז ראוי\nבזדיקה כדי ששרידל ללבוט מזיר לצעז.\nוכן ראוי\nשיקדש חום אדום דבר אדום שיקבל צד העוות או ש\nשידוכק דבר אדום לצד הדש המקבלו או האז המקבילה\nולח זה ראוי שיעשה עווןנו ויראיה במעה השחרלות וא\nהאליו וועל זה ההשתדלות להשוות העין ושלוח העין\nואז כמה שישים העין כמשתור.", "ואנסם אותם שיקה\nלהם זה אחר הגנוד וזרז\nלהזוזא אדואי שיעו נקי חזב בנקיים וכזרוקה אש\nזרכנו בניראש הגדויות וachו ור\nהנידוק וריהה סתור בק", "נישת העין למעלה ולקשה הוא אותו שיראה הדבר שני\nדברים. ואנסם אל העדמים הנה לא יראה באותה הידק", "יהשא בז", "ואנס אותו שהיה מלידה ל", "לא ירדה האללים אל לא בעת", "מספות הלה מאר.", "ואז\nלעפ\nלעפ\nלעפ\nלעפ\nלעפ\nלעפ\nלעפ\nלעפ

ספר ג'ואון ב

הליה אם תהייה מכוט הולדת דם הלאיה או הפסדר העובר
אז תisser הגדות או הרצאה העובר. ואה תהייה מ' הלהצות
לבד או קובצים. וכדפנות הפגיעות כבליטה
וביאה להלך קמה פולין כורד ולכונה וחלכן בילה ירש
רשה בו. וגם גרעיני חמתה שרומים עס אשה פיק נדרי
סוכ לביישת.

## פרק ו'

בקעעת העין ונקת
ואבט ד' פרופ'ונדישאש
ואוקלו איט איגוש פא

ארישואש וואגווים וודאגה והיגין, והדרקיית היה
לעין בה תגומה ככדה קשת התנועה בעפף זולה הא
האשון ווכיגן כמנוח האישון. והנה סופק שקעת
אנשים קרה להם התחלפות שניה העדרים קקור חזק וחום
זזק יוקרה לעין אשר בצד הקור שקיעה וקטון.

## פרק ו'

ברikhאה לואל ובליש
והידיטשאש, הדרדות
הא כולה תקזרה לס

לכמה כבנתה וואל סלמה לחילוות. ואסם סבה
בלחויות כי אם תהייה הקריית כה רבת השיעור ו
והידיעה זכה ובקריה הנחווה לחיור ושהו בשיעור או ש
מעוטה תהייה העין במראה. אך בסבה אם לא תהייה ה
הכתנת חולקת. אם הלעות הוכיוכית תהייה כבודה
והקרדיית מעושה והבייאית רבה. תחשף מחשך הים
ההעומקים. או שתהיה הקריית שוקת ותהייה העין כ
כדמות ח links או הסבה כבנות וואו הענристית. הנה אס
תהייה שווה תחייה העין בכמה כחיוכיות. ואם תהייה
ריקה תהייה העין זוקה. - והענристית משיבה העין דקה
אם בסבת העריד במשה כלו והצמה כי בתחילת צמחתו ל
לא. ויהיה נראה הטעינה אבל היה ירוכן. ואחר
זה עס הכשון רישוק יוקו. ובשביל הסבה זאת ייוו
עיני הערבים זרקים במראה ושהיל הוא קלאר והזרקות הז
היה ימלות נמצעת. ואם להתכת הלהעות הנמשך
אהויר הטעין אם היה כמבושל מחר כמו במרה צמחת
שויות ללהות שמחה לחיילן. והזרקות הותם עס
יובש גורכ. והזולים ייוו עיניהם אשהלים ווהזקים
לסבה זאת היא כי הקנים ירבה בהם הלעות הווינני ו
ונקר הטעב. ואם שווה זה כראה נפל ביצירה. לא
שהענристית ישוב אליו אחוי אשר לא היה כן.
ולפעמים ייהו
יהיו לחיות הלהעות אשר ממכו נברא. ולפעמים ייהו
לא אחד משתי הפנעים. אם ייקרו בשרש היצירה ייודע ב stil
הראות ושבתו. והזרקות יש'פּומָה שבעית ויש כמנה
מקרית. השהלות מתחרשת כהתקנת סבות הלהעות
והזורות ווהא השהלות
אשיות כמו שחשב זה אנדקלים. או היה העין הדריקה. מ
מווקת כהעדרו והאשות. אך הוא כלי הראות. וקצת
הלהעות ייקצר כהזרקות כירות. אם לא תהייה הזרקות בש
בשכלי פנע. והסבה הזה כי הלהעות קשתה בסבת
הבריעית מוגע העברת המראות בכאר להנגדו. ובגב
במבהידים. ווכמו אותה שתהיה לעכירות הלהעות.

וכן אם תהייה הסבמה לחיור הלהעות כי תהייה רחמה נכן
אין רואו לתחנעת ההבשה האשנית ויצועה לפגיש חס
הבשה נחשבת. ואם תהייה הדריקה בסבמה כמעוט הלהעות
הכצרית תהייה יותר. רואה לחיור ובישן כזומם ללה ש
שיקרת מתנועה האוד לחיור המעוטה. תירידיה כנ הלה
כי כמם התנועה האת תלא מערביה. הדבר כהו שלמה
כל גלארה כה שיקח בחשף אחר. ואסם הלהעות
הוא בסבמה הלהעות תהייה ראות בחיור הלהעות בסבה שהי
יששתן לעין שוקד ותנועת הלהיות לחיור הלהעות
היה יותר כמנועת במענטש. ואסם הלהעות בסבת
הכנית תקprotect דרעות חווים.

## רפּוֹאָת וְ

הנה כהו כחליים כהילה ב
בכג' כנובג' יישע ב'י'ש

שישוב בדכד ויכורו ו
או ויקזק אנטישמי אצברתי משקל ב' וַז' פירדשאש ז
כדי זוה ככפודיה ו下载 אנק.
עשר בז כהן זוה יתונתח
זוה וערפאן זוה יקזוב הגל בשוהה יקלה.
הנער עצמת ויכרנו כה כה שוהה יתור הלא ותנ כטחת ענט
השועל. אויקזק ענכי השועה ולקסוט טורתי
בריכני משקל טנו זוהם מעצם ו下载. ונקזש שומשמן ב' ענט
זיהום ושהשח ו下载. ונקזש שומשמן ב' ענט
בשקל זוה אירור בישול עלי אשה כהרה עס שוהה ויהו ט
וכמה שגנה ששה שירפתי הלהוים ווירוב בשרן טריה קיוק
תבקר האזק כו.
וכובל בה עד שאמר שוה ישאיר אשה ותהלITYS.

וכובל בה עד שאמר שוה ישאיר אשה ותהלITYS.
ונק פופ' הלהוים שוקים.
א' ויקזק אנקסא עס
ששית חלכ מעצם יוביה. וכבי בשקאל אוק ענטסא כו
נסטישת וויקזק כנמיה תצמה.

נסטישת כנמיה תצמה.

## המאמר

פֶּרֶק

בענין העצמים והנלה אליים

## פרק א

ככדום כענף וְאַ
חומב הגדות הלאות פ

העוד כהכ ותכני'ם, הכמ' הלהוה, הלהוה, חום בלתי כטוי,
ובר קהה. זה ימי שוהיה הדרות בקנא'ים מעט' ח
והתנועה כלתי בתקת ולא ידיג המתרח.

## רפּוֹאָת וְ

תתיניה לנקות הרש ו'ה
וצד העין כמה שיוועת וחליש
שנ' בקעריס לנקים כה

כמחו' ותודר הuccה ורוצית הערין ויצירתה כמי'ים
והכמ המלועים תחתת'ם. ורשה שער העין ברפואה ל
לקחיה מאלול ווצי משקל ו'אששא פישטרא. ו'לעצם
תסף עליו אלזם ונקור כ' חל' הלה' הירדה נבון
שהיה כה שתואל ישו אתו בו חומץ אשה שקטלא.
א' אסבם

אשטא פישטרא' עס ניסר' ו. הרפ' טונה ליה
בכללה ח' ובלשן כ'י
אנשומא אפ' חסלא' ח' ערב

## פרק ב

["מאמר נ", "## פרק ד", "בעיכי העפעפים הוא חוץ חולי נטשך איר הגרבו ולפעמים ירושו הוא", "הרטות הקורות על העצעף. הרפאתו הכחולים הקוקים כן אכן לא אזור דואן אנשי נגרוני הטרדים שרופים ועשויית הטרץ תמד וזרחיק הין ורב יחוכך הרבה בכמקול. שיאף האדום הרך, ואסנים החכוך בכוסי לפעשים יעד וימשוף.", "### פרק ה\nהNXUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJUJU

["ספר אופי פון", "de grandine", "## פרק א\n### רפואתו", "שלא ידבק הענף העליון על התחזון זה ייהו אם לגוד\nהוא ונדולא. **ואס צמינותת בשיד ניסף היה או שהתחיל\nאו קיצה הגדה לענף מהין שכרה.** **הבריא עליו לא\nיניח איזה כולם שהיה להדבק הענף העליון על תחנתו.**\nולפעמים היה כל זה טקינית העצלים הדביכים. הע\nהענף.", "הברד ובלש **בראנדו הרוא**\nלהות עכה כהכנת תית\nהענף דומה לברד.\nיעשה עליו טיהה כזוהמת ה\nהבוור תולדו **ולעמים**\nתוסף עליו שכן ורד ושף", "הכטן וכרק קולא או ירדה בארכיניא שחק בחוכום ות\nגלבנים ואפר או חלתית ורטית ארסאלומוס הנזר' בש\nבשער השועה.", "edolo\n\n# פרק א", "השעה הוא\nא\nאודיאולו\nואו", "|(בוסא) אוכיה נראית ע", "על שפת הענף דומה לשעתה כתבנתה וליהתה בבר\nהוא דס בבר", "### רפואתו\nיפאף בהקזת וששלל בנירא\nכפי מה שדעת, **אזר\nבתקד דבר כן שנאלן יריכ ב\nבמים וווטה בו הכקום כי הוא טוב כאד\nוועילהו\nההנותות החכות בחלל. הרמס וקמה שעורים ולבנונים אוב\nכבינה שהוקה יזיף עליו וההנותות החוכמות בשן בזבבים\nקיצועי הראשון אוemi שusy וויזן או וd\nדאל ורשן אוem תורים א\nזלבנונים ררכה ויהוזרו הווד ויונחו על השעירה ורטית א\nאאדיישדש ווארו ווקד ל ENGINE וd וd וd וd וd וd וd וd וd וd ו

["פֶּרֶן אַפּוֹן", "זבי הארגנת השרוף ששה זוזם וצואת התייש ב דרום, ושתק ויעשה כחול ויבחל בזבומים שיסר ראשם כגבוי או ישוף הלוזים ושחק יוולש בשומן עדים או בזומן ד דוב וזרמה בו המוסך כי הוא עס זה משיח וZA צומין השער. ועוד יוקא כחול חלק ופלט חלק חול. ובליל הנה רפואת השער הזה אחד מחמשה פגים הרכז והחרז במחט ולקצר העפף בחתך ותלישת השער הבוגע העמיה. ואבנים הדבק", "שתנכייהו ותצורה וכצטכי ושרף הגדור וציאר ליצר האחר יי השער ויווש השער בנקק המהץ ותציאר ליצר האחר יי והודק וס יוקשה להכניס השער בנקק המהץ תשים כנ בנקק קצה שער אשה ותציאר המהץ באותו הגד וארז ת היבט השער בנקק המהץ ותציאר כן הגד האחר ותקשר היבט השער עד שיטאר כנ עניבת כן הגד הפניט ות ותשים השער בה תוציאו. אם ישטאר להזיזר המהץ בקבק אחר יי השנות הניצאה כריב הנקב ואינו א אוזז השער ואמל החגך שתהחך כקים עצמתו כהפעף והנה צוו צעתם שישועה מבקדש הידוע אינא אנקא ושהא אצ חדות העין ואחר חבריאלו ויצכב בלי ספק עליין בששר נוסף ושתווה השער ולא ינינה להוהף ואמנים בחרה היותר כנכ שווה במחט עקים ראש לן ראשו ווהחר העפף ותכוה מקום השער בו ישטאר עוד יי היל ולפעמים ישטאר להזיזר המהץ פועמים או שלש ולא יש ואסנים המורצה והתלישה", "המונעת הוא שתתלוש השער ואחר תשים על הקיצ ההוא דחפאות המזועות מ' הציחו השער וכל כן על העפף כמה שנאמר בלוחות הרפואות הפשוטות ועוד אמר זה ב", "בשער הניגר אחר זה.", "הערז הניגר יולד", "מרוב לוחת מעופשת", "תתקבץ בעפפי הע", "העין ורפואתו נקי הרש והגוף והעין כבה שידעת.", "ואזר תעשה הכחולים הוהים מהכחולים הכנקז ה עפיפים,כובו באסב'קינז ורשאבי וחשאף האדום החוד", "הירוק החוד. ושיאף הבירא בולשת וכל כן אם היה", "שם דכעה או קידה מבקר הלהיות. ואם לא יספיק יראת בתלישה שתילש וירשה עליו על מקום צמיחתו וום", "קפוד וכרר' חמא לאן וכרת השררים וכרת העזים.", "לפעמים תערבו או הדרדות והדכים בקשת ולקז מ בסה שיאף בקששת הדנים ויעשה בעת הצויך מוהכים", "ברוק האדם וומתח לסבול העולו הצ' שעה", "כבודר פואות השותשות שתחר מדרית קפוד וכרת חמא לאן", "קטור בששה יוחבר ברם הימים ויעשה עוגות.", "כשטור בששה יוחבר ברם הימים ויעשה עוגות.", "וכמה סטנור וסוקף וכל כן קוף המכלים וס הערנע, אך התייש לא תולין. דן הנתחן כמפרשה שמה", "שעוד בזעפרא, וממה סטר בקן בשמה מרת הפת אפר א בשאר הארצוניק ובסריה תישת הברת. כל שכן אם אין שינם במדידת שעל השע עד שיכתשה, ושבו יתור יתור יבנ.", "ואס היהי חס צדף היהי יתור יבנ, ושבו יברע הרכז בזרוק האדם בתכלית השומ וארף שיאיב הרכז שנותס העפף כנ ארצוניק ובלן כן עס שילע ה החורף שרופים בחוכין החזק. כל קץ חס בתי", "האריספוס כ' אם אוטר בזומק לא יצט בתי, בקד השער כנ", "עכפעיס,\"", "זה כריב אירוטי", "ואראו שנטה ליה סיק' קרא ווסיכו לן חלקי ששה. קצף הים וובע חלק ישק ויזורה על המוס.", "## המאמר הרבעי", "ככד הראה ופעלתו", "הנושה דואות ופנ", "האה אם שיטייח ותכ", "כלל גלו וועט וט", "בל ייהו א' ליכני כבי ליהו או א' חליגן עלייה ויהו הרציה כ' א' איזו כנור במחסן למחב ותבנה, ותליש וסבצ למחב ותבנה, ותליש

["אכד ד", "ואזו השיה בסת הכהימה היה בשכן מונטריה והונן הצבע ארצים בה או יתין להלן יתעריכ בה או גנוב וכש ויהוכ יוקה להוכל טן לענביית הקничית.", "או אופס דשנים בריטש הזרמים בריאים או סתנים או שטכסיור רב שטר בהדרישות או טראה זי ביכנס בהם כמו שיקה לברקיית נירקים כמרצומים. או בחולי הטרפף מאוד או אופס תראת טבע כונו ששה קהה לענביית ותוספי בהדריות והקבוע לאהר המודק ותוראות ותתבירות הזרמה הוראה, ולפעמים חדש נובנו וחסום בהקבוע האור והודן היחויות או שתורקים מהם בסת אכול שקהד ולא יתורג האור לעבור אבל יעבור בבת אחת העברת שלמה על הקדישת או לצמישת קרים עליה כמו שהוא בצפון או נפירה וענייورد בעריקה ובנו שהא בסבי.", "ולפעבר כמו אם יצר יתור טהאורי בטעכ למה שניכר מ בהכמת בש� له.", "ואש שיסמה סתימה למתה או אכלתי שלמה כמו שטהרה ב בעת ירדה את המים ואהנו בקבות השארים החופים כלו כל שער. ואמם החוזה בסת הלהויות אכנם הקיחית שתשה לעצמה וכמה תתערב או שתוחק להתרק ותישום שתתק בקרוק אלוה ואמרים הבהירים. ואמם תכלה למעס בהדרה או לחיות וארמים יזיקרבו בה, רשבנו בהדרה כי האנשים והקוטרים העשרים הקהיבים ח והיצועים ייקו כל בשן הפנימים. וכל הגרגרים הנח הנופרים המערבים איזם בקבות האמ者. ואמם הרכנית הנה היזקה במטרת בלתי אישנית אבל אמם תתקן במטרת כהן שתן בקרדיית וכמה תמצה עצמה כן השיו בשה תשייד עליה כמוך בלתי שה, ואמם הנופים נגע ההוזה בסת העצרה ההן יוקה לו סתימה ויקה לו מודריה.", "אותו זי אמונ הלהווה בשנוף כן הג על מונ כליל הרגל. ואזו שיהיה בשנוף המוחה הנה ששהיו שאר החזורים רעועים עס כי כה נקלה הצטב ב", "והענין בישום חנוכת הרגל, בישום חנוכת הרגל, בישום ח

ספר נ. אופן ב

## פְּרַק ב בוכרון

דרכים יש
הנוקים לד
לארה

אנסם הדברים המזרים ליקות יש כהיו פלועות רישום
תנור ויהו כהם מזנות ויהו טסם ענין העקמת בזומת
אנסה. הפעלות והתגדרה כל כה שינב כמוכסב של
הרב ואוון תערין על הרכבה. קידמה הכיתנה הרוקב
בהפנינה אך האצעית קיראה בה בזועלה.

כל ארה לבייש וליהו באזות שיטין עד כה שינב בטעי כל
שייתר ובל כל יוקה ורב מה שינב בטעי כל פאר
שעיזור הדם. והדברים הכלוים והדיטו יוקידים
והשרבות יקזון. ואנקה האצט. שנקה האצט.

ניזקית יצר שמעוד הלהויא
הנה חומם אלי.
אם איר עומר לתחי ארהו

שהיה אחר החבל ונתנ
והידריה בק"מ
והבבביה ההיק ויהובק

בנוזר והחנה קרני המציעה מתיד ברעף, מוט
וה: חנות הנות הלהוים וההרופים המעלים אומל
שייר לופ האצט. הין העב העורב ורבג'ל
והוים הכבדים שמחות

הברוב נינטת

אל עס איר ויהו ליהו
לופ כלא עון ליהו

והא שיכר הלהו יב

בללה. לארה בחל כהם ויהו בלאות היות
נעבים אולחנות הרה ועבו וברוזה כה שיכה יעטר
הבהLEY זוזה וארק ונקני האשון וניישב ית
הבראים וטעקים ביוגרבי זוהי על סנטור וו
הרואה ביארינו.
והפעמים חניה העלה האצט. חס ותיה בשתף האצט
הלויב עין בעמה ותיה כהיה בשרפ
היה בתנאות שארידים

אם היה שס כרמיה־קיה

הספאליק וטנוגס
וירעש וני ברוקים ונטים

תשמה אatel.
ונקרלו תועלת בו ויווית קום המאל כו מועס טינ
אך יש תומך. ונהפאות היות
הבגנוס להם שריקה כבר העוים בפוסרי המקב על ית
הגלילם וביישום תק כה שייח תועה זיוו ליכ ומש ו
והפל אירוך ויבר בז.
והפעמים יזוהי על ירומכט

בעת הקבוב ולקב על האד שלן.
והאלה במשה
�ני עיד זה ומועיל באד.
והפעמים חתמת חחית
דכחת ווקה כהם שדה וכפלאר איר שדה ויטס
השורה התהווה ו Erlai כה כהב ותלה בתנור לאר
ובריין.
ואחר יוק וסוכן וכנן בוכוות ויהיכר בו
וכן ככ הארכת.
כן השאר ולקב אינק נריכים שמה יחל בז

והאר ייש עליו כהיוו הלהו כהמיה האת ויהו.
פפלאר איר כקב אינק נריכים שמה יחל בז
הטררות גכ פלועלות ובל כך טרבות תשים הכבדים

אש חיהו הלות רקיקה עם חום וחכוך.
וכרכיוות
המועילות כמו העני זה הטררות אם ההיינה נפרדות או
כדרכות כמו כררת הקיא וגרית הרק והשיכוט ורהכה
והפר והדוב וחתיש והארחת ורכח והכנוגת והצרים
והשיגל וזאב והתול ווכיב הרע והתיש ההרדה.

ומרדת החבארי זה סגולה נפלת כאד.rig
המעילים שמן אניגריג שמן כרוע וגרנס. ושמן גרני ה
הלבר שומן ושמן לילי ושמן מנדארה ושמן קומ
קמיסלא שומן אקואן.

והכיהו מי באידונ
בעיל.
וכן הרפאות הטובות השוות לו שיטרו שפ
ושלשים ברעינים כגריני חנידור נגש סטריק ויהש
וישוק וויושף עליו משקל פלופ בלתי שורף ויכל בו
דבן הרפאות הטובות שינוק סטישת הרכן כן כת

כת ות. וכרץ הגרא מז ויבושל עד הצ'ה יום ויורם בעל
הש ויעור בז חציו דבש וויושל שמשו די פקף יועשה
וכן אם יוקו מ'י שנן הרפונים ויהוש כמש שני חודשים
בקיון וסוסן וויושבו כן כ' האלאן ופלפ איר ושל. א
ארכינק וישף השלארכינק וישחק הכל יתור וויוש
על היל' כנו שלשה זוזה ובל עוד שיהיו יותר חן
הו יותר טוב. ובן הטעיל בה אקו'י עם באמראן

אם ישחק בבחלים. והכיהו מי המצלים עם דבש
בעיל.
ואו יוק קירע שתכדונה נעחשת
והוכך בהגנשת ווייפ'ו עליו פט'ות בחלב
ושפות מדש ואחר ישחק עד שיחר יוכב בז.
ודע
כי ליקדות הלפותה אם יאכלו צלוית או כבושלות הם
במה שיחזק הרהות מ'א עד שהם כסידים החולשה חן
הגנוש.
והי כי אמר שאבדית בשר האפיה בiegוש
על הפנים אשר יבושל בתריאק או כ'ל כה שפישר בשער
הצרות ישמר בריאות העך שימן נבניז.
וכן
הרפאות הטובות לוקנים ולמי שיחלש ראות כ'ן התש
תשנושיש ויהו תז'ה זה תיאת בלתי רחוצה שמה הלקים ין ש
שעוד העווך ש'ן בלשבו יותר כ'ן התתיא כשעור שיאוף
תשהק התתיא ואחר יושם עליה ש'ן בלכמו ואחר ה'ין ו
ישחק וירונע.

ואז יוק קירע שתכדונה נעחשת
והוכך בהגנשת ווייפ'ו עליו פט'ות בחלב
ושפות מדש ואחר ישחק עד שיחר יוכב בז.
ודע
כי ליקדות הלפותה אם יאכלו צלוית או כבושלות הם
במה שיחזק הרהות מ'א עד שהם כסידים החולשה חן
הגנוש.
והי כי אמר שאבדית בשר האפיה בiegוש
על הפנים אשר יבושל בתריאק או כ'ל כה שפישר בשער
הצרות ישמר בריאות העך שימן נבניז.
וכן
הרפאות הטובות לוקנים ולמי שיחלש ראות כ'ן התש
תשנושיש ויהו תז'ה זה תיאת בלתי רחוצה כ'ן התתיא כשעור שיאוף
תשהק התתיא וחר יושם עליה ש'ן בלכמו ואחר ה'ין ו
ישחק וירונע.

## רפואה

שכר ויהי נודית המועלת

עד שהיא תשים העין בענין ש

של איזה ההכלה בגרת הש

השם.
אבן משק אכן בגאמס ואכן אנה האטכם ו
והוא האלום הלכן ואכן הדם הנקר. שאדנה ופודונג ו
ומ'ין כנשד מא הרק.
מורת הנשר ומררת האפלה מא
הלק ילקה מבנו כחול.

ואשיית הכסרק על ההא
פובל ולק ש'ן לוקים וראוי שיקשה פעמים רבות כי זה
מס'ך האדום למעלה וניעם צ'ד העין ו'להבר ב'ים ה
הזכים הארקים והשקיע העינים ב'ם ולפתחם כתובם
שיור האפט. זה כמה שישמור בריאות העין ווהקלה וב
ולגר ש'ן כבחורים.
וארוי למי שיתרעם מא'י האצט

ויזיקו הלהוות שיקשה קודם המבכל בשול האטנתין ו
וכבנגב' אשקויליש ולק כה שירך ויחויך הכותרות א
אשר באצטומבא.

["מאמר", "ההיוות, אך הכחיה בשכן בלשמם שנשבר כהו במעט\nאותי ויהיה בלא פלפלה, השלה שהשוקים כאבק מעיל\nמאד. אך האולם המתי ויהיה בדבש ובתי שומקר", "שעצם עלין העין זמן אפרת בעריל מ遣", "ויהויר תחן כוואס אין ייהיה בדבש בז כאליהם ומלאי", "ארכוניקא דנדי בעעל החוזים חמי הכvig ומוועיל הכחיה ב", "בהן וסנועל הכחיה חסידט שואל חבור משורח כהו", "ברע לערניזה, והבחינה בשיטף אל קלי מועיל ושיאף", "הננוגר ויעיל כמגנת ויכאל אל דרי וואטיניקש, אווקח", "ברתת הגדו חלקי פלפאל טני חלקי ארכוניקא שלשה חלקי", "וניל בדבש ויעיל במשהו כהנקי עזריק שני המאיס", "באל נארה כלומר עזריק", "יום זהו וואל שלא דנה וביום", "והבתת רקיקות הרוח ו", "ומענטו וניתן עם אור הוםושבש ומקקן בחשך", "לדנעכיס היהוד מבתל אל נארע מעוטה וויאיה בחשך והצל", "כלילה וביום ויעיל בלא רפאתו התוסת בחרטיה ו", "ועבכי הדם", "והדמוניות והחרמות הימים", "הדכוניות והמראות י\"ר", "ניר וואל אמן", "םר כוניסים באור, ו\"במה זה דבר לתי כהביק בק\"ק הקריית ונייה הדקרים תבאים והברר ההוא ייהו אם כהו", "לא יומן כהוון בנתה לביום אך שרשגנה ותחזות הראות", "והיוות זהה כהמנת בנתה כלויה, ופושר וראשון שהישאות אם ייהו חוק יישג", "במצע אופל שלא ייהו כחנתית הכמות אבל שיהו בפי", "כגדר ויהו, ופושר וראשון שהישאות אם ייהו חוק יישג", "בהן וקבורם כהה האור לא יטמעת, אם כהו כהו כהו", "ברשושה הארי אומעטים אשר לא יכען כהם שום מזון ובעס", "לנומר, אאל שאלין השנים, תימרו כהראות אשר אין", "בתכלית הזכות, ואכ膩 ונתדמ למי שהוא חוק וחודשת", "האזר אם שיחו ככתנות ולא שיהו לחיות ו\"ואות", "שיהיה בכתנות הוא שיהיה על הכתנת הקניינד רוש\"פ", "נפסר מאד שנשאר כגדרי הוא ווייאולה או מרדמ או עכמ", "או זולת זה, יתראה עד כהו ויתראה עד בעין ככפנים", "בדרך שלא ייהו כמביק השקים אשר הוא בו, ופסתר כפי", "שהוא כמחוז ושהיו כהה אירור הבקה חווים, וירא בגדירים", "בשעור שלא אין כחנאים נמצאים מהיתן זהות האזר החלקי", "הקצן בקב צחיזו ותחצן העכניי, ואכ膩 און צו שתהיה", "ensi חלקי הלאות עצמך או יתורק על שני חלקי אם שיהו כרשתה או", "## פֶּרֶק ד", "ואס שיקדה להלק מכנור על מזון ישנה מראהו", "בהיקוח דל לא יבנה אתו השוער ככמת בשבכל קורז או לא", "להלהתו או להולכו וכפי אותו השוער כמינו יתבאר בו", "איכוכיו, ומדדך האוריות הוא שסם יתערב בז הלהות", "הרתקה המההיקה שישם אותה כנראה החלק וחכאיית", "עבה בלתי בחוקה או כשבי יובש מעכה וכקант כהא", "אך אם ייהיה היידור עליה כהמה שהוא זוהו לא יכנע אם", "שיהיה מקרה בלתי נקבע, והיא מטין האדים הערוים כן", "זנוף כלו או כן האצטום או כן המוח אם יהיו דקיס", "והיווכו וכלו כהו שיהיה בנכולים ואורק הקא ואורר הכבע", "ואס שיקבע כה וויבשר במים, והנה יתחלפו הדטונים", "האלו בשועריהם כי יהיו קסמי או גדולים ויתארפו בעצם", "כי יהיו עכים אווריקים נסתרים, ויתחלפו בחרנתם כי", "יהיו רפ\"פ, ל'étפעמים יהיו סטומים ועבים, תיחלפו", "בתבניתם כי לפעמים יהיו נגרגים והיו יתומכים ועבים", "זבוכיים והיו חוטים והיו שעריים באורך", "בהכדלים והמותות אותות כה", "נשאר על כנהג אחד ותבנית א", "אחד ויתתחבר לאדם אך כן כריאות שאותו מכל יישמש", "ואזנו שיהיה בנתה הקניינד יתדה עלינו", "אהרו כלבון, וואת שיהיה בנתה ארצית כהה יהו", "בנורתי זולתו, וואת שיהיה כמסה כמ קדמת או כמחמת", "והמ שיוודע באודב ותכן אם תעצה הקדנית כרושה\nבהרמה כהבה אין נחירות בה משמש צד כן האופנים, אחר", "שיהיה דבר קיים אינו נוקל ואינו כובן לחיי חניזה", "ואכנס אותו שיהיה בנתה אידים כהאצטום וסנופף ויעור", "זה בנתה שיתורע עס המעלים אידים ובת חלז ויעור", "העכvé והודא, ובעת התניעות וסבוב וירשח וערוכבו וואל", "תוקים על ענין אחד אבל כוקף ונדח וינו איחו עכף קא וואס", "אהת אבל היה בשתי עינים ראם היהוד בעכף וירשח וערוכבו וואל", "ואסטנAGES ותבכרה אתוניו, ו\"כם זהה שיקא והודקה", "בניארא וודקרוק הכוזן ותקון העכvé יסירהו או יחסרו", "וכבר ידעת בשעך הולשת הראות אותות כה שיכמת יובש", "הביצית או זוזה ראם ראית בבריאות העין ושלומא בבעל", "המדמוניות ששה חדשים הנה הוא כרוב מיושב ושהלו", "הראות עד שירדו המים בתכד אלי לא יסר בהדרדה מעבור", "שהשה הולשים, אך אם ראית הדמוניות יסרו ישובו כנספים", "ונחסיס דע כי ממים, ואראתם קיימים, אך", "זמנס ושאינם הוולכים להחליש הראות דע שהם אינם", "מיכיים הרפואה רפואה הדמוניות והתחלת", "המים הוותר רואי שבדמוניות להשתדף לרפאתו הוא", "ואותו שיבשר במים, ואכ膩 השאר זולת זהה הנה כה", "", "## פֶּרֶק ה", "## פֶּרֶק ו", "נ", "ברנאריס, פס", "לאריאת", "לנייש שאר", "לנייש שאר", {"bbox": [1134, 453, 120

["ספר נופן ב", "סיהיה כמינו מיובש אולי יועזב כמינו המרטיבים הידועים ואהיה מלחות ומותר זה כהה שאינו מיובש כמינו כה בה שיכרקן הכחולים * ואכנים המבשרים במים ראו שוחחיל לברתך הגוף וכל שנכן האצטומ * ואמר תשתגל לנקות הראש בערעורים ושאיפות ומיעות ולקנים הענטישים הנה יתד שמה בקנק יוקה שהם היהודעת וצידר שנקבים ככדלות הנזעתם הנה יופוד כהם תנועת המים וכל שנכן אם יזיו נופלים למשה מהעצב ונקורבתו * ודע כי גרא פיגרנה היא נודד התועלת הזה כמא * ון גרני ההוב ומאותן הרפאות תופל בהם סינטוראה וקושאי מיים * וכבר ידעת כשרי הראש נקי הראשון מה שראו סיסםך עלינו ודאי שהיה הנקוי בגירא פגרא וגרר הזהב על דרך שתיות רצופות כאד ותכופות ולא יצרה הרפואה והכדנקות והכחולים המנקרות אלא אזרה הנקוי ומעזיל בהתחלת המים הקזת הגיד השריוני אשר באחורי האזנים ודאי שתתזוז תחלה כרפאות הרכות כמם שונר כרכש ושתן וכده כה שונכר כה הרדה הבנוראה מזיל לפי ש彌יח ותליד כירידת ומסה לעיגיו * ון שיאה שכנą, וכבר נאמר כי שלמה תעלוקה על האדעים כזועיל בהתחלת המים, ון יועזיל הכחולה בזראת אלכמם כסיד המים ובתתם ושהו בתכלי * וארד תודינ אל הרפאות המורכבות משלאפן ומותר וביצואו בו * ומהו סנפאן שלשה חלקים אשא טכידא אליכורום ליכן מא שעה עשה חלקים בדש שמה קוטלים * ומסה שואו כנסת מארלעך בדש ויכחל בו * ושאא אצשטאטיקאן וכלי טני המרות הנwanerot בדער חולשת הראות זיוזר הזק כהסיביהם שיאו המרות בטרסן ון כחוז אולמואס והבחול הנזרב ברקח סטר * ס\"האפה או רפואת ארבייאכוס בפי ראינאג * או שיאף כנוראה ונסריז ורכסומ וערמאכור ושמן בלשכן מזיעל בו וכמה שנבעיל בהתחלת המי שיקוק כררת פר' על ימים בריא הגוף ויוושה ככלי נחשת ויעוב קורל לישעה ימים עד עשרים ואחר יוקה כן נירא וערפרא שחק וכרת הסלואפה המדברית יקמ שלמה ע"ל חלקאשה פטידא חלק שנאפתן כה חלקים מירא שלמה ע"ל עשרים וארה יוקה כן נירא וערפרא שחק ויכחל כו * ון יוקה אליבירום הכל וחובר חבר גמרן ייכחל בן * ון יוקה אליבירום חלקי ויהרוכו כנ"ל בק"ל, ו"כ"ל בק"ל, ו"כ"ל

["## **מאמר ד**", "לא ישגח כמינו מאוכה, **ואס יגיע בשליפות כigh הנגלה**. **והתיכה הזמת המешמה לפעמים נופלת**. **לציד בעלה ולייד טמה**. **ולפעעים ודידן שהוא זה** **בעצם**. **אצעק הגקב ושה שיקפה** **יהיה מגולה וازה** **ואראה מכל דבר**. **צדייד ולו** **דיאר מה שבאמס他又ת אכל יראה** **בכברור או**. **צלב ובאר זכי** **ואל דואר וידמה** **לו חסן**. **ואסנים** **התלפילה באיכותה** **הנה פעם בעצם כי** **והיה קצור קיק**. **זך לא יסתר האור** **והישמש**. **קצצת עכ מאד**. **ונם בטראה** **כי קצתו זהה אוירי הכראה** **ונצצת במראה הגן וצצית לבן**. **וכדארה פירחת**. **והליבר וקצית ברכובי וקצתו שחור וקצת אבגר והייתה**. **מקכל הרפוא** **מצד הכראה הוא האורי במראה והליבר**. **הגדולי הנושה אל האירקות** **מעט אל הא>Gבר ו>מרא**. **פרוג'** **אמן המ' הגג' ו>הירוק ו>היעזר החזק השרחת**. **והרכומי לא** **קבל הרפואה בקייה** **והיש כמיניו העבים**. **מן שלפעמים ישוב קשה מאד עד שיצא מדר המים אין**. **לרפוא** **הויזר מקל לרפוא** **מצד העצים הוא הריק**. **ואשס תביו ותעשת עלויו** **בצבעך תמצאת ותפח מה**. **כיה וואר ישוב להתקת** **וכת הלהסיד בגדיה** **א**. **אפפ שתמורת הנסון זה** **ואל כמה שיכובל** **המיס ו>קש**. **ולפעעים תסח אותו בפנים אחרים הוא**. **שנתח על העין** **כון ותנפיה** **בנפיה וחזרה** **כמי תגועה** **ואם ראית איזקדיה** **כן**. **אם זהה העצמת ל'ארת העינים** **כוספה** **הרחבתlla**. **והלה שיהיה אחר נפיה** **או חולי מוחוי** **ותיחדש** **אחרי ין**. **יקשה רפאתו**. **אותינו ואותות גמבדים** **כמס המ**. **הדמונות הנוזרים** **איס כמסת אother**. **כבר בארנו**. **ענינים בשעה התיונות ושתתיד עשו ענירות נגارت**. **וא** **וכן כן** **שהיו באחת העינים** **אם תעצת תזדוב הא**. **והא** **הארת במים** **לאר** **תתרחלה האארת** **ככמה** **כי הסכה**. **היא בהתחזות** **הזה דהיהית חזרה** **שה איהה** **שה ייהעץ העצומא**. **אל האארת בחוק** **ואם תמצהו** **סתכה מאחור** **ל'יעבור**. **והיה** **האר ברוב הענינים ורוב הענינים** **תחרח העין** **הא**. **הארת אל** **אם ייוו** **המס ו>קז העניי** **ואם לא** **תיהו סט**. **סיממה ובתתפישטת** **ל'חיה דבר** **כזה**. **>רפוא הנה**. **כבר ראיתי אדם** **מני שהגיע לתכלי**. **והכי כבר**. **נתחדו בו חמים ו>ויפא** **אצמו בהרקות ו>שמירות פ'ו**. **בניטוע המ' ו>הנה** **והנהתק בטרקים**. **והטרבים ו>סידופק** **בע**. **בצל'וים ו>מלומדים ו>עשיית הס'זולי** **המתional** **כמדקיק**. **והתחייל א'לו ראינו ל>הוור בination ו>באמת** **כי אם ישוב זוה**. **הזך בתחללו** **יועיליו** **בנוגה** **כי אם הגדה** **כיהי עלו** **בע ה' חנלי ו>הוין**. **והתשמיש ו>תספק** **בסיוד חצי ה'וים** **ו>ירוזיק** **הדנ' היפרירות**. **והשרים העכים כ'יור**. **ואסנים** **קיא הנה** **ואל מועיל**. **כי הוא** **נקה האצט** **והו** **ומ' ביהוד ל'פיש**. **וכבר**. **יודענו** **כלל רפאתו** **ברפואות בשעה הגדומות ו>נוכד עוד**. **והס** **שוקו ברגרי** **לבר קלופים עשר**. **חלקים נומא** **חלק ישחקו** **בשתן הנערים** **כלת' כיבוגים** **וי**. **יועיל ל'מים** **ולחולשת הראות במים פשורים**. **>רעשה**. **פ**.", "בכפלה מ' **רק'**. **ריצ'**. **אשה משקים**. **שלה ארצוניק**. **ב משקים** **דב' ד' ספק**. **ישאה כמינו חחל**. **ושחק במ'**. **שהומר ו>עריב עס** **דב'**. **וההווה כהאה** **ינק** **כמינו חצי**. **unde** **שקל טוט** **בסיום** **הענין**. **עד שיתכד**. **ו'וישא כמינו**. **כחל**. **ונם ברית תח'**. **זק' משק'**. **שקל פללה ו>ברתת הכורם**. **מ**. **ס' עני משקים**. **זפר'**. **שקל ארצוניק**. **צزي משק' א**. **א' ארצוניק**. **לן משק'**. **שחק כל'**. **שומ' ו'וירוב**. **בדש**. **בצרת**. **והיה** **שיהה כקב הע**. **העכ' ו'ויר'**. **א' כהנ' ו'א**. **אם**. **יהיה כטע'**. **הנה הוא משובה**. **נה**. **ואל**. **וא' יותר רע**. **כזוהר דרעות ו>לפעעים**. **יל' האל**. **סבתיו**. **>ויש כוון בקצו**. **>תוקב'**. **הקב ו'וירש**. **הצרת או**. **הסתירה**. **ואס לות**. **כמאתה הענבי**. **כ' הצדים**. **אל הא**. **ואכזע ו'ויר**. **הקב כו'**. **כמה ש'ק'**. **לנפיה בשתמכל**. **כמ**. **ונגר'**. **תוחח בצדיד**. **ס' אינט**. **זוק ה' עביצת ו>תומש**. **ותהיה**. **תבנה ל'טשה**. **ל'הירקק**. **בנוג'**. **בלייש**. **אותו כו'**. **בר**. **ברוב**. **כמה ש'ק' זה**. **כמסת העיכו**. **>זיהו**. **>רעוג**. **>ריכ'**. **>ריכ'**. **>

פרל נופן ד

מסוטת נגריס הכיויסים לא יכתים הנקרא קברוס

כמדידום וקרל מא משקל יולש כפי השומר
ואכן
הנהנה בקדימה ראוי שתקדם אליה נקוי אגף והראש בו
ביהוד, וילוק אם עשרך אליה ושתמר שאריה יהוד
הקדימה מוכבא הראשון כי יפוחד שיתחלד מוסריה בכתנות

ושלא יהוד עלור בשселו או שלא יהוד חזק וכהיר העכס
כי החרי והבעס כל זה כמה שיניע הימים לשלוב.
וראוי
שזרהיק היין והתשמיש ועם זה ראוי שלא תעשה הקהילה
אל אַר שועכו הימים וידכ כה שירה לרדת כהם ו
יתעדה עצמם מעט. והוא הנקרא השלות והתעסקות
בהם כפעת והקוה מזוק.
ושקוד המ公ם אַש יניעם אַלו המקיה כושפל העין ויהו
הנה יקזח זה מההתחללה וכשתרצה לקדוח תקים בעלה
הימים לינו בדניא הדריס ווהכונות הברישיבים המכבי
המס וירגיל דברים כמה שהוא חומר לבים ואחר יוקיד
ובכל כי המים אם ויווור רקקים מאד או ככים מאד לא יש
ישמען לקהילה וכשתריה לקדוח שתקד העולין העין לצד
המסק הפניטור וצד האף וישר על תחתני ההוא ולא יה
יהוד נגד הגלן ולא מקום השמש אבל במקומות חזק הא
מאד ואחר תתחיל ותתחיל עד השגיעה כהן או ככים מאד לא יש
שדי הכתנות עד שיניע כהן הנקז ויצע כהם כמעבר וחדר
והי כן האנטוגים שיצועו הקהלו ויכים בו ובנ הבוזן הנ
הנקרא אלמלה ולא אל קאליל עד פנישת הנקז להכין
אל הקצה ההוד כן הבוזן מעבר וישוב העולין יותר סוכ
ואחר הכניס הבוזן אל הגד

הגדה וורכח ויעשה בו המים ולא יסוד
המדידים עד שיניכר העין וועצרו הימים בא-header מהמקו
הבלתי פנין כן העין כלכלה
ואחר תמיד הבוזן
במקומו זמן אירך כדי שיוזלו הימים במקים ההוא
ega
ed
תוצאת הבוזן ותבנש אַש כן שמו
והנהה עד תכטח ו'אמה הימים לא ישפכו או צי משפט
ונשייתם לצד אחר מחרדה צלדי אשר ויטו אליהם ותפז
בהם ו'אמה ראית המים ויכו בימים אשר יתועסק ברופאות
תחזיר הבוזן בנקה ההוא בעקבו כי הוא ישאר כן שלא
יתדבק ו'אמה ויוויל אל הנקב דם ראוי שתעמסו ולא ותizah
תינית אל העין הגדולה חלון ביצוי
ואולא טל במוך וראוי שתהדק ותקשורת העין הבריאה גם כן
ושלא תתגוע כי יועדה העלולה וישקוד לישן על העורף
שלשה ימים בחשך. ולפעמים יששר להזיזר פעמים
רכות התחלבות הזה ושמירת העמידה והמצב הזה והשכ
והסכיבה שבוע וזה אם יהוד שם כוסר או כאב ראש או
זלחת זה אך המוסר היא מחייבת ענין הקסירה הגדוק ו
ויפונה
וככל הנה הנכון שיעמד הענין על המצב
הנוכר עד שיסור הבאך ולא יותר הקשר אלא בכל שלשה
ימים ות氦וד הרפואה ו'ראוי שונח עליו אחר התרת
הקשר כי ודדי חמים או כדי חלפי או דלעת או מי ממה זה
הרועה וכיצועהWOOD. ו'יש לאנשים דורך לקדימה עד שיש
מהם שיפתח למשה מקרניית ויצאו המים מכנה וזה סכנה

כי המים אם יהיו עכמים תצאת עמהם הכיצית

בבטול הunicות, הנהפסיל

הראות נופל בכסות חלמתה

הראות אם יפליגו ושה תעין

אך אנהנו אמר כראש ונאעזב מה שיהיה בשתוף המוחה
זוהוינו כי זה כומ כמש,
הנה כבטול הראות יהודא אך
שהיה זה וחולק העין הנהרא יבריא בעצמים או יהודא
והנה זצם פועג נפגש או סתפשה או דר כמכב הסכל ומ
כה שירן בכנכם, ודרבים בראשונה שאם יזוזהיק
העין הוהיגוים ברישים בעצמים אם שמעס פוע אחר
מצד אירן בלנה נראה למקן עלייה המה יהודא אם טשקב ע
על עניין בבריאות ווהו שיהיה שמתה כימית או זה
הסציטה איננה שסכל אכל בZHבצק הנכלוב כלה ירעד
בחולו ונהם לובוק יקדה לו בניגב אירוק או וורסם בע
בעלה יוחזת בעצמה או נסוך ללהציאה תקווה לתקו
הנוג פניש שאו מה שבארדה ומש קשים או שיקילאר
נתשה או שיקי קניינית שתור מככבות הנקבק או מע
שנספ סגנה שלא היה סגף לה לחיות חלו רואות,

ואל ירוכי נוגר יקיהו ליהולות וגבורה עליו מזד

ואל עסומף וואו לה פדורה תונוכו העין בשנויות
כבריא אשת חלז לא קלא, וואל לא יהוד הנקב בבריא
אם שהגיע ככר ההתקהות בקלה שמה שילן לתקו ליהוב
המסר המניזה ווהכית אמונת הימים והתקהות
והצרות ווויות זה כבר וחרמים בשעריהם, וואסמה
במה שיהיה ב Chest חילון זה כמה שילן לתקו ליהוב
באותות הניכרים בשער הימים, ו'אנסג המה דהיד עשוינו
הנה קדיש ו'לא יישת שטשח ויעידנו, ו'הא יתספלה
ואוזן אז תאמנד שיב בעקב ומדום חמה, ו'הא יתשה
כוכב וענטה חומכמ שטח אט אומטר ו'שיש שמה מזומ
קה א'וה יהוד חילון וחיזר ענין טרובה מאה הנה הלהיה
הא רטמת מזד, ו'הא תיהו העין כיבשתה ההיהיה
שהודית ו'הא תקד לארה הכהן או נפילה כהכלשה
העלן תחלה ו'אחר תמשך אַהה קעשתה ובטול העין או
האמוד שהצבת שבעין בכתכ

פֶּרֶק יָא

בתנינית ליניזון, וּ

מה שיויה על חומר הגד

והערז ווהדוות ומבשר פן

פעמים רבות כפרנישין אלא אם היה בכתיב הפענט
ופרזה זה כמה ידידת

העין אם עשה ו'ה

והלוכן תבוק עליה

לפעמים יתחדש מהאר

הנוכר ווילון אם תמיד האם לישן כשל דא לא יראה ה
הדטרים או שידרם מקרוב ו'לא ירדה במרוק לחיות ה
הרוה וכשיעין אל הדרטרים כודר ש'ש עליהם ליכן

רפואת ראוי לשתימד העין אל המריא הירוקים
והתולתיים ותלתות הכראים השחורים

פֶּרֶק יָב

המדידים עד שיניכר העין וועצרו הימים בא-header מהמקו
הבלתי פנין כן העין כלכלה
ואחר תמיד הבוזן
במקומו זמן אירך כדי שיוזלו הימים במקים ההוא
תוצאת הבוזן ותבנש אַש כן שמו
והנהה עד תכטח ו'אמה הימים לא ישפכו או צי משפט
ונשייתם לצד אחר מחרדה צלדי אשר ויטו אליהם ותפז
בהם ו'אמה ראית המים ויכו בימים אשר יתועסק ברופאות
תחזיר הבוזן בנקה ההוא בעקבו כי הוא ישאר כן שלא
יתדבק ו'אמה ויוויל אל הנקב דם ראוי שתעמסו ולא ותizah
תינית אל העין הגדולה חלון ביצוי
ואולא טל במוך וראוי שתהדק ותקשורת העין הביריאה גם כן
ושלא תתגוע כי יועדה העלולה וישקוד לישן על העורף
שלשה ימים בחשך. ולפעמים יששר להזיזר פעמים
רכות התחלבות הזה ושמירת העמידה והמצב הזה והשכ
והסכיבה שבוע וזה אם יהוד שם כוסר או כאב ראש או
זלחת זה אך המוסר היא מחייבת ענין הקסירה הגדוק ו
ויפונה
וככל הנה הנכון שיעמד הענין על המצב
הנוכר עד שיסור הבאך ולא יותר הקשר אלא בכל שלשה
ימים ות氦וד הרפואה ו'ראוי שונח עליו אחר התרת
הקשר כי ודדי חמים או כדי חלפי או דלעת או מי ממה זה
הרועה וכיצועה בזוה. ו'יש לאנשים דורך לקדימה עד שיש
מהם שיפתח למשה מקרניית ויצאו המים מכנה וזה סכנה

["אומן ד", "וכמה שמהיק לאץ ושתר החוזים הקכסא והחלוי וכל טכנ\nהשינה על המחל\n\nפְּרַק נ", "בפניץ השמע * פֶּע שַׁמַּע\nהוא כמו נֶע\nשַׁר הַפָּלוֹת", "הה כי פֶּע כל גַּע הַל אַשְׁכַּל הַעַל הַהֹא\nדמינו הנה ביטול השמע. או שיחלש הַעַל הָא וּהוּ\nכדיינו הנה באזן שישמע מה שאינו נמצוא כמו כה סיקה\nבאזן כיעל צול והמיה ושריקה. ודע כי פֶּע השמע אס\nשיהו שרדיו ויהו החרשות או אצימת השמע או זוהי ענין\nתולדי ואס שיהו מקרי. וענין החרשות הוא זוהי ענין\nאטימת השמע כי החרשות הוא שיהו אל סָמָא כָּב נַב\nנברא פְּגִמִי יותר סטום אין בז הוחלîים הפניכים אס\nקֹל בְּלִיווֹת, ואָכָּנָם אַטְמִת הַשָּׁמַע וּכְבֹד הוּא אַש\nלֹא יָנִיג הַפָּע לְהָא בִּיד הַחֹשׁ מִמָּה וְאִכְנוּ רָזֹק שֶׁהוּ\nהַכֹּב כַּכֹּל הַכֹּל לְחַרְשׁ וְלֹא יֵהוּ שֵׁ חַל אַךְ אַע\nהַעֲצָב אַנְמִל כָּה בַה הַחֹשׁ, וְהָאִטְמָה הוּא כָּסְר\nכְּל בְּשִׂטְרָה בְּאַרְחִי הַקָּה וְהַק וְכָל יָשָׂרָי\nפָּעַם רָבָר תָּקֶר בְּאַרְחִי הַקָּה וְהַק וְכָל יָשָׂרָי\nהַשָּׁמַע שִׁפְעָת לְיַטְלַי שִׁפְעָה זֹרַי שֶׁכָּל אַש\nהַכֹּב, וְהָאִטְמָה ישׂ כָּמָנוּ תְלוּי טַכְעָם כָּן אַל וּ\nפְרָפָא וּשׁ כָּמָנוּ מִתְחִדְשׁ אַשׁ אַיְרָ וְכָמָּהּ וְכָמָּהּ\nכָּן קָרַב כָּן הַיּוֹשׁ בְּקִדְשִׁי הַפְּרָפָא, וְאָמֶן הַמִּתְחִדְשׁ\nבְּקָר חֲזָכָן הַאָטְמָה הַה וְקָבַל הַפְּרָפָא. וָאָכָּנָם הַמִּתְחִדְשׁ\nבְּשִׁלְעָם תִּהְוּ שְׁתָּף אַשְׁכָּל וְכָל הַתִּלָּת\nהַמָּוח וּקְצָ הַאֲכָרִים הַשְּׁכָּל וְכָל שֶׁבָּע הַתִּלָּת\nוְכָמָּהּ הַשִּׁינִים. וּלְפָעַם יִהְיֶה לָפַל מִזְחָד שְׁמַע\nבְּצַע הַשַּׁמַּע הַה יִכָּה בְּכָל כָּסָת הַלִּי\nהַמִּתְדָּמִים הַחֲלָקִים הַה כָּל אַחֲד מִמִּי רַע הַמִּתְהַנְּפַד\nאַו לִי לַי וְעַל לְיהוּ שַׁחְוִי, או אַדְוָכַת אוֹ לָבְנִית לַבָּנָה\nכְּל יַל וְעַל לְיהוּ שַׁחְוִי, וְלֹפַעַם רָבָר וְעַצְר שְׁלֹמ מְרַי וּבָא\nאַחֲרִי אַרְשָׁת וְאִנְזַרְחָ שֶׁהִּי כָּן בַּשְּׁלֹמִים אַחֲרִי\nשִׂפְלוּ בְּשִׁכַּע וּוְיַכְנָעַ בְּכָל עַת וְאָמֶן הַפָּעַל הַק\nהַכְּלִי בְּצַע כָּמָי תִּצְמִת יִחְיִית לִי אַו מָגֹל אַו מָוָס\nפְּצַבִּלָּה אַו מָוָס חָמָה אַו אַו קְשֶׁק אַו כָּסוי מְוָהָמָה אַו\nנַפְּה אוֹ תְפִיחַ וּפְרִיק הַכּוּר יִהְיֶה מַשְׁחִין אוֹ כָּן אַכּוֹ\nוְאָמֶן הַזְּהוּ בְשַׁבְּת הַמַּצְרַב הַיָּה בְשַׁבְּת גּוֹפִיִית אוֹ בָּ\nבְּשִׁכְחַ בְּשִׁכְחַ. וְהַנְפִּוִּית כָּמָּבִת אוֹ בְשִׁסְמָה אוֹ בְשַׁ\nנָצַמְתָּה אוֹ קָפִיאַת מָגֹל מָמָס תַּבְקָה אוֹ תּוּלַע.\nוְאָמֶן הַדְּצִינְתִּבּוֹ וּפְוֹ אַו חֲצָל אוֹ נָרָעִים בְּכָל אַו\nאַו קָפִיאַת דַּם נַל כָּן הַזֹּא הַזֶּן שְׁנַוִּי קָצִוּ וְשַׁמְּר קָצִוּ הוּא\nלֹפַעַם יִפּוּ פֶּצְאָם וּלְפָעַמִּי קָדָם מַע שְׁמַע. וּלְפָעַם\nקְדָה פֶּע בְּשַׁמַּע עַל יָדַך הַעָתַק", "לעִוטָת. * אם יתחד עַל פֶּע הַזֹּמַנ וּלְנוּ בָעַרְקּוּ\nוּטֶשׁ בעַנִּי מִים שֶׁתַּשְּׁכֶל בֶּם תַּקְנ הַחֹשִׁים פּוּשִׁים וּא זֶ\nיִיקִ וְסַמְּכַל אַוְשָׁתֵיחַ עַל הַזֹּמַן כְּנִי יִשְׂרָאֵל\nעַל אַיְד הַקִּי\nוּטֶשׁ עַל אַבָּ\nרחוֹם מַלְוַכְּנָת אוּשְׁתֵיחַ עַל הַזֹּמַן כְּנִי יִשְׂרָאֵל\nאַו שִׁקְבַע בַּעַד אַיְד כֵּה שֶׁיכְּשִׁלוּ בְּהַשְׁכְּשִׁים הַמַּתְכִּים הַמֶּ\nאַכְדּוֹקֶת הִיוּדים כָּאִשְׁפָּ וְכַלְיִלָּט וְכָמָּילָט וְכָמָּילָט אַוְשָׁ\nבחַם נַגְלָס הַאֹפֹן הַשְּׁלִישִׁי.", "## האופן הרביעי", "בעניני האזן הוא וְמָא אַחֲר * פְּרַק אַ\nבְּנֹחַ הַזֹּמַן * הַזֹּמַן וְהִיא", "הנקרק קָבִיקֶת כְּל שְׁדַק כָּל קְלוֹת וּכְיִבּוּס צָצֹלוּס\nוֹקֶק מִתְחִוּ בְּצַלְיוֹת וְאָכְלִי עַקְלִי וְעִסְכַּשׁ בְּצֹמֶם\nהַקְּמָה וּשְׁ כְּל שֶׁיִּשְׁכַּל עַקְלִית הַזֹּמַן וְכָל מִלְכָּהוּ לֹפֶל\nלִפְנֵי שִׁקְר מִמַּלְמָא, וְאָמֶן הַזֹּמֶן כָּל כְּל אַשְׁלֹה הַקָּל\nאַלְיִּפִּן וְלֹפֶל פְּמִמָּה הַזֹּמֶן הַקָּל הַמָּלְכַל אַבְלָיוֹד\nעַלְיִּמְזָה וְכָל הַזֹּמֶן, וֹקֶק הַזֹּמֶן, וְקָל הַזֹּמֶן צְמַק\nוְנָבַל הַקְּמָה מִצְעַד כָּלִפְנֵי לִפְנֵי הַצָּעַל הַשּׁמַע\nיִהוּק כָּל הַזֹּמֶה הַחֹשִׁישׁ מִזְכַּר הַצָּעַל הַחֹשִׁים וְכָמָּהּ\nיִשְׁקַש לֹא הַזֹּמֶה הַחֹשִׁלֹת הַמַּפְעַלָּת הַמַּלְיָמָה הוּא\nוְאִיכָּו וְכָשְׁבּוּב הַזֹּמֶה וְכָשְׁבּוּב הַשּׁמַע\nוְשַׂר אַבְלָה אַזְנָה כְּשֶׁל מִשְׁכַּל הַקָּלִית בְּעַנִי\nוּרְבֹות וְשַׂר וְאַבְלָה אַזְנָה כְּשֶׁל מִשְׁכַּל הַקָּלִית בְּשִׂטְרָה\nוְכָל הַשּׁמַע, הַצָּעַל הַזֹּמֶה כָּל הַקָּלִית בְּעַנִי\nהַמָּוח וּקְצָ הַאֲכָרִים הַשְּׁכָּל וְכָל שֶׁבָּע הַתִּלָּת\nוְכָמָּהּ הַשִּׁינִים. וּלְפָעַם יִהְיֶה לָפַל מִזְחָד שְׁמַע\nבְּצַע הַשַּׁמַּע הַה יִכָּה בְּכָל כָּסָת הַלִּי\nהַמִּתְדָּמִים הַחֲלָקִים הַה כָּל אַחֲד מִמִּי רַע הַמִּתְהַנְּפַד\nאַו לִי לַי וְעַל לְיהוּ שַׁחְוִי, או אַדְוָכַת אוֹ לָבְנִית לַבָּנָה\nכְּל יַל וְעַל לְיהוּ שַׁחְוִי, וְלֹפַעַם רָבָר וְעַצְר שְׁלֹמ מְרַי וּבָא\nאַחֲרִי אַרְשָׁת וְאִנְזַרְחָ שֶׁהִּי כָּן בַּשְּׁלֹמִים אַחֲרִי\nשִׂפְלוּ בְּשִׁכַּע וּוְיַכְנָעַ בְּכָל עַת וְאָמֶן הַפָּעַל הַק\nהַכְּלִי בְּצַע כָּמָי תִּצְמִת יִחְיִית לִי אַו מָגֹל אַו מָוָס\nפ

ספר נואמן ד

הייתה באחרית החלים ה紀ם
הראש אזרם סר הקהלה. ולפעמים היהיה הפנע שהוא כן
הבן הזה אם על דרך קהרה ש不明ור בעת תנועת הגבולים
ואס על דרך קהרה קיל שיהיה הוא בעצם דהיית הגבול
צצם ולל הנבזק כרבר דהיה היותה לצע האן והנתח אתו
שם ואכנם ב�ור ואל על דרך השכונן. ופעמים רבקת
הבסר הקהלה הזה בקיא או רעיפה. ופעמים יובשתו
השלול
אותו אכנסה כה שיהיה בשתף המה
הנה יודה לאליו הענין בחזשים האחרים והשתתפים השפע
בו והשתתפים כלהות התנועה גם כן והיהו דורה עליו
בההוראות שתוף הלשון וכל שכן אם היהיה באחרית הש
השרסאם ואחרית ערבון השבל
כזנים מודתם כמה שנאכבר בשני הכוח ופענין ושלום
מעברי השפע וקולבתה הכוכן מעבורה שלום השעף מקומם
ואס תיהה המבה דבילה או כורסא חכה בעקבות צענו יורה
על משפט קדמת יום ויהיה בה כתנה וכאב וewe
ודפקד. ואנסם הבאכ והכוכד הנה ישתתף בו כל כה
שיהיה כמורסא וסוגנא באין זה כולם שיהיה. וסם תיהיה
המסה רוחה יורה עליו צילול ויהיה ברתי נפרד. כהנוב
ואס ויהו שיחן צועכה עליו הכח עס כאב. ואנסם
הматיקה פעמים רבות תיהיה בלי בובד. ולפעמים תיהיה
עס כובד ואס לא תיהיה כובד ויהיה נגע ולא יהיה שמרוע
מיג אונס הנה הוא כן חתימה והנהנה הקדמת כורה ע
עליה. ואס היהיה חתימה בתפחה. וכי בה יורה עליה
הרפיקה. ואס היהיה מדרה יורה דהו דם קודמת
בהאן. וכמה שתהיה כרבע זון נפרד יורה עליה כאב
מצורר בעיתים היחו קרים יום. ואס היהיה קהה יתק בקוד
והתתגק בעיתים היחו קרים יום. ואס היהיה קהה יתק בקוד
יהיה בפיה ויחיוש תלהכות וערקטה. ואס היהיה שם
adle ירוש עס זה כובד ונא כהן בעת המגירה. וכה
שיהיה כי יובשת אותיו שיהיה אירן התעורה והעצום ועם
צפוק הנים וערין. וכמה שיהיה סבתו תזועלים יורה עליה
הבחנת הדנדון עס יציאת תזועלים לעתים
רפואתו נאמר תחלה שראוי שיהיה כל כה שינוף באן פ
פרוש לתי קייד וליא חם זה הוא מאשר כללו. ואיר גבדי
הענין. אכנס המכרי ראוי ש电机 החררות כמינו בפשלל
כי פעמים רבות יופלו בו השלושל בטבע. ויסור עמו
החרשות. במשנשעמים רבות יקרה שלושה כרדי ויעצר
ויקרה החרשות. ואס ייהיה שם חום כופלה. לבל איז
בכקרים מששמנים וזרתם. או שיסטכון ותחזר
עסנטוב. וקלפיון עס בעט מחוזן ולבול שנקד ודיור ויבוש
עד שיהיה לו עצם או שינוף בה מי Hödott או כי ענכי הש
השועל. ואכנס הווה נקקר וליהיה קהה יועיל בו כל
השכנים הימים שישומרים בהם קשטור.
וביחוד שכן
בלשמן ושמן קושט ושכן שקמך מרסה אפסנתין ושכן
קמיליא עס שומן בקר אכורת הפר או שכן חל בieleוש
בבשד קוליקונטידא או שروה. «并且 יועיל לזה שתן הפר
שוכרתי בשער הכאכים

אם כורם בו מיר ויטוי בו סטוח קשתא החומר הוא
כללו ארה הידר היותה הקירם אם היהיה נעצרת כמה שפ
שודנע מיהורקות המכללות לENV ו�הבינותדות לזרם. ונא
ואור עשתות היציקות שאר דינעת ובחודש שיבואו בו
על יבר וגבגرو, והתגעה היא חנקת התנועת כה יונ
הצקה החוזה באן וקולות החציניות חודת ולוופים
השים המשפך באן כדי שיועג אלי האיד בחלשות
המתכי ויעיל夾ם כל זה מחרת ורוא. ומסת אוט
קטור שבקן שבת ושמון עזוי ורטרתם. וכל שן עס
גלättם. ומסה שנותמה כה שוקור קשטור שקיל סלמה
זדני נישרי זוז ווצח אלייבорם זוז ווצח אינטמה כעונת ו
וייעשה מה רטפאות. ונאנסר ארה יש אליבורם לחיי
רבע זה ונאפי שלשה ז head ו. וסומק כונדילי ווענט
וקטור בשום חלקי הגל ינשי ואליבורם לא ארבמה חן
חלה יכלון בין וועשה. או יוקא אלמי וקטור וכד
קוליק. נטידוא ונאכונור ומדת הדר. הנה נוכשן
צנין ו�ס אנטש פישטרא והנה דגון התנועת אן סט
האכמך או בלויה או סהישת הגנף בלויה ולו שן אס
יהיה שמה רטפאות ותיכים. ו. וברכ ומסה כה נישוי ותמה
החרדיד שחק באנגים. ארי תוסף כה נישוי ותמה
הים בה כועל. והאליבורם השחור ובריטו מונול
והל כל שן כרדה בזעיס הרובן ורדי שן בקזב כרדה בזעיס
כיא ירדה תגרי גנפר בזעיס חל כה בקזב כרדה בזעיס
שסיה הורע היהיה המבה מוניה ון הרוזה. ו. ושה
מסיקור כה שכן שבת או לאר וויילן או אשהפיא
סיליקא נקשטור אקף אפומטינן. אס יפלה הרוזה
והיה בכתיב יונש ורוא. ו. אס יפלה הרוזה
פתאס הנה יועיל לוי מים שיתבש בלו אס אפומטינן או כה
סדויטת שיוורדה בה כררדה הפך נרברת שבקט א מרתס
סלה אשה או כררדה הפר וסכן ורד או אלייבורם. ב
יב. יבישל בהכזב או עזר לחייה. ו. הוהיה ואחרת מא ריש
הנה יועיל און וומ הצלין ו�ס מיר אוקטור עס נייגנול
בשכן ורד הוהיה באהירות השטאס בוגרתי שטחן א מרתס
בו לרייקא כגרה פיגריא וארה ינוף בישור בזעיס קסט
לבדו און שן כנין או שן כה שינק בתקת וסכן ורד א. ו
קשטור עס לבר בשכן ורד. ו. כה הגרמים הבנוס סדמ
סיהיה בסטימחה וליהיה ורוז שיקד תורבר עשים וויס
קוליקונטידא עשה זוזן סרק אלקור שנזחא א
אלזין עשה חניז ויאכראינדונ. עשה וויס ירקי כה
חב כשר ושתה כמינו כשקל ות הרבר כראש בק
ההשא הומ כמוכד השימע וראביו ורוהו ורלוילן ו
והמייתו בסב ליהיה קהה וקינ הגדה כן הרפיה והשתופ
לכן זה ארה כני הגדה שינוף בזון נישר בחרוכ ו. וark
ונררת אצן עס שן זיזן או עס שן שקמ ארי בירת
אורי הגדים. בדש א ללב אשה נפלהות שטוחפת ש
שוכרתי בשער הכאכים

["לאס וקז", "11", "הנה הזרום ותבקסם וחטאם\nראוי שתחשו ב�טיף ב", "באן והא שיהו בתיו תקן הקור והחום * ואכנם אם תהייה המסה מלון בראש או דארו שתנקה בעילו הראשון בכן המלוז ההוא שאם היהnsd בשהקיו בלויה והרקות היות המה נקון הראש דיהו דבקה מופעתיו אז נגרי שביהר ידועים האם ההיה דבקה ומסתת צדכ האן אירוי שתעסק אחר השלושה כן בעשני המרכבים ההטפות החרכבים, ואחר יכון פנים אורות לדמה שרידק כן האין וסיה תהייה הסבה חום מופלג אירוי שרידק המה בכבבי הניברים הידועים בשער המהו ושויטף כאן שכן ורד פשר וחלכן ביצה וסיה יריה כקב חק יועור בקבמונא ולפעכים ייהיה שטן וואוילט עם קפפומא יותר כשקט האהב משכון ורד ברפּון שבין * וסומף באן השיאפים המשכישים הכאבים בעין בחרץ כיצה וכיצוע בו כי הלהכן ביצאה סנלאה * והחלב כבי עניין השועל ומי הנביה * והחלב יותר טוב מה שיחלוב בין שדד בעונג חס כי הוא כועיל * או יורחא מִל כראטק בשכן ורד וויטף באן או ירושלים יריאסיד בשן קרים וויטף בו או ירושלים שן דד בשלה כיצוע כח יוכם עד שיסור החומן ושרеш השכן וועהשה ההטף כי זה נועיל מאד כנ הדריקה * כן שן בריי הדלעת ושכן דלפיה ויכיצא فيه * וכן הסטודות החודלות כהברישטת הודעת מגכתה ועילה כן תבנהות המקריות כהון הנה וזרקקם כח כי הגלארב טוב מאד ככבו הענין הוהו וסחיטת הקבוס הלא * וכשיתק הנבב וחריקה וופוזד בכנו הקיצוע * אדיא אפשר זולת הכרבים ואזב בשון חלב ברק הרשן חס * ולפעמים יספוק השידלות בו הכניס שפופר הימונה באן כקוע בקמומ חמי חס שיכנס האד אל האין * ולפעמים ישקש שלא יצירק לוזתו ולא יצרף לכרדימים החוז ולחן שן דף אם היהnsd כנ בכושל כמים מה שירפא לאר * שיהיהnsd כן כמעורב הנה הpatוח שבהם שיאף כמאיתא עם כעט כאפין ושהק ויעורב בחלב אשה וויטף באן * וסיה הסבה הכנסת הימים יפאר במשר בשער שלו * וסיה הסבה קירות נקבעת בעומק או כהון או דארי שיוו הטפות מהשננים החמים כהן שן רודא וסכן שבת ושכן אשפיקא סלטיקא ושכן לביי ושן אקדואן ושן בלשמן ושן כרוע וכיצואו فيه כומשן שיבושו בו סום ויסינן או שן שיבושו בו אבכופורי ופלף וקstellen או איהא שט שערד דאנק במשקל שן באן או שן אחד מהשפנים החזמים המבוסכים * ולפעמים ישה יבעל הכאכ ההיה חזק הווי ויוו ועור ואין לבו * וסוה הסבה בו רוח ומה * ומה קי יועיל כו מה שנביר בשער צליזור והמה * ומה שזרנהו בשער כה שתהיה סבתו ליהה דבקה ויה שיהיה סכתו קור * או כמה שנאות", "11", "ושת פטמן כן טקזרא ורבך או איבובורש שחור או ל\nלבן בקעת השמים כל שן בשן ילי ומי האפסנה זל\nופי קלף זעון, * כן שן יכזבושל כו עיר שפ או נגרני\nלבר א ואכמrdi וקטור בשן לביי או שן בלשפ או\nפיטרולואום הוא פט * או אזק עד אל אגפא אוק וסן\nכדי שט אוקזות וסן שק רח צע אוק ירוחה הכל ויע\nדעשה מוה של הטפות בק וערוכ ו. דבש ליבני בשן\nכדי * & כי רעלי קולוננטדזלה וחתמת הילף והזיז\nזסן חזק כח זה מאל ופגוות משותפות מכרז בשער\nהאבים * יס. יקלה ב�ה ודר ומהנהו החכו המועילות מים\nבמוח ולח אגדרני לרד ומחנהו החכו המועלות מים\nחבים בכדוֹל בקמלא וגרג ועדי לבר ומנודנה\nואזדזא * בש ופּירט ונה זה חס לער צורף ושפּלה האזון\n& & & & & & & & & & & &

["קרן כמטיעה מים המים ויידבקסביבות האין ושיופף כה\nודא ואUTO מיבדש או קיצום וגבורה באצן ב�ן לילי אוק\nק שוטר עכמם ארי שידושיל בורו ווכון 'אך ננירי וחומץ ו\nשנקן ויד או סהיטת לוף' ואם יצריכ אל כה שהוא יותר\nזזקינה או במיא אבידבי וקטטור בשכן קושט או קושט\nיומי וארש ושרושיל ולבוגה. ונהגיה יעיל בה הנחית הדוחן והברל\nהבחומש, \"ואם תהייה הסבה בו צמחים ההן נזכיר זה", "עדין בשעד צמיח ה.זן. \"ואם תהייה הסבה בו תולעים\nנודל ס בה אזמה שיכר בשנור התולעים הגודדים באצן\nואס הוהיה הסבה דבר שנכנסה באצן כמיס אוחצין או כה\nשנורש 'ס' ו\"ס תהייה הסבה כזומא הכה שוקעת והיה\nככנית דקרובתה כהכוח אלא אם הקצרן מוגלא ותתכל גל\nואז אוחר הקהק וההגדה ראוי שיעשו הרפאות הכרכנות\nהוזיה והנקרות זכל שן. \"זקן שן ורדיד מכובל בחזוכן הניכר בר\nהדווה לישן, \"זקן שן ורדיד מכובל בחזוכן הניכר בר\nבראשטיונים ואזריזר פניגר ואחר יריד איר פשהן ורד\nשליש ויד ההלב ומד הלהל.אף הוא כמה שיווד בכמך העת\nהואת 'תוהנה נוסה בר שומשן כן הטשוק ואחר יועת ת\nתכנית הנחנות הכוכות בשכן גזון לא זה חום. \"ואז\nשיהיה השכן ערב וריהם עם זה פון ותגלל בו כוך\nברך בקנה כמכה רקלו ורושם באצן פה איר פה איר ויד\nודמה כחון במרכבים המבשלים, \"ואם לא היה הכה\nחזק אם ייעבור התחלה אז ראוי שיווד באצן שומן שועיל\nאו שומן אל ורלו או כא סאלייקון בשכן ורד וov אספיג\nשומ אגא או שומ וורוהה או אספיגנית משכון הריגול\nואגדא. \"ואם לא ליהה הכורטא חוקת החום יועת בלו\nרפואה לקיזה בשומן עיר ופכש הינו מעורב בזרקים שומ\nכדבש וידן מכובל ו属ישיו כ'הם בשרק וותור השומן\nוישס באצן. \"וממה שוהו יותר חזק כה וכושל בוזוון\nליסרטר סרואס א' אוק לובה ואכף רחמים ווג�א דפין\nכ' של של אוקות שן ליט שומן חזר או שומע עיר לה\nבריטורן שיטת ודע פטשת ערור הנכספ\n", "ילקח מה אספיגנית.\nצטטך אל המדרימה החוש ראו וועשו על הדרי אשר נזכיר\nואם תשנהה אל המוגלה או תחשו יריא שיעשתן עם ש\nש' ורדים או ש'ק קכמלה ו'שא כה ש'אכבר בש'ר\nואככמת אם תהייה המורטא כחון האין או היא מעשת\nסכנה ותרפא בקמה שעורים והתחבשתת הלהק כנקה\nפוזים טוב מאד. תארו, \"קמה פורים קכמלה\nואולש קמח שועדים ואדושאה מלירול וידק וינופה\nויוובל במים פופרי וויאולש ו'לעפיש יספיכ בענבי\nהשועל ושב' חל וקמח חסיד. ואסנת הצפחים הקטנים\nההווים באצן לפעמים יספינק העניין בהם בשול התיאנים\nבחשים אם יופף באצן או ש'תשים ככנו בה פתילה. \"\nולעפמים ישקט הבאב השפופרת על אותו הדרי אשר זכ\nזכרנו. \"ולעפמים יספיק בתרדה ושהקט הבאב כה\nשיזרנהו אדר יכרנו השפופרת בברק הזה, וכן. הרפואות\nהמשותפות לכאבי האין וכל ש'כ וaryוטים אל הקור ש'כן א\nאנפקון ירOUTH בז כנפסם או כרטיין או התולעים הנציא\nתהות הלהבנים או כררת דנ בשכן אנפקון או ש'כן ורלו או", "ספר ג'ואן א", "' איה דריהא או כורי או'ם ש'כ עדכ'ו ה'ו כ'וילס סא\nכד' א'ר מ'י נוראלה ל'הא או'ם ש'לדיה עלי ה'ריזה ו'קיזיט\nאו 'ש'לדיה כ'רישן ככשון ש'לדיה ב'ש'כ א'ר'ה א'ס\nנוטה א'ל ח'ור ק'ר'יה תוקה א'זיבר'ו כ'ל כ'ר'ת ר'כ'ש ב'ש'כ\nכר'ו עד 'ש'יחבש 'ש'גרה נ'סמה ו'כ'ה ו'אך א'פ'ה ו'ז'ה\nו'ירעשה 'הטפה ב'ו ה'ו פ'לופא', 'לפועמים קובד תזלת\nב'רפואות כ'בצסא ה'זיזקים באצן ב'עכשת ה'מירדמים ו'ה\nב'דר כ'ן פ'ליניא ח'לוב ח'לוב, ו'כ'ן ז'נונות 'זעפלהן ו'ע'נות\nכ'וב ו'אף ו'קטור ב'זעפלהן ב'חלב א'ס, ו'ד'א ש'אר\nזה א'לא א'ס פ'ריה ו'קיזה ד'היטב ו'אך א'פ'ה ש'קון\nמקשורה 'ש'קיזה ד'היטב ו'אך א'פ'ה ש'קון, ו'ד'א ש'אר\nה'הוז'ה א'ז ע'שה א'כיזור א'ד'ה ו'קיזה ק'ד'ה, ו'ד'א ש'אר\nכ'י ה'זיז'ה ל'הם א'ד', \"ואם פ'ריה ד'היז'ה ע'ת'ה\nה'הוז'ה א'ז ע'שה א'כיזור א'ד'ה ו'קיזה ק'ד'ה, ו'ד'א ש'אר\nמקשורה 'ש'קיזה ד'היטב ו'אך א'פ'ה ש'קון, ו'ד'א ש'אר\nע'ש'ם ק'ש'ק ק'לופ'ם ו'פ'ה ו'כ'ר ו'בנ'ה א'ס זה ז'ה\nז'עפלהן ו'נ'לוב'ם ו'מ'ר'ה ו'כ'ן ו'ד'ו ו'קיז'ו ו'ש'ח'ב ו'כ'ן\nו'נ'וב ו'ב'ע'ז'ה ו'כ'ן י'ב'ל ב'ש'ן ו'ד' ו'נ'ופ'ו א'ס י'הו\nש'ן מ'וגלא ו'ז'ת ו'ח'ור ו'ח'ור ב'כ'ן א'ז ב'דש ו'א'כ'נ'כ", "ב'לצ'ו ה'הו ו'תש'דיק, ו'ל'ב\nשונינש ט'יניש ו'ש'יכל ו'ת'ינש\nה'הו א'ק'ו ל'הו ו'ס'ה ה'דנ'ב ו'כ'ע", "פֶּרֶק\nה", "ה'הו א'ק'ו ל'הו ו'ס'ה ה'דנ'ב ו'כ'ע\nמס'ק ב'נ'ו ו'ויל'ו א'ה\nז'ל'ל'ו ו'מ'ה ת'נ'ב\nה'הו א'ק'ו ח'צ'ו ה'הו א'ק'ו ח'צ'ו\nה'הו א'ק'ו ח'צ'ו ה'הו א'ק'ו ח'צ'ו\nה'הו א'ק'ו ח'צ'ו ה'הו א'ק'ו ח'צ'ו\nש'ש'ל'ו כ'ל'ו א'ק'ו ח'צ'ו\nוא'ס י'הו ג'ס ו'כ'ן א'ש ש'ק'ה ל'פ'מ'ל ו'כ'נ'ב\nכ'ה ה'הו א'ק'ו ח'צ'ו ה'הו

["אומן ד", "ל", "נישי עשה חלקים ילקח עינות וועשה. וְכֹדֶשׁ הָרֹמָא\nהמשותפות בiegלות הכנסת המנדי. לְפָשָׁהוּ מִחְלָה אוֹל\nלֹהוֹ שִׁיהוּ בְסִתְחַבָּה אוֹ לָיוֹה שִׁקְדוּ בְגּוֹפִל וּרְע\nכָּא חֲצִי זֶה וְכֶסֶף דָּאָק וֹוִיסֹף בְּכִמּוֹ נִגְנֹאָה וְדוֹדָא אוֹ כִּין\nוכן בְּטַל עַל יַלְיָק וְכִן בְּטַל עַל יַלְיָק וְבַשְּׁל\nלִבְרָ, וְדִיּוֹ שְׁתַרְחַק בְּכִלָּם אוֹ בְקִצְעַס זְמֹדָת הַלִּיָּה\nאַטְרֹקֶק הַהֲכָמִים הַקְּרֹמִים בְּיִצְרָאֵל וְעִמָּךְ לַשְּׁרִבְק\nלְשַׁרְקָה מְרֹפָת הַמִּדְנַג הַמִּצְרַיְמֶת לְשַׁרְדָּה הַבְּרָדָה בְּיַה\nהּוּא כָּדָמְרִים הוּיֶר מִזְעִילוּ לְהוּ וּוֹזִיל כְּהַטְפֶּה חַל\nתַּקְחַ מֶּשְׁוִשִׁף בַּעְיִם צָנַד וְגרָגַל לִבְרָ וְעוֹזִין כְּשֶׁן\nשְׁנֶמֶּר בְּשַׁע הַהֲרֹשָׁת וְהַכָּבַד מְרֹפָת הַמִּשְׁתַּפְתּוֹ\nוְכֹל שְׁכֵל הַקְּרָתָ", "פֶּרֶק ו", "בְּפַרְתָּה הַמִּדְנָה הַלִּיָּה\nשְׁכַתְּהַזְּן הּוּא דֶּקְרַת הַזְּכַן", "וָעָשִׂית כָּהַשּׁיִלְמַד בְּגִנְי לְיוֹה טָבֹה עְרִבָּה וְשִׁמְחֹבֶת כָּן\nהַבְּשִׁרִים וְהַיִּרְקַת וְגַנִּית הַהֲמִיגָה אוֹל כָּמָה שְׂרָבָן כְּמָה\nהַאִכְלִית הַזֹּות וְכָמ יִזְכֵּי הַמִּצְרַיְמֶת יִצְחַה הַשּׁוֹעָר וְכִצְאָ\nבְּהִיא הַתָּפַל וְתַקְּנַב הַהֲנֹעָה וְתַקְּנַב הַגּוֹלָא אוֹל הַפָּה וְהָפָה בּ\nבְּעַטְשִׁים וּרְעִילוּם. וְהַזְּהוּ לָא יָכְנַדְּהוֹ שְׁכִּישִׁים\nכְּהוּשָׁה נַרְאִים לָחֹק אוֹ שִׁוּהוּ עַמְּקִים לָא יַנִּיע אַהֲלֵי\nהַחֹשָׁוּ. וְנָתְרָאִים יְרֹחֶצֶו בְּמִים וְהַזְּכַהַ בְּשִׁנְכַנְפִּין וְשִׁ\nוּיִצְחַ אוֹ בְּבַשְּׁל הַדָּבָשׁ עִם הַוֹדִרִים וְהַזְּדָ וְהַזְּא יִנָּ\nיָנַגֹּה בָּאַז כָּהַשִּׁנְדַן כָּמָה שְׁרָבָן אַל רָאֵי שְׁתַרְחַק וְתַקְּרַב\nוְכָל בְּשִׁמְחַה הַשּׁלַיִל הַפַּלָּא שְׁרֹפָה וְכָמ. וְכָמ\nיָעַלְעַל לְכֹנָבָל וְיָחלַזְהוּ כָּמָה שְׁלָא יָפִילַן אַל רָאֵי שְׁתַרְחַק וְתַקְּרַב\nבְּכֹד בְּשִׁמְחַה וְשִׁרְדִּים וְרָדִים. וְכָמ שְׁחִית עַל־יְזִיתִים\nבְּכֹד עִשְׂרָה הַטָּפֶה. וְכָמָם הַעְמִיקִים שִׁמְּהֵם שֶׁהֵם\nבְּקֹד זְכָן וּשְׁכַהַ נְשִׂכִּים. אָמָם הַזְּמַדִּים יִפְרָא\nבְּקֹד שִׁיאָ כָּמָה אָמְמָת בְּחַכְּמַ וְשִׁאַף וְרָדִים וְמִדְיָ וְוָדִים\nוְלָאָז בְּדָבֹשׁ וְיִזְשָׁב בָּאַז. וְפַעְמַק הַעְלִישִׁוּ מֶרְאָ וָהָזִמְק\nהַבְּוִרַב הַכָּבָה וְכֹל כָּמָה יִשְׂרָאֵל בְּשִׁפְתָּה מִי\nהַפְּלִק אוֹ בְּשִׁל אוֹ לָאָל מִצְחַי שְׁרֹפָה וְמֶרְאָ בְּשֶׁכֶּם וְנָתְקֶפ הַיָּ\nוְסְקַר קָלֹא וְבוּר אַרְכִּיִם וְמֹרָא וְלֹבַן וְשִׁעְמַק טַמֵּא אָמְרָא בְּשֶׁכֶּל\nחֲלֹקִים שְׁכִּים יִזְהוּ לַעְתָּה כְרֹבָה עַל בְּכֹד טְבַרָה\nבְּכֹד וּוֹזָב בָּאַז. וְכָמ הַזְּהוּ כְהַכָּב רַפְּא בְּסִג הַבְּרַבְל\nשִׁחּוֹק שִׁחְקִה רַבָּה אוֹ שִׁיעֹור בְּכָהַ שִׁינְכַהַ וְשִׁשְׁקִט\nהַכָּבָה הַזְּהוּ כְהַכָּמ עִשְׂכֹּת שֶׁקְּמַק וְלָאָז וְוָדִים\nוְהוֹעֵפָרָא וְלֹפְעָמַי שִׁאֲצִיִּוּ שִׁיעֹור בְּכָעָפָי וְפָוּי וְעָשִׂית\nדְרֹפָה הַקְּרַקְתָּה אוֹל רַסְמַי כְּלִי מְרֹפָה רָאַמִּית מִזְעִיל\nכְּאֹד כָּמָן כְּהַנָּה יִהְוּ הִיא מִצְוָס וְעָם שִׁשְׁכַהַ בְּכַנִּוב\nיֹתֶחֱבֶר כָּהַכָּמ שִׁקְטִי הַכָּבָל וְכָלִיס בְּכָלִיס\nזֶכְרַכְמַ בְּקֹד. וְכָמ בְּכָל הַכָּבָל וְכָל־יִוָּלִי\nשִׁקְרַת הַכָּבָל וְכָל־יִוָּלִי בְּשִׁפְתָּה בְּכָל־יִוָּלִי\nוְיָחִיד בְּכָל־יִוָּלִי בְּשִׁפְתָּה בְּכָל־יִוָּלִי בְּשִׁפְתָּה\nוְכָל־יִוָּלִי בְּכָל־יִוָּלִי בְּשִׁפְתָּה בְּכָל־יִוָּלִי\nוְכָל־יִוָּלִי בְּכָל־יִוָּלִי בְּשִׁפְתָּה בְ

["סבג אופן", "העורב והטרטונה כחלב אשה או קדדכאה ונטיר בה בחוברים בתאנים שוסר גרייחם וילקח זה פיתרויות דיע\nויעשר אד קניון הוָזָהוּם וּכְשֶׁא שֶׁאַר הִרְבָּה וּרְקָה כְּהֵבָה וּרְקָה כְּהֵבָה וּרְקָה כְּהֵבָה ו

["אָמַר", "הנה יתן הכנסת הכלי חיים באזן מחוזק האב עס שרש\nוהגעה לפי שיעור הבעל חיים * ואסنه התויל הנה\nיושח עמם דבגד *", "מסה שמועיל כלכל זה הטפת\nכטרא בה כי הוא משקש מ", "כד מתנעת עכל החיים ויה\nייכתית בקרוב וכל כן הפסיד", "וכן הטפת חסידת\nקשויי הכמור לבדה עס סקומיאם &כן נפרת &אצטראג\nווארישטוליוגיאה וקלקריס &כן.&כטוח שיטף בה הלתת בש\nבשר שור עליי &הנה יועPoor זה שונק שכן ויושם באזן\nוישב בשמש ומסהמישות &כל שכן לתולדו כמו סטישת ש\nשר קפריש וסניטת שרש אל פרצאד וסחיטת פאוניאס וס\nוסחיטת עלי פרונג וفسרסקים וסחיטת אפסנתין &נסט\nוסנטוריאה ופראש וסחיטת עלי ביטסם לחיים או אל ש\nשמשאר &ואו אל בקאם או עלי צונכר &כל כך אס", "יושיב בחומץ * וסחיטת קזאיי החומר וסחיטת\nאלכברורס לאכ שווו ואר פישימז אוסחיטת מודגנ בפ\nהaskה בקצת אלן &וכן סטישת הצנין &נסישת הבצל\n&כל שכן אלטאלכשאר או &זרז או &זוע בצל בבי הדרש &ו\n&קצת הטרדות &כל שכן אס יוחמו &בצוך רכון בשרן &וכן\nבשול קפריש לח או סחיטת או סחיטה תורוס &אל &לאו\nבמים פופרים או קושט חוקה &ישר &וישור &בצן בז &הב\nבתורע יותר סאליה יותר &זח &כמתה לתיע\nשינוק &מן &הץ ב &זזים &דער &שון &רד &ז\nוירובר כחלכן &ני ביצים ויוושה &פריש ויווש &בצן בז\nבצמר או כמוך &טוב &מיא &הזה &וין &שקוש &עליה &הע\nהעלולה &לד &וישן &ואחר תחצוף &תסphant &ציא &הנה\nוהתלועים בבים &וכו יוער &קזני &שומ &כ &כ &כ &כ\nסחיטת החזרה &האט &והאפכנתין &וכשוד &א &כ &כ &כ\nקלפת שרש קפריש &אכ &ריכא &אר &השטי ה", "במורשות החתודשתו\nבאזן .. אל", "המורשות הם סמן המ\nמורשות המתחדשות בכשורים וריכים &ככל שכן בשכורים\nוגדרים &מונראדריש &נקר &באדוש &נקר &צמר &האך\nולפעמים יגיע מחוזק מה שיכיב שימית לעתים וכמו זה\nייקוזה &רוכ &ע &רבוב &הכל &היא &יור &כמ &תמיתה לבה\nנקב &הכני &הנקר &אל &צמא &ך &היא &יור &כמ &תמיתה לבה\nלבהורים שאינה &כמ &תמיה לזרקים כי &תיהה בזקנים יותר &ר\nכה & & & & & & & & & & & & & & & & & & & &

["ספר ג'ואנטה", "המה בכה שיווקו כמי שדעת.", "נשלם האומן הרובעך ית.", "## האופן החמישי", "בעריני האף הוא שני מאנטיס, המאך הראשון כמענו בביור ונסוע ונהיה.", "בתחט האף נתחו חלון על נתחצ חצווים ותשטי", "## פרק א", "הערנומענטיגים ונקטים", "והזמה שנמרנו ושני מעברין כפרישים לא בדננת הניתחת חתך שני הנשים החומרים לשטמת השמים הכחך החומ�ים שם נקב כבחק נכמתה שינכרה הרוח וילך.", "ואש יכל מעבר ונסוע אין יריכ ונתוח הכלי אשר יופי בו והיה והם שת יתתפת ויה הידמות לשון טמאת הדא חל כמקומית חמה החולח ונתוח כחן חלוה וילך נקח הרכנות וידרכו באחר הנקדמים בנה חלוה וילך", "הלשתו החופות וציוחות כבענין הרוח בשופת האהיה והמונח צבעו יתגשין לשטור החוז הימטף במעני.", "והנה טופח בעת הצעקה ובת שינק האויר ונהו יש ונאכח אספאל ילך וטוד שטע החבר לישן.", "ואכזב תצוה אסף שינען ליה ונהו יתגשין בשופת האהיה ונאכח אספאל ילך וטוד.", "כשע הכהות, ואכזב הריח זהה ויאור כפרנויות כבענין או הלהן או לפסיד אדך, ויאור האיר לפסיד אדך, ויאור הרופא הריח זהה בשורש בתשה כה סתה ב באור על וידך הלהן איר יזדהו והפשות כה יתב כמעני הריח.", "ואכזב ככר זכרנו את האף חנויות הנוצות ורפAUTHORIZE", "שנwan חליין וסכותיו ונותוני ורפAUTHORIZE", "באיבת דדוי ישנ�ו", "## הרפאות לאף דע", "## פרק ב", "כש לא יוחא שיהה דרך האף כמו הערנומים הריחו לעם הראשון.", "ואכזב כה ישנ�ו בכה ותשטי רטנאות כנפי רטנאות, ונאכזב אספאל ילך וטוד.", "רטנאות יטפף כף ונאכזב אספאל ילך וטוד, ונאכ

["ש\"כ", "הראשון כננו", "ענין ההרמים, תחלין מהיר, בחלís\nתנאי, ותחזיר את חנוכת, ותחזיר את\nחנוכת, ותחזיר את חנוכת, ותח

["סגרג אוניגה", "ואלי השנים חזוקה הירוק במהלך שמחסר הדם, וכלם כבי שיפליג עליו הרעימה על סכנה כieselושב ושקו ויווולה זה.", "והגופים היותר החזוקים להכנה לרעיפה הם אוחם שעבר עליהם המכריז הרכניות, הרקן הדם, ייקבלו תנועת ברעיפה השה.", "יש לרעיפה את בכו הברק אשר יבריק העץ והשרטשים הלבנים והרכomaticים והאדכיים כל כך אחרות כאב הראשון ושאר בה שאמ שאנינו במקום שדברנו בחליים ההדמים ובלופיהם והנה יקבל מופת כן הרעיפה וענינה על אנני החליים החזרים ובלופיהם וכבר יכרזנו זה במקום הזהר זהיודף בה רופתה אكنם הגבוליית דכויצא בה הנופלת", "מעצמה היותר נכון שלא תתaspק לרפאה עד שתצר על עד שידגס נפלת הכח.", "ולפעבים יניע עד ארבע ליל וראוי שתצר בעת שפלהת הגדה הזוקה, ואكنם זולהה תרפא ברפאות העזרצות הרעימה.", "והווה בכתת הכנת הגוף אליה וטרוינו ראוי שתתביד להידק הגוף כן המדרות ההשווה דarge בזבונות וה verseק", "והקיזה היא מהדרים הוימר כשבושים לעצם הרעיפה אם יזקוק הצהך כן חצר הנכדי הכשוף וכל כן אם", "נפלה העליץ. ואנסה הרפאות העזרצות הרעיפה הנה", "הס אס חזק הקבירות ולא חזק הקורר והעבורה והפיאה ואס החזק התרה בדרิตות הנקרא נלודאטיש ונא חכים", "כווי אס רופאות שתיש לא סגודות ואס רופאות תחבר והמכו טריטור על האטד וערלי החבושים זכשה", "הריעה ואכ膚ה הקדמים כהן אופי ונקפואה וזרע גושקקאי וזורית וזרוע הזרות ולחפי ומי בוסר התריכים ותל קאללי ושלא השה כלים בלתי כבושלים.", "ואכ膚ם הטחים בדבוקות כהן אבק החרים והכף לUDENTה ונקטאר ואלו כש", "כשתשה כהן ראוי שתשה בשכירה ואזהה כהיהם לפ\nלפענים ייחדשו כצרת הנקרח הכשרשה ואס פולת חבא", "דעתי יתור חזוק כן הראשונה ואכ膚ם אוחם שת להם סנלה כלם כמו תואת החסונה ומי באדרון ומי נישת", "רפואה לרעיפה הקלה אכ膚ם ההטפות שיוקה כי כוסר התיכרים ואנקסאמה מא חצי אוקיא קמפוסר נגדיר לא יכיש כהף באף.", "וצמן תיש וקבכפורה וני כי הבוסר עם סחיטת הברתי וני, ונא סחיטת בוסר התיכרים עם", "זמן תיש וקבכפורה וני כי הבוסר עם סחיטת הברתי וני, ונא סחיטת אל קאלקי כמו שהיא בלתי כבושלת.", "הישן הכבדים המומלגים יוטפף באף ומי הכברה, ונא סחיטת אל קאלקי כמו שהיא בלתי כבושלת.", "סחיטת אל קאלקי כמו שהיא בלתי כבושלת, ונא מי הקשואים וקבכפורה ונא כחישת באדרון בקמפוסר אי ס", "סחיטת לשון השה עם טון חתום בקמפוסר או סחיטת ביטחן ונא אירוי שתפליג לשוף עליו והמים", "כמה הרועה ענהם, ומכמה שהוא נisserר בענין הזה סחיטת צועת החומר הלהה ונא ת רבי הדם כי הזר", "הננואר הכוחך בהתחיוך יותר מעט, ונא עשיית הטפות מבלושטיא ש שחוקות היטב בבי שטן השה, ונא", "כמה טש孙ור בן אופי ונא ראוי שתפליג לשוף עליו והמים חזק הקורר יקרישו הדם ונקיפאו בקרikutות מ", "חנ הלא, יש הגה השפות הגנקאות סעוט כתבות\nברקוח מזוללות מאך, ואס יבונ עד העליץ ישקט מיד ההבריעמה", "ברקוח מזוללות מאך, ואס יבונ עד העליץ ישקט", "בעילה וארו ותחק באף, ונא חוקה שידור עליי", "שיערב וארו ותחק באף, ונא חוקה שידור עליי", "שאר־ת ולקטאר ושער הארנבת ובלב החסן יבש איר", "רשב וכרישת הכר־ת, ובלב־ת־ה־ל־ק־ח, וילך יבש איר", "שנום־ת־ת־ל־ק־ה־ק־ת־א־כ־ד־ר־א־ס־פ־א־ת־ה־כ־ל־א־ס־פ־א־ת־ה־כ־ל־א־ס־פ־א־ת־ה־

["כָּל הַמִּלְחָת הַשִּׁקִּי", "כָּל הַמִּלְחָת הַשִּׁקִּי עַל יָהוָה", "כָּל הַמִּלְחָת הַשִּׁקִּי בְּשִׁלַּחַן אַרְבָּה", "כָּל הַמִּלְחָת הַשִּׁקִּי בְּשִׁלַּחַן אַרְבָּה וּמָצָה", "כָּל הַמִּלְחָת הַשִּׁקִּי בְּשִׁלַּחַן אַרְבָּה", "הַקּוֹחַ הַצֹּחֶז וְאַבְרָיָה שְׁתַמַּה מִד שִׁשְׁתַּחַבּוֹק הַקּוֹחַ", "הַקּוֹחַ וְחַבּוֹת הַקּוֹחַ קָדָם שִׁכְל הַחֹמָ וָלָא הִיא שַׁפְּת", "חֹמָ וְחֹמָ אַךְ כֹּשְׁתִּהוּ פֶּטֶף וְחֹמָ בְּעִנֹת אַרְבָּא", "שְׁתִהוּ הַקּוֹחַ מַשֶּׁעַת פַּסְמַס רֹצֹפֶת וְכֹשִׁגְעַה הַקּוֹחַ", "הַקּוֹחַ הַגָּמָס פֶּקֶת רַיָּא שִׁתְנַחַל עַלְמַת הַקּוֹחַ בְּשִׁכְלַה שַׁפְּתִי", "שִׁקְרַדְּךָ וְכֹהַ שִׁעֲדוֹן וְשִׁקְרַדְּךָ נִגְוּשָׁבּוֹ", "וְאַמָּן קָנִי הַמֹּצֶה אַמָּי כֹּלָי לַעַמְדַי כַּנְדֹת הַתּוֹרָה אַרְבָּא וְנִזְמַק", "אֶל דֹּרַא שִׁחְוס תַּחַי הַלֹּצֶה בְּקֹר הַקּוֹחַ אַרְבָּא וְנִזְמַק", "קְנִי הַמֹּצֶל עַל הַכֹּבֶד אַמָּה הַצִּיחַ הַדְּעִתָּה בְּקֹר הַקּוֹחַ אַרְבָּא וְנִזְמַק", "אֶל דֹּרַא שִׁחְוס תַּחַי הַלֹּצֶה בְּקֹר הַקּוֹחַ אַרְבָּא וְנִזְמַק", "קְנִי הַמֹּצֶל עַל הַכֹּבֶד אַמָּה הַצִּיחַ הַדְּעִתָּה בְּשִׁכְלַה בְּשִׁכְלַה", "וְיִתְיֶא מַשְׁנָדַי הַקּוֹחַ וְהַשְּׁמַלְתֶּה וְהַשְּׁמַלְתֶּה בְּשִׁכְלַה", "שַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ שָׁרַבְּךָ וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה", "שַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ שָׁרַבְּךָ וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה", "וְלֹא מִצְרַיִם בְּשִׁכְלַה וּמָצָה בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וּמָצָה בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ בְּשִׁכְלַה וְשַׁקְּשֶׁיִּטּוֹ", "וְלֹא מִצְרַיָּם בְּשִׁכְלַה וְשַׁ

["ספר נ. אופק ה.", "שהיהת בו זומלי באכר אחד הנה אבירות האהרים בטוחים\nנאכר כי המוכן לנהיגות ליהיוות הם יותר קרקות ומי ש\nשינו ליחותיו עבות לא יוכן לנהיג. הדרה וטעק הראש\nאם ייפנע הנזילה יוםף בה בכשימה. אותיהם\nאותות הנזילה החדה בהיותה כמאתיית הוא אודם הפנים ו\nהרעין ועקתת הנזיל ורקיקות וbiteום משוון ופעלים יק\nיקדה עבז קדמת ולא יקבל תועלת בה\nגבוניות יורהא אז הורות מה שירד אל הגרין וuletוחק שריפת\nוהדותו ורקיקותו עם תלהבות יישוש אם יצריא ריזה וזרה\nעליו ורקיק נוטה ליכוכמות ואודיה ויהיה סתסימת גם כ\nבן וגרגון ודנדון רחף. ואכ膩 אותות הנזילה הגדה\nהוא קור הנזיל אם היה באף ודנדון אף עם מתיחת המ\nהמצה וuletוק הסתיבה וגרבור ולפעמים יורהע עליו עובי היל\nהלוחה. ואם היה כגרין אז יורהא קור מה שינציא\nבריהו ולבנו וקבלת התועלת בקרחת אם תקנה לו.\nדפואותם דפואות הנזילה תלויה בכונת הסתר\nמן הלהוחה לנגד הסה פועלת הפרסמה הזרה. הלהש\nלההשוותה אל תנועה לצד ארה והלהקים במניעת מה ש\nשדרכו להוליד הנזלה כמו ותסתיבה באף ושחינים על ה\nהנהירות או כמו בieהירות הגיזי שערול ושהיני היראה וכה\nשנהה אלוה וvjודס ויכלו כולם צריבים להירד הנקבסה ו\nועיזת המלו מואכל וכמשה. והעטש ביזק\nבתתלת התחרשות הגיזים והזكمת כי הוא מונע בשול ה\nהליהות המניעות בכום אשר לא יתכשלו אלא בכנוחה ו\nעסם זה הנה הלה כושף אליה מזוהה ארים הוא אחר ה\nהשבול מזולע מאה שפשה בנקמת מהכותרות המשבוילים.\nוהעלון בנזלים ובקביה ראשה ליזן מלא הבשר כמאכל ב\nכי או זיכלא ראשו ושתמוך ראשה ליזן והירדה בקינן ה\nחקר ושריש כהצופני וכל שכן אחר הדרומיק בדדרומי\nמלא ורכפה ומלהווה והצופי כקבץ ומסה.\nוהמעיט שתית המים המקידרים בשלפ"ל ו"ל"י ב"י ו"ו\nוסבון צמא ורעב ויוורוור כפי יכלהם כי זה השר\nרפואות. והשלוש והוצאת הידף תועלתם במשה וועד\nבשלושה ארהיה אם יכיהו הצורם אליהם ולא תמהר להק\nלהקין וכל כן בהתחלה אלא ליבר של לא יסבלו.\nוהגזרה היותו כונה שלא יוקו בה היא התחדשת מה\nבהצופי ואם יוהיה שם שעיר מזועט הרקד על כל פנים\nצריך מעט הקהו חלילה מספק לעמים רבות כי אולוי\nיצטף לשנות פעמים רבות וירגלה משקה אם\nזהה בו תערוה ואם לא הסוכר אם לא היה שם תערוה.\nוהחוקים המושג בשושם המותרות ו贵רכו הדרי לכו מה ש\nוהשעורים בעבר. ואס"צ מא עס נזלה עקצה בעדו\nמרורה שהלהיזה נושה אל הצה ותתה בקיזה במיני הסכנ\nהככנכן. ולפעמים תורש קרחת ותנועת שערול\nלנהירות הזהה לא ללהיחות הראש וראוי גם כן שיכולו הצ\nהצמא ויישבהו במינה אחת כמשקשה פפאויר ו"ויס ו"ויס\nברשה שותה דבקות אז יקז כי השעורים ונקח קלי שעורים\nואם תחייה עם הזריזה ומי שיתutorו כי ה\nהנהלים בקיז ובשתו הנה הגרגים קוניאס הם הרפואות\nדנותר מועילות להפ.", "כזועהقد מזמנים מזמנים למשה\nואדר תשה מה שיסוק כן החנות החלהות והצעITY ע\nעם שמה של לא ויהע על המלו. יהודא ונהלמה\nיכנע הדשה בטרור ויעלה בטרור קידם הידר הגדה\nואגוי על כל פנס שומיכל להביע הראשה והשל של\nהברשות ולא ושכב גבוה בשינה.\nמהליה הוא בעשתת נקר תנף אם כמחה אס בק Lorentz\nואשלים כועaja הילוחות והחוג הגד החותק כנף חל\nהליהות לצד טה.\nאכ膩 נבדה בקרה או כפואית\nהמשלשות הלבנה מן הראשה בשינה ותוק\nראוי חיליה ותס.\nאכ膩 החמה שתשליד לקרב הראשה בכה שאה נקר כה\nכבו הנכת הגד וערב וקבכ בריקות נופי וופית ה\nמסי לעי הקצבי ותשחף הקצבי הנכת הגד ותנף\nוהאכה ויהה שליה אלא בשנף וואלה ותיניה כועק\nהרגלה ותישאר וופית וופית בקצבי הרגלה.\nהמקדשים החזקים פנע על הראשה ויהישן. בכנוח\nבה שתה כל קירט ו�שיה הלבניכן ל"ו.\nאכ膩 הקה שתה שתכל בישתיח כבדنג דינציאמה\nרחש ונהגיו ויהיו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב\"ו ב\"ו\nשיניע אל המוח ותשטור הראשה על העכן ויהו ל"פ\nשיבצם עד שהשה ב"מ ויהו ו"ו ו"ו ו"ו ו"ו ו"ו ו"ו ו\"ו\nהבנרים הטרמות בנים חזרים בברתית כפי ההש\nשיכטר ויהשה ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב\"ו ב\"ו\nקצביות בשמנים החזמים כשקם שתב וקצמלו אינוע\nהיוור חזק מה שן דואר ו"ו ו"ו ו"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו\nלברישק ב"מ ההסא ויה שבעדה ותבעת ותנף ו\"ו\nוהקצות ווירח"ן הראשה ב"ו ב"ו ב"ו ב"ו ב\"ו ב\"ו ב\"ו ב\"ו\nואכ膩 השמנים כפי ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל\"ו\nל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל\"ו\nהרגלה וועשרים על הראשה ו"ו ו"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו\nוכי"ו ו"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו ו\"ו\nל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל"ו ל"ו ל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו\nל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל\"ו ל

["מסטח למסה, וסשקה הפאומק הילוקה בשרוקה שושס\nבו כהן גורא וערפאן וחרתם כמה שנתחבר ב aloneק\nנאי永不 ראוי שינן, משקה הפאומק, אלא בתחליה שיכנע\nהנהזיה כל הזהה, ואבנים בה שכבר נצרע וירשך לירק\nלא יאות הששקה הזה.\nוכן העשונים בקנוק, וכן עשרת הירדה והם העשוני\nבעת שדקב בנהר, או שהשצר הירדה ויהם העשוני\nכם הסדרדום לירק, ולחליה יום, וכן קהץ לירק בעשון\nאו באהה ותערוכות נסן, ותקצת הקלו, אם יוחדה בבנ\nערור היה מנועיל, וכן עשר אל גומר הנקון קק, ון\nעשר הין או האalon באלן, הגדרים בלויה, ויהו, וסמה\nשועל מה עשרק בלבנה ויניגן אלונין ונדון וק\nוקושל ולבני, ואבנים הנתרחק וזרדים, הם לתחה טובים\nוכן הסוכר השבזד והפלים, והשועדים השروאים בהלב\nבקר סכונק הנקון מכין ביחוד, והסורי ותקפפא\nויסיון שארים בחום\nוכן יש חוחה על אגף והיהו מליכן ורדוי, וכבודה\nובאנג השעתה הצבעה כמו עשרת הילוקות וירחות\nדרגומן ורעז הבוטים בפניך שיתועב עשרים ברקיניות\nמדיד ותובנה בהם ושושל דבק וילא, דר לעומק, כל בנים\nלהויה נתקק וערשתה, כה שירק זה, אין שואל יזדק בעכו, ו\nדיבקתן, ואס תהייה הגזיה קלה, לא יאות להכנס לברחץ\nקזום השנול, כהן זהה, הימא, לא ייהה בזיה, אבל יכל\nתועלת, וואס להזיה לעצם, אך כהן שואת פהנה\nשעיקוץ הילוקות, וכמה שנגד כל נודיה, נחנה לטעמה\nבעשטי קרב, המזועה, על קתת הירף, ון בקבות על ה\nהיצירות הילוקות, בבעל הירן, הפנושים, הילדה, ציל\nהאף, ושבו זה במזון, אם חחמת הנה, טרחה החוזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, הזהה, בשן\nואולט, ותלאר\nעשתית החסן, בקצום, כהן רחמה, התחזה, בשן\nוהאף, ושבו זה במזון, אם חחמת הנה, טרחה החוזה, בשן\nואולט\nוהאף, ושבו זה במזון, אם חחמת הנה, טרחה החוזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קדחת, היחד, וירק\nשכ קדחת, ועשתית הילוקות המבכתות הקד者, והשקשים\nהאשופים, קהלים, ואסנבה קהץ כהן רחמה, התחזה, בשן\nואולט\nולקיזת, כי השנרים, בנו יואליש.\nוכן, כה-ן, בקבות\nלעשתית החסן הילוקה, באומטי, וקמח שעורים, ופניהם\nבה\nבהלב, התחזב, אם לא, ויהו קד

["סידר-封閉: ח", "בשחיקה עילא ישף רנה וגדיר עד שינועה ושרב\nבכלی נחשת והעפרת השרף הוא וערפאות שירית\nוראוי שיעשה סחישת הסיקא לבדה או עירפאות שירית\nכי זה נועיל מאד", "דנוזה השווים נתקשים\nכלייה, **אכנם בהתחלה** יסיקו שמן **זרמים** לבדה או **אשה**\nושכן **תרגלו**, **zlomer חזלה** **הזה** **אנספלה** **טטרש** **ולכ**\nשן כערובת **ברידר** **דנוזה** **חניכים** **ואס** **רחה** **תומכי** **גנוב**\nתשים בה **סיגר** **סנפכ** **וננעריל** לבדה **שן הוס** **ואס**\nאם **תזרוק** **העלה** **מעך** **זע** **היעשה** **אספאל** **רנאות** **האת**\n**וה**", "הארה סרושא ליטל ליטריגר שלש אוקות אנספלהת בשן\nשוזק והרחון בין ד אוקות. **דיששה** **ככון** **אספאל** **רנאות** **שינן**\nודחוכן ויעשה. **ואס** **תישת** **העלה** **והתחזק** **מא** **גלן**\nאספאל** **רנאות** **והארה** **ינוק** **לינטירד** **זומא** **אלס** **גוי** **שינש**\nכזה **אספאל** **רנאות** **בשכן** **הד** **וכוכן** **ויי** **תורח** **כמה** **תניש**\nהיה ו**סומריאול** **ונקלק** **ריזה** **וניר** **ש** **ש** **ע** **ע** **ש** **ש** **ש** **ש** **ש**

["פָּק\nאַמְרָב", "פְּרַק\nה", "בעשיות עד שיבריא,\nברצץן האף יותר\nוהוותד משובח שימלא\nב\nפָּרַנ\nאַחֲר\nיִשְׁתַּח", "במ COPYRIGHT המלוי מעט מעך עד שיתשהו, ואכנס\nדרכות המזיעלות בה הראוויות שושטכו על השבר הוא\nמעט אלנץ ועפראן ונאש וΝΙΡΗ וΝΕΜ וΝΚ\nזוכדוארטניז ויטן רופי ואלטיאה ולאדוניה ירışה準י כל\nאו במי התמרץ ואוליא אן חוגיז זכרון הענין הזה בספר ה\nהשב והחבשה", "פְּרַק\nו", "בטחורים והאנצנה ב'א\nאכנס טרחה הוא בשר\nג", "נוקף צומק, ל'פּעָמִים
יהַיָּה בַשְּׁדַי
לָכַן\nאַפְלָמָּה\nוְאַמְרָה\nוְכָמ\nוּכִ\nפָּרַעְתָּה\nיִתְנַק\nפְּלַעָמִים\nיהַיָּה\nאָדָם\nאַוְה\nחֲזָק\nהַכָּב\nוְיִתְק\nקָלָה\nשָׁה\nוְיִרְפָּא\nאַכְס\nכְּס\nאַוְה\nוְיִתְק\nכְּס\nא

["סצר נ. אומן ח", "## פֶּרֶק ו", "בעטוש העטוש היא תנועה מיוחדת כן האוד הנשאף. אם מדרך האף והפה, 'עטוש בעור כן האוד הנשאף' אם מדרך האף והפה, 'עטוש לכהון בשומר לזרימה וכמה שליה אליה'. והנה חשבו קצתים כיווחו לא יגמין לעטוש אלא בהשתנות הילוחה הנקזת או יוציאה באור הנשאף ואיננו זה מהרוי או אבל אסנם יצריך אל האור בה שהיה הנוף כלא אך בחומר באור ימשכהו בצד הליהה ושיזדזע האור כלן בתנועת עצרה הזהה והכסך תנועה כבדה ויהנער בכנף. להתרז נחזק לכה שאו יותר רחוק כן הזהה כחלקי חפיה לצאת היה עזר להחנער ולהעקר כי זה יישק איריו זעזוע האור אשר נלהאילו וישוב הכה הדוחה. לבער הליהה ולנערה ווהזיכם לצורך הליהה הכוקש בה הבושל להשקט", "לפנין, **ירבה בקדשות וביצועה** כהרבה עד שיפט הכה ויכלא הראש מנותרות, **יש עטוש שיעור בקדשות כתינה וארזוי** שתחרו לעצר, אך הוא כתין הפוקות המיקות בזיז עו, **יש עטוש שיקרא בההammת עיננות הקדשות**. והנה השבו אשי החודז וינא נלהשו בה **העטוש יותר נאות שביהנות ראשׁו שאיה נכה הזהה בבלין פונה לפגנים** ולא הפוך לאחור וaz לא ישתה זעה. **היה הילוה אם כענשה יוכיה להנער אעפ שלא תתחללו או תיהיה דוחית ותई כהה יוכישת** ו. **אדיית דאודים בראש או שתהיה עבה ולא שתהיה ככושלת**, ו. **אם תהייה יותר בה הה יורה על כה הכהיל חלך כי שיקרא לכות אין יכול להעטש** ו. **מי שיעשו לוהעטשים ולא יתעטש לא תקוה בריאותו כלל**. **והוא כמה שעזור לנער המותרות הגעדים ומקל הליה ויציאת השליא ושקט כבוד.** **הראש אך הוא כזק למי שיש כראשו ליהה תצרך** שתשקט להתבשל. **ואם לא כן יתמה כמה שלוה אליה ולא יגיעהו כדאגה שיכשך אליה זולה** והוא מזוק ו. **שיש בהזהו ליהה רבה או פנה ברפאות הכונעות הע**.", "## פֶּרֶק ח", "העטוש **בכה שכונע העטוש** ו. **ירבעהו שיעשה בדסם ו.** **ויקחיו או שירוחין הראש בימים ושפיכת ש"ב"ה** **שכן באצן ושכיבה על כר בחוזם יונח.** **חתה הערף** ו. **תורחת התפה ו.** **סומיק וכן הרחלה הספוג היכי** הוא ככה שי. **שינענעו והמחשבה והטרדה** לפעמים יפֶסיקו, **ראכן הנערין יקבלו תועלת** בقولות הכלו. **הבריאה שתושם ע עלาก' ואת"ה** ו. **תוקה קודם שיתבשל**.", "", "וישא או יוטו כאף, **לפעמים יוכננו בשכברז און וועצרו** ו. **והא רפואה כספאת לחליש**. וכמה **שכינחה** היפת העץ והאן הקצנות והיד ותוח קפיה האצלו והפהוק הוא רוט וע"י אשיוני לעלה וכנalg thetka ו. **וכן הצלים בכשנים רברטיכים**. **כל כך עצר יחל הלהים וכל כך** **והשקעה בשינה ולתערוך בעגמה**.", "והשמ"ה כע"ן האה.", "בעטשים, **האלברז הלא**.", "## פֶּרֶק ט", "דוקטור וכוניסי וּפּ **פֶּל** חורף מחוּרים", "או נפרדים וידוקו בנועה באף או **זוקה פלשי** ו. **סך טע** מעושן ו. **רדוא כדבדית** ו. **אללה** ו. **יווג עכ"ב**. **אומם** **בעטשים** הקלי א. **סופ**. **אם** **יוגע** **זוער** כ. **אדרי** **ריכרבי וידר** עם ציציו האכציע **והא** כה"ב **שעטש** כ. **עלו** המזון חט ו. **כיהיה** **כיה** **זיהו** **כיה** **שיק** **כן**", "פֶּרֶק ו, **דבּר** ש"מ **פֶּל** א. **ע"י** **ש"ב** **ע"ל** **ע"ל**", "הפראות ו. **קזק ע"ל** **פֶּל** **ע"ל** **ע"ל** **ע"ל**", "וצא כמנו ו. **דבּר** **ויהו** **כיה** **שיק** **כן** **שִׁו**", "## פֶּרֶק י", "בנוג האף **לפעמים** **זיהו** **כיהו** **ש"ו**", "לפעמים **היה** **כיה** **ש"ו** **לפֶּל** **ע"ל** **ע"ל** **ע"ל** **ע"ל** **ע"ל**

["## האופן השי", "בענינית חנה הלישן והא מאמר אחף", "## פרק א", "בנתון הפה והלשון הפה הוא אבל הקרב השפי", "והזון אבל הקרב השפי ומשתף בהנתת האיר אל קרב הלהין כזועיל לפלוט הכותרות והתקצבים כפי האצטובכאם אם כבדו ויקוil ללהזותם דף שמה הוא הכלי ובלוי לאבי הדבור באדם והלהדה הקול בשאר בעי חגים וה Gefשין מהשמיטים קול כן הנפח הלשון אבל כמינו הוא כמקדש השטח הנפים האצטוף ועור יצרה תחתון בערום בערום החזרה והצייר הוא השיב ובין טנהו יש שתוֹק נקדיים חנוב וברכד ידועו עצליו ומ\nהניכום והברנישים והלשון הירור בעולה לפצוח טוב\nהדבר הוא השהו נאיכו ורבה בתוכת קורא אצ שרוֹם\nבעילן יכלי לפוזה הדבור * ופעת הלשון הוא בשרד\nברן כנתכו וערקים קענים כפנימודיסים אוכויים\nכנאρאה וכהו ורדיש ונהם שלחנים וכלי עזבים כרבים\nהעצבים * יש ברן הערבים והערוקים יתר על כה\nשיהווב בברניצ ונהם שלחנים וכלי עזבים כרבים\nהמחכה הם כמכור הלהיר וערבים כמינו אל הגדני\nאש בשרשו ונקרא הלהיר הלהיר ואר שניהPUBLICים\nנקראם שהאר הלהיר שוטה לחיות הלשון והקרום\nהנקפת כהizable בקרום כה ית הושט והאצטוף * יש\nחתת הלשון שני ערוקים גדולים וירוקים ופרדו מהם\nהערוקים הרבים ננקאים שני הצברעים", "## פרק ב", "בחיי הלשון * הנה ייקר לחיי הלהין ייחשו פג", "שברטח זאש שתחלש ולא שתשנה לו/ מקדש ייחשו פגע בו בחוש המשוש והשתם שבו שברטח או יחלש או ישתתף", "לפעמים יבשל אחר מהושי זורתי אחזר\nכעס יזוהת המשמש בהנתכ החולי לחיי הפנע בחלוש\nשכשתי הבחות * לפעמים היהוד החולי ירוע מזון ולפעמים\nיהיה לחיי כנודור או קusן או הפסק תכנית או הפסק הנחאה\nשלא יתפשת או שאל תקקן או כופר חבור מרכב\nלפעמים היהוד חורכי כרכב באחת הרוסות ולפעמים\nיהיה הפנע בשגרת העצב המ myself לן עצמתו\nלפעמים בששתף החווה * ולפעמים יקובל מופת על מוני הלישן צבר השט", "18", "העס הגובר עליו כוררנישו בדמין חמצית או כותיקופ\nאו תפלות או מרירות או טעם נתקב הנקיאר בשאשה\nשיורד מפושט או פיציות וקציתות. ונה כה הוראה כל\nכטראה ונה שיכצאהו כן ההשתה הנה י{T ע\"ד יתורק כלו א' א\nאפרים אחרים כי אדימיותו וכל טן ע\"ד ע\"ד יתורק כו ע\nעל מוסרויות דמות צבעי הראש והאצטום וילנו מורה ע\nעל קור האצטום וככר וילנו תריה כה פך וועכו יורה ע\nעל הירקן ועפּ שכרה הגן ייה כה פך וועכו יורה ע\nהנכר מהליחות בגוף כלו אויב האצטום וראש ונקיקובל\nמותת עלינו כעד לחייה זה דבקה עליו ושכר נגנה החול\nוהשני ע\"ד הוהת ליהה זה דבקה עלינו ושכר נגנה החול\nוהינו מורה על יובש בעצם אבל על לחיות דבקה מת\nכתקלצת אליין אם כנגלים או כמדים ע"ד כים ונסים הוה\nכמה שיטבו והרופאים כשיעד יתד חחלה ע"ד נגב יתורק\nהפה ולא יבדילו כ' חנ"מ אשר לשני ויבנו * והגזרויות\nנמשך אחר הנגון והחליקות נסך אחר הלהות * ונה\nיוכל מותף על הלשון ע"כ בענין תנועתו בעת הדבב ותבנ\nכישת ולוות ולוות ולוות ולוות ולוות ולוות ולוות\nהניעת הנה יורה ע\"ל כלו כ"מ א"ז ל"ו * והנה יקונר\nמותף על"ו כהמרורות והצמחים הקטנים אשר ייקו ונה\nראפשר ל"ך שתיציא לאור אופי ההוראות כה הנכר ית\nאחר למודיו וע"ג וויגו כשרשים כליים שכטר קדו מכתים\nברב\nכישת ע\"ל הרא והאצטום כמה שיקטנו כמה סיידת\nכל אחר במקומ * ולפעמים היהוד פּראומת פּראומת\nמחודת במשקים הנוקאים ובמהליפים המזון או הקיצגים או המזידים\nהחנוכים הדוקיקים אשר אם ישרו יובליב בחס אלין\nוהיות כזאת שותשו כיווarah כה הוא שישתו על המפיג\nונג ירפא כדברים יומענץ הגקאים כמצרים וקפיטות\nערעורוים ובשננים וברגרים יאדו זוזה בפה\nהלקיקים\nהכטמנים שיש ל"הם בנותה ו"ה"ה יתורק ט\nטוב שייהונרמ"ס כ"וילע פלטש וראי שתורד בעשית\nדפואלות הפה והלשון בהזותם ככ"מ כה שיוקלד"ן וליהת\nכל ייעכור וירד טה דבר בחמ"מ א"זים", "## פרק ב", "בהתש"מ, ה"ה"מ, ה"ס"מ, ה"ע"מ", "לפעמים בשתף ולפעמים ירדה כחולי מיחוד ומרזע מז\nאו חולי כליי או משטף ולקובל כופת על זה כמה שתיכנו\nאם היהיה בשתף וראי שתदע\nענין המוח ותקנהו כמה שה\nהמוח או ענין האצטום * ו\"א תהייה כמיה כלוי וליהיה ע\"ה\nראוי שיורק * ואס תהייה חמה תורכ כמם נירא פירא\nונגרגים קוניש וגרנים לקיום מאשקיוניא וכש\nקולוקינטידא ומליה נופי * ואס תהייה עבה ראוי שתורק ב", "במיני ג'נראש ויעשו הערעורים", "32", "ככל זה אמן\nע\"כ ה\"מ, ה\"ש, ה\"ע, ה\"ב, ה\"ג, ה\"ד, ה\"ה, ה\"ו, ה\"ז, ה\"י, ה\"ת, ה\"ע, ה\"ב, ה\"ג, ה\"ד, ה\"ה, ה\"ו, ה\"ז, ה\"י, ה\"ת

["א\nפ\nא\nר", "ז\nנ\nב\nו\nל\nפ\nל\nפ\nא\nר\nא\nש\nו\nח\nו\nל\nי\nא\nג\nד\nנ\nא\nי\nו\nד\nו\nה\nא\nמ\nא\n\nו\nי\nו\nכ\nו\nס\nו\nה\nו\nי\nש\nל\nש\nל\nע\nל\nש\nן\nו\nי\nו\nכ\nו\nס\nו\nה\nו\nי\nש\nל\nע\nל\nש\nן\nו\nי\nו\nכ

ספר אופן ר'

פרק

בנפריע וא דומא לברר

קשה יהיה. חחת הלשן

דומא לבראה המהובר כמ

מכראה ששה הלשן והעורקים אשר בו דומים לצרפרע וייש בו ללהות דבקה הרפואות ינוסה עליו הרפואות

המאכליות החכמתה התכינות אשר יש בסם יתרון גנוב כמ כמ כלח ארמוניק וחריץ ומלח ורפיפה בזנגאר וט

וטרואולה ואם לא יצריח עתשה הרפואות החכות כמו רפואת אדקרדון וכבודרפואת הקדrell ועשויות ההקלה החות הלשן רפואה הללהם הנוכרי בקורה ועשיית ההקלה החות הלשן רפואה

הזקז כזה. ואם לא יצריח או אפשר יך כל יל מלאכת היד והרפואות המשכחות זה שוקינא אזוב פרסי וקלפת הר

הרמזן ויחפף בו הלשן כעל הצפרדע כז יבריאנו בהזבון ביהום ווומם תחת הלשן

בכדון ביהום ווומם תחת הלשן

פֶּרֶק

הפרתת הלשן לטעמי

היה זה הלשת בזם כפי

האצומ ומחה שלא יב

ינע שיהם שם קדדה או בככת לקתיד דברים ודיפים ומלוחים וטרים ומוקגים ומסא חזק, ופעמים היהיה לסתות נדולות מארו כמ הקדשות החמות והמורדות

הפעמים נדולות מארו כמ הקדשות החמות, החנויות והפרואת זה בכלל הוא שיכנע מי שיתרעם כזה

כל שכן כן החולים מליש על הערע או אלפערפ'י ומת תמוד ויתשיד להרגני הגרגרים הליקאים מזוע אבטיח וק

וקשוא וידלע ורבלפּיג ונאכמ אומיד וביוב זה יואזק בפה נרעני מפרוגר ותכר אדי וסוכרי קשה והעוריים הערשאים וסחישות הקקרדית הגררטיבות ומשה עלווג

וגו כי זהה שם ליהה דבקה ואחר בישמה בשכן ובשנים בשכנים והדרירים והטזישות השומן הענף יש אנשים

שהיפאורה ברפּיפּת מיטנ

פֶּרֶק יב

ברפואת הקבעה בלו

בגלשן, אahו בפה

ריר שלי ויאכל הכרע

והניעה הגבונלת הקנקרת נגרשת, וכמה שנטה בלו החקק חתNGדך הקשואנים הסכסאן

פֶּרֶק יג

כשיבר הלאה בפעמי

יהיה לומדروיה ותיזוה הדורו

לפעמים היה כן המ

הסחגום וישרבב השבע והרצון הלשן להרחיב מעכרה הנשימה

פֶּרֶק יד

בצטמים פפה ובלשן

ברוב שיעלו צמחה ק

קטנים בפה ייהי לחיום

בעדוי האצטום והראש ואדים, ולפעמים היה בקדחות הדוד. הידות בקדדה ותראה בקדחות הדוד. הידות בקדדה ותראה בקדחות

וכ.ר. נאכר שאם יתראה בקדחות הדוד. הידות בקדדה ותראה בקדחות, שהזרים בלשון ימותת העולין ביום השני, ואכנים הסכות

הנפּיד במועילים בעצמים בקטנים בתהלת הענין אם יצירך לקור ונגנוב הם כמו מיראבורג'נש ועפֿצים וזרע ו

וידר ואמידום ופרי תכריז ושיאפ מומישא ודרגאגא

וללו שטשא ושבניצדלים ומז ורשה וומטס ון

ועדשים וטן וארמי ופתת הכירן וקלת האלונים האנצחת וארלויס וופלה הסחדיות הקדית ככומת

ההצטת וענבי השולב ושבה הזרוע ולליגות וקזות ענפי הפנים, ולבს שומערים, תירפא ויכן פהם קבענו בסטכט ברוז וכאפור.

ואכנס דסכט הידיר אלים באהדית הענין כמ באכירן ודרי ישוען בחודק

וקלפת אגוז טוסקדא וסיפר ותערפאן ואזון ספריש ול ורשון השור וגליטרי וגרופלי וודג' וומטי

ולפעמים יצרו שונש בשתה הנס אל הלאך ויכר וסוכן, ויכר וסוכן בהררפואה האתש

בש徒ה הנס אל הלאך ויכר וסוכן בהררפואה האתש בשול דגר שושען אוק רגלויאת הצי אוק מילודיטאר

רובע אוק' אלונ' אוק שמי זוזם זערפאן כשל, וןמה

שבילוט בזדופו ורגז וומקלהה ודרי ישוען חלז שום או ליכן שום, ו' יתא יתחילו העצמות למתעלמה

שתרבק אליהם הדרירים, הלהקמים מזוע ששתן וורע ברמאכיר נירפומטירא וזרז אלטאה וואו היות

בעצם וקשת שעורים ולבז און תקן ברוז וואו דעריאר, ובאך

בתאיגת יצריכ לבליש תערש

קעת הרופים הכנסים אמרו כ'

אין דבר, ית' ברוז, ברפוא

צמיה הפה במד

Mola
mala
malignes

פֶּרֶק

רו
בנניש ושהנש
א
פֶּרֶק

הא ותלוע ושרד יתיהו בער הפה ותשון ותערש

והחרובות, כה שיכלה להם כה דואל־לדעת החרוב וירע לגל

בצטום, בזק וקיה כב ליהוה עיל כה שיכלה להם כה דואל־לדעת החרוב וירע לגל

בנארה ולביל הינו לבני־נוי, ותורו ויהו ליהב החרוב, הלהתלהבות בזילו ותשחור שחרוי, ותארו הצהוב דמי

ברוב הלהקמים הגרברוי אומרי, כה ית ותיז חזק ההריע שיכן הוא הרשוי

והריע שיכן הוא הרשוי, ורישע ותנור ותניד ותנור, ותנור ותנור

ולפעמים היה עס מורסא, וכ' כל שיח יתור ותתת הלהמה הנה הוא כמלה תחתש כ' לא ירד ממנו וויש שוקילו

ערז רטוב וך, וכנג' באלייס ליקרם קלאע כ' קה שיתר בעשח

ואס יתעכש ו什קע לא יקיאנו קלאע אבל שחישים רעדים והם הצדבים לרפואות כות

ולפעמים ידבהק' אלייס בחרוב ויהיה

בהדרכות הנשימים וירח בקדשות, רפואת

ראוי שנכבר תחליה בזילוה, הפלת הלאקע ותנוק' חן חן כלו אם היהת גברת ואחר כן העורקים אשר תחת

הנוג' כלו אם היהת גברת ואחר כן העורקים אשר תחת חן ון העורקים הקנראים מואן בחודז כי הוקה בז

מועיזה ככל חלקי הפה הגרמים, פורע ושרפאות

פֶּרֶק

["אֶפְלָן", "קָל", "הבאסיליקא תחלה וירניל הענסיסים החומצים הקדמים ה\nהנqdאים שאפּשׁ והפירות הקובatz וGiין בלתי ישן במזון\nרב וישים כזונג דגים ובשרים קליים כמו בשר גניי ותנופת\nותטיד למסצך בשליקות הקובצות הקולות מערשים וח\nסומקיהם בהם. \"אם זה לudy ולבכד תשה הקיא טמה\nשעדעתו בכל שבוע פועמים או שיט ווישת בכל שבוע פּ\nפּעס הרפואה הזהאת, \"יוקא גירא פֿיקא שנזים מלה\nהנדי שני דאڭים אַנים אמיאוש מֶא דאנק וישתה בכו\nבסכגכן דübשii והבוריס וועשה אחרז, הו תוריאק וה\nהמדיקות החמים הנקיאים גיארש אוכנים מזנויהם\nאפדיי יונג מטוגנים בבשמים והדריד וטום יוקא בעריכן\nבענין כמירים נבטי. \"ואחר יגמע המים החמים וועשה\nהכך השונים כמו שבארנו. \"וֹן הרפאות הפשתות\nהנובת שטיק כל ים משקל זה, מלדס גס, הגדכי לַח וְאַר\nסואֹך. ובבר נוסה העכבר הצלי ונמצא נועיל וְלִ\nשִׁן לָנָרִים", "Istone odorum\nHil al omefti", "פֶּרֶק", "פֶּרֶק", "למסיק היזר הנתבך\nהנבקים, מועיל מֶה\nלעיסת הרוז וועיסת\nסתי וסידריה כהמֶר", "Jedediah", "על הסנה ושתמצץ אַהוּר בְּכָמֶן אַשְׁקָלָא וְעִשְׂכָה\nהספּרי וסידריה כָּמֶה, אַם", "פֶּרֶק", "פֶּרֶק", "הנה ווערו הנה רפואת", "בקורצית הנכריז בשער העמידים וולוזם. \"ואם\nלכשון ענפי הג'נים ולוליהם חועלת גולדה, \"והי\nיהיה במקום אחר הנה אַהוּר נפריד לו שער לכל מקדש ו\nנמסוק", "sore on", "בכָּלָת הַדָּמָה מֶה, אַם\nיהי ה' הַתָּלָה הַכִּן הַחֹדָשׁ", "לכשון ענפי הג'נים ולוליהם חועלת גולדה, \"והי\nיהיה במקום אחר הנה אַהוּר נפריד לו שער לכל מקדש ו\nנמסוק", "פֶּרֶק", "פֶּרֶק", "בכָּלָת הַדָּמָה מֶה, אַם", "יהי ה' הַתָּלָה הַכִּן הַחֹדָשׁ", "ההנכים לעניש שבחם", "אֹר לְרָפִּיּוֹק יָהֵם אוֹ לַעְפֹּשׁ בְּשִׁ� שִׁנִּים אוֹ בָש\nבשִׁנִּים עָצַמְּם אוֹ שִׁיהָה תַּהְלָה כָּעַר הַפָּה בְשִׁכַּל מִז\nר. וְשֶׁבְּכָה שִׁשְׁה הַיּוֹתָן וּרְז. וְכִדְבָּר הַמָּחַם חַם\nוְ. וְאֹ שִׁיהָה תַּהְלָה כָּעַר הַפָּה בְשִׁכַּל מִז\nשִׁיהָה תַּהְלָה כָּעַר הַפָּה בְשִׁכַּל מִז\nאֹמָד אַ אַזְמִי וְאֹמָד בְּבָנִי. \"וְלַעְפֹּשׁ הַיָּהוּ מַצְדַּל\nכְּמַי שִׁקְה לַעֲלֵי הַשְּפָן הַנֶּקְרָא טְשִׁי\nרִפּוֹת וְכָלִיא וְכָלִיא וְכָלִיא וְכָלִיא", "אָכְנַמִּי שִׁיהָה כַּהֲנָכִים וְהִלְסָתִן רַאַי תַּשְׁנִי בְּנַקְּי\nהשִׁנִּים תַּמִּיד וְהִרְצִתִם תַּמִּיד כַּחֲמִץ וְמִים וְאֹם יָצִיחַ זֶ", "זֶה יִתְקַן מָוֹד וְאֹם לַעֲלַי\nאָב שִׁיהָה שֶׁם יִתְקַן עַפְשׁ אַרְאִי שִׁלְעָס אַהוּר\nהַתְּמַרַי וְפְלִשִׁי וּרְדָא וְסָדָא וְלִיגְנָא אַלְיָן וְצָטַח\nקְלֹפָא אַרְגַּנ וְגִירִשִׁי וְיִשְׁוּסָה עַל הַחֲנָבִים אַלְיָן\nוְ. וְמִירָא וְכָלִיא בְּמִצְחַם בְּהַזְּמַן וְשִׁמְצַדְּק וְש\nוְ. וְשִׁכְפֵּר בְּאִנְפָּה אַשְׁמַא פְּשִׁגְנִיא וְפְלִשְׁט\nדֶּר הַיָּהוּר וְיִרְפָּא הַעְפֹּשׁ הַרֹאָת בְּבָנָר", "ניניד אוֹ שִׁצְרַא אַרְהַקּוֹת מַא בְּמִקְלַקְדִּין בַּאֲכָלְה\nרֹמָה. וְרָאוּ שַׁתַּהַק שִׁכְנַת כִּים אַפְּי שְׁכָּן הַזְּמֶת\nוָאָבַנּוּ הָרֹפֹות תְּקִס מַפְרָפֹות הַקָּדֶת הַעֲכֹדָת וְהוּ\nוּהֲכָתָה אַרְכַּרְגַּן בְּשִׁר הַרְשֹׁן בְּהַיִּשְׁכָּן בְּהַיִּשְׁכָּן\nמַעַט וְקָרְי. \"ואַרְז זה מַה שְּׁתַךְ וְכָה שִׁיהָה כַּה\nנֹטָר תַּלְחַדּוֹת וְכַכְמַת אוֹ רָאֵי שְׁתַסְפִּי בְּקָרְה הַרְפֹּה\nוָאָמַס זֹלֶת זה הַנָּה יִצְטַר תַּחְלָה בְּהַשִּׁנְבַן וּבְקָר\nבַּאֲכִתָּה שֶׁוּת בַּתַּחַת הַעֲנָן. \"ואַרְז בְּהַשִּׁנְבַן הַזְּמֶת\nבַּחֹז וְשַׁמְּרָה שִׁכְנַת כַּהַל וְיִנְקַדְּם. \"וְ.\nוָאָבַנּוּ הָרֹפֹות הַקָּדֶת\nהַנָּעַר יִוָּלִילוּ הַכָּדֶת לְבַשָּׁן וְאֹם לָא אַכְלֵי וְרָאֵי שֶׁ\nשַׁאֲכֹל הַנָּעַר זֶמֶך. \"וָ.\nוָאָבַנּוּ הָרֹפֹות הַקָּדֶת\nקְלִאַק חַם הִוא כָּמָ לַעֲלִישׁ עַל הַאָד וְכָמ עָדָם כָּה\nבַּחְנַז וּכְל סִנְמָח הַעֲצֹמָה אַסְוִרַבְּהַבְּחַבּוֹם. \"וְ.\nיִכְוּהוּ וְכָכְמַי וּעוֹדִיד וְכָכְמַי וְנַגְבַּק וְכָמַת\nוָאָכְסָא וְכָנָא בְּ. \"וּשְׁלִמְי נִינְבָּא עַם הַקָּצִבִּ\nהַמִּפְלָא קְלָא וְהַכָּפַד וּזְקַח הִתּוּעַל הַקְּלָעַ\nוָאָבַנּוּ הַקִּדְמַת וְזֶקַח אַכְלַבְּרַבְּלָא וְכָל וְכָל הַלָּבַנִי\nוָכָתְבִּים זֶקַח וְהִרְחַה וְהַגִּנְבַּל וְכָל שֶׁכִּן הַשִּׁחְשׂוּי כְּבָנָק\nקְחַי כְּרַשִּׁה שְׁדַק עַם עָפֶנָּה וְשִׁכְמַי וְלִשְׁאָשָׁה בְּשֶׁ\nוּשְׁשִׂי עַזְמָּה אַל וְסַמְּן וְכָחַל טַרְטָמָאִקַּי בְּשִׂיטָת\nהַמָּשַׁפְּתָךְ וְכָמ אַלְי וּעָפֶנָּה שֶׁחֲקִים אַכְמַק וְמִר\nיִהְוֹפֶק בְּהַפָּה הוֹשֵׁכֶ.\nוְהַעֲצֹמִים מִועִלִּים לַכְּל אַקְלָא\nרַע וּכְל שֶׁכִּן אַשְׁכִּבְלָחַמָּן וְלִמָּה וְצָמָה בְּק\nקְלִאַק כָּעֵנִים. \"וּשְׁלִמְי בְּרִיָּלֹה סְלֹה\nמִפְלֹפָא קְלִאַק הרֶה וְהֶן כָּמֶן הָרֹפֹות הַשִּׁכְתָּפֶת לְמַ\nלְמִצְלַק הַשִּׁחְשִׂי וְכִן כְּלִא אַרְמֹנָק אַכְבָּה וָיוֹהוּ\nעַלְיוּ וְמִמָּה הַנַּחְשִׂתִּים וְהַשִּׁכְמַי הַשְּפָלִים כְּוֹ טָכְמִים.\nאָבַנְמַי קְלִאַק הַשִּׁחְשִׂי וְיִזְעַל בְּשִׁטָּה בְדַשִּׁו בְּשִׁוּל\nבְּשִׁכְמַי כָּבֹנִים כָּחַרְצִנִּים. \"וְאֹהֵר שֶׁם מְורָסָה\nזֶה אָתְהַר מִי בְּאַדְרֹגַק סְכַרְגָּה שֶׁכֵּן וְדֶר צַי שִׁכְרַת זַעְלָה\nשְׁכַלִּים יִשְׁתָּה אַסְפַּלִ

["ספר נופן", "## האופן השבעי", "בעוני ושנים, הוא פאקר אחד,", "באקר כלו ישנים", "בשנים ותוחדים, ווע", "והועליה, ונהר ראו שטעין זה ווהב טנәבר שושטדע כי השינים הם כמכל העצמות שיש להם חושב בנה שינו שיכואם בעצמים כוחים ורכיסים וכיצאנו ויהושבה שיקה בסה דפיקה ורזרוף ולפעכי יישטוד תח ודריג וילעפיה ויהודג וערדה ורaben חלויים כריזום ונדון וועקה ורקן ורגל וריגר ב姿בון ונהלוה ותכ ומסת תערבכ אירם", "וקה לואם האכול וועפיש ושבה, ווקה לואם לואם, ווקה לואם לואם, ווקה לואם לואם, ווקה ל

["פֶּרֶק", "כִּדְבָר הַמָּרֶב, בַּשְּׁמֹךְ, בַּשְּׁמֹךְ, בַּשְּׁמֹךְ, בַּשְּׁמֹך

["פֶּרֶן וֹפֶן", "רדעות וְיַעַשׂוּ בָהּ וּיְקַל־שִׁינִים וְכָשִׁים לָגָנָּם רַב־הַנֹּכֶם בְּשִׁינִם הַכָּלָבָת הַכָּלָבָת יִקַּשְׁהוּ הַהָדָל בְּנִיחַם.", "וּנִי בְּשִׁינִם הַכָּלָבָת הַכָּלָבָת יִקַּשְׁהוּ הַהָדָל בְּנִיחַם.", "פֹּרָאָתָם כְּתַרְלָפָתּוֹ. וָסָבָת כָּאַבְתָּהּ שֶׁאַיִם אַשּׁוּר", "לֹקַח פְּשֶׁטּוֹ כְּחֻוֹק וּרְיֶיְה לְהַעֲד הַמִּזְמַן כָּמָה שֶׁאַיִם בְּקִדְשִׁן זְמַי הַלֹּה כְּפִי כָּמָה שֶׁנָּעַד בְּקִדְמַן אוֹם לְיַהוָה אַ", "אֶר וְרָוָה. וְלֹפָעִמִּים הַהִיא הַלִּיהָ כָּפִחת בְּמָורָסָ.", "אֶר כָּהֲדָוּתָ. וְלֹפָעִמִּים הַהִיא הַלִּיהָ כָּפִחת בְּמָורָסָ.", "לֹקַח פְּצַמָּה תְּהוָה הַלִּיהָ מַזְרַתְּוֹת מָורָסָ וְלֹפָעִמִּים תְּפִילָתִי הַתֶּחָלָת הַלִּיהָ אַשּׁן הַאֹצְטִוּ אַשּׁ.", "כְּזֹזֶת הַלֹּפָעִמִּים תְּהוָה הַלִּיהָ מַזְרַתְּוְתָּוָה מָורָסָ וְלֹפָעִמִּים תְּפִילָתִי הַתֶּחָלָת הַלִּיהָ אַשּׁן הַאֹצְטִוּ אַשּׁ.", "לֹקַח הַרֹאשׁ וְאַשּׁן הַקָּמֹות הַיָּדָ.", "כִּלְוּ לָא כָּמָה לְיַחְיָת הַמִּזְמַן כָּמָה שֶׁנָּעַד בְּקִדְמַן אוֹם לְיַהוָה אַ", "הָאָשַׁן הַדָּרָבָם הַאַלְוָן. וָנָי רִיכְבוּ הַשָּׁינִים בְּקִדְשִׁן.", "הַחֲדָוּתָ עַל דַּיְךָ הַשַּׁעְפִּוּ כָּרָוּן.", "וְאַשּׁיִתְחִדְשׁ תַּת הַבְּאָלֶכֶל כְּשִׁינִים כָּבָד וְדָפְקִי הַנָּהוּ בְשַׁרְשָׁה כָּרַד כָּל", "בְּלִי בָּבּוֹשָׁל וְאַזְרַפְּהוּ הַנָּהוּ בְשַׁרְשָׁה כָּרַד כָּל", "אָתֹת הַיּוֹא שִׁתְעִין וְשָׁתָכַל הַאַשּׁן עַם הַכָּב הַשַּׁעַת.", "שִׁוְמָר בְּשִׁינִים בְּשִׁינִים וְכָדֹדֶךָ הַהַכָּלָבָתָּהּ וְכָדֹדֶךָ וְאַשּׁן מִצְאַת מָורָסָ בְּשִׁינִים.", "וְאָלַא תַּצְאַ בְּשִׁינִים בְּשִׁינִים.", "בְּשִׁינִים בְּשִׁינִים אַשּׁן הַעֲדָמָה בְּשִׁינִים.", "בְּשִׁינִים בְּשִׁינִים אַשּׁן הַע

["אַפִּי", "בחוכּם אוֹם סְפָקָת מִכּוֹשִׁים בחוכּם אוֹם עַם כָּוֹכָן. לְכָבַד דּוֹמָת בָּשָׁם עַצְמָת פְּנֵי הַחֹכֶם אוֹם עַכְנָי הַשְּׁעָלַי בְּחֹכֶם אוֹם בָּשָׁן נַשְׁקָמִי בְּחֹכֶם. וְקָרַי אַל שְׁרִטּוֹם בְּחֹכֶם שֶׁקֶּלֶשׁוּ אַשּׁוֹקֶם וְסַבְּנַבָּנִי. וְכָמָי עַרְוּרִים בְּכָמָה שֶׁרֶכְנוּן כְּסַצְמִּצִּים.", "צְמַקְתָּהּ הַרְדָּם בְּשִׁים עַם שִׁמִּים וְיָעַרְדַּם וְהַזְּעַוָּהוּ הַפִּה הַתְּפָרָהוּ הַנְּכַרְתָּהּ וְכָזִיאְהוּ בְּהֵם וְהַזְּהוּ שְׁנֶקֶף פְּודָרֶג הִיא דְּרַיְפַּלְיִשִׁי וְפִלְיִשִׁי פֶּלַי וְכָמָי וּוֹלָי בְּשִׁבְרָה הַצְּמִּצִּים וְעָזְבָּה לְיוֹדָם וְלִעְצָבָה וְצַחְצַוָּת וְצַחְצַוָּת וְצַחְצַוָּת וְצַחְצַוָּת הַקָּלָמָה מִדְפָּרְתָה הַמִּתְכַּת הִיאִּוּדָה וְדִעְיָהוּ בְּשִׁבְרָה וְשִׁכְלָה וְלִעְצָבָה וְלִעְצָבָה וְ

["פרנ אופי", "פּרֹפֶה באַזְן כָּמָשִׁכַּן וְדֶרֶף וְחֹלֶפֶּי סְוֹמֶשֶׁת עַלְי עָנָבָי הַשּׁוֹעַ בָּמַצְעַם וְאִם הַיָּהוּ לְאַ לְצַלְיוּן הַרְפָּוֹרָת כִּי לָי לָחָבָשׁ תַּשְׁנָשִׁכַּן כְּהֵרָה אַבְרָו רָאוי שִׁתְרָפָא בְּקִצְעַם וְכִן אַ אַם יִחְיֹת דָּחַבָּה. וְאִם יָחֹדֶשׁ מַלֹּה מֶפֶּה דַּאְו שִׁתְקִעַן בְּקִצְעַם הַכַּחְמַצְעַם וָעִתָּה הַקִּצְעַם הַמַּחְדָּקִים כְּהַרְפָּוֹרָת הַשּׁוֹנִי בְּצִכְצִעַם וְחֹפֶת הַפּוֹצִוּת כְּהַכָּמָת כְּמַצְמִּיעַ בְּכַשּׁוּל בַּסְדָעַ וּפַי דַּלְי סִגְרִי וְיִנִּי צָמִיקִים יְבוּשַׁל בַּי אֱלֹם בְּצִכְיוּן מַלְחַן אוֹ בּ. בְּשִׁכְלוֹשׁ בַּי סְכִנַבְּן. וְכְהַדָּקְקִים אֱלֹם שִׁנּ", "אַו שְׁרַ לְיַלְי וְקֹלֶת סְפִירָה מַא ארֶבֶעָה וָאֱלֹם חַלְיָ. שְׁרַ וְכָלַח כָּלָשׁ בַּדָּבָשׁ וְמִצְרָה שְׁרֹצֶה מַא עַשְׁה זֶהוּ אַוְרָמָה וְעַפְרָא וְאַשְׁפָּקִינַד וְצִמָּצַי כִּי עַנְי חַלְיִם דּוֹרָ יֹבֵשֶׁ אַסְכּוֹב וְכָלוּשָׁטִישִׁ אַמָּ שְׁלֹה חַלְיִם יִעְשֶׁ אַמַּנְשֶׁנִּוִּי אַוְלָה וְקֹלֶת וְאַוְלָה וְקֹלֶת וְאַוְל

["אלף", "## פְּרֹק", "לְקַל צְמֵיחַ שָׁנִים וְהַנָּה קָרַב עַפְרִשׁ פִּיקָשָׁמָי וְלִעְמָצִים שְׁנִים", "צְמֵיחַ שְׁנִים וְלִעְמָצִים", "יִשְׁתַּעַם, עִם הִתְתַק בְּכָטַן וְצִטְשַׁן שְׁכָּשָׁה זֶה בְּרָשִׁוֹת אַ עַל הַכָּטַן וְהַסְּמִידָת הַמַּדְעָלָת אַסְּאַחַם כְּפֶּה, וְצִטְשַׁן", "שְׁרִדְעַשְׁפִּים הַנִּכְרַם בְּסַכְּלִי, וְכָמָּה", "שְׁמִיקָל צְמֵיחַ שְׁנִים הַפְּפִישִׁה בָּשָׁנִים וְבָמֹות וְכָל שֶׁשְּׁכַן מֶחָוָה הַזְּלֹמָה וְשֶׁכֶּן לְלִיָּה, וְהַנָּה אַמְבָּר כִּי הַזְּלֹמָה וְשֶׁכֶּן הַזְּלֹמָה וְשֶׁכֶּן לְלִיָּה, וְהַנָּה אַמְבָּר כִּי הַזְּלֹמָה וְשֶׁכֶּן", "כָּל אַ מָּעַל וְכָסָּם כָּוָה וְתָעַלְתָּה כָּלָה, וְאֹם וְחִזְק", "הַנָּה דְּמָה בְּשַׁמִּית עַגְּנָשָׁע וְכָל אַ רְאֵי שְׁמָעַ וְכָל אַ רְאֵ

["פרנ לאופן ז", "edible and衛生的食譜", "דנדי אסף אסף אסף אסף אסף אסף אסף אסף אסף אס

["אַמְרִיָּה", "המסתיום שלשה זוזים עלי חנא שני זוזים יושenco יעושה או\nינקק בלושטשאש וקלפת רטון ששה תורכומ ג'זוז ואלה\nתיכני שלשה זוזים ורד וטומא כו ששה אשיפ כרי\nואשקיינט עשתה עשה יולקן מזה צהדה ודחקה ונקת א\nאל נאךאך מוטיל טמנו\nתאר הידקק נבנון\nלד תעשה אחר הצמצן. רד כעוקצין פלפל כו שבעה\nכתנת אמצעית מהאלוגים בלושטשאש וגרירי הדס ליהום\nא ארבעה חרובין נבטים כוטסא כנוקה. פרי המתרץ\nמא חמשה או תמורת פרי המתרץ הוס שנה. וניידל\nתחוך החוגק בגיגריאש הקטנות ורימצן בחוזן אשקליטש\nויעשו האבקים החוזקים", "פְּרַק וּ\nשִׁים בְּקִלְקֶשׁוֹר יִ\nזְהוּ נֶקְרֶו", "פְּרַק ח\nכֹּל־שִׁתְמַ בְּלִיָּה\nכֹּל־שִׁתְמַ בְּלִיָּה\nוְלִמּוֹ וְלִעֲזֹר", "לָעֵזּוֹר לָאָדָם בָּדַר", "נַטְיָתָהוֹת הַעֲצָבִים הַמֶּקֶם", "פְּרַק ט\nבְּקִיעָת הַשִּׁתְמַ אֲ\nאָלֵה מֶד־פְּלֹמֶת הַקִּיעָת", "וֹ אָזְמָא אַשְׁרִיחַ בְּהֵדֹה הַעֲוִיָּה רַבָּה\nרֹפֶק אַת הַרְפֹּהוּת הַמִּוֹדִילָה מֶזֶק הַאַזְמָא\nבְּכֹל וְיִעֲנַג בָּלַשֹׁן. וְכָהֹה הַעֲוִיָּה בְּהֵדֹה מַשְׁכָּל\nכְּמַרְחַת הַתָּרַח אַד הַקְּדוֹאִים עַל אַרְח. וֹ שִׁרְשָׁה עַל־הֵמָּה\nבְּיִשְׁכַּת אַוֹ כְּהַשְׁוּרִים עַל־שֵׁלִי. וּמְדִשְׁנֵי הַתָּמָא\nוּמָו הַעֲצֹמָת וּשְׁוֹן עַל־הָוֹא בָּכַב. אוֹ כַשְּׁנַכְּרִים\nהַלַּכְן בְּצִבַּה וּפְקָה טוֹכ וּלְי כְּנֶק רַשְׁחַה וּרְשִׁי\nלֹפֶעֶם וּפְשָׂה וָמַדְמִד וְדָרָגָא וְשֹׁכַל תַּרְגֹּלָת וְגָם\nעָפַצִּים שַׁחֹקִים בָּחֹקִים. וְגָם כְּמָצְחַי וְעָלָי אַל בָּמָא\nוְאִישׁוֹ וּדכַש יִלְקֶק מֶזֶק הַחֲבָנַק אַצְי חֶלֶק\nשְׁלֹפֶן הַעֲזִם שַׁחֹפֶן כָּמָא שֶׁלִּי חַלַּק כָּמְפָרֹא שְׁשִׂי הַ\nחֶלֶק. קאָפֶר שֶׁהַלְּקִים שְׁכֹּן וְדֶר כָּמָה כְּל.\nוְגָם עַנְבָּר נֶס בְּשִׁן בָּלַשְׁמָ וּשְׁכֹּן אַוֹ שֶׁכֹּן אַתְרִק\nוּרְק וְיָשָׁה קְדִשִׁוּ יִישְׁוּ כְּשֶׁנּוּ הַכְּרַעְסִי הַיִּכְנָם וּבְצִבָּה\nמִגְּלָת הַנְּקָרֶת נַבְרַת", "פְּרַק וּ\nבְמָרְחָת הַשִּׁתְמַ. רֹא\nשְׁתַחֵיל לְהוֹדִיק הַלִּיחַה הַ\nהִגְבֹּר הַדָּוִד יִישׁוּ הַרְפֹּהוּת", "הַכְּמִואִלי הַסְּמַלְּוָה הַנָּמָל הַמִּוֹדִיל הַמִּוֹדִיל הַמִ

["פֶּרֶן אָפִילָס", "בגיקויות לחיים יnanק' כ'קובצים כמ' מיראבורנש וליציאום וורע ורדים ואנوز ספריש ושרש הנפגים ולפעמים ינבע בה דהנהב וטלפ' הערזים נשרפים וערש שירוף ועשן קובץ ונהנה * ואנגן השכנת אשר יעשו ברם שמן משכש ושכן אנה רנדי", "פֶּרֶק אֶ", "בטחורים בשפּטים אם", "יהיה בהם שהוריד ויעיל", "מה סינ ברד ולישני", "זסרושא וועפראן ואלום חלקים שויילקח כזה אספלנית בדונג ושכן אגד הנדר או שכן שקרים *", "פֶּרֶק יב", "ברפרוף השפה * ברוב", "שיקרה זה בשוף פיח", "האצומים וכל שכן אם", "יהיה אסטנסות עכו או הנגון כמו דהיות דבר להקיא וליד (∫) ולטוט ולכל שכן כהללים החדים וועות הנINIים ולפע\"ש זהה נשתוף העצבים הבאים אליהם כן המות וחוש: השדרה בשתוף הכוח", "נגלם האופן השמנני תל", "## האופן התשיי", "בעניני התרון * הוא ואכר אחד", "פֶּרֶק אֶ", "בנוזרים הנזרן * רצונף לדוכן הנזרן אשר בו כעבר הנשהיה והunct", "וכן התוספות הנקראות הלהאה ושני השקרים ואל נלהצה וכבר ידוע בחוזה הושט ונתוח השפ\"י כזבע אסם הלהאה היא עסם בשורי תלו על עליוני השפ\"י כזבע כבכן ופובליתו הדרגת האויר כימזח בקודור וידריה. פת וחאם ושיכנע האבק והקשון ושיהיה ככלהום לקול שיזה שיעזרו בו וגדיל כאלור וואש שער סוגר על כurentא הקול ש\"פ. הקור וההיזק בה והשועל ממנו * ואבנין שני השקדים הם השרשים הצהרים בשור השלון לפגלה כאלז. הם א אזנים קטנים והם כשריים עqmנים כדי שיהיו יזותר הזקנים והס\"כ עד אחד כשני שרשים לאונים והדרף אל הושט ב' בניניהם ותעלתם שמשפרים האויר אצל ראש הקהה כא באוצר פן ידדהה האור ייחד הכל בעת שאיפת הרב חומנק בעל ה\"י * ואבנין אל גלצמה הוא כשר קרומי דכק ב�ה חתת הלהאה יורד ונדכק על ראש הקהה ולמעלה מנהל צהכה הוא פאיק והוא עצם בעל ארבע לאלות שניס מלמעלה ושנים מלכשה * ואמנים קגה הושט עוד נזכירי נתוחו", "פֶּרֶק ב", "כחל' אב\"י התרון ו\"נ\nקיזה לכל אחד, אחל' ח\"ל\nחל\"י והכ\"ל והכ\"מ אחל\"ו", "פרוק כבוד באכל יעברו בו\nבענינו ואס יתקע דבר כזון דרכ ישו לו שעור ראש\nשאתחל להבטל הג'ואר וכמה שבק הצלפ\"ה המאה אח\"ר ח\"ב\nהכאה ו\"ס לא יספּיק תזרו בקיא ולפע\"שים זהה כזון", "כזון", "בכזון ונהו שהא כפּטס\nאכנים הק\"ו וסגלחץ ו\"נ\nעצמות ו\"כיזה כזון", "ארה שתעין שאם החוש\nשישגיו אן ניצא או עכ\"ס\nאך כזר הקשת נגיעה ש\"נ\nהלו החנוש\"ק הק\"ו ישג\"ו\nהנה ה\"ר\"ז כזון חן הלהא\nכמה ננתא", "אף קינק החוש כה\"נ אירא\nשונע\nמני חס טמעדיים * לא לא\nל\"ו יתור תערד הנק\"ק אס\nבצעב וגדה ורפֹא * ובמה\nשניש תשתתב\"י ו\"ו\nאך כש\"ש ו\"ש ש\"ק במ\"כ\nח\"ו ו\"ו אירא כ\"ו אירא\nהנתקק ברננו ה\"ד\"ה בז\nקיזק בהוט דבר עגל\n\"ו\"ו יתור ע\"ר ימש\"ן ו\"ו\nרנתקק ברננו ו\"ו\nאף יכ\"ע\"ו א\"ר לע\"ס מעש\nוכן יתער\"ב בין מ\"כ\"ל\nע\nשיבושל כזב אצנים וידנול הנק\"ק בנקומ\nת\"ה\nירש\"ק התרון חנוץ בריט\nל\"ו ה\"צ\"ו ה\"ק\"ו א\"ה ש\"ל\nלא ל\"כ\"ל הקס ו\"ל\"ה ה\"צ\"ו\nבעצמות ובכו הריש\"ק הק\"ו\nכמ\"ק שוע\"ו כ\"כ\nכז\"מ פ\"י", "פֶּרֶק ד", "בע\"ל\"ק\nז\"מ ש\"ה נ\"ק\nה\"מ\"ו\n\"ו\"ל\"ק", "קיזון כתרה ניכע ס\"כ ו\"כ\nלפע\"שים נת\"מ כ\"כ ו\"ש\nלפע\"שים ניכע ס\"כ ו\"כ\nלפע\"ים מת\"מ כ\"כ ו\"ש\nלפע\"ים ניכע ס\"כ ו\"כ\nלפע\"ים ניכע ס\"כ

["אַרְפָּן", "אַרְפָּן דְּמַרְתָּהוּ לְאַחֲרָה כָּלָאָה וּרְכָדָה וּרְכָדָה ו

["ספר אופס ט", "יהי ועתיקה כן המוסר המהכה וככל ענין הוא רע. והנה\nכל מוסר מהנקית אכם או תמית או תערק ליחתה או ת\nתקץ ליהה ותתכל.\nולפעמים תולד המוסר בתוך\nהקלה אך אינה מנתת שתחוק ו. והגדנקת הרעה היא המ\nהצדיעה להתחמם לפתחו הפה ולשרב כלשהי וקריא ת\nהסדנק הלביו.\nולפעמים ישבר זה להווה בצלים\nהנKENים בשפוי כובע ופעם לגלפכוני מוני העצליים\nיחד. ופעםам "{וְהוֹא שִׁיִּק הַמִּסְת הַחֹלוֹת }\". ולפעמים\nיעומק המנק בעלחת הריאה אם תדהה הלהיה אל הריאה\nולפעמים יעצק אל הקיץ כשתדה הלהיה אל העצבים\nולפעמים תערק לגל ותיש.\nולפעמים נשפך אל\nהצטוט. **כל בעל מהנק שיות הנה הוא כת County תחל\nוהנקה הכילוי לופנמים יניתן בין היום הראשון והרביעי\nולפעמים יוכן הבהנקים הדובה להם כאיב וסמן\nוגה כשיצוח המנקים כישים הנשיבה נהיריות\nיעזר בהזועעות הריאה יותר צדק הרכאה לתנועת הח\nוהח עם הריאה מה יתור כה\nולא והיה לישתיכח נפף. ולפעמים יקלה המנק בקדונון\nוהדזות הדבקות וולפעמים יheitו בהם כגדדי הוא וזרוח\nוכן כקב הלא כהם אין שלא יהו כנק והקירות רמחנק\nבקראות ההדות רע מאד.\nפאד. **ואם יקלה יום זה מושד וכמית כי הגבול\nאותוות\nהגלויים לכל בינ המנק קומר הנשיבה והשר הפ\nפתוה וקושי הגליעה עד דלפעמים ינתח בעלוין עד\nשבתתות המים צמא כגדיו וברישתות העינים ויצוע ת\nהלין כזון מהם עם הולשת תנועתיה\nתשרחב הרבה. **והיה דבורה כן החם אשר יאוב פר\nברוגי בדבר בנחינות והוא באכת המהך כי אותו שיו\nאל זה הלהכון העם הוא כאנשים סתומם הנחירים\nוהנה זה\nבאמת לא דבר בנחורים. ואכנים הrett לא יזיק כלבני\nוהקשה ויחזב בסוכם וכשישל הrett בפעמים ינפח הצור\nבלין והננים ותתשלל הלין. **והביזוהה הירור בשחה\nמה שלא תקשה הנשיבה ענה.\nודק בעדי המנק\nבי הלהן תנוע ותחלף ואח ישוב קס' כתעכב וכשרף\nבר המורסת שידגש אם בראות אם במשוש שוורגשו א\nאברי הושט ואברי השפוי כובע קשים וכמחחים ויהיה בע\nבעלי כאליו יהא ו. קא ו. והכליטה אשר יהיה ענהם מש\nבשנה כן הצור לפגים ריתפער עד סור החוליא ואם י\nימושש וrett ואם יישן על עדפך לא יוכל לבלוע דבר כלו\nוההטרש בין קצרה הנשימה החווה כבתת הוביה והחווה\nבסבת בעלת הריאה כי אותו הוא בבעלת רריאה לא י\nתינוק פחאום זה יוזוק נפאום. **והפרש בין המוסר\nשבשפוי בובע והמורסא בשופ כי אם תהייה הגליעה א\nאפשית והנשימה נבנעת רנה המוסר בשופ כובע וא\nואם בהגד רנה המוריעה וולפעמים תנדל כורסת\nהשפוי בובע עד שתכנן הגליעה וולפעמים תנדל כורסת", "הansk עז שתפנע הנשימה וסם תחת הנישימה במורשת ה\nהושפה כה שוהי, בעליני ואנכה כשלמה מהלא יכע\nהנישימה אם תקשה או תצר אינה כענט שלהי הזריח הנק\nשלא יוכנו בו אירור כלל.\nואם תחת מוסר נוטט\nוכצרים הנפנישים לא תתחבר ליחוש\nהלין כחוך השפל חזקה. והחרש בין המוסר הריאה\nאשר לא תאה\nוהמורס לא אינני כל כך רעיה\nאכן היא באהית עצרי הנישט ואספ עלה שלא תראה כי\nלא תצר עלה הנשימה אלא בעת הגליעה הריאה אותה\nשתיהה תוך השפוי כובע ולא יראה ליהלעכש כמונעד\nדבר ולא כבנמים כס עין ותניז בנקד ואר\nאותה שלא תראה בפענים ותרה כחץ, ואכון הננק\nהרע הנה כישור לערנוע הנשימה וסם יכטב בעלוין ת\nהמצע נישיכו וסם לא ישכב תקשה הנשימה. וס יישד\nלoustה צוריה ליחושה לערנשה, **ואיכנסם האב\nההיצבות ותית השכיבה\nוהצוף לערנשה ותתך כהשטי עלי שחרידים ואנכי כה\nהליות ליחוץ בננישיה וריאה הקצף ולו תקן\nואן גרי לירט ניסק ברפאתו. ** וסם\nקצף בעל המנק לופניש וגרינוב, **והא אס\nכיה ואוהו לערנש וסם אינוק וניו ושהיו ענש ל\nערניו התחזגים ההנה זוכן ותאה\nואכ\nהדרים. ** וסם יניא עלה המנק ורשה עלה זוכן ותאה\nהמה כמאתה כי הקדמת צעיקה לישנשה רחבה.\nונקר\nנאמר בעותה הנות המודינה כי כל שיב כונקרט ע\nוישנה כרדה כאזר וצורא ומדכנותו המודר. **ניא\nא. לונץ או כל הירוק וידוע אטני אודות רבי א\nזעה קהיר הנה היא זוכי באהית הימים לעצם.\nאנג\nאותה החולה שיעתק אודם ליחוץ.\nולפענ\nונקר\nתשהנה בשיבמה וחיללו ותשכו בענין הרציכת\nק识\nוהי כי כם יאצרכו בעת החוזק הנישמה שיא\nכי שיכנס לע\nואם קדוק ההא כנסר החמה\nהצכירה. לארה ורישמה וישוכו האברים אל ענין ח\nהשכני. **ונכ. אם קדוק ההא כנסר החמה\nהתה כה בקרוך. ואכנים אתות העוקה והנקנים חא ש\nשיאה במורס כמיש ויהכה כלו בקיעה חוץ עס פ\nרפין. ** אדרי רזוי שטעין הדוק ואם ייהי גרי ונדון\nוהיתר ישב בערוף הנה ותשכו את הגליעה. ** וסם\nזוהה ידוק וידוע הנה הוא עתק אל הגליעה. ** וסם\nודק. ** ותערד דפיה והסום הטכני. ** ות\nותהיה שאלף הנה הלהיה נשתכת לתחן הלב.\nואם\nיחדוש כב אצטום וואצטינות\nבעט ארי וובר ורביעי\nאל האצטום ואכנים אותות קבנה הגנגל לא שפך\nולפעמים", "קז\"ל א\"ל א\"ל א\"ל א\"ל א

["אַמְצָן", "יִקְרָאֶה לָכְמָקָן שִׂתְאַר בּוֹאָד אַמְצָן וָעָד הַזְּמַן שִׁסְתָּה וְאָדֹמָת וְהֵיהּ עַל שַׁנָּן פֿוּנָם אַ בְּשַׁוֹ הַלָּהוָה לְפָנִי הַנֹּפֶנָה וָאָסַד הַלְּקָת הַלַּחְתָּה וְאָסַת הַלָּהוָה הַנָּה וָהָאָפֶל בּוֹאָד הַנֹּפֶנָה וָאָסַד הַלְּקָת הַלַּחְתָּה וְאָתְוֹת הַדָּמָי הַדָּמָי הַדָּמָי הַדָּמָי הַדָּמָי הַדָּמָי

["ספר נ. אומן ו.", "וכל שכן בעת שלא ישב ו. ו. א. א. ו. א. ו. א. ו. א. ו. א. ו. א. ו. א.

["מִצְחַד לְמִקְדָה הַזְּמַשְׁכָּהּ אֶל הַמִּצְאָמֶּה כְּשֶׁתַּעֲצִירָה אַרְבָּהּ", "הַקְּהֵל לְמִשְׁכָּהּ הַלִּיְתֵי לְמָשָׁה וְנָסִיעֶה בְּמִקְדָה הַזְּמַשְׁכָּהּ", "פִּקְרָה כְּכָן כִּי לִישִׁוּ לְמָשָׁה לְהוֹדָר הַלִּיְתֵי הַלִּיְתֵי הַזְּמַשְׁכָּהּ", "לְעַלְיִנִי פֶּרֶךְ הַאֹצְטִמִּים הַוֹשְׁטַת הַזְּמַשְׁכָּהּ וְהַאֲרָפָה בְּעַלְיִנִי", "הַסְּגָלָה יָדָה עַלְיַה רֶאֱה מִזְעָלִי", "אַרְבָּעָה יָדָה עַל אַסְפָּרָה אֶת עָצְמָךְ", "אַל הַתָּבָת דָּק אֶת עָצְמָךְ בְּחִנּוּת הַגְּמַרְתָּם", "הַלִּיְתַנִית הַגְּמַשְׁתָּה הַזְּמַשְׁכָּהּ וְהַיָּהָרָפָה בְּעַלְיִנִי", "הַלִּיְתַנִית הַגְּמַשְׁתָּה שֶׁעָלַיִם הַשְּׁעִילִים עִתְקַדְּתָהּ", "הַקְּהֵל הַזְּמַשְׁכָּהּ בְּכָלִי אַרְבָּעָה וְהַיָּדָה הַשְּׁעִילִים", "הַקְּהֵל הַזְּמַשְׁכָּהּ בְּכָלִי אַרְבָּעָה וְהַיָּדָה הַשְ

["ספר נ. אופס ט", "וככה שהוא יותר הזק בענין ההג'ומא אראביקא", "ודדג'אנן ויסר'ק קולור וא'מידוד טיהו, ו'ג'ון כל'דוש'טישיש\nשני חלקים אלום תיכדני חלק שחוקים ולנופי ב'כש וועשו\nבכ'פ קדוקת הראש ברה ו'לפ'עמים תוסף בס'פ עפ'ץ\nוקפ'ורא ויעשה שיח'ה ו'ס עפ'צים שחוקים בחוכ'ם ו'ווטח\nבג'וזה ו'ג'ו מי רסמן הכיר ו'הקב'עים ' ו'ג'ון א'בן סד'אג' ו'ג\nואזון הנקר'א אקר'וט ס'רא'ן אל קריי וא'שפדי ו'ווט'ן חת\nחתום ו'ט'ן אר'ג'ונ ו'נ'ייס ב'ס. ענ'ב קרי'וט ו'פ'רי הקור'ם\nהצדי אל'ום תיבני ו'זוער זרדים ידיק זה כמו זה\nוהעשונים בענמי השתת הוא כמה ש'יק'ץן הלהאה כ'א\nוג' סה'ישת הרד'ק ב'התקת תבוק ב'תנוק עם קל'יפת'ן ע'ש'ת'ו\nד'ב ו'בישוב עד ש'יהו ל'ועצם כ'עכד כ'ז'ו היא ט'יהו ט'ו\nטובה ו'ר'וי עם העדר'ורים ב'קיצצים ש'תיד ל'ערד ב\nבמים ח'מים כי זה י'כינה ב'פירותת הקיצצים ו'וירכ'ו\nוב'נ הקשאת הקיצצים אותו ' ו'ג'ם י'ורישו ו'הקיצגים\nק'שי ו'הלהיה כ'ופ'לג'ת\nודדג'אנן וא'מידוד ו'ר'ק קולור ו'זוער אל'ש'יא ו'ג'ו הס'וב'ן\nוהש'ורו ו'ס ע'דישת ק'צוות ע'נפי האט ב'כ'היש'תיה ד'ב\nרי'ן כ'בישול ע'ב כי ז'ו ט'יהו ט'ו ו'ר'וי עם העדר'ורים ב\nבק'וב'צים ש'תתת'ה ע'דער'ים ח'מים ש'ק'יס'ם קודם זה או'ש\nש'אף או'ש'ב ש'לו ה'ודדים ו'סוכ'ק ו'ש'ש'ית'ד'בש י'כ'ויל'ע\nש'יהעדה ע'צמיו ו'וירט'ה בח'וץ בה ש'לו נ'וג'ז ו'קציבה ח\nז'וקה כ'מ'ה ש'ילק מ'פ'יצים ו'אל'ום ת'יב'ן ו'כלה ו'נ'וה ו'ר'וי ו'ר'וי\nהבק'ץ על כל ז'ו ל'פ'נים ו'ל'ש'ורי ו'כ'ו ה'וארי ו'ר'עצים\nפ'נים ו'ווט'ר'יה ו'א'ד'ו ו'סוכ'ק ו'מ'ה ש'להה ח'לקי ו'ש'ליש\nבר'ן צ'לו ע'יש'ים החלקים ו'ויעשה\nת'אר רפ'ואה טובה בענ'יגים ו'כע"ו\nאל'ום ת'יב'ני ש'להה\nחלק ו'ד'ר שני חלקים ק'שט ח'ל'וב ו'יעשה ר'ט'ב ב'נ\nב'בצ'ה הג'ב'ה ו'הלהאה\nת'אר רפ'ואה א'ר'ת'ת ט'וב'ל י'ל\nלש'עתה 'ה'ש'יש'ת הר'כ'ן כ'כ'ל'ופ'יה ב'המש'יתו ד'ב\nעד ש'יש'וב לע'צם כ'עכד ו'ווט'ב ו'ג'ן אל'ום חלק'ם ל'ח\nאל'ומ'ק'ינ'ק שני חלקים ו'צ'ו ע'פ'צים פ'נים של'פ חלק ו'ווט\nו'ירט'ור'אה ש'להה חלקים ' ו'כ'ש'ינ'ק ע'תכ'ית או'ש'יק'ב\nת'שה מ'ר'ה ז'ע'פ'ה ו'ס'פ'רי ו'כ'יצ'א فيه\nו'ש'ל ד'אר\nש'ש'ע'ה מ'נ'ולה ו'פ'ח א'ש'ק'נט ו'צ'ו ב'לש'כ ו'א'ש'נה ו'עשה\nת'יה ו'ס'ימ'ו'ם ע'ר'ו'וים\nוכ'ל כן'ם א'ש ו'עשה ב'ם\nער'ו'וים י'כ'שוב'ים ב'הם ש'ר ל'יל'י ו'ר'ור ע'ש'דב ו'ויכ'ו\nש'ן ש'ק'ים בא'נ'י בכל ע'ת כי זה'ה ו'ע'ז'ו ו'ש'יק'צ'ו\nש'ן א'ז'ו א'ל'ו ו'ש'ק'ט\nה'נ'ונ'לות בש'ק'רים ו'הבל'ה א'ל'יה\nת'שה הש'ל'יקות\nה'נ'וב'ר'ות בש'ע'ר ה'כ'נ'ק\n'ו'ג'ם י'ת'מיד ה'כ'ב ו'ל'א י'ש'ק'ט\nה'ז'ור ל'של'ל ו'א'ם ל'א י'של'ם ב'זה ת'שה ה'ח'ז'ות לה'ת'ה\nב'בו'ו ס'ה'יש'ת ק'ש'ו ו'כ'ו ה'כ'ל ו'כ'ו ה'א'ד'ו ז'נ'ט'ו ה'א'ד'ו ב'כ'ו\nב'ב'ש'ו ת'ש'א ו'כ'ור'ו ו'כ'ש'ו ה'כ'ל ו'כ'ו ה'א'ד'ו ב'כ'ו\nב'ז'ב ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו\nה'ז'ור ל'של'ל ו'א'ם ל'א י'של'ם ב'זה ת'שה ה'ח'ז'ות לה'ת'ה\nב'בו'ו ס'ה'יש'ת ק'ש'ו ו'כ'ו ה'כ'ל ו'כ'ו ה'א'ד'ו ז'נ'ט'ו ה'א'ד'ו ב'כ'ו\nב'ז'ב ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו ו'כ'ו ה'א'ד'ו\nה'נ'ונ'לות בש'ק'רים ב'ב'ק'ום אז'ה'ך ו'כפ'י ש'ת'וכ'ל ל'דוח'ות ו'ת'ר'ט\nאותם ב'ב'ל'ה א'ר'מ'ונ'ק ו'ת'ר'ח'ו א'ל'יה ב'כ'ף כ'ר'ס ו'ה'ו י'ור'ו\nב'נ'ו ו'ג'ן ר'א'ש י'ת'ה'ך א'ל'א אם'וינ'ו ק'ס'וים בש'שה ב'י\nז'ה'יה ב'ה כ'ב'ה\nת'אר ע'ד'ער' ו'כ'נ'ב ש'ה'נ'י כ'ור'ות\nאל נ'נ'נג' ו'כ'נ'ק ' עד'ש'ים בל'ש'יאש כ'ה כ'שה ש'יא'פ\nכ'אמ'ית'ה ו'ווע'פ'ה ו'ק'ש'ט ב'ה חלק י'בוש'ל ב'ב'ם ו'ויק'ך פ'ן", "ש'ל'יק'ר'ם חלק ו'כ'מ ו'כ'ח ב'צ'ח ו'כ'ס ע'צ'ם ת'ת'וים ק'ש'ר ו'כ'ע'ק'ו\nד'בש י'ור'ע'ב'ו ' נ'פ'ל'ה ההאה ל'פ'ע'מ'ים ת'חל ה'ל'יא\nב'ש'ב'ק'ים ב'כ'לי ק'ד'חת\nל'פ'ע'מ'ים ב'פ'ל'ת'ה ההאה ב'נ\nש'נ'כ'ת'ק'ת ל'פ'ת'ה עד ש'א ת'ת'ו א' כ'ק'ומ\nל'פ'ע'מ'ים", "יצ'ר ל'נ'בר ה'לו'ן ש'י'ד'ה בא'צ'בע עד ש'ויכ'ל ה'ל'יא\nר'פ'ואה א'ס י'יהו'ם ש'ן ת'ו א'ומ'ו א'ק'ז\nה'ער'ו'וים ה'נ'גר'ם בש'ע'רים הק'ומ'ים כ'כ'ח ח'ל'ו'וים ב\nבח'וכ'ו ו'מ'ד'ו ו'ג'ה י'ח'ך ב'ד'ד'ם ב'כ'לי ה'ד'נ'ה ל'ת'ת א'ר'ו\nוכ'ב'ר'ו ו'ע'ס ת'ת'וים ק'ש'ר ב'כ'לי ה'ד'נ'ה ל'ת'ת א'ר'ו\nש'י'ד'ה זה ל'א'ט כפי ר'פ'א'ש ו'ג'ם א'ל זה י'יהו ש'מ'ח'ומ'ו א'ס\nה'ע'ש'ו ו'ד'ה י'ח'ך ב'כ'נ'ב'נ'ב ו'ח'ר ו'ד'ר ו'כ'ל ו'כ'ל'ט'א\nוכ'ב'ר'ו ו'ע'ס ת'ת'וים ק'ש'ר ב'כ'לי ה'ד'נ'ה ל'ת'ת א'ר'ו\nש'י'ד'ה זה ל'א'ט כפי ר'פ'א'ש ו'ג'ם א'ל זה י'יהו ש'מ'ח'ומ'ו א'ס\nה'ע'ש'ו ו'ד'ה י'ח'ך ב'כ'נ'ב'נ'ב ו'ח'ר ו'ד'ר ו'כ'ל ו'כ'ל'ט'א\nב'כ'לי ה'נ'גר'ם ה'ר'פ'ואה א'ס י'ח'ך בה'ר'ע'צ'ם ת'ת'א'ד'ו\nס'ח'וק ' ה'ר'פ'ואה ה'י'ור' ח'ק'ו ש'ה'כ'ב ו'ת'ע'מ'ה ב'כ'לי\nל'כ'ל'ה כ'ת'ח ל'ח'ץ ב'ר'פ'ות ו'ק'וב'ת ב'כ'נ'ב'נ'ב\nב'כ'לי ב'פ'ה ש'רא ו'ל'פ'ע'מ'ים י'וע'ה בא'צ'בע ב'כ'נ'ב'נ'ב\nב'ב'כו ב'כ'ס ח'וח'ו ק'ש'ר ו'ע'ס'ו א'ס ח'וז'ה זה ו'ס'ד'פ'א'ו\nה'כ'ות ל'נ'ב'ב ו'ל'ע'ת'ו ב'ל'פ'יש'ת א'ל'ום ק'פ'נ'ו ו'ס'ד'פ'א'ו\nה'כ'ות ל'נ'ב'ב ו'ל'ע'ת'ו ב'ל'פ'יש'ת א'ל'ום ק'פ'נ'ו ו'ס'ד'פ'א'ו\nו'ש'א'ד'פ'א'ק ו'ה'ק'ו י'ו'ר' ו'ד'ר' ב'כ'ס ו'כ'מ'ה ו'ק'ז'א'ש\nמו'ס ו'כ'לי ו'ו'ל' ו'כ'לי ו'ו'ל' ו'ק'ז'א'ש ו'ק'ז'א'ש ו'ש'ש'ית'ד'בש\nער'ו'ו ' ב'ב'כ'לי ט'נ'ס ו'ד'ה ש'ק'ו ו'ד'ה ר'ד'ו ו'ק'ז'א'ש\nס'ה'יד'ס ז'ן ת'ת'ש ל'ש'א'ק ו'ו'ק'ו ו'ש'א'ק ו'ו'ק'ו ו'ק'ז'א'ש\nב'ב'ש'ל ע'ס'ו א'ס ו'ק'ו ו'ו'ק'ו ו'ק'ז'א'ש ב'כ'ס ו'כ'מ'ה\nת'נ'ב'ה ההאה ש'להם ב'ע'צ'ם ש'ר'ו'ו בח'וכ'ן ו'ס'ק'ן\n'ב'כ'ס ד'ר ו'כ'לי ב'צ'ו א'ס י'ד'ה ב'נ'ם ל'ק'ס", "ב'ד'ב'ור ו'נ'ט'ר ב'כ'ו\nו'ל'ואו ו'ש'ק'ים ו'ג'ה", "ש'יק'ע'ן ו'ל'יא'ד'ק'ר'ק", "וכ'כ'יש'ות ו'כ'לו ב'כ'ש בת'ת'ה א'ס צ'ק ש'ה'ה י'ד'ה ע'נ'ח\nו'ז'ור ב'כ'ו כ'כ'נ'ר'א ה'ה'ה ו'ה'ל'ת ה'חל'ה ע'ת'ו'ו'ו'ו כ'כ'ן\nח'ה'ך ב'ב'ר'ו ו'ב'ר'פ'א'ר ה'נ'ב'ו ש'כ'ד ה'ה'ל'ק'ם ש'ל'ש'ל\nה'ק'ד ו'ש'ק'ד ה'נ'ג'ו פ'ן ח'ב'ל'ו א'ס י'יהו ב'נ'ם א'ז'ו ל'ו'ו'ו'ו\nח'ה'ך כ'ס'מ'ל'פ'א'ם זה'ה ו'ס'ה כ'מה ש'כ'ד ו'ק'ה'ק'ד ה'ה'ה\nב'ז'ן ה'ע'ב'ר ו'ב'ר'ת'ב'ל ע'ל ה'ל'ש'ן ב'כ'לי ר'לו'ו א'ס ו'א\nש'ה'ר'ה ה'ה'ה ת'יכ'ר'ו מ'כ'וט ו'ע'כ'ה ו'ע'כ'ה ו'ע'כ'ה ו'ע'כ'ה\nש'ה'כ'ב ו'ש'ל'ש ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס\nו'ד'ג'ש'ת ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס ו'ד'א'ד'ס\nכ'נ'ה ד'ב'ר'ו א'ש ת'ר'ב כ'כ'ן ה'ה'ך ל'א י'יהו ה'ד'נ'ע'ד כ'ל'ו\nז'ן א'ז'ן א'ר'ו ש'י'ד'וכ'ן כ'מ'כ'ה ד'ב'ר ו'כ'וט כ'ו א'ז'ו ה'ו'ו'ו'ו'ו\nה'ע'נ'ק ו'ו'ש'אר ו'ע'נ'ינו א'בל ו'ש'ו ו'ת'ח'ו כ'פ'י ש'ק'ור'ב'ק\nל'ע'ה ת'כ'ע\nו'כ'נ'כ'א א'ס י'ה'ה א'ר'ב'ה ו'א'פ'ה ה'ה'ל'ה ב'ד'ש\nב'ת'ת'כ'ה כ'ב'נה כ'י ל'פ'ע'מ'ים י'ש'ת'לה כ'ה'ם ל'א י'ד'ר ב'נ\nב'נ'ק'ו", "ה'ח'נ'ג'ות א'ז'ה א'ש פ'ד'יש'ו א'ל'ו א'ס ח'ל'מ'ל'ו ע'ל\nש'ה'ר'ה כ'י י'ח'ת'ה ו'ו'ר'יה\nז'ן ו'ה'וות ב'כ'מ'ל'ו\nא'ז'ה ב'כ'ו של א'ר'מ'ונ'ק'א א'ש פ'ד'יש'ו ו'מ'י ו'ו'ר'יה\nו'יר'יא'ד'ל'ש ' ו'ד'וי ש'ונ'ח'ו ו'ה'וות הא'לו'ו ל'הלהאה\nב'כ'לי ה'מ'צ'ור ו'כ'מ'ו ו'ח'א ו'ש'ה ש'ה ב'לי ק'ד'חת עד ל'ע'ש'ו\nבה כ'מ'ה ו'א'ר' ש'ה'ר'ב'ים ב'ב'ר'ו ו'ח'א ו'ש'ה'ר'ב'ים ב'כ'ו\nא'ד'ר ש'לה'ב'ים ב'ב'ר'ו ו'ד'וי ש'ה'ר'ה ב'ל'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו'ו

["פֶּרֶק", "אַמְרִיקָן", "דְּבָר", "פֿון עד שוזן רוזר ולא יצרו בו. ואָבָנָם שֶׁנָּשִׂיגָם נַגְקָרָא חֲמָת נָתַלְּם בְּהַזְּמַת וּתְכַשְׁבָּם לַחֲמַר כְּפִי הָאִפִּיל הָאִפִּיל כָּבַל שִׁכְלוֹם עִם הַקְּרָבָנִי הִיא בְּשִׁכְלוֹם עִם הַקְּרָבָנִי הִיא בְּשִׁכְלוֹם כָּבַל שִׁכְלוֹם עִם הַקְּרָבָנִי הִיא בְּשִׁכְלוֹם כָּבַ

["מצור וtip", "מי ישפה כובע והקנה כדובקים בחיך מלמעלה ואינו יוכ不下 שיכנס בו כן המגיע אצל הושיד דבר יז candider iliau המאכל ומשתה כמלי שופול אל הקנה דבר אלא בעיתים שיטרז בהליעה קודם שלכות והתזדה. הזאת או שיקריו לאannel חנועה בושט כמבלחת ולא יישו הטעס מלפעורו בדחייתו בשעון.", "וכבר זכרנו נתן שחושי השפוני **בובע ועצליין בספר הראשון**. ואworthם הריאה והיא במשוברת מחילקים אחד כחם הקנה והשני שריגי השרין הורודי והשלישי שריגי הורודי השריני חברזם בלי ספק בשר רפה ומג'אורי ניכר אמן היותר קרק וקז שבו **היא מזונה גם כן**. **והיא רבת העכרים** **ראה ויבשל בו וויזה זו** בוהרין וכנפנו כמו שנחלם צורתן כבעליים. **הלובן וכל שכן בדיאות מי שנחלם צורתן כבעליים**. **ואכזב רפה כדי לשאשוף האוור** **והיבשל בו וויזה זו** בעלת שני חלקים אחד מהם אל היכין ואחר מרים אל השמאל. **והחלק השמאל**י עכל שני שריגים והיכני **בעכל שלשה שריגים**. **ותעלת הריאה בכלל השאיפה**.", "ובנת איר הלב יותר כן הידריך אליו בדפיקה אחת **ותעלת ההבנה הזאת שיהיה לבער הקיים הוהבעת**. **שישבoul בieam ותעת שירים קלארק בלתינ צרוף**. **שכט שטרודובליכבל איר**. **אשיעין שאיפת עניינים**. **בשבנות ככרהנות אותו ובאשה ובדסיה וولוחם שימצא**. **איר מוכן יקלהו הלב**. **בנשיבתו חום הלב** ושתישטף הרוחה **בעצם אשר הוא יותר**. **בנוגר בוכנו** כמלי שיהיה האור לבדז **קצרהשכו**. **קצם שהוא בשתנה לרחול**. **כזם הם שמים לבדם לא יתנו**. **אברא** **אך כל אודח כחם אם קילז**. **ואס כעבר ורביל**. **אוכן המים** **ומזון חנף** **ואומלן האוור** למזון דרוח וכל אא **אוז כחם דר"ן חנף**. **ומזון דרוח הוא נגס מרכב בליב**. **אומן** **תעלת הוצאת החום הוא הרצאת המור**. **השרוף** **מן דרוח** **והוא עשתוות כן הריאה**. **והכסנת האוור**. **הקר** **כי זה הנשאף** **והיה בלי ספק כבכ**. **שנתהה אל הוהום**. **וה יזועלה לשואות הרוח**. **ואוכן השטרנות העורקים והק**. **הארה** **בניאה** **ואה כי הקה**. **והקלה הורודי** **כשתותפים** **לה לשארים**. **פעל רבשיה**. **השרינ**. **כשתתגים בהזנת הריאה** **כן דומם**. **הכבושל הין**. **אבר** **כן הלב**. **ואוכן תועלת השר**. **ואס שיתן הפנאי**. **ואיריקות**. **יחבר השריגים**.", "לשאוף **כי לא יז candider iliau**. **לקנה לגדז** **אבל נס**. **פונה אל נצרם הריאה**. **כמינו** **ובזה** **בראה בהרבות**. **כן ושיעזר גם** **כן בהתקצגים**. **לדלהת**. **ויהיה** **כזון לשתי התנועות**. **חלין** **ת חנפח הריאה** **בנפיזה**. **ואוכן** **לאר**. **על מה שנזונת בו**. **והלזרתו הרב כוכנו**. **ואוכן** **תתחולקה**. **לשנים שלא תבשל**. **הנשיטה** **מצה**. **פנע שוקה**. **לאחז החלק**. **כל פר שיר**. **שישתרבר ישתרבר**. **לקן לשני שריגים**. **ואוכן** **חכמישי** **אשד בזד**. **היכני הוא ערש מוצע לעירוק**. **ונקרא**. **הנובו**. **אין תועלתו**. **לישגיטה**. **רבה**. **הלב יותר**. **נוטע מעס אל השמאל**. **ניצא**. **בעד השמאל**. **שי מרדת**. **כלי להלול**. **הזיהו**. **שأنינו ביכין**. **ווארה**. **שיהו**. **לארה**. **בער**. **בעצם**. **שיהו**. **הנוקים**. **אם היו**. **הנוקים**. **שאלו**. **שהיו**. **שהיו**. **

["מאמר א", "שאינו בהתכה ועשה ככל אותם הרפאות המישב ביה\nהוא מעכרים ומרככם וממריק.", "ברפאות החזיות הנפ\nהנפרדות והמרכבות וא", "ואופי עסיקם.", "רפיפות החזיות הם הרפאות הכבקות החזוה הם על פי\nמדרנות. המדרגה הראשונה כמו קמה פולים ופי\nהדבש וורע פשתן קלי ושקד יויין תוק ביי הוא זוק הפ\nהפתה־תישתת הריאה כמו שהוא הוא נחליה ליהול סתיכב\nככבד כמו שתת עדין בשער הכבד. וומקרים\nזיזק הקשואים ודע האבשיחים ודלועים. ואסם שומן\nוהלב. אם יסתפק בז לבדו יהיה בשולו יותר כנקיו ואס\nילקז עם דבש נשק מיהו בשרלוות ונקיו רב יותר\nוייתר חזק הזה הוא לך אל בשר ושקדבר וכנכלני אס\nאשקלישיק ופגגר ללבונה ודבלת תאהו יש\nלן כבע כהנין הזה.\nיותר חזק הזה כהן ופלפ", "כרסנה שרש ליהוי ושרש אפוקס וקשתור בדש ואר\nואשקיטא צלויה שחקה ולושה בדש ונטוריאה גדר\nנדלה וארישטוניאה עגנה וקצ\nונמאים תחת הלבנים אם נוגבו על עזרה על הגילים או\nבתגור עד תבלית ויעזר בדש.\nכן אגיגו אס\nתבא ברפאות ומימיו חזק התעלת. החטאה היא\nטובה ובלכל מה שיקל הירקיה והסאסائه מזועי וכד ו\nכל כן נא אגרו אתו שלא ישלק לא לשיקה אחת.\nוזעפראן מחזק כלי הגשימה ומקל הגשיקה מאד. \"\nואלו\n\"\nהרפיפות ייתו בשתיה שתיוון אברישטיות.", "הרפיפות המודבקות הנברקי במיאל און הם נגרי אצט\nכשוקה האישית בנסחאות שונות. ורפאת מקסומ\nואגדומאכם ורפאת אסקיבאדס ורפואת נאליגוס וס\nומשקל מהפסביר בנסחאות שונות. ורפאת מקסומ\nרפואת האנකרי במיני מירא בנסח\nוכמה שמריצא\nברקיקה הילונות הirtנות והסולגון שיקוח שנאפק ומקדש\nמא משקל קרוא מדרי משקל אופי משקל קשטור משקל\nיולש בין תוק והשתיה הזה חצי משקל.\nבבנה\nשנוסה ללבונה ארבעה מירא שנים ין בכושל שלשה אוק\nואו שליקתו כמו ויוושלו עד שיתקש על אש רכה. ומו\nמיאר פלפ ורע אירטינה שנאפין חרדל ילקח מוה גרב\nנגריס ויווקו בקר וערב בעת השיה.\nוגם חרדל ח", "ברוב תשעה קירפס סחיטת קשוא החומר קידט וחת\nוהי שתה אחרת תרציא מותרים רבים וומקנה כל הירק\nוכן הרפיפות היזקות שיוקה אל כהירות וחריד הדע אור\nארטפינה וסחיטת קשאי החומר ואסיג ייחר כל זה בדרבש\nיודו שמו.\nוכן הליקות הנופות אל החום פניניגר\nואוק ידע פשתן אוקי לב גרגי מות חצי אס\nואוק מיזר קרליציאה שתי אוקיות ילתת הכל בשמן שקו\nשקרים יוחזר בדש. ומו כנסתא ותאנים לנים\nצבקוקים כנקו ושר ליהוי ופניליש וגריש יבובלו הכל\nבכמים בשול טוב ישתה ממנו. וס יבובלים בנים\nהאלו הפיפודי ווער פשתן יזהו מועיל. ודעבי", "ואוק ידע פשתן אוקי לב גרגי מות חצי אס\nואוק מיזר קרליציאה שתי אוקיות ילתת הכל בשמן שקו\nשקרים יוחזר בדש. ומו כנסתא ותאנים לנים\nצבקוקים כנקו ושר ליהוי ופניליש וגריש יבובלו הכל\nבכמים בשול טוב ישתה ממנו. וס יבובלים בנים\nהאלו הפיפודי ווער פשתן יזהו מועיל. ודעבי", "ודוקוקה מדפיקה והנה הבתר לך איכות זה האיכת ה\nהוראות הנשימה ואיתות הוראות הקול ואיכות הוראות ה\nהשועל ואיכות הוראות והירקוקה ואסם דחף ו him\nשהזיבר הוא כפי המזמים והחיים וכבר ידועה. והיאה\nשכנת ללב להוראות מעכיניה עליה יותר חזק והדפק ית\nמה על מה שנלה ליהר קהה סן הריאה ושהועל יותר\nמור על מה שנלה ליהר קהה סן הריאה ושהועל יותר\nהוורא מיזמת שחייהו בקריזמים העצמים. אם היה\nהירקוקה בשועל קלינה הלהיזק בקריזום מעליוני הקנה וה\nוהלה אלון. ואס לא ירק כי אם בשוער רב בנה הלהיזק\nשוקעת ונה יתחבר לו פרנף אבре הלהיזה אותן מא\nמאברי הירוקים כמו כוכב הראז במרוסות הטרפש וכמו\nאדום הפנים בממרוסות הריאה.", "במורות הקוראות ליריאה\nיקדלה המודשות המין\nומידות בכנדיים הח", "הליקום והמרוסות ככליות וכל כן הסתימוח בעורקים ו\nוהיק קיה וחל כל בעריכים הסס וברפון ברט\nולפעמים יהל至ה סתימות בלם עד הסנדה והדבוק\nהליקום הסמיכים בקלה. הנה יוכבו הליה הריאה בסמן\nובחרף לרוב הגדלים. וחל כל כן בחרף נשמיה חירק יב\nיבק צפיני. \"\nואחרו הקד מיר ליריאה לא אם היה\nמוודוק בחום החזקים רבות יוביעו חרי קירק יב\nככלה חן חליזמים ולפעמים חוגם ללהריאה בכמה\nהירק קול ובחרו הצלמה המזועדה כדי שיתדוקו כות\nברוריה. \"\nלא ווקהה הרפיפות הזזות בהיבר אבל", "ריאי שיעשו נגרים ותקוקות אicerז וחל ביה יפאל כה\nהמ עט עט שיאוף בה ערב שיכר בנקת הקנה וישקו\nוישובו ויכלן אל הקהה והיריאה וחל כן אם יישו אפרקיון\nוהיפר העצמים כלים הסלמה אל היריאה הקה\nהוותר קרב לנות מותרות ויריאה החזר הגדה אל\nהושט וחל יקבל תנועת כקיא כדי אס ייהו שס\nס\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n\n

["ספר נ. אופן", "פָּמִיסִׁרֹת יִצְרַד הַדָּבָר כַּהֵז וּהְיֶה מִקְלָה הִצִּיא בַּרְקִיקָה אַלְּה שֶׁכַּח יַחְלֹשׁ בָּהּ וְאַז רָאִירָו שֶׁתַּשְּׁדַל בַּעַטְשֹׁמָי", "## פְּרֶק ו", "בְּאַמְרָכָל יְלִי נַבְשָׁמָי הַנַּשּׁוֹ שִׁילְמָה בְשִׁי תְּנִי", "תַּנְעָוֹת וְשִׁי מִנְחָוָת בַּיָּהוָ", "בִּנְיָחֵם עַל הַמִּלְוָא אַשְׁרָה הַעֲנִזְי הִיא וּבוֹ בָּדָפָק אַלְּה שֶׁתַּנְעַת חֲנַשּׁוֹ הַהִיא רֹצַיְנַי אַפְּרִישֶׁת שְׁתַשְּׁהַנָּה בְצִצְוֹן מִכַּנְהַה הַשַּׁעֲרִי. הַדָּפָק טַבִּי מִגְּמֹר וְהַכֹּכֶה בְּנַשּׁוֹ שְׁמַלָּא הַהֲרֹא אֲגַשְׁלָּה שַׁנִּי דָּבִ�רִים אַדְּחָם הַשִּׁקְהָל לַזְּמַן הוּא הַגָּשַׁף שַׁנִּי דָּבִ�רִים אַדְּחָם הַשִּׁקְהָל לַזְּמַן הוּא הַגָּשַׁף שַׁנִּי דָּבִּרִים אַדְּחָם הַשִּׁקְהָל לַזְּמַן הו

["מִצְרַיִם", "נִדְי הַפְּצָמִים יִצְחָד הַיָּהוּ הַהִבְקָצִוּ וְיֹת הַגּוּר וְהַכִּי הַלַּיְהוֹא אֶד יִצְחַד שְׁתַצֵּה בְּהַכְּבָשָׁה וְהַפְּצָמִים וְאִזְי בְּכַהֲ שֶׁיָּהוּ הַצְּרִי אֶל וְיֹת הַצְּרִי שְׁתַצֵּה הַתָּנָגָה לְהַתָּנָגָה וְיֹת הַנּוֹפֶת וָאָד יִצְחַד לְהַתָּנָגָה הַאָד הַעֲשָׂנַי וְיֹת לְרֹכַם אוֹת אַד הַדָּוֹת אָוִת הַיָּהוּ הַתָּנָגָה יִצְחַד לְכָלָה אֶשְׁהַבָּהּ יְהוָה הַתָּנָגָה יִצְחַד לְדָוֹן וְנָגַעַת וְאֶסְכָּלָה בָּאָה בְּשִׁמְרָת הַשְּׁמַלָּה וְאֶסְכָּלָה בָּאָה וְא

["פרקי אופי", "דנויות סטיליזה", "פֶּרֶק יָת\nבנשימה הנחידן ו\nבלומ הימנע מהו\nלשנת האהת פנינה\nלאות הבחה או צרות חזק חונק כזיבוחה או כריזן מונח ולו\nשפיית ליהו", "פֶּרֶק כ\nמאבר כולי ברזיחים\nרזוע הנשוי כולי הня\nהעincים הוהגים כן", "העincים הוהגים כן\n\nהטעמ כנשון אשר לא ימשיך איה מקנים כרישם אربים\nיכצרק אחר קנים חליזים קומץ ותמ כמו כוכר הנשימה תי\nוצרות הנשימה והככל הנשימה והפקח הנשימה הצבתי\nלפעמים קיצת ל�יני רוז חת ומליב ותמליכ ותסוכת ותסוכת\nללהיצרים וCTORIS וΠΕΡΙΣ ΠΟΝΟΣ וΠΕΡΙΣ ΠΟΝΟΣ וΠΕΡΙΣ\nבקק ווצדי ההזה וνφλιάν θεμα ρεμονίαν την ηλιούνταν\nκυριακות דרונות ותקי דברות וספי מות שחיים ופר רוז תשמה\nוצירות וκυριόν כחנעה תΗ ηνούν בעת הנשימה אפרקי\nיהיו איה עסיצב בשכיבה על הגד וקל בעת התחמיה ו\nבנשichten הנפיגים עתנף בעת הנשימה אפרקי הנחי", "כשע כנשון אשר לא ימשיך איה מקנים כרישם אربים\nיכצרק אחר קנים חליזים קומץ ותמ כמו כוכר הנשימה תי\nוצרות הנשימה והככל הנשימה והפקח הנשימה הצבתי\nלפעמים קיצת ל�יני רוז חת ומליב ותמליכ ותסוכת ותסוכת\nללהיצרים וCTORIS וΠΕΡΙΣ ΠΟΝΟΣ וΠΕΡΙΣ ΠΟΝΟΣ וΠΕΡΙΣ\nבקק ווצדי ההזה וνφλιάν θεμα ρεμονίαν την ηλιούνταν\nκυριακות דרונות ותקי דברות וספי מות שחיים ופר רוז תשמה\nוצירות וκυριόν כחנעה תΗ ηνούν בעת הנשימה אפרקי\nיהיו איה עסיצב בשכיבה על הגד וקל בעת התחמיה ו\nבנשichten הנפיגים עתנף בעת הנשימה אפרקי הנחי", "פֶּרֶק כ\nבנברת דנויות\nצודר הנשימה תי\nשלא ינא אירור", "כששכש בשרום כו מעבר לטענת הלא עסידתי", "שושיקה כו אלא מעץ מעץ\nוכצוהה אס כנסות בשרום\nהכערבים אשר השרפ בשרום\nזבעצם פירן הריאה ונהרמה\nהמיכר כו אס השרם כו אס\nלהציר הנשימה כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "פֶּרֶק כ\nבנברת דנויות\nצודר הנשימה תי\nשלא ינא אירור", "כששכש בשרום כו מעבר לטענת הלא עסידתי", "שושיקה כו אלא מעץ מעץ\nוכצוהה אס כנסות בשרום\nהכערבים אשר השרפ בשרום\nזבעצם פירן הריאה ונהרמה\nהמיכר כו אס השרם כו אס\nלהציר הנשימה כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "הניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς\n\nהניכר בשרום כו אס הלא\nלבדות ענות בקבות או כיסיות\nκαθοράς καθοράς καθοράς", "האות ואותות הנורמה בנקת הנחינה ו\nזכרונום", "אוכנים אונאות המודסמה הווה בריאה עמה\nהיא הכאב הכבד בעצלים והבק שתהבה והובע מזון\nאשר בבענין והיה יותר וקז ומנוע ויצוני ויהא יותר דה\nהלוש ובשהוסי הראה והובא אשר בלאי אינטיג\nלפעמים יובול אל השTransition אם היה חמה או קרחת", "ואותות הכטגניות ידועות שיתuletק בעת הסיבה אפר\nואוכנים אונאות היליות אם היו בקנה היא", "אפרקיון", "בנאות הגדולה כהאחת שתי התחליות יותר שאינן כארית כמום\nהסבה הניכרת כנשימה הגדולה", "פֶּרֶק יד\nהנשימה המאודרת היא\nהפך הנשימה הגדולה ו\nוכנותה הפך סבניתיה\n\nולפעמים תתחאף בשביל כאם יזיהה האבר המתנש\nצריך שיחנוע בכנחת ולאט", "פֶּרֶק טו\nהנשימה החכופה היא\nבינה וכין שלפנות ומ", "וכפיה חק־הצורך אם לא יספיק הגודל והמהירות ומ\nוכפני שהוא יותר כן המניע אליה או שזוהתה חל אן ב\nבباب אב או כמורסא או צירות ללהיה תזרבות או או־ריא זה\nלוזך או שפיכת מונלא בהלל החזה או דכר אחר מכסות\nהצרות ואותה תבדיל בין הנופל בסכת הצורך\nבסתת הכאב ומותל זה כמה שקרן בשער הגדולה", "פֶּרֶק טו\nהנשימה החכופה היא\nבינה וכין שלפנות ומ", "וככלי־תיה החק־הצורך אם לא יספיק הגודל והמהירות ומ\nוכפני שהוא יותר כן המניע אליה או שזוהתה חל אן ב\nבباب אב או כמורסא או צירות ללהיה תזרבות או או־ריא זה\nלוזך או שפיכת מונלא בהלל החזה או דכר אחר מכסות\nהצרות ואותה תבדיל בין הנופל בסכת הצורך\nבסתת הכאב ומותל זה כמה שקרן בשער הגדולה", "והנשימה התכופה כפי מה שהעד אבוקרט נמשבת אחר\nבנוב הריאה ויגיעת כלי הנשימה ומה שנלה אליהם\n\nהנשימה הקה כורה על\nמתכני הכח וכבוד והלום\nהשכני והשתנות כוח חל", "פֶּרֶק יד\nהנשימה הקה כורה על\nמתכני הכח וכבוד והלום\nהשכני והשתנות כוח חל", "הליך אל הקור ויהא להאותות יותר רעים כהליים הגדים\nכלך שכן אם היה עמה דיוות וטמוח כי אז תשלמה חתאה ע\nעל הרהת הטבע", "פֶּרֶק יד\nהנשימה התרחבה היא נ\nנכנסת בנכל באשת הפך\nהנקרא ככ תובדד מש", "במשר כיני באשת הפך בי אוטס המהיג ונהתור הב\nהבאשה כבליעת הנישום ומרה על ליהוות מעופשות באב\nבאבדי הנשימה אם בקנה אם בריאה אם תתעפש בתם ל\nלינו איר כונלא", "פֶּרֶק יד\nהנשימה הגדולה והנשי\nוּד. הנשימה הגדולה ונת\n\nהנשימה הגדולה והנשי", "פֶּרֶק יד\nהנשימה הגדולה ונת\nוּד. הנשימה הגדולה ונת\n\nהנשימה הגדולה ונת", "והנשימה התכופה והכיהוים כבברת ידידות כי אין עמה דיוות וטמוח כי אז תשלמה חתאה ע\nהו ונסוף ולא יהיה שם כועב תגדר הנשימה אם תוסף י

["מאמר א", "הרARIק ותשהוק לישׁערוי וקבלה תועלתיו עם ותרקה\nבשעל ונקזע ועם גריגור. וסוי זיהו בריאה זיהו אותות\nהענין כן אלא שטח עולק לוקז מaretיקו יותר שוקע ולא יהי\nזיהו בiegבר אל ותשעדה כי ששתיחתך דרקוק. וואפ\nזיהו כהילמה הנשה פשבותת מער אל צד עס שנוי בכשition ווא\nואחר יתחיל בדוקה לא ייהו ביהו עם קצרה הנשיטה שער\nיחובט בו.", "פֶּרֶק\nבַּב", "בנישת המתחלפת", "הנה תחלף ב", "בכמוכת ת\nתחו", "תתחלפות הדפק ויהיה תחלפותה סטודת ובלתי סט\nמסט\nכטודת", "פֶּרֶק\nבַּב", "הנה הנישת המוכפלת", "והא כמ\"נ המתחלפת", "והיא הנישת אשר לא", "הלשים התפישתות והתקבאות בה איה בטוח תנועתיו ב\nבנייהו הפם בנישת הנבע כשכיתה כי זהו ביהו עצרה\nא ליקבל זועלתה כמה שנשאף אבל יחליב מזיהה ותוקפת\nואס חלושה בכי הנישת הדועיה דיצן רופיונס נבש\nבנישת. ולא לזריח מונטפלה הבח או או כישק ה\nהלו יתפלה. ולא לצבה בה או בשנ היראה או\nמורסא. והשכלים כנסות רופשה והביד ותהלול.", "והכריז יתת תקז השוף כהישון\nוכמה יתת תקז השוף כהישון.", "במה שטיפר פעמים דבורה או כוּitionה הווה או תיהה\nוהנישת זהה אוז רע בחליש הישים והקרנות וואס\nואס איקור הנה הוא כמה שרפלה הקדות.", "אש קירא מקור הנה הוא כמה שרפלה הקדות.", "פֶּרֶק\nבַּב", "הנה הנישת החזווה ב", "כזון בעלת חצץ", "היא הנישת ברג ושלס ויהיה ח", "הניכל ברג ושלס ויהיה ח\nהניכל ברג ושלס ויהיה ח", "פֶּרֶק\nכָּב", "הנה הנישת הקשה ו", "והכברה, היא נס", "כן כשהיה השת", "הישתשתפות באור בטוח תיה זרחה או כלתי צהיה.", "והסבה כה פֶּכֶס בכי האמור גודלו\nלופעמים כהיה ללהבה אשיית נiegבר על הילב ותיהו לקור\nממות לכת המגיע או כלייו כמ שוקה בעת קור הכסך ב\nבכשק קור עזרה תיה לסיוטה. ולפעמים תיה לזריח\nמיזמיה בכסך כמו נאור קר או קור תחנוכת יונה עלינו\nלסיום שיב בעצמינו. הסבה כאצטוטכא או בכדי ויפול\nהקור בשכונת התחבושה הוא ווקד ווא ליטיב התפש\nהתפישתו. ולפעמים כהיה לסיוטה תער אל\nריאת השאף ויצטרך להשתדלות חזק עד שינחה וס\nכן נגד לצרות ולפעמים כהיה כסתיות כורסא.", "לפעמים כהיה ללהואה משלשלת שלא תשליל או לאלוק\nוד שלא ישלילוכן או לא יננע ההקה בבעל היראה ה\nצגון וירגון שיעוין כה שיבתבנהו באחרית מאמרנו.", "סכל\nסכל\nסכל", "תל\nתל\nתל", "תל\nתל\nתל", "פֶּרֶק\nבַּב", "התיאות הנישמה", "כלום הנישמה הסכע", "והא הנישמה אשר לא", "אות לבעלה שיתנסם אלא אם יתיצב ויהו עצמו ומ\nהיחחן ערפו מתחייח למעלה ויפתח בסכתה המעבר ולא\nיוכל לכוף הצוער כי אז תקל תצריד עליו הנישמה כמו ש\nשוצר על משיכת העורף יצריד אחזור כן לא יוכל לכוף ה\nחזרה והגב לאחור ולא יוסר מה-position הזה וכל כך אס\nישבב פק书中 יקרה לו שידקקו חלקי מריאה קצתם על קל\nקצת ווסתם המעבר כי חם בשרד בכיווע זהה הם סתומים\nברוכ ואמס יש בו פופחה מעוטה הבטלנה נכית החל\nהZeroi קצתם על קצet ויסתמו המעברים. הפטעים\nתחיה הסתיימה האת קהדרות וכייצא בחם לאדיס נ\nנוטים ולחיווה נזויים. והטעמים היהה כאמת לחייבות\nיתרו לצד הגדל אבל נתלים לצד הגב והחיה ילחינו.", "פֶּרֶק\nבַּב", "מאמר כלל", "הטעמים הענינים כן", "בנישמות השנים", "אמנם הננדים הנה הם יציצרכו לואושאת המודר העשני צו\nזיצג דרור כי העכומ בהם יותר ויתור תמידי ואץ צרכם ל\nככבי איננו תזק אטן כי חם לא שולמ\nבגנירותם וכמותיהם וכלי ספֶּל פֶּל בנישמות תכיה ו\nומירות חזרה עם גודל איננו כל כך חזק אומסם הבחורים\nהנה נישמות יותר נזדולה אך היא פחות מזיהה ותכופה וה\nוהזון נ熾ים בהם אל הנורד.\nוהאיכן הנקפים הנח\nנישמות חפוזה בענינים השישמה בנישמות הבחורים ווא\nואינה ככעוט נישתך הישישים. ואומם הישישים\nהנה נישמותם יותר קטנה ומאוחנתיו חזקת הכוכב וה\nוההפק למה שלא נעלם מכך", "וההפק למה שלא נעלם מכך", "נישת המלא כ\nהמזון און מהיר\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא\nא

פרנ' אולן

והם ככו שידעת במה שilkם'ך באורוא'ל הקוטן והקצר ו
לפעמים תכפול ולפעמים תככד ותקשה ולפעמים תארו
סם לא זהה שם התלהכות ותכפיה כמו שידעת והיה'a קט
קטן וקצרה יותר מאהורה כי המכריזה אל העצירה ובע
זמעוט והתפשתות יותר כן המכריזה אל הנחת.

וההיזק כנודל התפשתות יותר נגדול报告 ב
כי אם התלהב הלב ונתחם
אי אפשר מבלתי פה
בהורות ואם יזיק בה נטישתתו לא'ך זי

מסת שתהא' ו
תצצרך שישלים מה שיהסר בעדות השלהך מצד הכה
ההערות והתכיפה ברוב הענינים ותיהה נשיכחת צרה ו
וקנה ותכופה ומדישת בער הגניה ויהא כמה שיבא'א א

בשעת שלו

## פרק לב

ננשיטת בעילי המונת

הכונלא הנה יתא

יומקץ כהפשות

הזהה כלו עם נרגור ונפה אם לא יש שום חום ולא. כלו
מהובים להזק כי בעל העלה הזאת כה זה הכר אל כה
בחולשה והכרח בעלמי

## פרק לג

בננשיטת בעילי הגניה

ויזכיה והמחנקת

טזומלה' היה

עם התפשות נדולה ועם כהירות והתכיפה ליצוע ושקעת הלהיות בעונק ולא היה ש'נפז

## פרק לד

בנניה הנקראת בנו

ונניה ה' עלה ש

שלא ית' עלה ע

עמה צד מכלי נשימה תכפיה כמו הנשימה אשר תמצארו
בעל הכנק או היגור. והעלה הזהת אם הטרק לנקאות
לא יישב שירפא'ו ולא תתשל ו'איך כ'ו בבחורים היא
קשה כ'ן כ'ורב ונסת בעת השיבתיה א颗ק'ן

והעלה הז' ת' את הא'ה כה עלויות הisceרכות ויש לה ע'ם כל זה
עונות כקבות כמו עונת הבקפיה והקב'ה. ולפעמים
ההיה לפגע בעקב'ה דריאה ו'מה כ'התחכר כ'ה בהתדקר ליה
להיות ע'Tכות בשריינ'ים וכשריג'ה הם הקשנים ו'יונק'תיהם ו
לפעמים יהיו בקב'ה הריאה. ולפעמים יה'ה בדפנות
היראה והמקוות הפנוויים והחיזוות האלו לפעמים יה'הו
נשפכים אליה'ך. ראש' ו'ל ש'ן ב'ארצות הדרומיות ע'ם
רוב נישיבת הרוה הדרומי. ולפעמים תיה'ה בכסת הולד

אריה בנקוקות אחרים. ו'לפעמים תיה'ה בכסת הולד
קור כ'ה ותכפ'ה למות כ'עט מע'ש. בסכת ליהה שאינה בריאה והשריינ'ים אכל באצט'ו נ'ש

נשכפת אליה'ך כן הראשון או כן הכבד או נודלת באצט'ו
'נ'כן הניהה הקראת אל בהר המתחדש כן האברים הוא ל
להליצת האצט'ו הכסך ולהידעת הבכס'ך הריאה. ולפעמים

יהיה הכבד אם יתקרר ויתעכה עוור על הגניה'. והליחות ד'אלו לפעמים יזיקו בICA'יזת ו'יינק כמות ברוב
ולפעמים יה'ה בפליאה כ'נוב'ה הריאה ו'ישבשה ההיה להת
להתקבצורה לעצמה. ולפעמים יה'ה סקרידותיה,

ולפעמים יה'ה עם פגע יובל' אל אב'רי הנשימה... כן. ע'צ

הצבאות חוסר חשדה ומיה'א נורוים נודוים אל'יה מ'מ
לפע'מים, יה'ה בושף אב'רים ש'נים ל'הצ'א א'ר י'ר
הנשימה ולא יתפשו כ'ה אצט'ו המלאה ת'ליז'ץ ז'מ
המס'ך.

לפעמים, י'ה, בכמת ב'ר הגד'ה עקר'ים אם
יעצר ב'ריאה ו'יהה, ב'ר כבמת ב'ר הגד'ה עקר'ים אם
נצרער באבר'ה הנשימה ו'הליז'א אב'רי הנג'ינה.
לפעמים
יהיה בכס'ך כ'וון החוז'ה שלא יישבע הנכ'ויך הנשימה ו'יה
יהיה ז'לפ'נע ע'נור ב'רשימה כ'ה ש'קיה כ'וון ב'קינ'ו
וא'צט'ו.
לפעמים י'תוח'רינו ו'שוב' הנשימה

המוצבת ופעמים נעתק לבעלת הריאה
האגות כ'ם ז'ויז ס'ות הנג'ינה ל'הוז'ה ל'הליז'ק ב'ק'ט ע'צ
עצמת יה'ה ש'ן צרות בתחלת הנשימה ע' אנק'ונק'א
רונאל'ו ו'כבע ו'תג'ש ל'מיה'ל ע'נודת ו'כבע ע'ק'ק
דבר כ'בקום קרוב'. אם יזיז הלהיות כ'נגל'ם י'ב'ן
 acid א'ובע ש'מעט

יומקץ כ'ה תחלפות הדף ב'כ ד'ן ד'ק'ט. 'לפע'מים י'ל
אל ד'פ'ית ה'ל'ת ת'קק ע'ת'מ לא י'יה ש'חום ולא. כ'ן
הוא כ'כ בע'ו ד'פ'ית ה'ל'ת הנקר'ה קיד'ואק', א'ס
הו'ל ה'ל'ת א'ש י'תיה'ל לא'יה ע'ל'ו.

בשנים התחלות י'יה ע'ל כ'ה ע'שבר. א'ס ת'תנ'ש
השנים י'יה ע'ל'ו הופיתו ב'כמת ה'תורית הנשוא
מל'ו י'פ'ול כ'הם.
וא'ס ה'השיש

י'ריה ל'הלה ע'נ'ים. ד'ה כ'ה י'כבק'מ ל'מ'מ
אל אב'רי הנשימה י'יה ע'ל'ו כ'ה ש'קם כ'סיד'ס ו'כ'כ
ז'ם ההיה י'מ'יש ע'ל'ו י'רוא'צ'מ ו'הוד'ר ה'ק'ק ו'נ'י
ו'ש'תנ'ט ע'ת'ק כ'ה ש'ירט'ע ו'ש'שת'ה כ'ה ש'ט'ט
ז'ם ההיה ב'כמת ז'ה י'דיה ע'ל'ו ק'לו צ'דו ה'היה'ו
ז'ר'ות מ'חרת'ת כ'פ'י לקד'ת הנפוח'ו ו'מה ש'ש'ן ב'נ'ה
וא'ס ת'היה ב'כס'ך ק'וד מ'ז'ר'א ב'כ'ש ש'הו ב'ק'ק ז'ה

ה'ה בת'תלה כ'עט ע'נ'ט ו'כק'ק
ה'פ'א ה'הנ'ק'ק

פ'ק'ק ל'ה

פ'ק'ק ל'ה

פ'ק'ק ל'ה

ה'הנ'ק'ק

## פרק לה

אך נס'ה ה'הוות'ה מ'לחיות ר'נה ה'ד'ה ו'תפ'א ה'הוות'ה שא'ה ב'ביור'ו לא'כ ו'כש'ו ו'הוות'ה ש'מ
ש'הפ'ע'ק ה'ק'ר'ה בה'ה מ'אבר'ן א'ז ת'ק'ן ה'נ'פ'ל ב'ס'מ כ'ם
ב'מש'ל'ת ה'היה ב'פ'נ'אות ב'כד'ק'ות ב'כש'ת כ'מ'י כ'מ'ה ח'ם
ז'ק'ש י'כיא ב'נ'ל ה'ל'יה ו'הע'דית.
ד'ר'ק'נ'ט'מ
ה'ק'ד'נ'ים ב'רכ'ק'ות ר'פ'ואת ה'נ'ג'יה א'פ'ו ולא נ'ס'ק'א
ול'א ו'ב'ר'ה האל'ד'ים א'ס ת'היה ב'כ'ונה כ'ה ב'ג'יע'ת נ'א
א'ס י'ר'כה נ'ס'ל'ז ו'ש'לי א'לא כ'ה ש'ד'ה ה'ס'. ד'ן
רא'ז י'ש'ד'ן ה'ל'רט'ה ה'ל'יה ו'ל'בש'ה בה'ה ע'צ'מ ו'ב'ז
ד'בק'ה ולא' ס'ת'ק'ל'ב ב'ד'ק'ר'ן או ת'ת'ן פ'ש'ט כ'ל'פ'ע
ל'פע'מים י'נ'ב'ו ב'כבד'ת ו'נ'צ'ט ו'ה'ל'ח'ה א'ל ה'ב'ה כ'ה בר'ה
ונ'ק א'ס י'ח'ור כ'ה ש'יר'ת כ'נ'ג'ל ל'על'ה היא כ'ס'ט'ר ב
בה'צ'יא ה'רק'ם מה'ליחות. אס'ד'ר'ש'ת ע'ס'ה

בע'כי כ'ן הכבד א'ז ר'ג'ש ת'ש'ת ב'רפ'ואות ח'ח'ות ר'פ'א
ד'פ'ואת כ'כ'ן פ'נ'יק'רא ד'פ'ואת'ן כ'ה ש'פ'ר'ן כ'כ'ה ט'כ'ה
וא'כ'ד'נ'ים י'ד'ר ת'ק'ן ת'ח'ב ה'ד'ר'וב'א כ'ן ה'כ'ד'נ'ים
וא'ס י'זיז ה'מ'ק'מ ד'פ'ואת'

["סאלו אס", "שיש כהם ממרוקדוכך וחומם שוה ודאגות שיזוקה בין הלא המאכל והמשתנה ולא ירואו, כן חומם בבית אזור אבל בפistikס ואמסן הדרבים אשר רגוי שירוקה הנה כזה חן הוא המרהץ כפי יכלתם וכל שכן של המאכל ורוב השיד. ובל טקן שנת הויום והשדה על המאכל כהדרבים היותו מוקים להם האלרים לא, אם ימצים פישירה חזרה וינועה וחום, ואז יישנו שינה מעושה ודאגות שירוקה אכילת הנה הנגרנים שיש בהם נפח וירוקו המאכל על ההשתה חן מים הין. ואסםם הרפאות המשלשות הנה הדרניים ה'reחיזקים אשר יאות להם כמו שישוקו מאפוקס וκα ρο ρο ρο קולוקטוריזד במכל אחד חצי זה בכי הדבש וקטשור עס ארכונטאק וגרגי אנדריק על כל פנים יעשו בחרש פעקי תאר נסלא לוה כשר ארגיק שלמה שרש לילי אחד פראשא איזה תורבור חמשה גרא פֿרא עס אַרְבָּה קולוקטוריזד סקרק אַל מז ווירא דז יורש בין מכובל השתה שני זוזים. גם קולוקטוריזד חזרה משקד אַנּיס ששתה קולינ ביטס ויעשה נגרגים ויעשה אחר עצי שחקור הנקות הנטמה קודם אַל וָשִׁמְכִּין וּכָ וּבוֹ וָהּ שֶׁכָּמָּפֶּה וְגָמָּה אַרְבָּא וְשִׁמְכִּין וּכָ וּבוֹ וָהּ

["ספר ג'ופן", "בעת הבנינה ובארית ילקח כדם לקקות בדבש, וגם\nעלך אל בטלבד או עס כמעס פליטי ומי ודים\nוה אנטופיקס זומעיל נס כן העלה הזדה אל שהא\nבכש שראות שתקו רען הגדולה בעצמים\nוגדרית זודחת התעלת בן תעלין האלה וס יוקז נשתורט\nווששאכני כ' משלים זוזם איסוף ישב שבעה זוזם\nוהתשתה בשיעור הנראה, ישריאת השועל יבשה הלה\nפודג' יבש ארבעה זר ברפס סאדג הגד' בא שמות\nאמכי פלפ' מא ארכע זרע גושקאני טנים, או יוקז\nהס' תת באל בכמות דבש יזrk צפו וועלה עיל פום וי\nישתהה כמג' בטרון קודם הנisol וכמהו אחרון, וס\nיוקז פודג' אוצריגיה ופלפ' האיס יולש בדבש וועלה\nכמענו שיעור לוזק וערב.\nוכבפישואום וקטשורה ולכונה ואישוף כ' משקל יוער ווי\nיעשה וואו שתי שתיות או יוקז בורק ארבעה פלפ' לבן\nשנים אנגדאן שלשה ארכוניאס נס יולש בין כבושל\nהשתיה כמענו שיעור פול אדזenti בדבש, אוקטור\nוארישטולות' ענולה וארכוניאכ' כשקל פלפ' יש\nעשת גרנים ויעור בתורוב ענבים קורש ותשתיה במענו\nבשיעור פול אחד בכסכנב' וס פראש וקוטש ואצטוטק\nוגרני ציובר כ' משקל ג'קע וקטש' מא משקל פלפ\nלן וחשתה שקוות ו告בור כ' אב' משקל יולש בדבש\nוהשתיה כמענו כבוש בדמ' כמוכן וס חרדן וברק\nמא שני הלוק' פודג' מהרי וטסיטת קשואו החוד כ' ח\nחלק יולש בחוכם אנטיקיט' שיתה כישור במעי\nיעור הידבש ברייק נופ או שיח וואסנתן וירינה כול\nבדבש או קורש בנבש הידבש והנכת שיתה בכסכנב\nאו בשול פודג' בחבש וכל שמן. אין זה שום יודע כו\nכי אנולא והאנולא עצמה היא כנסת ותזקת התעלת כן\nהילה הואת וסן הרפואות החזקות הידזיך בשוף העניכו\nלקיז מכנו וגרים לינניה ושתה זדינך כמי הידבש.\nוהגנפרת בתצורה כנילה.\nוכן דנ' הרפואות הטובות\nהקריבות כן השווית הכחון כחוץ זכון וואזועי מא\nלנשיקה המיצבת.\nונד ריר הדרל לבן ככמות דבש\n'int'שנהל ליקז וועשה ובעת חותק הנקח וקוטר התחווה\nיוקז כן בורק ארבעה זוזים עם שני זוזים נשתורט עם ח\nהכשה אוקיות כמעס ודבש כי הוא כועיל כן העלה היא\nבמי שתהיה בו כויז בשעתו וואו וועיל מיניד השהי\nוהשנים אשר יוטפו במשקיהם ובייחו כן שקו מת\nומר ושמן צנובר והמריחות כמו כן לילי ושמן לברין\nימרה בו החוז.\nוכן שמן שבת, ואבנס\nההישנו כמכו הרוזן ו'הנפרת יעושה בהם כבשר\nקורלוקננטיא' וס כודא ונקוטש וקשיא ליניאר וועפראן\nוארישכולניאה, וס אצטורק ולבגון ואלזין סיקור\nונד זריך וארי שטולוניאה ענולה ישקו ויוושו בשכן בק\nקרר יריזק כמכו כדמות לוזם. ויעשה בו בזוז ומכנו יש\nעשת ימים כל יום מודשה פעמים, ואסنان הגניה וקוטר\nהנשימה הגדה בסכה אדים עשניים ימשלו על הלב. זיכל\nומלוזהות יהיו בנדרי היבב והשריינים הנה יקובל תועלת ב\nבהם כהקלה והיות ניכן כן הצה השמאל.\nואכנס\nההווה בסבח הרוז דנה הכונה ברפואיהם שני דариים\nאהד כהם התכת הרוז לאט, והבוקקים הידועים", "והשני פתנויות הסיכום שיכאש הכבד לחיוך כמם מעני\nוהו סיועל בהגדה הרחוב בשכן נרדי וסמן לברין, וסמן\nודא. וסן החחבשות הסט鎺ות המעורדה השגħ\nוקמונא' ונסמלה כל זה מכובל ירדה חס על הלהזדה\nוהעדזים, והשתיות וכשניא ונסמלה, וסארף\nראפוק' ונסמלה, ותשיתה איהה, בדש שיהה כמקל.\nואסنان\nהנהגיה וקוטר הנישמה הגדולה בכס, גלים הנה ראיט\nשישה רפואות, נקיעות חניכים והולועה כמ' נתקנת\nברקלה. ואסنان בעל הצליזם כערבות הנישמה הניה\nשסתך העיצים והיזה באמת כמ' בקבד הנישמה הניה\nוההגדישות וAIN עכני צורות הנישת הגדה כבר ירבי\nראפרה ונסער כיבד היגיון, ו'נסכני הגדה ביכומ ותנ\nיכבל תועלת בשתיות חלן התנין והזע ומסהותק חק\nהלΗות וסן שקים ו'כדי חלן התנין ותנ\"י, ו\"היזה הירוק\nברברישים.\nוהדוקה הסכמים בהתח ותנ\"י, ו\"היזה הירוק\nוהאנצ\"מ כמה שידעת, ו\"היזה לChem דרדיות התחווה\nוהאספליות הנברות הענגנית, ו\"הנמ\"ס צורות תכ\"מ\nההווה כנסך חום וסיצא, ו\"היזה לChem איזר\"י\nבו ומשחרות המקדמת, ו\"כני הקירוטו בדרקמ\"מ\nבאבת סן כירד התנישת לא צורות הנשטיות\nק. כ\"ר וואלט ו\"י שיער וועור כמג' ו\"אכמ\"ה\nבקוד הגה במחממים השתיימים, ו\"י ש\"פ' פלנחת\nבצטיק\"מ ו\"ס\"פ' ל\"ו\nברפואות שא\"ט ו\"י\nהנישת\"מ, אס הלהזדה ו\"י, ו\"אכמ\"ה\nס\"כ\"מ, אס הלהזדה ו\"י, ו\"אכמ\"ה\nהניר\"א ו\"ע\"ה, ו\"י, ו\"אכמ\"ה\nהניר\"א ו\"ע\"ה

["בנאי", "## המאמר הש\"י", "קֹלוּ", "פְּרֹק אֶ", "בקר מִפְּלִיו הַצָּלוּ אֶ\nאשֶׁ אֶצְלַ השִׁמְיִ כָּעַ\nבכְּשַׁעַת הַפְּמִהַ יַבָ\nוהדדיית האַור הַמָּצָ וְ", "וכברקתו וולו, השפִּ יִכּוּ וּגְוָאָם כָּדָוֹא אלַ שָּׁלַק הַמָּמֶר, וְהוּ אַבְלָיָהּ שֵׁן אַבְמָ וָשֵׁר אַבְלָיָם הַשָּׁלַח, וּשְׁלֹחַ חֲכַמְּךָ הַכְּסַק הַמָּבִיל וַעֲצִל הַזְּחִז\nמִוכֻלִּים הַוּבָת הַאוֹור הַמְּרָפָשֶׁת אֶשָּׁ יָעוֹר הַכְּלוּ אֶ\nאֶשׁ אֶצְלַ השִׁמְיִ כָּעַ, וּבְדִיִּ זהְכָּ הַנָּן הַפְּנִי הַעֲקָד אֶ\nאֶשְׁ כְּן הַסְּכֹת הַפְּלִיוֹת וָאָם כְּן הַסְּכֹת הַשְּׁלֹחַ הַחֲמָר וּ\nוְפָנָעָ אֶשְׁ בָּטֹ וָאָם חֲסָדָן וָאָם שָׁנַ וְצַרְיִת אוֹ חֲדָוֹ\nאֶ וּכְבָדִ אוֹ נֶחֱד אוֹ הָרָעֶה אוֹ זָוֹד הִיא וְזָוֹד הִיא וְזָוֹד אֶל אוֹ\nסְכָּ וְאַמְּ בָּעֲוָן בְּרִיָּוּ מִנְפָּד אוֹ עַל הַיָּהוָה הַזְּמַן וּ\nזְלוּה וְכָבָ יִקְדַּ לְשַׁפְּ וַכּוּ אֶר לַכַּב שִׁיקַהוּ לְמַתְכּ\nפְּדֹ וְחֶחָ וְכָהּ כָּמָ אוֹ הָכָּהּ אוֹ נְפָיַ וְלֹעָם יִיחַ\nפְּלֹעָם יִהְיֶ בּוּ שְׁתַפּוֹ הַתּוֹחֵל\nפְּנִ וְכָצָמָ\nקְלָ דְּבָעַ בָּתְפָשָׁמָ וּלְעָמָ יְהוָה בְּשִׁתְּ וּכְלָ בְּשִׁתְּ וּכְלָ בְּשִׁ

["פרנאוף", "רפֿון כלני שלם וילול דסין הרעש ידיש הקול. ואס לא יניע הילוחות עד שירדה יצרר הקול והצרירות אם יהו היות מלהות יקה מלהות מעט ואסירה צבע ירשה ולא יסירה הרגה יבשל ופעמי יצרר הקול לזרל הכאל רל. בלי הקול שתחדש בהם ניועה או נפיהת מוסא ותיחת הוהיזר רע שב这对 מה שיויה על המאכל. ופעמים יצרק הקול בקוד הנסיר החלקות והermalובג במש שיבש המזג. וכן התערוה והמזונות הנחירים, ופעלים היהי אצרירות הקול לרוב צעקה או הלתלה לחיות נשקפת אל הע נוער ההפה הגרן והשפוי כובע וצרירות הקול הגדה ליקנים לא ירדה. וכשהיה הקיץ צפוני יבש וחרופי דרוכוי ומטריי הגה הצרירות ירבה בו והדלוית אם ייראו, ויהיו הרגה סבשות תקן הקול. ודע כי הנמלטים מהולוי החרישים והמעונים הדומיש למסוט כחם כא בלוים הם ללא להשתמש באור רב הגה יד שפי כובע עד שיתחיד קול, ושישתדל החושש שתרחב השפוי ב בוכע ויבבד קולו לא יתERVה כלכ. רפאתור פאת פסק הקול. אם היה לזרע מזבקעת העצים או פֿע. ירדה במש שראי כשער לו ממה שידעת, וּמִי שיחוש בתחדחת הפסק הקול. ראו שתהمر אל הרפּאה קודם שיזוק והנה ילקז כחלכון ביצת שלוקה ושומשין קלופים וחל חלז מאָל כָּף הגרָא מלַכעיה ושתהה במיכל יום שלשה יזום וראי שזילעט כה שיבושל בתוך והרחב החלק המתובק המבושת טחון בא באפרם הם וילוק מכנו כשיתרך ויעקר עלינו ויהו נוהו שיש בו בוש וידו בו עט כָּן כנרי ושתה, וָא יסיה כלהות בעבוד הקרוב כָּם שפִּפִּי כובע או שפשה כובע הגע ברפֿון נכרם, אם היה שם הכאבה ויהיה עכירות וב וכרכז אז דאוי שינוק תארים וכאיש ונאשטרי ירושלו, ו אחר יוקור ב. וומא ארבייקא שחוק היערבו עד ישוב בדש וילוק או נוקב בירא וועפֿרים בתרוש ענבים קורש. או נוקב זעפֿראן חלק אַשָּׁא פּיטדה חֲצִי חלק בדש שלשה חלקים. יבנשל עד שינוק וועשה נגררים וישים תחת הלשון. ולקחת הכרוב מועיל להמגם כן. ולעיזת ענפי הכרוב הלה ולנמוע מ מיכין מעט ואס לא יועטל לקית הכרוב שים עלינו. כל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּ

["F. A. K.", "פֶּרֶק וּ וּרְאָשׁ וּכְשָׁלַי עַל שֶׁהִיּוֹן וְעָצָם עַל וְעֹד שָׂכְן הַחֲלֹבָעָה וְתִרְשׁוֹשׁ עַבְנֵי קְרָבָי הַשָּׁשׁ לִלְיִל וּמְצַו הַקְרָבָי, וְעֹד הַפּוֹלִים בָּכָבָשׁ וּבָשֹׁל הַתָּאָנִים", "פֶּרֶק ג", "פִּרְפָּרָה, הַשּׁכְרָת, הַשּׁכְרָת, הַשּׁכְר

ספרא אופן

המסיק או לדבר מאלן הסכות המת卅יות יוכאה ויהמסמה
או דבר מיבש
או אכאל חמסן או עפץ או חרף אדנבר זי יפול בעבר
אשד לא יקבל כי אם הנשה כן שיקה השעל בכתה
נפילת יבר כן המאל והמשתה כעכר ההוא בפתע
לטרשת הדבור * ואכנים סכות השעל המניעות כמו כל
שיקה כן הסכות הנגויות החסכות המזון או המקרנות
או האברפיבות או הנמנכות בכלי ליחשה או כל ליחשה דמיית
או אדוכיות או לבניית רקיקה או עבה או שחוריית
והא ברהוק מט * ותא היהה הליחשה נשתכת כלמעלה חנה
היא כל עוד שתמיד להעכד על הקנה כמו שימעד הדרב
על המקף לא יתעורר ש透明 כרול וכשחרצה להשתף בח
בחול הגדה תעורר השעל
כן אם תעקוק וןק, אם
תתונה בריאה ורציה השתל לחיות
או נדתת כן
האצטום או הכבד או מקצת האברים והזויים אל קצמת או
נילרת כהם אין היהה בכתה התכה או בסכת המורכו
והסתיבה בטרשות או אבריאה או כניר וכל המקומות ח
הבקבלים אללה הליחות ו
והנענים בן היראה והמס
המכדיל והכמת אשר בין הילוי והיראה * ואכנים הסכות
הקודמות הנה חמסוי ויקדבו הסכות הנגויות לסכות
הגיעוות הנזירות * וה屆ול הווה בשתוף הגוף לכו
בקדמות וכל כך בקדמות שורפות או קדחת ימי
יגייגית או דבריית או בש्वת הין כלו בקדחת והdraeel
יש ככנו ייש ושה ככנו לחי
רקיקה עכד ויהא אם לרדוע מזון או אקר או ייש נפרד
ולפעכים יהה בהתחלת המורשות החכות בעדדי ההזה ע
עד ישתיבלו * ולפעכים יהה עם החוסרה הקשה ש透明
יבש כאד ווהה לiskורתי הירליות * ולפעמים
לטmosות החטול * ולפעכים יהה מליחה משאה
הלר החזה שלא דחחה בש्वון * ודע כי לפעמים יצא
שבעול דבר אבני כורזון או כיד
אגדה החום * ויכר העיד אל סכנדר כה * וכן העיד בה
ברוז * ויכר כי הוא היצוע כזמה המזון ברקיקה
כברר敞י הך * ותגנה הירבה השעל כמתו וכאבי הסתי
ולפעכים ירבה באבוב השווה וירבה בעת נשיבת הצפוני
וכשיהה הקיץ צפוני מעשה המטר ויהיה החזרף נכשיי יד
ירבה השעל כתה
אותוינו אכנים אותות השעל הקה הוא הוספת כן הקוף
והסידנו בהוסרין הקור ועם החום ועפריות הפנים ובעוש
הς צומא ולפעמים יהיה עם הקור נזילה ויחוש בידוד * דבר אל
הזהה והמסתחת אל הדרן ויקל עם משכית הליחה אל האף
ויפגע מה שידר אל האף בנחיזה הנקרא שופלאר ותראה
אותו הגדלה מגדון בשעדר הנזילה ונתooה בבה
שהוא מול המצה ונתהיה בנזיזרים וזוהת זה ושלא ירק
בתחלת הענין בנחיזה ואחר ירק דבר לבנאי או נושה
אל הרכבונות והירוקות * ולפעמים יהיה עם זה קרחת
אותו החום התלהבות וצמא ושקשו באור הקה יתור
מהשקט בחום וואוד הarihין וNILOR דופק ואותו הלה
להת עצר הידיאה והקריות לזרקים ולבעלי הכזון הלה

הרוב הנינד הוא הומאייד וקרטש בשתה איוריא
ואותות היהש הוספתו עס התנועה והרעב וקלוות כdraה
המנגוה והשעב והריהצה ושהיה כיברבים * ואותת
הישטט כל זה שלא היה שם רקיקה לכל אומוטו עס
הליחה הרקיקה וירעה על מין הרקיקה ואותת מה
שיהוים כן חנורס וכאיכת וכאיכת בסם כיצאות ואותו בעית
הצד ובלת הידיאה החמים והקים חומז זה סמה טכנית
בשעורים * ואותות מה שיהוים כן הנפח אותות דרפא שא
נוכירם וכאכ ויווש ופעמים רבות היה לחי

ואותות מה שיהוים כן החשיגים ואותות שמזרו בשע
שחוני הידיאה מיקלה צרביית או כונא או ארטן
מעצם הריאה או כן כמעות הקנה והיווו אך דלנים
כאכלים אחר רקיקת התר ומדות הנוסר ומדות הלא
וכן כוכ הוניב
אם היהו שם ליהו ללהישת הווה וליעיגו כמו שידעת
בשער שלן * ואותות מה סזהה בשטף א

הנה מה שידעת כמות הלא
האצטום וגויס השעל עס תוספת הענין החסיב אות
באצטום היה לחי או ריקוד וכדי המזנות וברוב
יתעורר כן ר�לי ובעת העכד ותוהה בש्वת הכבד י
יודוע הנותמות ומא חתפלה המזמים ויהא
אפשר בלבי קדמה ומא לא תיהה חמה או איפשר כלו
בכד * אירן תעין שאר היראות אשר ודיעתם, ודעט
הדרבים החיסיד בדוקרים הליחת ישעך חמים ליקק
והקרים בשקה פאראי וקטש בטריש הנקרא חלקי
בקצמים הליחת לרקיקה אלא שהם אם ישליגו נקק
ומשקה הופא אסנים אותם יריגת מירוק המושכל חלקי
וישיב ליקק * ואסן לא היה שס

רקיקה לא לאקה ורא לא חתף הנה האות הניתריות החה
והופא הגדיקות * ונה יקלה לתקוח ש透明 וואל יט
שיקום השעל תוג הגדית צל ההלהה קצמים
באד צירז מעברי הרקיקה ומקמי השיעור
היותר טוב ליקק דרקיקה ומא עצר הרקיקה וקדום
הבה תתעמש הלא ליחיה וכפלה בגדחת עקרת עקר או דק האה
איתיקא דרפסת אסם דרפסת הנקרא

כשיהו קל הנברצאות והיה כבמה תצוניות תקינה לעני
הנשה עכד כה זה יריכם בגדית מיר * ותסידנו
לדfühא יותר הגדה ליה או ליוווון וןם המזון הקה תנהו
ארוכנות שאח תחת לשנוי כלוים כן טירא או ארציקו
לחקים בגדו או יקז משטיים אל קסראן לא כה הקנרא
בלטעק אומן עלך אל בטס עס דבש
אוזשה סכן
בלשבו עס בכנדרין עכד משקי וןכ נפרת בכיצים הרבים
ולקיקות מהדירים החמים ובקסיה בגדש
ומי הימן
המתק בiegल עד עצר מעכל יריכו לעיל דבש או אפניד
ויעשה הבריחות על הווה ככשן לילי וטסן נגר
בדוג אדום ותלאגנאן וועליל דבש רואש הנקרא
נלבנבן דכשי כמי התאנים צומקים ישר לילי וכאשר
הברא וסן קשים כלו בשוי אישיו ושרי עס התאנים
והוות זה
ומנוגעתו ביצי קדדה הגדים הסטח כנוגה יריגות בפנינה ריש
רשוכן חלב ותאנים ותmar נשרש ברתי כנוגה והשמינ

פָּאָמָר

קיוו שמן סתקת סטן וגריון החגוב וארטייה הוא כמגיטישן
בעד אינז מועילו להם כל זה. ואומן הכשרים הם בשרי
 כמה שקים כהומום בשווי. נבישתת שתרק
ותחתך ותמעד ותשהה הבקשים הנזיכרים. ומסה שהיא
יודר ט��ה במקום ההא עלך כל אל אכזבא בדש
וקטס בדש או ספדי בכמותה בדש או טרקי ריקליאר ודריגן
ולרבנום ושקר מתקו בשושה והארובן יאוחז בפה עם דב
דכט וינעיל מאד. או יוקה שבעה ראשי כרי כנעני הנקרש
בקר ועריב. וגם יוקה שבעה ראשי כרי כנעני הנקרש
שאני יבושלו בשלשה ליטרין מיס עד שיאר החליש
זיסון וינורב שנבש רישטיקלן ותש ויבושל. ותד
ינוק ויד לתחנש בגרי צבוק שرو ההא הנקרת בשר
איחוד צומקים ארכעריה בדש די ספק וילקח טמנג לקה
ונס פראט טובה מנטשטי תרי חמשה אוקי נריי צנוב
זרע אורטינג מא אוקא דזער פשתן ופלט מא שלאש
אוקיות יולש בדש ורשה
חשה הLEYים לילי שנה חלקים זעראן ופלט מא טט
חלקים רסינה עשרים יולש בדש מוסק צקפיו
או יוקא זעפר וארפוק טריי מא חלקי פראט. ואשף מא
שלה חלקים לילי ומדרא שני חלקים יולש בדש
מסון קשאן
בדש בלקטיקא קורש אינז בבי השבת מכטרל בו טער
מכר ענה אלע כשר חל ונס דע שפתן קרי ידבש
או לכו. או עם פלטלכל עשה אחד פודג. ונס יולש
דכש אל לבני עם בדש דבורים וואפרופק. ונס חרדן
ונס טרידיסש ונס אינטידורס
ונס וקיסרים כרים ונס אינטידורס
ואגרים
יספקים האשא מכולשת כחלא עשה עד שיהוד עצרה
הדכש או שיח בבי השומר הלה.
ואס תיהה הסכ
נוזלה תרפא הניזה
ואס יצריק לנקעה לעשית
הכוזבש והתאים לעשותו על הראש ולאח תחת הלשן
בכל עת ובלהילה כיוון גרני ומדומס.
ב 康זעים אשר אין להם טעם חסון ולא עפץ
ובדיאकות הфּטש אס תיהה חמה או עס מירא וערפא
ואמונ הנות
מהמורנות וחשחינים כריאה והוזז ההנישוב לרדאתם
אל מה שנזכיר בשער בעלת הצד והיאה
ונס וילק
ולשועל נגרים יאוחז כפה ומשה כנרים לש剥 הלה
וכיו בגרי הש剥 הידועים ויחז
יאוחז כפה
נגרים מחוברים כנ ינץ ריקליאריה ונומא ארכיקא
ודדנגן ואמידור ורע שילי וגרני חכישים ובנות
הגרים וגרני קשואד ורדעלת ומלפונות הוא כיאר
ואשפתי וירע פאפור ובריצא כה
ילקח בתאר הזה אממדום דרנגן כינ ריקליאריה יעשה
נגרים בסחיטת החזרת וכוה גגרים לש剥 החר יוקה
מיץ ריקליאריה ותבר הاني כנקה ולב החשה
ודדנגן וגרנוי צבוק וגרנוי כוך הוא קושן וגרנוי הדס
קילפון ונאיסון ושת וטריגר

הפּשֹׁטִים וְהַקְּלִיקֹת בַּפָּפֶר וְהוּרִיִּוּת אֶשׁ זכְרַמּוֹ
הדרה בברק, וָאָם תִּהוּ עָבַד תִּתְהוּ וְתִסְרִקּהּ על הַנָּא
הנּוּר כְּמֹה שִׁקִּים כַּחֲמָום בְּשִׁוּ. נַבְשָׁתְדַל שְׁרִק
ותחתך ותמעד ותשהה הבקשים הנזיכרים. ומסה שהיא
יִדּוּר טָמֵי בְּמֹק הַהּוּא עלך כל בְּלִי בְּשִׁלַ
וקטס בדש או ספדי בכמותה בדש או טרקי ריקליאר ודריגן
ולרבנום ושקר מתקו בשושה והארובן יאוחז בפה עם דב
דכט וינעיל מאד. או יוקה שבעה ראשי כרי כנעני הנקרש
בקר ועריב. ונס יוקה שבעה ראשי כרי כנעני הנקרש
שאני יבושלו בשלשה ליטרין מיס עד שיאר החליש
זיסון וינורב שנבש רישטיקלן ותש ויבושל. ותד
ינוק ויד לתחנש בגרי צבוק שرو ההא הנקרת בשר
איחוד צומקים ארכעריה בדש די ספק וילקח טמנג לקה
ונס פראט טובה מנטשטי תרי חמשה אוקי נריי צנוב
זרע אורטינג מא אוקא דזער פשתן ופלט מא שלאש
אוקיות יולש בדש ורשה
חשה הLEYים לילי שנה חלקים זעראן ופלט מא טט
חלקים רסינה עשרים יולש בדש מוסק צקפיו
או יוקא זעפר וארפוק טריי מא חלקי פראט. ואשף מא
שלה חלקים לילי ומדרא שני חלקים יולש בדש
מסון קשאן
בדש בלקטיקא קורש אינז בבי השבת מכטרל בו טער
מכר ענה אלע כשר חל ונס דע שפתן קרי ידבש
או לכו. או עם פלטלכל עשה אחד פודג. ונס יולש
דכש אל לבני עם בדש דבורים וואפרופק. ונס חרדן
ונס טרידיסש ונס אינטידורס
ונס וקיסרים כרים ונס אינטידורס
ואגרים
יספקים האשא מכולשת כחלא עשה עד שיהוד עצרה
הדכש או שיח בבי השומר הלה.
ואס תיהה הסכ
נוזלה תרפא הניזה
ואס יצריק לנקעה לעשית
הכוזבש והתאים לעשותו על הראש ולאח תחת הלשן
בכל עת ובלהילה כיוון גרני ומדומס.
ב 康זעים אשר אין להם טעם חסון ולא עפץ
ובדיאकות הфּטש אס תיהה חמה או עס מירא וערפא
ואמונ הנות
מהמורנות וחשחינים כריאה והוזז ההנישוב לרדאתם
אל מה שנזכיר בשער בעלת הצד והיאה
ונס וילק
ולשועל נגרים יאוחז כפה ומשה כנרים לש剥 הלה
וכיו בגרי הש剥 הידועים ויחז
יאוחז כפה
נגרים מחוברים כנ ינץ ריקליאריה ונומא ארכיקא
ודדנגן ואמידור ורע שילי וגרני חכישים ובנות
הגרים וגרני קשואד ורדעלת ומלפונות הוא כיאר
ואשפתי וירע פאפור ובריצא כה
ילקח בתאר הזה אממדום דרנגן כינ ריקליאריה יעשה
נגרים בסחיטת החזרת וכוה גגרים לש剥 החר יוקה
מיץ ריקליאריה ותבר הاني כנקה ולב החשה
ודדנגן וגרנוי צבוק וגרנוי כוך הוא קושן וגרנוי הדס
קילפון ונאיסון ושת וטריגר

פ
ט

["פֶּרֶן אָוָן", "כמו שיקמה כמה שארנו בגרטן כל־ליכן בעת עזיכתית", "הגבאות או הצוותות או דם שורים או חקן אמר", "ואם לחיותם אם לחיות גנאותם. ואם לחיות בעודקים", "יקדום וכל בקדי קני המצאה. בי פעמים רבות", "רבה זה כהם אם לחיות הדות הכלים הקמקפים היהה ח", "קריקבם ושהש תתשות ולא יובל החר ושהשרי", "בהלכלה אבל יקדום אל חום החיצוני או פניש או", "זונק יונקים לא זה שהיה בקביז חלקי ונאוב", "בפחות מהסבות או לחיות ירפה ותרה ונקדמים או", "פניש חום כל אומן או כעיש. וכדמיה הלו", "הרדי־פנה הטעום דל חדיית הלהיו אל זה אַ צד שומל", "בבי היותו יזעג בשתתנה לאו אוות קורק בקצם", "המותר ידידוהו בדקלה או ייוולו בטהודים או בנירות או", "ברעמה דם הניהים, אם היהו הערורים חקוק לא יקץ", "כן דם היקה הבנות פאתם כשתשתך אל הגלוי ונא", "הערורים, ונא יקץ דם ההוא מונק", "שיקרא לו ששהן ונען בריאה כי דרקמה כו בום ונא", "כבודה נוכו ליהיה נג ושהן ונאשינע או יתקן", "דמ. התעצרת רקקת דם פודור. עליו שיהוד רחקה התר", "והשתת קודה כנג ששתתנה לאו הבודה הישגונת", "ופעמים כבודה יתוהה ודם. ורקוק רעיזת דמ הגדות כל־ל", "בן ררוא אל הלא דוא. ונא יתוה רקיקת דמ צמדוי ויהש", "תלויים ויווער זה בכבורה ועדה והגדות ולקול ק", "השב ונע ושהן. ונא יתוה רקיקת דם פודור אבל ש", "שלא תעצה או שתהה עם קדעת ופעמים כזונתית", "רקיקת הדם לצלמה הגדות כו כה אכ בקב כוביה", "והנה־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת־תת

מאמר

רקוקו ו FOLLOWER לישן והאסיר התנועה ועוד נוכיר ודרפ
הרפואות המשותפות ליני ריקוק הידם באחרית השאיר ה
הזה. ואס יקלה ריקוק דם כנגליה ולא תיהיה הגנילה
חריפה הזה מאד אדומית תקיז מיד בשעתו ותתמיד לק
לקשור קצוויו יורד מלמעלה למסה והלפפה בשן ית
מחוכם או אי זה שמן חם כלו שמן קשוע החומר וביצפא
בו ולא ימשה הראש כלל היהיה מזון החמה כברר מהע
הבעצים על דרך חיכין הקהרה הנקרח חס היהיה העפ
והאכולס לחם שרי בחוזך מזון בנים קרים ותעשה להם
החוקנים החזים למשך הלהיה מצו תראש כל שכן. אם
א איפשר הקהוק בשביל מונע, וראוי שיטודל לקד
אודר כפי האפשר ולא ישתדLEY השטלות רב בחרטכתו,
וממה שיועילה שתיית עוגות הקאבי. ואם לא יועיל
בה שfalיכר אס אפשר בביום רפואת הגנילה ולעצרה כמו
לנה הרא ועשית התבושת היקו מצועת הינכים וו
יוחיש ויוסר כפי ה终ך. וסיד גליניס כי אס אחת
כצאה אותה הגדה דם כן כנדה וחק אותה בחלום חן א
שכן לא חקיו אותה כי היא בשארה ארבעה ימים ולא ל
לקה מזון וחלה וחן אותה בקח מברוש הנקרא חוריה
ובפירות שיש בהם קדיצות כי היא זבנה במזון רחוק ופּ
דאשה ברפואת כל הינכים והתל לה מתרחץ בכשר ה
הרפוא ומא שרה אשה פן תרטב וושקัน אותה תרייג
החדז לישן אותה כי הטייגר היה זך כי האופי משן ו
ומנע דגדה השrne ושקיט הלהיה הלהיה בעבוי
ואכנים בביום השן כה רפואה לא חלה יתנתח אל כו
עזיה שוקט ונהה על צויך בלקני וריאה ורוב מה ש
שהנהינה שצוה לחפף קצאות וושקัน אותה כישור פול
כן הטייגר החדר פחת מאש ווה כבון להדנינה אל
הבדש להנקת בו הריאה ואחר עזיה ווה כה אחר חפף ק
קצאות וניתן לה אחר זה מי השוער עס מעט יוון להערח
הכה. וביום הרביין נמן לה תרייג יש עס בדש רב
לנקות ריאה נקוי החזן וןה אותה בשאר הימים על הראוי
והנה בהלגמה הנגלליס כמולי. ועם זה היה כחשים
על ראשה עת אחר עת כן קירוט האפאסיא ואס עליה ה
המרחץ ווה הנהגנה טובה. וראוי שיהיה הטייגר משני
זדשים עד ארבעה חודשים כי הוא כישן ועוצר הינגים
ולא לקרב לראשי או לבי כנשים חנגים ועל כל פנים תש
לעשות עליו הכאדמים ואפלו הנשים ועל כל פנים תש
שלשל בביומ פילולש קוניאש אם היהי שם רבוי ואחר זת
הקזיק ואחר ישקד ורפואות המאדשות. ומה שיחיה
סדיקת הערוק והפסק ויתיה סכתה המלוי הנה ראשה שלא
יון כפי האפשר אבל ירעב שלשה ימים יספק בהם כל
יום על מזון מועט טדר דבק. אם לא יתראה נפלת
הכה ידדה המזון כפי האפשר עד הרביין. ואס יפוחור נפ
בפילת הבח פחד נכון ראוי שיון ימים כה ש lui כמנול
ליהה שוה או נוטה אל הקור והיהו בו יטחת דבקות וה
וממעדה ונקצה ושסנגלתו לעבות הידם כדיים. ברע
בכרעים והראשים ביצגים מגדולגיות הנקראים נכרשות ו
וכמו אטריא וביחוי מה שנתבש במى העדשים ומגנובש.

ההווה המוסק העורקים הוא ורמת הום. ואותות
האכול הקדמת את סבנות האכול למקדית דברים. זרפ
חריפים והולות נולים זרופים ושתהות הקדמת ורקוקת כן
כונלא אמן קלפה או החלמן הראה. זרופים הוהיה
רקוקה כמו הבד יתתחי קיק הדם. כע מעט ואחר
ישתף ויצא בת אחת וירקוק דבר נקן וסראה ורע. ו
אותות פיתוחות פיות העורקים חס המלוי ולא היה באכ ב
כלו ונצמת נחת ותערוג ויצא ראשונה פותק כן היראך
בבסת הטרפם והחנה וחסיד בתחילת העניין והא יותר מ
אותות שיצר מהאכול ברוב העתים.
רפואת העולמי בריקת הדם
כל עת ראש יטישרו ענין המלוי בם וכל עד שיחושב
בו בכלו ייכרלו הרק ות כל כן היות חזיהם ביצורה צו
וייהה השבע עוצר בם והנכו שינעט הדם כהם אל הצ
צד השפף בהקות הצפין א hrefer וקוט האבסטיק והגרת
הנותר כן הנשים בווסט וכפי המספיכ וťור זה ריקת
הדם כה שיתור שאר בם ביצרנו יתור ויהוי יששרדו כל ה
הסכות המעורות הידם ככם המזונות החומכים וככו הד
דידון ותנקז תדיטש ותגש ותגלו האדויים ושתיה הידן והרוב
הרב והיעין אל הדברים האדויים ושתיה הידן והרוב
הרייה ורפואות הופעות בכו כدهם כدهם אלדני ז
וש כשבין ורדות וגבינה שנהך כי מזיק להם. ואכנים
הליה תועל לamen. והמוניות האותים כל כמ משיח
בדבקת וסוחו
ומכל התחל המבשל כה שיב
בשיהה דבקת חזרה בקר הסטנק הנקרא בכין כמה ש
יש בנקקירות והחלים והחאה הנגינה הלה הכלתי
מרוהו הופירות הקופי. וסכ בפנוש הקטנות כהם שיכן
אנקני הילך הפנה יעול לישן בז מזונותיהם. וחם
המוניות האלומיות לגלם שهم כ armבצ האלום זזוקות ת
התועלת them. ואכנים הווה כמעצ נגר רריאה הנה
וארו תועשה עליו הרפואות המודבקות היבשות כשר ו
ונזג התחל בנקד שיב ות
בשיהה דבקת חזרה בקר הסטנק הנקרא בכין כמה ש
יש בנקקירות והחלים והחאה הנגינה הלה הכלתי
מרוהו הופירות הקופי. וסכ בפנוש הקטנות כהם שיכן
אנקני הילך הפנה יעול לישן בז מזונותיהם. וחם
המוניות האלומיות לגלם שهم כ armבצ האלום זזוקות ת
התועלת them. ואכנים הווה כמעצ נגר רריאה הנה
וארו תועשה עליו הרפואות המודבקות היבשות כשר ו
ונזג התחל בנקד שיב ות
בשיהה דבקת חזרה בקר הסטנק הנקרא בכין כמה ש
יש בנקקירות והחלים והחאה הנגינה הלה הכלתי
מרוהו הופירות הקופי. וסכ בפנוש הקטנות כהם שיכן
שניתר הכה כי הנקה מושבת חלף והקו ופונע נג ח
התחלשות המורשות בחברות ותחף ותפף קצאותיהם. וח
הקוקם בשתתת היל כלפלה למש ויכנענו מהדברים הנ
הנוגרים ותשה אורים ויהיה בשבכם על צד ועל תבנית
בהתיצבות פן פללו קצת חלקי הזהות על קצת והנה יאות
לה שנותה החומץ כזמים בימים כי הוא מוגע לוזת הום ו
וכנאי צד החזה והראה כده אם יעצר שלא יקפיא ו
וישת הרפואות הקדות הטשה בדבקת כי אלו השהות ב
בדבקת הנה חס היותי רחויות ונכונות פה להתחקם ב相同的
ואס ימצא עת שיתת הדבקות הנקי היה אז תכלית הבק
המבקש. וזרע שטי עס קרורי ובעת שיהיה הצמא
הוקה התיעלת.
לופעמים יצרך שיעורב באלן
המרדמים לשני דברים אחד כהם להשקיט הדם הלבשל ר

["פֶּרֶן אָפַלָּן", "היפשר שלא יון. בהזק יעשה ויסתפק כפי השוער וכל ש\nשכן הבכושל גם כן עם העדשיט או נוגיקש או חבשים ו\nוהלדם הסتانבים כל הקרים או דבר חסוץ מזור אויה או ב\nבעתי מזור כלום Previous מקרר כפעל.\nוכץ חלז הבקد אם\nתאך העלה מזועי לקצוצו וקדיותו וקרדיותו, והחלבים\nהשוים דרחת דבקות וצצדם. ואם לא ישפיקו והוסיפו\nבדם תקז.\nוהדר. ררצצי חזק התועלת וראוי שיהיה\nמזון אלו ואומם שדם הוואריהם קרים כפעל. והגבינה\nהללה כלתי מלהזוהה הזזת לתועלת להם מאד. וכשהזון\nאליו והדונים להם בכשר תבחה מהבשרים מה שהיה כע\nבעס הדם יבש וקל בכשר אל קטא והתודים ואפרוחי פרד\nפרדיץ מכושלים בקוצעים ועפרצים. ומחדרים\nהכנvlוס להנסיק חיפיכת ההולת לעישת לנהנונות ובלוף\nוכן הפירות חבשים", "עתפוהים קובצים ונגונוש להזות ונגרני הדם והרובי כ\nבענינים ובה שהולך במשפת הזה, והנה ידקה להם\nכן טו החתוכ וואריכני בגנוק אברוק וכתע אפër ו\nוכשיעצור הדם ויהו אל הרכבי ראי שزي ויהזק ויהו\nויהייל בכו הלהם הטובל ביכ וויסיא. ומי השועדים\nוהערבים והחוזות ותס היהה בבקהעה והכפיכ בשת\nהודות הדם אז עשה כה שראיה ברישטי דוד אל הקצמות\nואל הךös ונקא האדוקה האיר קד כהזקוה וmedi וע\nעשה הקיצבים גם כן חטחים בדבקות וממי השוער והס\nוהלטנים והגלעת ורפאות אנדרכאכ与פשות אלי\nואבנים והווה כפתית החורגים נה\nרפואות אשר ראי לעשות בהם הם הקיצצים העפיזיים\nעם תחת דבקות כזו שיזון הרפואות הצרוכות אליהם ב\nבכה שตราם והימרחה בתדבקות הכדיקוח עם קבירות.\nואלז רם בלושטרא ופיטרטה דרכון וס באק זחישת\nץך תישת וכחישת זלוזי הופנים ואלונים עולי האט וקז\nוקקדרי ואקאסיא וליציאום וסדהיש זוהדים וסחישת מה\nהרועה ושבאה וסחישת בסר, בנבים ופירוק שידוש ומו\nהוזק אלו וכה שילקה בהם אל אלים ונסלא ונאלו, ואפ\nואנסכנת וירק מהם רפואות מרכבות ועוגות ודעות ל\nלענין הזה שהורכו בק הרפואות הנזכרים. ופעמים\nיבושלו הרפאות אלו בכמיכים המשוים או בקעת רס\nהסחיטות הנזכרות ושהת בשולם.\nולפעמים ילקה\nבהם רישויות וגם יheitור בהם והיהור רפאות הרקיקה הנ\nהנזכרת. והרפאות ההזויות הם כבו הכרפס ואמיאוש\nואניסן ונאשפיש נרדי ורכאך. ונס יheitור בהם", "הבו דימים גם כן כהן קלפת שרה היברנו ונאשקיא ופ\nופאפו ונס יheitור בהם התחים בדבקות בנומא וקלפת\nלבונה וכוכב סאבום ורפופי וזוער לשון שה ויר שיל\nוסחית לגלנות ודייר גרגני חבשים. וואם היהי דיות\nבמורסה הנה רפואות הנקה והריקה ואריתם הכשל ו,\nולא ידפא בקיצבים כי זה יוביל פנע גנול אבל ראוי שירפ\nבכבו רפאת בעלת הראף. ואכמת ההווה כן האכול\nהנה תוא קשה להרפא וכבד וביישא מבנו שלא יבריא או\nשלא יתדוקא אלא עם וסרת רעומ המזון מה שלא יהיה\nאלה בזכן בככותו אם שיתקף השחין ואה שיתעפש אא", "אליו יוער שלא יטעוכ וואביו הגדולה ויהיה העמה\nהזהה. הפטעים תשליל האדונה וחילחה העמה", "היה בכתר נגרני אירוק.\nואס יסידן אל יתירן חזק\nבה תחוקו ותעררים ההשטי\nהשהיר ברפואת הור\nהזרעים כי אז תהייה תק\nוהלדום, וככל זה יתור\nהנה רפואתם נגר ותת־\nהנוכות, ותת־תור, ותת־\nהנובים הכיזום וכמה ענקה\nהנוכות, ותת־תור, ותת־\nהנובים הכיזום וכמה ענקה\nהנוכות, ותת־תור, ותת־\nהנובים הכיזום וכמה ענקה\nהנוכות, ותת־תור, ותת־", "הסתי־תור, ותת־תור, ותת־\nתור, ותת־תור, ותת־תור, ותת־", "ואסף ההווה כן ההזה רחפא בתחבורה וברתוא\nאס ית כחם עסך דא שוא עס עס דקע אס ית־תור, ותת־\nבהם והם אוטו אס יריכנו שיניגו אל ההזה, וס", "באשר ביצוע ייחבו בק־\nמסר קדוקה וחפ־\nכד־ת־תור, ותת־תור, ותת־\nכד־ת־תור, ותת־תור, ו

["אכדמיה", "הנה. שמן. חבושים. ואם בחוף. הנה. שמן. אשפוק. נרי.", "תרע. ועונות. טובות.", "כוכב. סאמוס. וודדי. יבשים. מא. שני. חלקים. קכדי. גומא. ארבעה. אמרדום. מא. חינ. יעוד. ירעה. עוגות.", "והתינ. ולבלת. ארבעה. משקלים. לתקוח. בסיזמה. קיצת.", "כוקח. בין. קובץ.", "שעורים. וקלפה. לכונה. ואקאסיא. בלכן. ביצה.", "יעצר. הדם. תענה. להדריק. החבורת.", "ונניעת. המוסר. ודבוק. החבורת. הוא. מטה. שידעת. כן. התחטש. בכדיקות. הקה. הקובצם. ומניעת. המוסר. הוא. במניעת. המזון. או. במשכת. הלהיה. אל. הקצאות. וקינור. החוזה.", "טינמע. החוזק. המזון. פועכים. רבות. ודאר. שישמר. אחר. הער.", "העצירה. וההנותן. כן. מהענינים. הגדרים.", "ואס. ישתו. ואות. רגוי. שהיו. מ' הטרט. או. פנים. שיכא. בנים.", "ץיר. לדי. טאר. לבייק. צוותס.", "ואם. יפודיד. קפיאת. הדר. בריאה. הנה. נוזו. רפאת. הרכנה. הנקרא. היא. קא.", "aNQoqLmE. כLHa. וdL. וdL. וdL. וdL. וdL. וdL. וd

["פרנאי אופי", "יע派 שיקדה למי שיעשה המפוק הנקרא ניטר ברוב חניכ\nכי הוא לבניי הבזג ועט זה לפעמים היה כוס שזרף הפ\nלפעמים זהה ממלנה מעופשת ולפעמים זהה פפילה מ", "כשחורה בעופשת ללהבת ו. וככר בארנו בספר הכללי\nכי אין מתנא המורס המהכה שלא תיהי ממלנה ומשחורה\nאבל לפעמים תהיה ממלנה ושחורה על תאר שהיא לא נג\nתהיה חדה אלא אם תיהיה מכרהה או דס וואס יוהי מזגל\nמוולתה תיהה נושת ותיכרה הזה לא נוע收回 רבים מבני א", "אדם. ובהיות כל מוסא אם שתותק רואם שתתקשה\nואם שתקץ מונלא כן עניין בעלת הגד לא ששהשיי ב\nבעMonthly הגד הוא כמה שימט ואס כן הוא אם שתותק ווא\nואם שתקץ מונלא בנזבר שבענינים ובעלת הגד אם-פ\nתוחך תפינה לדיאה ברוב סיווד מנה ותדהו וווע\nתוציאהו. לפעמים יוחך אל עד אחר. ואם תקבץ", "ליהה יצרך בכרה שתכושל להבקע. ולפעמים תישפך אל מעMY\nיוציאה אלי השן. ולפעמים תישפך לנקה.", "שדי הציאה ותוקדשלשלב. ולפעמים רישתות תפיה\nאל המקוות הנפוני והשברים הנדרמים ותחדש מוסלות\nבכמו אורות חידים והרגלים הנקיאים אניש ואחרוי גא\nהאזרים. ופעמים רבות תדחה הליהה אל המוח", "ואברים אחרים כמו שנזכרים וופר סכנה ויהוות. ולפעמים לא זהה רבי המרבה בהצוצה ונקנה מעברו", "תלדיה שיקדום בלא השן. ולפעמים תישפך אל מעMY\nיוציאה אלי השן. ולפעמים תישפך לנקה.", "שדי הציאה ותוקדשלשלב. ולפעמים רישתות תפיה\nאל המקוות הנפוני והשברים הנדרמים ותחדש מוסלות\nבכמו אורות חידים והרגלים הנקיאים אניש ואחרוי גא\nהאזרים. ופעמים רבות תדחה הליהה אל המוח", "ואברים אחרים כמו שנזכרים וופר סכנה ויהוות. ולפעמים לא זהה רבי המרבה בהצוצה ונקנה מעברו", "תלדיה שיקדום בלא השן. ולפעמים תישפך אל מעMY\nיוציאה אלי השן. ולפעמים תישפך לנקה.", "תלדיה שיקדום בלא השן. ולפעמים תישפך לנקה.", {"bbox": [386, 2404, 721, 2422], "category":

["פ'אכ'ר", "שלושה דומח לרחיקת הבשר החיל ל对学生 הכח. אם תחיה הסורס כנבינות יוחש בה ככשר הגדה. אם תחיה בקעדירות ינלה עליה הנשון הפנין כהיות מורה עליה. דבר ככד קלי. וצעות הנשימה בערלה הכבד מתרחמה בעיתים ובולתי חזק מאד. ואסם בערלה הצר הנג שערור רוקק ווכאך עוקן ושתנו יותר נאה העצם ובראו יbboxר. יותר יפה שיהיה וצרות נשיגתו יותר חזרה. היא חולכת נז ונסכת הגדה ברעיה. עד שיתכלה לה ככל. שען אחר. תוספת הגדה. והפישר ביבינית ובין בערלה היאה נז. כן הוא שהדפק בערלה היאה גלי וכאבו ככד וצרות ורישמתו יותר חזרה ונשומו חם ואותות אחרים וכית. בערלה הצר שלפ়עים יקה עלה מקי השרס. הימנע מהתכנמים בערוב ושלב. והזוהה ותחוותה נישמת. והפיזיק לב עליה. ושהיו זוהת זה וקושי הצה וspec. הצער וחלק הצה והתשנות. מראה התרנים אל פיריס שיל שוננים וחלק קהדיות ניקא המדריות והסכה במרקרת הגלן. השתתת הגדה עשו הסארבים הראשים ושכונת ולו. ראיה שנכדיל בין שני העניניס. השדום והברסם. ואר וארה יתורזנו בו. שאר המקדים הגדה הנשוי בו. ורKr. בנטה ותארה הפך הנשוי. כן הערבים ולו ישן מק. מקדים כזומדים. As. תיאר. חידות הערבים. ואר הגדה. אין קיד. לא. היה. עד קיד חמת. אבל כל. דהא. בירא. אין קיד. לא. הגדה. וערזנו. וארה. ברשונה. שמחה. בנטה. בנטה. וערזנו. וארה. ברשונה. בנטה. בנטה. וערז

["פֶּרֶן וְאָוֹם", "מִדְסָה בְּזִרְתָהּ מִכְּוֹת הַנִּכְרָם הַנִּכְרָם אוֹ בְשָׁה אַרְתָּת כָּמָ וּכְנָדָה\nרקיקה כְּנָלָא אוֹ זְוָלָה וּלְא יִהְיֶה כְּלִת הַזְּדָא אַסְלָה יִהְיֶה\nשֶׁשֶּׁכָּ עָזְקַז וְדָפַק מִצְרַיִם בְּשַׁכְּר הַכָּכַלְיָה\nזְהִיהֶ הָכָא בְּשַׁכְּר בְּשַׁכְּר הַכָּכַל הַזְּדָא וּלְהוּ זְוָלָה הַאֲכָמִית\nבָּכֶס הַזְּדָצִן זְהִיהֶ הָכָא בְּתַחְלָת הַצְּלָעָת וּזְהִיהֶ בְּרַבִּי\nהַשַּׁכְּל יִזְרַח וְיִתְחַזְק הַמַּקְרִים הָכָא וְקָשִׁי הַנָּשִׁמָה וּלְא\nיִהְיֶה בְּמַיְרִים חֲזִק הַקְּדָדֶת כָּמָ שֶׁיִּשְׁכַּח הַזְּמַר וְהַזְּמַר הַזְּמַר\nלִפְעַמִּים תֵּתַאַר עַד שִׁיַּעַפֶּש הַזְּמַר וְהַזְּמַר הַזְּמַר הַזְּמַר\nאַסְלָה יִהְיֶה בְּכָדָק הַמַּכְסָה הַזְּמַר בָּשָׁנָה הַזְּמַר\nהַכָּא בְּשַׁכְּר הַזְּמַר בְּשַׁכְּר הַזְּמַר בְּשַׁכְּר הַזְּמַר בְּשַׁכְּר הַזְּמַר\nהַכָּל יִקְרָה לַתְּרַק וְלַתְּרַקְפָּהּ חֲלִקָּם בָּשָׁנָה וּלְא וְהַמָּ\nיִהְיֶה עָמָה דֶּפֶק הַקָּלָא. וּבְכָא הַנָּגָל הַלְּצַדִּי הַזְּמַר הַזְּמַר\nיִהְיֶה בְּכָדָת הַמּוֹסָה בְּכָכֶךָ הַזְּמַר וְלֹפַעַמִּים הַזְּמַר\nלִהְדּוֹשׁ הַמּוֹסָה בְּכָל הַאָבִיר הַבְּשִׁיִּים אַסְלָה בַּצִּלוֹת\nאַסְלָה בְּכָדָנָה דָּבָר.", "פְּרַק ד\nבָּעָתָה הַרֶה בַּמַּלְת\nהַצְּדַבְּנָה הַדְּרַק הַנָּ", "גְּנַקְל הַמַּהוֹרֶה לַתְּכַשְּׁבַל וּרְא הַדּוֹק הַלַּצְנַה הַקָּל הַשָּׁה\nוּרְדֶק שֶׁלָּא כַּהְיֶה כַּחַק הַקִּיָּה וְהַכְּנַי וְתַעֲמֹר הָכָא וְ\nוּשְׂר הַמַּקְרִים וּטְבַת הַשִּׁינָה הַנָּשִׁמָה וְכָלָת הַרְפָּה\nוּשְׂר הַמַּקְרִים וּטְבַת הַשִּׁינָה הַנָּשִׁמָה וְשִׂתְהַת הַזְּמַר כְּנֶבֶן עָסְרָכָה וְעַסְעָ\nוּעָמִט וְצָמָה צְרַיִם וְכִן הַזְּמַה וְהַשְּׁתִּה וְהַצְּרַיָּה עַל הַעֲנִגַּנָּה\nוּהֲשַׁבַּה וּבְשַׁל הַקָּל וְשַׁכְּנַר הַעֲמַקְתָּה רַעַם\nפָּאָד וְהַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר\nוְהַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר הַרְעֵר\nו

["מאמר ד", "יוושק שולבע בערקיזת היח� וסומג נוכני המגד חלושת", "הכריז ונאכלת הלהא והערבוב התערדה וכיבד יושק.", "במקדש זה וכתשתקדך המונא ישילו הקדש תשקוט זה", "הקרדת והערבוב התערדה ו升ופ הגדוכ.", "ואכזב קינוקה רתת", "מחתף ותתרכות דף\nלנשנת ליחת האבורה וכתת חזקה כל", "הכה תכמס השגחה ועומגים רבות קינוקה קדורה חזקה כל", "תינקן כיוון חקיזה עד ארבנים יום ינבע אל החרורא", "ואז שוי... ובקנעת המתמלת יום השבירו הוא כהבה", "שמא בפרהות מעור וערבור אחר עד עשרים זהה", "והארכבים ושישים... וכל עד שהיו חקי הקדש זונור", "הוקזה ייה הבקוע יותר מהanj וכל עד שיווי יתור כיב", "יהיה הבקוע יותר מהanj וכל כן הקרדת מלכל המטרים", "וכשאתה ומקדשים המפוגרים וככר תואת אותנות משכנים", "ברקיזת חולתה אלא תופח חད בלו מקיה כשבתק", "כקרון המנלא לא במשה אחר, וכל בעלת הגד", "ישקט כאבה ברקיזה ולא כהקזה לא בצליל שולא זרחת", "זיהו הלהודג בההיכלנות או כולה פלישת כיו שאר", "האותו... אם ראית הגדף יתחזק מתחויה כל כך אם", "לבעלת הראיה והתמלנה וחרוד ובלבכל אם יחיו שס א", "אותק חוקה וכסחן איה זה ישקט האב ברקיזה", "או שלושה והקזה והנתה הדיבוי ההסוכמים סמן הכתר", "נושה להכלכל... וסלא הרהונות הבקה חסן ומבשגר", "בלפוף התאה הולח זהה חנה זה מישר שרוא חמת ומבשגר", "הבקע וחתנ� ותקי הגדה למה שיעדה אליהם כן האדני", "והיחומכו והצעות בעת המאת גם כן.", "וכשבקלק", "ל-header הגדה ישוכו בנקאות ימים ואחר יוענו", "וכשבקע תראה הדף על מה שפרגרה וכטחל חליש.", "וגם יקיזה כן כן כמו", "שוויכע כישק וכרנו... ונתכלה לתכת הכה הירק ובקה", "והיה חלמה ותשכן אירוי קדורה בתכת היותו", "ואם חלמה הלה ית הגד ויהו הגד וברה הגד חליש יוניג אל בפ", "המיה... דעך כה איה הגד חליש ותתוקה המתת", "ותתכיפה הנה זה כשו תודע יכישב בעלוף", "ואם חלמה תכפיה בפישת ממה תתחיהבו, נישתית בעלת הגד", "לטעמים יכישב בחרטדה הנקרטת ליטרניאה וכויעה, הבק", "הנקרטה אשה פשטי... אם אחר הנבש...", "התרה ולקבר הגד האדנים הלהיש אשר בפ.לי סנק", "אינס באותם היותו ית כקף הגד בזאר וויקבים כל", "קבול עס החולתו מזחמים בעצבים ויוולה על אחור תח", "התמלנות לעניין היח� ותהא לא תעקש כשהח נוזה", "והעצבים חזקים ונקבלו... הלטעמים יכישב ככויעה", "והיה אם הנשימה חזון כערת בתכלית החוזק ובקדורה.", "אינה חזקה... אם ראית העלה בכר ענקות עכט והקלא", "הלה תהייה שם ברקיזה הנהלטעמים קיראת התצוצות הדרק\nהליה בתשתו כו איזה וראות שלובלן כדי ונקא א", "ואם ראית מתחייה אעל הכסימ וחתת אדי הצלעת ועהר", "וכובד יכיש זה פניעה אצל אלשות דגיגים חכ אגניט או", "השוקים ושישתה אל השוקים חזקת הגדורא על השלום", "וכבייצא זה צוהה אבוקט לשלד באליבорוס", "אם ראית עם זה כובד נישיה וצרות וכוהב אברא ראש ו", "וכובד בתוקה והשדים והזרוע ו Body לערמה ככר זה ב", "כנשית הלהיה ליד האזנים והראש ו same יוהה הענין הזה", "ולא תראה כורסא ולא יציאה בעד הזה הגד הליהך נוטה", "אל המוח צבעו ותית.", "בנאר כללי ברקיזה", "הרקיזה מחרחת בשניא", "כשרקיזה היא יותר קלה יותר מהיהו יותר כה ווהי\nמכשאת היא אשר רוקז הוא הרוק התרן יותר חלקי ה\"ס", "שהווה אשר אין בה דקבות אבל הוא שהicעץ או כה ש", "שהיה דרוניז תערדה אומקלה איר רע ולנה אלין הנושה", "בתחלת הימים אל האומן הנוטה אל הכרכנות ואותר זה", "הצפייז והיה שיהד כן הלהיה דבר כועז ריק יתרב כה", "ואור רב היה האערז חזק מאד ונת ביי הקפייז אינגו מא", "באותו חסוכ כב אבל נוטה אל הלאז.", "והוותר רע", "במהדלת הענין הנוטה אל האומן הכזון והרכומי יש", "הרער שבכלש השחור וכל כן הסמר... הרכומי", "שוב כן השורח והעב הערוניז וענוג טוב וואדום", "ונן כי היהירע כי הנה זה מופת על עוגי הלהיה ותבנויות", "ההומ ומסכום אירן כה הוהל נוטה איה החרוד... והאדום", "שוב כן הכרכמי כי העכש בזן כן הדם הוא", "והלני שווה יותרך ו告ות רע בזן כהרכמי וואוכל", "והירוק מודף ו告ות על הקפיאה או שיפר חזק", "ולא יטר משפט רוע הרוק כעצמ ונקלות יציאתו", "והשתלף כיצוא באנו הרעיס יוהיה", "לברנוי לא לבלשון... ומשנתכ שיקרא הרעש ואותו", "שיא יתערב בז דבר זר בمنושה איר דבר כן דרק אינקר כו", "האדומא זה דבר כן השחורה רוקיזה ניקראו ריקוזה", "וכיצוא אם זה יתמודד ולא יתערב בז דבר ניקא לו אַ", "ענין יורה זה שהלהיה עתה תGLOSSה הנה זה יורה על אורך", "הלהן וואם יהיה זה עשה לערז הביש רע מודף על המות", "בכללי הנה הרקיזה אשר לא יתערב בז דבר ולא יקיה לו", "ענין יורה זה שהלהיה עתה תGLOSSה הנה יהויה על המות ב", "וככלי הגד הרקיזה תורה במראה רתודה בעצמה בעכביה", "והרקיזה ותורה כתוכנתה בעגנה ובלתי עגולה ותורה", "בשעניה ברכיה ובעניה... הרקיזה השולחה מודה", "על גנוזה מאכלת וירקיזת הלהיה העבה נס המנלא לפל", "לטעמי תהייה לא לסכת שחיני הידיאה אבל לסכת לחיירות", "הלודיות יודדות כנופים שיעבר משלים וער חשיש", "שנת ועזיבת התנועה ויתקצו בחליל החה ויצאו ברק", "ברקיזה וופל בכם השטי וžן ארבעים יום ער שישים\nולא ייהו בורע רבה.", "## פרק ח", "בנאר כללי ברקיזה", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", "אַמ", {"bbox": [1137, 363, 1160, 380

["ספר נ. אופק", "## פרק ט", "בנוכלים הנקראים כה", "בחרנים לבעלת הגד.", "אם תבא והרקמה ביטויו", "והאַשְׁתָּן דבר קרק ליחי מבשל הנה יפּול שיתשל בד\nברכעי יוהו הנבּוּר בשבעי־. וְאֹם לֹא יתבשל עַל\nהרביעי או שִׁיהו התחיַת הרקיקה איננה כן律ום רָאַשּׁן\nהנה כנְבוּה כארד עַשּׁר או ארבעה עַשּׁר וְאֹם לֹא ירקוק ל\nעד אחר ה־רביעי וְטֶר ירקוק וּשׁ בּוֹ בּושׁ הנה הענִיג מ\nכָּמֹעַ. וְאֹם לֹא יָהֵו בּוֹ בּושׁ הנה העלה תאָך עַל\nתוחלת", "וכל שכן אם יהיו שם אותן טובים מן הכה והתאה והשנים אם לא תבא הרקיקה עד השבעי ותיהו הרקיקה נקביה בלי בושׁ כל־. אבל אַגְּנָק הִיא ליהו פּושׁה־. וְאֹם מִצְעַת הכה חלַשׁ ידַעַת שִׂאַה לֹא תתכשל אלָה אחר זמן ושחאָה ילא קודם זה ולא יבער עד ארבעה עַשּׁר. ולפעמים ימות־לפְנֵי כי בַּבּוּר זה עד אַרְעִים ושֹׁשִׁים.", "והLAGט חליש לָא יישׂן בּושׁ. וְאֹם מִצְעַת הכה וָרֹאִית\nשִׂת הַתּוֹאָת שׁוֹת וְשִׁוכַת הַו וָרֹאִית הַשּׁנָה הַוֹדִיקת כַּ\nכֹּה כֵּה שָׁרוּ וָרֹאִית הַשּׁנָה בּוֹשִׁוּ בּוֹשִׁוּ תַקְשִׁיר בּוֹשִׁוּ הַשּׁנָה\nהאַרְעָה עַשּׁר וְאַרְיָם בְּרַזְר. וּלְכֹה אֵת הַשּׁנָה אַזְלָה\nהַלִּיהוֹ הַמַּחְיִת הַעָלָה חָדָה ובְּכֹל הַרָה אַזְלָה בְּרַקְלָה\nכָּמָה אַרְעָה עַשּׁר יוֹם ולפעמים יישׂך עד עשרים יוֹם\nהַרָה בָּשָׁר גַּנָּוָס. שַׁלַּעְמַי תַּקְתַּק בְּרַקְלָה. עד ש\nשלמים יוֹם אוֹ יפָנַג בְּהַכּוֹל שֶׁל. וּכְבֹד אַרְנוּ", "שהרקיקה הפּשּׁט הַכּוּקִית זְדוֹא על אַזְרֹך הַעָלָה\nולפעמים יקהַר שִׁיחַיִם בְּגֹלוֹך עַת כָּה יִזְקֵה אַת שִׁיחַיִם\nיִזְר קָובָר אוֹזְר רַזְוֹן. הַמָּלַב בְּהֵמָּה כֵּה יִתְחַיָּה\nוְרַק־קְהֵל הַעֲנִיגִים מִזְמַו שֶׁהַגּוֹל יִהְיֶה בְּאַרְבָּעָה עַשּׁר וּ\nוְיִרְתַּמָּה שֶׁהַגּוֹל הַרַע יִקְדָה. וְאֹם יִרְאֶה הַפֹּךְ זה\nאות טובּוֹ זְדוֹא על הַבּוֹשָׁל הוּמָה וּכְמוּה שֶׁהַגּוֹל הַרַע יִעַת\nותאַר הוּמָה יִקְדֶּה־קָוָה־קָוָה־קָוָה־קָוָה־קָוָה־קָוָה־קָוָה־קָ

["פָּקָר וְ", "ופעמים אל המ�ים בצִואו ושַנּוּ אַלְּ חַנְקִים משׁבּוּהוּ\n夫כר קומאנו כּוכַר יַלְחַת הַקִּקֶּה, וְיִוֹדֵעַ כֵּה יִכּוּ\nהַוָּוֹת וְהַשְּׁנִי הַפְּרָקֶם וְהַמַּנָּן כְּמַצְמַל הַהוּא כְּמַצְמַל הַקְּלֶא וְכָאָבָים", "והבחורים ידמות מַהֲכָבִים, יותר מַהֲכָבִים, יותר מַ

["ספר אַ אַן", "מִרְאֵה וּרְשַׁנִּקְתוֹ כָּלִי חֲזָקַי מַהֲשֶׁת כַּחֲנֹעַת וְרִיאָה אָב אָב יִהְשֶׁב שְׁחַיָּה כָּהַ וּשְׁהָא בְּשִׁיִּי וּבָשֶׁב יִוָּהַב מִכָּבֶל", "וּפָמַס מִרְאֵה לְשַׁנִּי הַחָיָה וּנְהוּוּ מִצְרַיִם כְּדֵי שִׂצְמֶךָ לַחֲדָת הַעָפִישׁ מִמִּי כְּדֵי שִׂצְמֶךָ הַמַּלְפָּלָה כָּמָה שֶׁאָר בָּכָּוֶנֶךָ וּפָעַמִּים וּבְלַי הַעָפִישׁ אַל כָּמָה שֶׁיָּלִיד לְמִצְחַל וּפָעַמִּים וּבְלַי הַעָפִישׁ אַסְכָּל מַשְׁלָּה וּפָשִׁילָה כָּמָה וּפָעַמִּים וּב

["מסת כנס המזון\nמסת ותת\nמסת בקנף\nמסת בקנף\nמסת ב

["ספר נ. אומן", "האת היהי מונע להיקח המתקות וכלהעסמה וערודות המרה והודלו אותן וחוי הגדש בחרטנה ומי השאיר בזחוק הלפעמים יצריד להשטיות השבע שישתה לعبש אסיטות עס כך שקים. ואמם מה שישתו כן המים אמנים בסתת הנה חמי החמים וכדי חסרי ומי הגדש הרקוק ואמם בקיצ חמים ושויים ויתועבו להם חמים הiftקים ואם יזוזק צמאם ישתו מעט וואו מזון כגרא וסכנabolic כקוררים אמנים וסכננabolic כמעבירס במהדה וכסיר היזקים וישתו בעת הירידה בין מכושל הנקרא שאפא. ואמם מה שיצטרק אליו בעת הקבוק ושהשל ושהבקוע ואחריו הנה ראו שגריר ליה שער.", "## פרק ב", "ברפואת עעלת הגד", "ראו שכנע חליהה הפ\nהפנה אל המוסר בה", "ברוקה ומה שימשיך להקם הגד ושהי ואולי כזוזר לוזרף ונאמר כי רפואת הוקה אם היה הדם נוגר על חצך לתזק בשער הורק. ודע כי הדם שבנוף היחידה חזק השגרת הוא מה שהיה קרוב ממכו המוסר המזאת. וסכי כי שmidת הכה בה ראויה וולעפיטים לא יירש הכה לוזיא הדם עד הגוד הוה. ואם חיה ליהו אחרת לא תקיה בכמה", "מיארבורנש ומה שיש בו בקביצות אבל במה יש בו חם השלשה ככוך כמו הדברים והקלהים בנואולש ושרכשת ונאס ווכני ששה וושללו כלויה. וכבר אמרו עם בבעלי הידיעה שהכנון כפי האפשר שינוקו בהקלה בפרוד תגוע צער אשר לפעמים תפלה הרפואה המשלשל ותכז בזמר זרנה אך לשכן זה היה הורקיה כרריית ובידוד בפיה כה אמר נאלינוס אם תיהה הקדמה חזקה אד וןכ הня כן כנ גאלינוס זהיר כן האשקומיאו ולא ייחיר כן הגראש והניבוריס יחד ושבה פולעת מי השוערים א אחר עשיית המשלשל הנגנ כמנו והכנע כלו הנה יבטל פעלוי וסני כי ראוי שחשיכור צדנ תשיית הراكב והאנשה כי אס תיהה הנטה עלולה לעמעלה לצד תזריקה ועלייני החוזה ומה שלמעלה מהם הנה ההקה יותר כנובה. ואם הراكב ישה לער צוי הכסלים אז על כל פנים המשלשל לבדו או עס ההקה כפי מה שיחוייהו העזיו והכי ההקה לבדר כן באטמליק לא יישוך מהמקום הזה דבר יישbild בו ומה שסיורה על חוזק הצורך אל ההרקה אם תצטא שהגחת התה תחכושת והנתה הרבים המוכומם לא ישקו הراكב א או שתסכי כי יוסיפ ובויווון זה על מלויב גוף ללו או על כל פנים ההרקה ובPub בקלה, ואם קות והירקות ולא יישקו הכקרים אז תדע כי מה שתקשה מכנעת הקבוק זה יבער לא תחזור להיקז פן תעציע הילוה אשר הורא ראויה להתקץ והו ממה שלא יכישל עם חסרון הכה והעוד בושל הדמות ליליה וכשתבשל ראוי שתסכלה הילוה זמן ותשתדל שתנקל לפגינה ברקוק. ובכללי אם לא תוקו יתובלש וירקוק מכושל ורקיקה ככונה אחר ראית חלהשה בכה או לא תקין כלו. כי כבר חל חולשת הבח בלתי הקה ושלשול ואז על כל פנים תשה החזק", "ברפואת בקביה הוה לא\nיומא בקביה אינא כמ\nשיקל ברק וערלוות ב\nוכהשנלה הגדולה השקות המקרים חזק הקורא לא\nבהז כה הגדולה ושהק המקריס הקובץ או לא\nלהגניים כמו עד שמש כהומיס ויכניא להם ודאי יבער\nשתיות המים הקדמים בלתי כאות לעלה הרגה\nהמורדות הפניטיקות והמעריזת כפי יחליק\nהצטא מזמים המים בסכנניזר לשברעת המים ושהמעש\nחשתארות ומקומם אבל שיתפرو וערלו", "המצעז והלה ובשפוי היזיונים וענין & & & & & & & & & & & &

["מאמר", "לילי שני חלקים קמה פֿרייס קמה שעורים מאַל הַקָּל הַצָּוִי\nככומליאה דרנאַן מאַ שני חלקים, ואָם תחיה הילואָה\nכבה ויצטן לוסתת גתכה חוסף, זה ודע פשתן ויטשים\nלישתנו כי כמכושל הנקָר שאָפאָם עם זונק ושקָן וואַאל\nאַסם היה האַח פּחת תשים תמותת כן וואַאלט סטן\nלִלְיֹא שֶׁכָּן בְּרָבָר. ואָם היה האַחן חזק תשים חבורת\nהדברים החמיסות, אשר זכרנס על ינינופר וורדים\nודלעת נסח מזרח וטוב יוקק שוכן אַגְרָא וורדגנת וודג\nואַשּׁוֹחַ חַלְצָב וְאַשְׁפִּין לָהּ יַקְלָה, זה מזרח כי הוא סוב\nמאָד, וְכֹן הַרפּוּאות המחובשות אַטר יתזבר בְּם הַבְּל\nהשקט הכאַב התחבושת ינוק בְּכָמָה שעורים, וְמַלְיוּס\nקְלִיפַת פָּאֶויר וְכֹן יעדִז נֶכֶן בְּחַבּוֹשִׁות לְהוּי וּבְשִׁים\nוהלהים יותר נאותם לְשַׁהְפִּיל הַמַּחְלֶה וְהִיבּוּס לַמָּה\nשנטה אל הַפְּלָכִוני, אך הלה אָם לא יעיל לא וויק.\nוהיבש אָלא יועיל יזק חזק גדול והיוותי ראשון לְהִיקִים\nסְפֹטֶט בְּמִים חַסיו וֹדוֹר חַזק כְּמִי הִים וְהִסִּים הַ\nהמולוחים. ואַרְבָּעִים זה אָמַצְךָ אֵילו וְיַחְמָשׁ\nבָּדִים וּבָכָם וּבָמָים, וֹדוֹר חַזק כְּמִי שֶׁלִּקְל\nבחומן וּכְסָר וּכְרֹב על חלום השׁכֹּלוֹס, וְכֹן\nהִיבּוּשִׁים הַמַּדְקְלִיקְוּס הסוכֶן, אַהֲרֹן הַדּוֹר וְאַהֲרֹן הַסֹּל\nוהנה כהמוהי כתיכה כל כַּכָּמָקָוות הַעֲיִנִים אוֹ\nהשִׁכְלִים אֶם לִאְזַה הַסּוֹכַל מִטְלִישׁ כְּמַכְוָה הַנָּחָה הַכָּמָה\nומנָה הַכָּמָה לְרֹב הַכָּמָה הַעֲיִנִים. ואָם יכְשַׁת\nוהנה תחת הנותן כחות השתיל תשתצור אָיד מִכָּנ הַעֲלָל\nפַּן יָעֹוִר אַז תָּרַדָּת וּרְשַׁנָּה. הַלֹּפָסִים הַשַּׁיָּה הַעֲלָל\nזיזק הוּכַב יִזיזק, אַל הַתְּכַבָּשָׁת הַנָּחָה הַלְּטָה הַשַּׁיָּה\nאַסְלָה, אַלְלָלָפָנָו וָיסֹר בַּשִּׁאַה, וְכֹן יָעִיר בְּלַקְתָּו\nהוּא הַזְּמַן בְּדַמְּקֶר הַסְּכָנָה, וְאַהֲרֹן הַדּוֹר וְאַהֲרֹן הַסֹּל\nהַדְּרַח בְּשַׁכְּל וְאַלְלָלָפָנָו וְכֹל אַסְלָה, וְכֹן הַשַּׁיָּה\nהַדְּרַח בְּשַׁכְּל וְכֹל אַסְלָה, וְכֹן הַשַּׁיָּה הַשַּׁיָּה\nהַדְּרַח בְּשַׁכְּל וְכ

["ספר ב. אופס", "השכיבה חניעה. נאליתו הצה. אם. **היה השבע נצרה**\nשושה בכל יום. **עפם** מה השhvמה. **אשר** זה. **הארז**. **זקז**\nקשא. **פישטולא**. **ומצומיה**. **כנקום**. **מרחנויות**. **מלה**. **א\nאסרים**. **ישטף**. **ענין**. **אוכד**. **כמ**. **עד**. **שישוב**. **לפ**\nלמרצחיו. **יוושק**. **וישטף**. **ענין**. **מרדכת**. **כן**. **כ**. **ענש**. **שׁעל**.\nוה. **שתה**. **לחקז**. **והליכש**. **צציו**. **וה**. **היה**. **שהכעך**. **ריכת**\n**מוולנ**. **שיטק**. **עס**. **חס**. **קריש**. **ומ**. **כחישים**. **מחוקק**. **צלו**.\n**צלוים**. **והרכז**. **המזוק**. **וה**.\n**שהיה**. **כמן**. **אל**. **מסת**.\n**והמרה**. **הגדרוניה**. **כמה**. **שארנו**. **קשה**. **ואס**. **יונעל**. **דריג**\n**הנה**. **הכני**. **הזURES**. **הזדה**. **הגדיק**. **הקר**. **הידוע**.\n**מהדוקות**. **והכשש**. **והפדות**. **והשתה**. **המדקרים**. **ומרכבים**\n**כמ**. **כישת**. **הגדני**. **וכיציו**. **בהם**. **ואס**. **קנת**. **הארז**. **ככבו**.\n**השרכות**. **ותש**. **אינדי**. **וכנא**. **וכיציו**. **בהז**. **גיטס**. **הנופק**.\n**וכן**. **לפעמים**. **יתשר**. **כון**. **לנהה**. **אנסיה**. **שמל**.", "בהתמלות, אם", "יודמה. **בנוכמות**. **בעלת**.", "צודק. **והיהו**. **אותה**. **הק**.", "**הכץ**. **ומכנים**. **יומע**.", "בעלה. **הנה**. **הכנית**. **שозвור**. **ענ**. **הבקה**. **אלו**. **רנקי**. **לינול**. **ה\nהוזר**. **היה**. **בתהבשות**. **הנברות**. **זומת**. **כבי**. **הוליקות**.\n**מקמה**. **onta**. **עשרים**. **עעל**. **אל**. **ננא**. **כני**. **שינן**. **היכן**. **המתק**. **חומש**.\n**ואתנים**. **ומכיש**. **וירשת**. **הזק**. **מח**. **שישים**. **מע**. **זומן**. **הוינוט**. **ת**\n**ונישון**. **והאיכו**. **מסה**. **חזרה**. **בעז**. **רבק**. **הבקז**. **ואר**. **שושתב**.\n**העליז**. **ער**. **הבקז**. **ענ**. **הצז**. **העליז**. **כ**. **הויז**. **ל**.\n**לירקז**. **רבקז**. **לע**.\n**ואס**. **היה**. **החוז**. **ריכת**. **היהו**. **כיש**. **ל**.\n**כבי**. **השנון**. **א**. **כ**. **הדש**. **רבק**. **לאר**. **דנש**. **דנש**. **דנש**.\n**היה**. **זומן**. **הנה**. **ארה**. **ש**. **תש**. **שנ**. **רבש**. **הש**. **שנ**. **שנ**.\n**עס**. **אש**. **שנ**. **שרד**. **יניא**. **פראש**. **ואגנש**. **דבש**. **שהש**. **ריכ**.\n**השע**. **המונל**. **בש**. **שׁל**. **לוי**.\n**לפעמים**.\n**יתשר**. **כלו**. **כתרודיש**. **תורק**. **אכזב**. **לשל**. **תער**. **היהו**. **א**.\n**נאות**. **ההשטי**. **אאר**. **הבש**. **הש**. **שנ**. **רבש**. **הש**. **שנ**. **שנ**.\n**ההו**. **כטבש**. **וא**. **התמ**. **היהו**. **מ**.\n**והתמ**. **בתכלי**. **הטוכ**. **כע**. **הא**. **מ**.\n**ואחרי**. **ונשקה**. **פרא**. **ראשי**. **בכל**. **התלת**. **רלו**.\n**ענוגו**. **כבשּלו**.", "זוקז. **דזע**. **אל**. **ליאש**. **והליאש**. **ומלפוגות**. **ומלוש**. **ומכש**. **ומלירש**. **ומולא**.\n**ומץ**. **רקליציא**. **וה**. **אש**. **קונט**. **ומלירש**. **ומלירש**. **ומולא**.\n**ודדגון**. **הקז**. **ש**. **היש**. **ענוג**. **ברז**. **רזע**. **טס**. **וירש**. **וירש**.\n**במי**. **התאנים**. **ואכ**. **כזון**. **בעניה**. **וא**. **לחל**. **ש**. **כמ**. **בש**.\n**או**. **ככי**. **הדכט**. **והביצ**. **הנబולגרות**. **הנקראים**. **ככרכות**.\n**וכיציו**. **בח**. **ואפוקי**. **בררי**. **צנור**. **גדלים**. **קענט**. **ו**.\n**ושק**. **מחוק**. **ובצ**. **קמה**. **שנ**.\n**ודרענונים**. **ומפּונים**. **כש**. **קיד**. **סוכו**. **וירש**. **ואס**. **יומע**.\n**עת**. **הבקז**. **וירש**. **כש**. **קיד**. **סוכו**. **וירש**. **ואס**. **יומע**.\n**הנה**. **הארז**. **ש**. **יומע**.\n**הבקז**. **כ**. **איס**. **יובנו**. **יתן**. **לחל**. **קיל**. **ענין**. **רע**. **וירש**.\n**ברונם**. **כלי**. **נוי**. **והשתה**. **מקה**. **האש**. **חזק**. **אש**. **זברת**.\n**ותבכשות**. **החזקים**. **אש**. **זברונם**. **והשתה**. **מתרודיש**. **ומ**.", "אַשְׁרָ לְקַדּוּכֶם הַנָּה. דְּרָאָוּ שְׁיִשְׂךָ בּוֹ בְשִׁמְדָה. וָאָוָהוּ. וָמוּ\nומָדָא מַלְקָע מִורָסָ. אוֹ לָעֹד. חֹום רַכ. אוֹר. וּיִשׁ לְוָי. שׁוֹ\nשִׂיבָת אַחַר זה בהצלחה. מִהוּרָה. * **ואֹם** תֹשֶׁר אַ אֶפְשׁ מַבְלִי הַגַּנְת קְרֵי מִצְעֶצֶה וְדָקְלֹק\nהַהִרְגָה. אוֹ. **ואֹם** יִתְחִזְבָּהּ בְּהֵמָה תַּהוֹרָה. **אֶפְשֶׁ\n**מַכְלִי**. **שִׁתְי**. **תַּמֶּק**ה. **פַּאֲפִי**.", "אַז. **השְׁנֵת**. **זֹקֶה**. **אָמַן**. **הִיא**. **תַּתְכַּב**. **הַנִּשְׁמָה**. **בְּהֵם**.\n**יְהוָה**. **בהַרְטֶב**. **בְּכָמ**. **רַי**. **שִׁיְלִי**. **שִׁיגַע**. **כָּמֵן**. **דֶּב**. **אַחֲר**. **דֶּב**.\n**וּמָו**. **נָלָא**. * **וְסָ**. **יִכְל**. **תּוֹעֵל**. **כִּיצְק**. **מִמ**. **חַחְמִס**. **עַל**.\n**הַצְּל**. **הַכֹּא**. **וּלְעַמִּי**. **תַּכְפִּת**. **הַנִּשְׁמָה**. **הַנָּה**. **הַזּוֹא**. **מִז**.\n**מִזִּיק**. **כַּפִּי**. **שִׁיְדַת**. **וָאָמַר**. **זְרִיחַה**. **הַנְּרֹת**. **הַדְּמָה**. **וְיִכְל**.\n**הַמֶּרֶץ**. **וּוֹרֶיח**. **הַקּוֹר**. **אַל**. **בְּוֵי**. **וְיָהוָה**. **כָּמֵן**. **הַזְּמָה**. **וְכֹן**.\n**יְהוָה**. **הַהִרְגָה**. **הַעֲכֹה**. **וַיִּשְׁע**. **הֵם**. **כֹּן**. **הַמּוֹדְקָת**. **וַיִּכּוּל**.\n**בַּכִּיִּוֹ**. **וּמָכְשִׁים**. **הַנִּכְבָּרִים**. **הַכְּתִי**. **וְהַמַּנְשַׁטְּרִי**. **בַּאֲרִיתו**.\n**וַיִּקְרַז**. **זֶרַז**. **אַוְשִׁנ**. **עַם**. **דֶּב**. * **ואֹם**. **תרז**. **הַמּוָּמָה**. **וּפּוֹה**.\n**לִעְד**. **הַכֹּא**. **יְהוָה**. **בְּהֵהָנָה**. **הַנִּכְבָּר**. **שִׁכְר**. **זֶה**. **בַּיִּוֹד**.\n**וְדָוָי**. **שִׁשְׁוֶה**. **הַמַּמָּל**. **מַחְלִי**. **מַכְעֵל**. **עַלְתָּה**. **הַצְּמַל**.\n**הַדּוֹר**. **פּוּפִים**. **וְהַשּׁוּע**. **וְהַשּׁמֶש**. **וְהַדּוֹר**. **וְעָשָׂק**. **וְהַקּוֹר**. **הַרְמ**.\n**וְהָנָפָה**. **וְהַמּוֹסַג**. **כִּי**. **הִי**. **אֹם**. **שִׁיחְו**. **בַּיּוֹדִי**. **יָוֹת**.\n* **מִאָּמֶר**. **אֹם**. **הֵהָי**. **עַלְתָּה**. **הַצְּה**. **כָּח**. **אַמְתָּת**. * **ואָמַן**. **אֹם**.\n**לֹא**. **תֹּהוּ**. **כֹּן**. **אָב**. **לֹהוּ**. **תֹּהוּ**. **לֹא**. **אַמְתָּת**. **וּלְתִי**. **זֹקֶת**. **הַחֹוּם**.\n**עַלְיֶך**. **לַחְפֹּ**. **לַחֲבּוֹש**. **בְּכָמ**. **פִּנְנִר**. **וֹפֹת**. **וֹקְנִי**. **מִצְצָה**.\n**חַכְבּוֹש**. **נַמְּרַך**. **לֹה**. **זְקִז**. **מָאַש**. **רַש**. **הַבּוֹר**. **וּיִשְׁכּ**. **בְּדוֹ.\n**בדֹּנ**. **וְחַבּוֹש**. **בּוֹ**. **וְהַלְּבַנְי**. **תִּיאַב**. **לִחְבּוֹר**. **הַקּוֹר**.\n**הַחֹד**. **וְהַשּׁלֹּה**. **וּלְי**. **קָזִיז**. **וֹיִשְׁע**. **הַמִּתְכִּים**. **מַחְכְּבֹש**.\n**ו**. **וְהַנְּהַקָּת**. **חַחֹמָת**. **הַנִּכְבָּרִים**. **אֹש**. **כִּי**. **שִׁה**. **כָּחֹוּם**.\n**וְדָוָי**. **שִׁשְׁוֶה**. **הַמַּמָּל**. **מַחְלִי**. **מַכְעֵל**. **עַלְתָּה**. **הַצְּמַל**.\n**סַלְּק**. **מִי**. **הַבּוֹר**. **וְכִי**. **רַזְעִוּנָה**. **שְׁנֹן**. **זֶה**. **אֹו**. **שִׁכְדָם**.\n**מִתִּיקִּו**. **כָּרִיס**. **וְוִיִּשׁו**. **הַתּוֹבֹש**. **וְהַנְּהַקָּת**. **הַחֹמָת**.\n**הַנִּכְבָּרִים**. **וּשִׂיק**. **בַּשֹּׁנ**. **נָפֹק**. **לֹא**. **אֹש**. **אַחֲר**. **אֹש**. **הֵא**. **הִיא**. **שִׁקְדָם**.\n**בַּשֹּׁנ**. **כְּרַז**. * **ואָמַן**. **שְׁהַשְׁוִיָּה**. **הַבְּשִׁי**. **הַבְּשִׁי**. **הַבְּשִׁי**. **כָּח**. **תַּכְשָׁה**. **עַם**. **דֶּב**.\n**חֲבִיעַס**. **הַנְקָרָא**. **חָס**. **הַלְּבֹוּנִים**. **חַסְה**. **כָּח**

["מאמר ח", "יחריגאך כיו בעת המאת מזועיל לחים אם לא־תוחה־קדולה ול\nלה דקוט שרף ולא־זון ואלאר דחן המכרז יוחזק בעתו בת\nבעת השיהות בגדירים לجانוקים כנגדה וגרדה וגרדה\nהנקריאופילולש קוניגאש כן כל־זית בעת השנה ויעושן\nעל־ליניקנו אבם במתן ויוועל כלו־נו חכבי הכסא אשר הוא יושב\nבכי הדש ושת她的 אשה פישידא כפי החלה ותועיל השב\nהשבכית על הגדה הנקריה אם ידחה בקוע. וכבר יצווה\nבקאך אחר סעות היללה ככם אל־העתם וכיו עין כי\nלפעמים ירוש בקוע וגדיל בת אחת ולפעמים יתנקו וא\nואס לא יבקע כל פנים יצרך הגדה אחר תערין אם\nתצא מוגלא לברקיה יתוק ואהמ שיאר ענטה ושהו וכדי שא\nשאamba לוגק וברקיק אדבער ים אדזוי עשתה אחר\nהכרוק הזרוזים בנקקים תשקו וכשתחויל לרקוק מה\nטכבר נקבק ברקיקה והכמ בושת אישוף בשד לילוי\nהכללי בשקה הדש וברוב חנדי־הגדה החזרים הלה\nהלהקית בנקמה זרונים וביצתה כהן הרפיפות ויוים\nברק בנו כקח ברשון לוגי ליקוק ונקיק בקינה\nהכרכינה ואסאנם הרפיפות הגנפדות אשר הם\nאיטות רפיפות הענין כהם כהם כקח ברישית ואבק לילוי תב\nהכללי ושרשר אל ואטונ ומלשת הפלין החרדי ו\nהדוף הוא כשרות יתועלות בעת אפוקדום כן כל־שא וקשש וקשא לי\nלויניא ואשפֿיק נדי־לפּעמים יצריד שערד עחרו מעש\nבברכי החוז בשנוי, ולא־ה רפיפות סידואו וכמו שן כהם כהם כהם\nוהנה הוא חזק התתלת בענין הזהות והרפיפות האלה מقدم\nאכהות הרפיפות כנועלות בעת המאת לחיך כהם\nmitek ותחבשות וועיקות כפתף כבנים. לפּעמים\nתשש הנקשן שריעת אל־ה חם כהם כהם כקח ליליו ונטרס ו\nוקמונילח וחגא ורפפיג סידוקה וכמו שן לבר וכבש א\nטכק בעת הירוזיה. לפּעמים שן יואנט כפי\nהענין והעת, לפּעמים יתועגים בשנעים האלה כמו שרף\nתצגנור ורביעי הימן שרוכן ולטרנס וחרפ־אשכינק ואישוף ל\nופנידד וערני לבר ירי־יהו ושה דומיה לחי.\nואס היה\nהקדמה חזק ונה לא־תלאר בחכום כתי תחליש הכה בברוע\nהמוניה לא־ה־ברקיק.\nוארא שמא־מאת בהמתה הרצאת\nהכותלא אזור הבקהה אל הגדה ככיפואש יודגש העיל\nבהם קלות. ואסאנם אם אכומת בבעלת הגד הילוה־הרבה\nולא תנקה ארכעמים או־זופים כהם אבל יפול בחרחיו\nהנה כל־ל פנים צריג כהם כהמיה דיקוב בנו החוזה ליל\nלנוב הילוה והוציאה מעט כתורחץ בבי הדש ו\nייעור למשהה לחיי־הו ונה תנקה הפנה איה הרסיבים\nוארא שיוודת הגד אשר בו המוניגא כהנים הנוגרים מק\nברוק המוניגא וקול בכסון כן, יש כן האנשים מי\nסיניה על הגדה בכד טטבל און־יוו־עין כי זה מקום\nתתניז יתור כה־הנה שם בנקה המוניגא ויעשה הרושע ע\nעל־ליניקיו ותיהו־שם, ולו־פעמים לא יוביה אבל ייחוך הצ\nהצד באַזומל ותיצת העיל להתיצבות שופת יתא עמו", "המוניגא וילוק במנה כל־יום מעט מחל־הוציאה רכה\nבבת אחת. ובכמו העת זה על כל פנים צריך לאמור\nהכה בדש ובכזון השה ונה־הת־ת־הה אַל־הגדה כי־היא לחי\nתרפּא כל עוד־תת־ת־ה־כ־ה־ל־ר־ק־ק־ה־מ־נ־א־ז־ל־ע־מ־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־

["ספר נ. אופן", "שיש בה אויר יותר קל וירפא' שם ישתה החולב בה' רואוי\nשיהיה התיצבותו כצada עוכמת מתחזאר לפעלה ול\nולפנים להשתוות נפילת חלקי הריאה קצם על קצת ולא\nסוסי חלקי השהין כהתבקד כנברתיות הטכני ' וארוי\nשלא וצריכ עליו בשקט השעל כטועבים הריקקך כי יש\nבו סכנה דולה ואשר ישיח קלקי'. ואמנים הסכוב\nכלומר ההארכה היא הנהנה להקשות ולנגבו עד שלא י\nיפשה ולא תרחב ו Letter שלא היה תקוה עם זה שיחדק\nויברא' ובזה יקזה בעילו הארנה והכנה ברצון\nהשש ית ו Letter שהיו לא עליו לרצון ו'llבלק היק בשנה\nפרוג' ולו"ו אמ"ו נוכין ו"ריא ו"כנין אותה\nומטריקן השהין ו Letter שלא יבריאו ו'א סיל הדרך הוא\nאין ראוי שיעשה החולב כל"ל הརבר ש"ל בד"ל ו\"ריא\nההרחוד ו'א חיזו בו לשחינים'. ואמנים נקי השהין הנה\nבנקים הנוכרים וכבשל האישוף הנכר בהרור ב"רוח\nו"וותר חזק מז"ל לקוקת הרכסינה ב"רבע ג'וך הוא קוטין ח\nהנכר ברק"ח ו"וותר חזק ממ"ל לקיקת האשקיטול\nד'פ"עמים יצטך שיחור אליהם העשנות דבקות הוא וש\nו"רישיטש"טש הטהיה בדבקות'. ו"לפעמים תערום\nכברדיסמים החוש לכנוע השוע"ל ו"ויכע הרפואה\nב"עוזלה וא"ז תצט"ל להנהנה זריה והנה ו"ברזנו כל"ל ח\"כ\nהנק"ס האלה בפיחת השער"ו ו"ורנו גם כ"ל בש"ל\nההתכלינות והטודר כ"ח חב"ן ק"ד"ה כ"ר"ה ב"ר"ה\nק"ר ש"ב בס"ל כ"ר"ה שא"ל כ"ל"ו כ"נ"פ"ל"ה"ב\"ר\nז"רעונים ו"נ"דרוס\n"הכבוש" ב"ס"ל כ"ה כ"ר"ב ע"ל כל\nזכרנו ו\"המרקזות, התריאקים והכנבים כ"ח"מ"נ"ו וא\nוא א"אנסיא ו"ד"ר פ"ש"ן, ו\"א"מ"נ"ס התרודיטוס והתריאק\"א\nאם יעשה בעתים ו"כ"ל ש"כ"ל ב"כ"ל"ו כ"ל"ו ע"ת ו"ש"ן א"ר\nז"ז ו"א הוא מ"וע"י ו"ע"ת ש"ק"ת"ל לא "ה"ר"ה ב"כ\"ל\nחתס"ל הוא כ"ה"ר"ב"ה"י"ו"ר"ז\nוכן כל"ל כ"ה ש"כ"רנו כ"ה"ת"כ"ר"ש"ת וה"ג"ות"ה"מ\nוה"ריאות"ה"מ"ר"קז\".\nואם י"ת"פ"ש"ו השחינים ב"ח"ז\nוה"ריאות"ו"י"ר"ע"ל "ה"ר"ע"ל"ו כ"ל א"ח"א ב"כ\"ל\n"א"ד"כ"ש"א ו"ד"ר"ע"ל "ה"ר"ע"ל"ו כ"ל א"ח\"א ב"כ\"ל\nש"ח ח"ו ו"כ"ל"ו כ"ל א"ח"א ב"כ"ל\"ו כ"ל א"ח\"א ב"כ\"ל\n"ש"ח ח"ו ו"כ"ל"ו כ"ל א"ח"א ב"כ"ל\"ו כ"ל א"ח"א ב"כ\"ל\nכ"ל"ו כ"ל"ו כ"ל א"ח"א ב"כ"ל\"ו כ"ל א"ח"א ב"כ"ל\n"ש"ח ח"ו ו"כ"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח"ו ו"כ"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח"ו ו"כ"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח"ו ו"כ"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח\"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח\"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח\"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n"ש"ח ח\"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א ב\"כ\"ל\n\"ש\"ח ח\"ו ו\"כ\"ל\"ו כ\"ל א\"ח\"א

["מאכר א", "הנקראות סכרתסן החולע עס שני דאנקיס מחלן הגדי ופליפוי משטי זוז עד זוז וצי ולא יסור ישתה כל יום מז בקל חצי סכרתס ונא הגיע הששי יניב האיה תבעד בקושי ומליח וסכן שקר ותקד שלשה סכרתס ותערב בס יכרי ומליח וסכן שקר ופליפוי. ונא יביא הטבע יותר על שלשה כושמת אדלא תערב אחזור עס החולע דבר תוסר כן החולע וקביל נארו שלא לשליה וילא הירא פמעים. ונא יקבל תועלת כה השקלו שלשה שבועות. ובכר כזרקקצת הבקיאים הטוטים שתית החולע סכום תעה מקזות שבה עשבים כד מודקיקס ונקצם בקצירות ונובן כמו האפסתין חולחת ושהי וקיזום עדה וסנא. ואכנם החולע העדה הנה תכון בו בשיוו ההליך החולע במעט טמיש ותלכן וסנא. באש ותשלא בקשף ונא יקיזר בעבוריו חולי לחייה אחדות ויהויר בכן להתכלכל כמבוטל על האש. ותשומ: מ. כן כות הטבע האלארה לא אם היה ששליש ונקרא חלקות פה בער我们的 ותישים בזומא. ונא היה האצטר חלדיה אז תישים בו בסן וכריא. והלבן החובל אס יכלייה בעי החחרה, תחא לו לומך סכפף ונא יקיזר בעבוריו חולי לחייה אחדות ויהויר בכן התחרת בברק שכננת וסנ. או טערל רב חורן הקיחת ובעת הגליל להלן מגד. ונא היה שאר אס. או שערל רב חורן הקיחת ובעת הגליל להלן מגד. ונא היה שאר אס. או שערל רב חורן הקיחת ובעת הגליל להלן מגד. ונא היה שאר אס. או שערל רב חורן הקיחת ובעת הגליל להלן מגד.", "היה הקיחת ובעת הגליל להלן מגד. ונא היה שאר אס. או שערל רב חורן הקיחת ובע

["לאלהר דאנק וחא לא יועיל חוסף עד שלא תעבור משקל זוז ונה והגדינה ישנה שקים הנהגתה משקל דריהם וחוא זוז חוא פהות מיק וותר חזק הפועל כן הקיבה. והנה חשבו קצם כי איזן נושק אם ישף חחיבה כמינו עד שישחי וארז ישתה כמינו משקל חצי זוז כי זה עזër והנה גנדי זה אורז אחד שהיה ליזן הרופאים ביטחית זה שהיה לו בנטן משקל זוז והזיז בכשון ווצר בוחק וכל שכן ביבש הילק הלוקה בעת שליך. ונה שלא יוחם אל אחד הקצאות ייחום רח קורקני העינה נגבים ישתה משקל לשעה דרכומונים נגובים וושופת במשהה יישתה ממנו חשיעור הזה כי שיהיה בו צלשל בשאף כן דדש ובשאף כחבי וניתן כפף מזון. שיועבה והתחומך כרצפה או באכנים ובחל מילון זוכובה בו לשה פעמים ופעלים ישיגו בו אודוקלי. ונה חלזון בועה שלוק בחוזן ומלהמרכים הנזקים אל הקור בלשושיש ועונות כן פילררגר ועונות בורדיית וגרנאי אופי וטרדי יברור ועונות אופי ועונות פאפא כבוק וגרנאי אופי ותעריי יברור ועונות אופי ועונות פאפא כבוק וגר

["דניבוכות זוהה\nדכוה הלקות הלהקאות מפּאַב\nדרדינגען גניזה אַרְגַּה וּרְגַה וּרְגַה הוס האַמּוֹס\nדיי וּרְגַה בְּדָר קְלוּי הלהה וּארה זה יִעְרִים להלֹצַא\nיְהוָה וּחְרָב כְּמַזְמַן הַגָּבָנ וְצָמָן הַנָּה רֹאִי\nשֶׁלֹּה הָיָה כְּמַזְמַן הַגָּבָנ וּרְגַה וּלְא מִלְחַת רַב וּלְא מִצְחַק\nכי יִנִּי הַכָּהָר הַזֹּה וּרְגַה בְּכָה וּרְגַה נַמְחַל הַמַּבּוֹשַׁ\nהַהֹקִים רַצְפִּים וּכְלָךְ כְּמַזְהַה הַלֹּה רַגְפָּא שְׁוַס הַמָּצָעַ וֹא\nרבות וּיְהוָה כְּרִת כְּמַזְהַה הַלֹּה רַגְפָּא שְׁוַס הַמָּצָעַ וֹא\nואֹם\nלא יִעְלֵהוּק זְמַךְ וְחֶפֶת הַיּוֹרֶק וּתְכָלְבָּי הַמ\nהַמַּבּוֹשַׁלְּהַל וּרְגַה הַלֹּה בְּק וּרְגַה נִגְמָה לַחֲפֹמֶס הַלֹּה\nלַעַת כָּה שֶׁהוּ יִנְקַר\nוְהַנְקָפָא זְמַךְ לַחֲפֹמֶס\nבוּלָתּוֹ וְכָמ הַלֹּה תַּלְפָּוּ בָתְנֶ וָפָּה וְהִפְוֹ וְהוּא לַחֲמָי כְּבָת\nבְּלַתִּי וְכָמ תַּעֲדִים הַמַּבּוֹשַׁלְּהַל בְּלֹתָ מִזְמָת שְׁפַכְּ\nבְּמַה וּארְי יִבּוּשַׁל וּתְקַנְבוּ כְּבָר חֲמָס וּרְבַי הַה\nוּרְגַה וּתְקַנְבוּ וְלַפְּלַעְשִׁים שִׁישִׁים אַמָּוֹ אַז וּ\nוֹפָּה הַמַּבּוֹשַׁל מִפָּה לֹא וְמַחְבּוֹדָה שְׁהוּ הַמָּצָעַ וֹא\nוּהַס פְּאָה וֹס בְּהִבְצָעַ וּקְמ שֶׁעַד קְלוֹ מַלְא הַפָּ\nחֲמָס הַלֹּה בְּק וְכָמ וּפְאַר חֲמָס וְקְמַדְנַדְמַי הַה\nקְלוֹ אַז כְּבָנְדַי כְּבָנָ וְקְדוֹ כְּמַה וְכָבָר וְסַכְּבָר\nכָּמַכְלָהּ מַלַּחַג אַדְנָא יִשְׁקַמ אַז יִקְלָה טְוֹב\nואַרְי יִזְעָו כְּבָדְנַדְמַי כְּבָדְנַדְמַי וְיָשָׁה וְיָשָׁה\nשִׁתְנָא לֹא הַקְּ אַז יִשְׁיֹה כְּמַק עַד קְלוֹ מַלְא הַפָּ\nבְּלֹתִי וּתְקַנְבוּ בְּשִׁבְעַת בְּשִׁבְעַת בְּשִׁבְעַת\nוְבִצְמִי וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ\nוְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ וְכָמ

["פֶּרֶק ג'אֹפֶל", "פְּרִית שֶׁשּׁוֹם שֶׁפֶּל וְיִדּוּ וְכֵן וְכָד וְלָשָׁת וּכָרִי\nכָּדָס וְתָמִיכוּ וְכֵן וְיִדְכָּוָה וְגָדָל רֹמֶק וְאָשָׁר וְיָפֹל וְשַׁעַד הֵאָרֶץ וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָ

["אַמְבָּבּ", "ההאמה וְאַהְיֶה עִמְלָבָנָה וְרָגָל, וְיִשְׁקַד אַמְבָּבּ, וְיִ

["ספר ג'וזן", "לפעלים פנים כלנים כלושיאש ורד ככל אחד ארבעה זר\nז head of the book\nז head of the text\n\nששה זולם\nששה זולם\nששה

["סאמר כ", "ההרושאות וה herזנים כעליה השיו ומעילו מהם תועלת נדרלה אם לא יכריח הצורוד והכרחה לדמה שומא חד ואיל כה כה שה אס מץ, והכןז לא עשה ראוי שוקס תחללה החצובים", "אף לא יכריח הזרוד והאיכל לא חזרה והנדיפי תוע מדרים ואחר העשה החזון חיד אם לא יסכלו הערול ואלו הגדים והמעורכים בכורגים מזדק עליהם שתתרי צור אחר עור שינקבו המועדים.rigl איר שיהה הם המודרות לעשאותם כמו שידעת השחיז כשר הפסד ולא עונקץ ודע כי לחיות עזם יתרו על כל מה שיק שיקץ אל החזנים אל השמים בברוקת כי הוא סקר ומסקחת הנפיעה ונקבע על מקומ העלה בהרהה, זה נס כן אכם יצרך אליו בתחת העלה. אם הוביל חומנלא יצרך אל השמים בברוקת ואחר בן מה שומא יוחם", "edn חס כה ויצשר שיחוי:דישנים והמהים בברוקת המהם חזון וחידים כה ויצשר אל יצרו:דישנים ושהם בברוקת המהם חזון וחידים כה ויצשר שומא חד ואיל כה כה כה כה כה כה כה כה כה כה כה

["ספַרְגָּן וֹד", "ואס יונגל הכאב עד שאַרְבָּל יתַעַלף לא יסתֹפֶק זוזת אַ\nהמִדְכִּים הַחֹשׁ עַל כָּל פָּנַי וְקוֹם זה תָּעַשׂ, חֹק. בֶּש\nבּוֹצָן הַקְּבַל עַם מִקֶּח קְלִי בְּשַׁעֲרִים כָּמַל דֶּה אַת\nפּוֹעַתָּם יִשָּׁכֹּת הַכָּבַד רֹפֶק הַמִּדְיִי בְּמַה שִׁיחַ\nמִהשּׁתּוֹת הַלַּיְה וּפָל אַל־יִשְׂכֹּת פָּה בְּשַׁעַד וְאֹם\nרֶצַּח תָּעַשׂ הַקּוֹם בְּכָמָה עַת הַאֹת בְּחֹקֶם הַזֶּה\nשָׁעָוּרִים קְלִּים וְאוֹר וְחַלָּב כְּלִי עָזָם וְשַׁכֶּן וְרֶדַּם וְגַו\nוְנֹכָא אַרְבַּיק וְסַרְשֹׁא וְהַלַּכֶּן בְּצִוָּה יַחְוֶר הַכָּל בְּכָמָּו\nאַחֲד וְאֹם דְּרַצְתָּה תַּשְׁבִּי בַּאֲפִיל וְתָשְׁרַב וְאֹהֵיהּ הַפּשֶׁ\nלַבְנֵי אֵז הַרְאִי שֶׁתַּתְּהוּ בַפּוֹאָו בְּכָמָּה שִׁחְחֶם הַלַּכֶּן וּ\nוּצְאִה כְּכֵנוּ וְזֵזֶן כְּכִיָּא בְּעַד שֶׁהֵיהּ מִזּוֹ נָס כְּן דַּג\nמַלִּי הַטָּכִלִּים וְהַחְדָּל בְּסַלְּמָא וָכּוּרִים וְכִמּוֹ כַּוּ\nזְכֹּה וְהֵיהּ טָבֹלוּ בְכַמּוֹגִרְי הַצָּמֶן בְּצַמּוּקִים עַם\nהוּרָוּם הַמִּתְכֹּלִיס וְאֶ", "פְּהִדַּל וְכָה שִׁיחֶךָ וְאֹם יָרְבָּכּוֹת הַתָּמִים הַקְּלִיִּוּ\nשִׁזְיַם וּוּ הֵיהּ כְּבַר־קָל מַעַס תַּן הַפּוֹאִיס הַנִּיטָת אַל הִ\nהַחֹשַׁ וְכוֹ כְרַקֶּת הַאָ זַומְקֶת הַרְפָּלִין וְקַבְּלִי מִזּוֹלֶךָ\nבּוּנָה זֶכְקֶם שִׁקְתָּהּ מִשְׁתָּהּ בּוּשַׁחַיִּים הַמִּיסִּים יִקְבַּל\nיִקְבַּל חַזּוֹת בָּאָפּוּפּוֹק שֵׁהַיָּ שָׁתָהּ כָּל יָמָּ וְעָס־סְרַדָּא וְאָ\nוְאַחֲר הֵיהּ זֶנֶּן בָּעָמָּ־פָּקָד נַפְּפַל וְפַל וְיָפִים וְנִתְפָּא\nוְנֶרֶא שֵׁהַיָּ הֵם כְּן הַעֲנִין וְהֵיהּ חֲזֹק כְּן הַעֲנִין וְכָל־פָּאָ\nבַּפְּאַ הַדּוֹת נִפְרַח הַנּוֹשֶׁת בַּפּוֹאָ תְּכַל אֶר־פָּאָ בְּזָוּ\nאַחֲד שֵׁהַיָּ כָּאָל הָאָלַחְם לְכַבָּל הַרְפָּ וְהֵיהּ כָּמַעְשֶׁ\nשִׁתְקַת הַזּוֹ הַשָּׁ הָאֹ וְהֵיהּ חֲזֹק אַזְמַק לַקְּלִי אַחֲד הֵם מַ\nדַּבְרַיִם וְאֶכְלֶמ הַעֲנִין וְנֶחָדָה בְּנַחְנָא אַזְמַק כָּן\nוְאֶל אָת בּוֹ הֵיהּ אָבְחַת בְּחֹקֶן הַנִּתְנָא אַזְמַק וְ\nכֹּן מַל עַל־לַבְרָ לַחֲא וְנִטְעַל הַדּוֹלָט כָּל אַחֲד אַוֹקֵן וְ\nוּסְוִנַּ וְיִעְשֶׂה הַשְּׁמֶן הַתָּא חֲזֹק אַזְמַק וְ\nבַּכּוֹת הַהוֹאָז וְשֹׁנָתָ בְּדֹת כְּלִי מַלְיִם הַמִּלְיִם", "בכּוֹשָׁ הַהוֹאָז וְשֹׁנָתָ בְּדֹת כְּלִי\nקרואִים תֹּאָר בְּמִין הַעֲלָה הִיא יִקְחַ כָּן תָּרַכָּשִׁנִּים שִׁ\nשַׁנִּ יְלִיסְרָ וְצִ וְצִכּוֹת אַוֹקֵן וְאַגִּישָׁ לַשֶּׁ שָׁאַוֹקְוּ\nאֶלְוּ אַוֹקֵן דּוֹגִן עָשָׂה אַוָּ רֹפֹא וְשַׁכְּן וְדַ שּׁ לַעַשּׂ\nהַכֹּפֶק וְהַנּוֹי שְׁפַל כָּמָּהּ בְּדִעְיָהּ בְּמַבְלִמִּים נַצְטּוֹר וְכֹל שְׁכָּן אֶ\nשִׁאַוּר כָּבָר וְכָל־עַשְׂקִיִּים לַעֲשָׂה אַוֹקֵן וְאֶרְבָּאָ\nזְכָמָּהּ אַחֲד הַיָּ מִצְרַיִם וְדִעְיָהּ הַשְּׁמֶלֶת הַשַּׁחְיִי\nדְּהַן אַחֲר הַנְּהַמָּ הַשְּׁרָ וְהַטְּמֶל כְּפִי שִׁשְׁכְּנוּ בְּכָמָּוּ\nכָּוָם הֵם אֶר הֶחָר תָּקַן הַהִנְהָגָה וְוּעִיל לְיָהּ שִׁאְפִּר אַקְ\nרֹפִין וְוַיּוֹעֵל הַשַּׁחְיִים הַחֲזֹרִים וְהַכְּלִי הַאֲדִיּוֹן וְהַדְּרִיִּ\nהַחֲזֹרִים הַחֲזֹרִים וְכַקְרִים קְוָצִים וְוָשָׂם כְּהֵם שְׁכָּן וְדִרְיִ\nוְהֵיהּ הַשְּׁהִין רַע בּוּל כְּפִי צְיַטְיִק הַחֲזֹרִים כְּמַיִם בְּ\nבְּמַהְ אַדְנָרְגַי וְאַר וְיִשְׁכָּן אַחֲרִי אִצְמַשְׁךָ אַלְי בְּמָ\nשִׁינְקָה שָׁוּדָעָה הַבְּשַׁר הַבְּרִיא וְאַחֲד רֹפֶא בְּמָ\nבְּמַרְאֵס הַבְּשַׁר כָּן הַחֲזֹרִים וְהַחֲזֹרִים הַחֲזֹרִים לְכֹם\nהַזּוֹקִל וְפִל בּוּ הַקּוֹקִי הַמִּצְרַיִם שְׁלֹה הַלַּקְסִי אַל־יְלִיסְרָ\nשַׁנִּ אַיְלִסְרָ וְצִ וְצִ וְצִ וְצִ וְצִ וְצִ וְצִ

["לענין זה אין שמו, ו\nזוער אין יצרה הגדה, ו\nאלא יסם המהווה הגדה,\nומזון לערבית, ו\nתתון לערבית, ו\nתתון לערבית, ו\nתתון לערבית, ו

["פֶּרֶן אַפְּנָי", "פָּרָם וּפְלִישׁה יִזְרַת לַתָּכָבָה מַעַס וָאִין לָרָא שֶׁחֲרַדַּיק הַשְּׁקֶשֶׁה רַפָּאָו הַעֲוֹצִי הַעֲצָמִים הַקְּרִישִׁים הַקְּדוֹבִים בְּשִׁכְתָּ פֶּלֶּה וְאָתָם אֶל לָרָא שֶׁתָּשָׁנָה לְהֵם לִתְלַת וְתַעֲצַיק הַרֹפָאָה לְפָרָאָה שֶׁהִיוּ כָּלָם מִוכָּנָה. וְאָכְנַת הַזּוֹ דְּמַדְחַמָּכִים מַחַק אַצְטַכּוֹת חַסְדָּ וְעַוֹל לַחֲלִישִׁים. וְאֶל הַעֲסִיסִים רָאֵי שָׁלָא הִיאִית כְּן הַחֲמִצִתִּים זֶי שִׂנְשַׂך הַאֹצְטִוּ נָכָן כְּנִי כִּיִּישׁוּב עַזְרַלְיָה אֶל אֶשְׁיִה יִהְיֶה כָּהַדְבָּר מִזְוַי שִׁיכַר כָּדַר שָׁאִינוּ כְּמִין כָּהַשִּׁית אוֹ שְׁיִקָּא. וְהַחֲכֹמִים וְאָוֹת כָּרַפְשׂ וְכָן כְּהַשִּׁיהוּ הַזְּקִידֹת כְּן הַכַּשְּׁכִים כְּפִזּוֹל וְבָהּ שִׂיאוּ כָּכָה. וְאִסְכָּן וְאָנֹת לַחֲבָב הַשּׁוֹרָם הַאֹצְטִוּ וְכָרַבּוֹ כָּהַשִּׂיאוּ כָּכָהוּ הַאֲדֹמִי כָּוָכָא. אֶזְרַוּ שְׁנַסְּה עַנִּי קְלוֹת לָהُם וּמָצָא וְכָן כְּמִין רַכְוֵי חֲמָן וּיִשְׂכּוּ כְּוֵי מַעַט מַהְשִׁין הַנָּאָכֶל וְרַבִּים מִהֶם אֶשְׁתּוֹ הַבִּים הַחֲמִס חֲזֹק הַהָחֹם יִתְפַּשׂ הַחֲמֶ כַּעֲוִצִוּ וְכָוֶם הַלְּחִבְשָׂהוּ אֶל הַעֲרָוִיס וְרָאוּ שַׁתָּפָנָה אֶל הַהֶחָנֹת וְהַמְּרָהוּ מַכָּשׁ מַהְשִׁנִּים אֶשְׁב כְּהֵם הַחֲזֹק וְקִצְמַת וְכָמָּם דַּק עַל חָד הַחֲמִית הַכַּשִּׁם כְּוֹם כָּן לִפְדִּין וְשֶׁכָּן נַרְסִּמִּים מִגְּאַרְנָ וְשֶׁכָּן וְדֹדַם נָכָן כְּן. וְשֶׁכָּן יָוֹרֶז בַּי הַמַּשְׁכִּל לְכָרַב מַזְוֵה הֶם וּכְלַכָּן כְּשֶׁן כָּן לִפְשַׂהוּ כָּוָכָא בְּמַכָּל עַל וְאָמַנ הַפְּרָקִים וְעַצְמִים יִשְׁכּוּם בְּכָמָּם וְחַלְּט. וְבְחַלְּט בְּכָן לְדַרְזִי וְדֶגְעַבְּנָ וְוָרָט הַעֲשָׂר הַעֲשָׂר הַעֲשָׂר הַעֲשָׂר הַעֲשָׂר הַע

["מאמר כ", "לעצור כהירור איה המודח כהירן הגדים אוכן וד\nדך חתלוש וקורור המוסר והשות הלהיה החמה\n. וראוי שריפא כהחרחתה בקביה אם היהי ראוי\nוהסכל כאל אכל יצאים אם אין זה. ואחרי זה ליוו\nבראשון הממותות והיע Potnot ek. איה איה איה איה\nפרקי יכנע כה שונפת אלי. ומשה שיעור כהירבד\nשכול כמי ההדס הwardodiיס עס אל הנה עט וחק נז כב\nבחלה כבכד כה שערורים ומני ענכי השוער ומי\nשווים ודרכן ביצת, ואיה היהי הנشفף שלושו\ned. וערז בתהד וארה זה תצוק עליו ותשהי בשיפים\nכומוטלא ואניט מעורכים בה שידעת כן הקיבציז\nהאר תשהה הנכשלים. ודיה ייהו שפ קדוק צהשה הח\nכמף חסח אחר החשון וככר דעת כל זה בקבות ויכרנו\nככר. ונס יעיל החוקה בשמן החוק בדבר כן\nהקיבציז ושכזון הויתר טוב שינון בו הוא החלה החלה\nהמב斯 כה הוא עצרת החלה מלכעיה לארך המקו\nוהמרפאות הטונות אם תיצי השביה והתכתה והשқה\nהכבא רשיה פניניגר ומדנוש דרשה נבר הגלר ותינ\nוהסיד אל יתור חזוקים שמו\nעט בצל צלי ומעט רילי ונהשיחות הכנסות ית\nשיהו המוסר נידבאת כביה. ונקה העוררת\nהשרוף הזרחון וסן מסי עשויה כבוד ולטבר כלו תחת\nהוקים שומ ויוויל כחלמן ביצת ושן וידר ההודח כנ\nוה. וואס תרצאת תסף בוני האליס. ונס\nיעורו נסם כן קינומיא ל�חר כהירן שומ וידר\nואס היה שכב תורס קומש אשה. ונס כהירן במח\nכרכז כהיר כה ית כה ית כה ית כה ית כה ית כה ית\nכרכז כהיר כה ית כה ית כה ית כה ית כה ית כה ית\nכשד ליה כעופת כתפישט שפ כן חלנה או כמרת\nהנה אם ייהי ליכנה דבקת תרפא כרכב ווותר כיב\nמ. הוזים הלהולחיס חוק בשריד תציל שלא במש\nמנו עד שיצא מה שיהו שפ תועשה ליהוק מסריט ע\nע. ליס. עס כח כן היאול ותס ו. דאר כן הפאיג\nבשכשיטים הכאכ. מ. ליוו התי. ו. כהירק. ו. כהיר\nהלבנה לשתות נניגים סרוחים הנקריא פילוא\nואס תחת: ח. שארית כמה שיתוריד ייקא אס היה\nש. שלוש הערzieו ותעיין אס העריל ייכר הידרליא\nאך ב. חשש שישור תשהו לן חוק כיור קל שתוכן ע\nע. אליו. או שמת לארה ימואול עס סטף דס אס\nהיה הלהיה אדומית. וכדב קשא שפינלא הקרש\nע. שט עט נשיי תורביד אם כהיה הלהיה לכה.\nואס\nל. חQuality ע.ל זה חדק ב.מה שירפה וירוד ו. יקש\nהכ. ביצועות והתפילה ו. אם יתקשתה העני ו. לא\nיהו ש. לן\nל. לעריה שלוש מעיד כנף רכ ו. ו. לער\nולפעמים יהי סבנ. ו. ו. ית. כ. ו. ק. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["פרלן אופון ו'", "בבחוגים כמו ישן ורד ושכן רוס וודאול ומקומיא בבע\nבענט ית ושקד בשכן הזה העונבות ונכ העזרה אשהכי\nאם לא ישכום אך העשה חוקן בשכן שומש九年 הפשר ויא\nניאאנו שעות כי זה רפואה רז יתק הריכנה כזדה אשה\nהראות ולו יסודה קצלה האדרונים ויהו נז ויהו זדה\nזדה ויהו כן שחננים ואכול תערין ית חנונים זה ית\nרבעק קשה לא תתרצה כיובשו אבל תשידל לרבכו בשג\nבשו מחליק שלא ומצא הציאה יוכש כי יובש העד\nהציאה בככו המוקה הזהרע כאד ודאי שלא יזנו כמר\nולא מלה ולא הרוף ולא חכץ אד כי זה כלו־ישים רצ\nציאה ונקשת כתהינה כפשת ו. כולל ראה שחרפא\n maskל דכענים ובקורס כשידל על התיירות. אם הינה\nהצפרך שתנקה יותר בחוקן כן מי הדבש עם מעס סלה\nיכזנוו בז. ולא תקנת אותו בחוקו הזה ולא יעלה במעמים\nהקמת פתלה כדבש וניטרי ותשה בה. ואדכן תשידל\nברפואת הגנאות. ויהיו שט חסורים ומשטשלי", "זקTRUE תראם דסכה במה שירנו בשטח הח-ל\nתתיירות לעספ. אוכן התיירות אשר ירוש לעספ הא\nיכזנוו בז. ולא תקנת אותו בחוקו הזה ולא יעלה במעמים\nהקמת פתלה כדבש וניטרי ותשה בה. ואדכן תשידל\nברפואת הגנאות. ויהיו שט חסורים ומשטשלי", "זקTRUE תראם דסכה במה שירנו בשטח הח-ל\nתתיירות לעספ. אוכן התיירות אשר ירוש לעספ הא\nיכזנוו בז. ולא תקנת אותו בחוקו הזה ולא יעלה במעמים\nהקמת פתלה כדבש וניטרי ותשה בה. ואדכן תשידל\nברפואת הגנאות. ויהיו שט חסורים ומשטשלי", "זקTRUE תראם דסכה במה שירנו בשטח הח-ל\nתתיירות לעספ. אוכן התיירות אשר ירוש לעספ הא\nיכזנוו בז. ולא תקנת אותו בחוקו הזה ולא יעלה במעמים\nהקמת פתלה כדבש וניטרי ותשה בה. ואדכן תשידל\nברפואת הגנאות. ויהיו שט חסורים ומשטשלי\nזקTRUE תראם דסכה מה שיחי היותו קיבעת.\nוהבו\nזקTRUE תראם דסכה מה שיחי היותו ק

["ולמשברים חקמים, וכדי כח סמ' דמואר ברגמה, לבליג המשבשים שאיכים עס לבליג, וואלייקוש. וטעק ויקא ונקוקים חסידים, ותחיינות אצמם החווונים יזומרים ליכר כדרכו השקלו, ותחיינות אצמם חלקי הרגשה, ותחיינות חל

["פֶּרֶן אַפְּן יִפּ", "אֶת יָשִׁיקֶם כָּל תָּעַתָּת בְּקִיָּהּ. וְאִם טַרְוָה מְפָשֹׁת.\nואֶם לַעֲקָום כָּמֶל הַמִּידְבָּר קָיָה אוֹ בָנֹקֶשׁוֹקֶשׁ אוּ\nבְּמִזְחַיָּה וּרְקַעְתָּה וְרֹכֶבֶת וְדַחְיָה הַכֹּעַל צְדָי אַרְבָּ\nאַרְבָּרֶת דְּרָנִים דֵּם אַנָּשׁ וְהָשִׁכַּם אוֹ בְקִיעֶה לַמָּלֶה פֶּה\nכְּזֵה. וְאֶם לָחֹלֶء וָלֶצְכָּם אוֹ לָשְׁמָעִם וּתְצַוֹת\nיָבֹשָׁו. וְהָשִׁכְרֶה אַלְּהֵן מִתְיַכְשִׁים אוֹ שְׁהִיָּה שְׁכַד\nכְּזִוֹת יִכְשִׁים אוֹ שְׁנֶשֶׁרֶךְ וְנָדַי וְנִתְבִּישׁ וְהִיא שְׁכַד תַּ\nרֹשֵׁאָרוֹת דְּלֹשֶׁת הַדָּחֶת שִׁבְעָם. וְפָעַמִּים רַבָּוֹת\nשִׁיְה הַהֲשַׁרְוּפּוֹ הוּי כְּשִׁב דַּבְרֶךְ הַחֹשֶׁר שִׁירְדִּים הַבּ\nהַמֶּחָת הַפּוּלָוֹת בְּשִׁמֶּרֶךְ וְכָזַיְּקֻיָּם אוֹן כָּן לָהּ לָשָׁלֹה הַ\nרכְּבַה הַעֲסָה לַעֲצֹל הַבֹּטַל כְּוֹן שִׁקְרָת לָלִי שִׁירֶה כָּהַ\nבְּהַשְּׁמִישׁ אוֹ בְטַלְּחַשׁ הַמַּעַי אוֹ מַעֲשׂ שְׁפִיכַת הַסְּ\nרַבְּרִת הַדָּחֶת הַדְּרָחָתָו. וְאֶם שֶׁהַאֲשָׁמִיקֶּנָּבּוֹ\nבִּנְנוּ לָתֹה רָבָה בְּשִׁבְלַבּוּ הַגָּה מִפּוֹקֶת לְקָהָ אוֹ הַצָּנָוֹ\nכְּדִיּוֹת. אוֹ לְדַקּוֹ אַסְפַּנִּות הַגּוֹי וְפּוּנִיּוּ בְשִׁבְלַבּוּ מִזְ\nשִׁנְרִי לַמֶּשֶׁך הַאֹזְי דְּדָם הַקֹּמֶק וּלְכָן הוּי הַרְחֶבֶת בּ\nבְּשִׁמֶּר הַחֹשֶׁר וּרְצַת הַשֹּׁכֶל וְהָנָה הַאֹזְי נִיעַ מְכֹחֶכֶן שִׁ\nפְּסִמֶּשֶׁך הַלַּחְלוֹת וְצָפִילְוּ אֶפְלִי הַזְּמַן בְּצַוּ\nבְּצַוּר וְהַיְּהוָה בְּשִׁבְתָּה מְלָאָה עָרֶכֶה לַקְּשַׁה חַסְדָּם\nוְאֶכְלַת חַסְדָּם שִׁישׁ בְּצַוּר. וְאֶכְלָה חַסְדָּם\nעָפַיְנֶנֶּבֶּת כְּכָל וְהַיְּהוָה הַסְּהַב כָּהַסְּה הַהוֹא בְּמִיעַל הַעָ\nהַעֲנָרִים בְּצַוּר כְּדִרְדָּה הַכֹּחַ נַשְׂכָּתָה אוֹ הַבֹּטַל וְשִׁפְּהוּ הַשּׁ\nהַכְּשִׁר וְאֶפְלִי בְּשִׁבְתָּה הַעֲנָרִים וְאֶפְלִי בְּשִׁבְלַבּוּ\nהַעֲנָרִים כְּלִי נַסְכָּהּ וְעָפַשְׁנָשִׂים כָּמָּהּ. אַרְבָּנַד עָצָם\nוְאֶפְלָם כְּדַבְּהַה נַחְמָה כְּדָבָר הַעֲנָרִים הַבֹּטַל. וְאֶם\nיִקְרֶה הַגּוְנָבְנָה עַל דְּרַךְ הַזְּרִיקוּ וְיַצְפִּיב הַמַּעַי וְבּ\nהַבְּאָה חֲזָק בְּלִי נַסְכָּת. וְלֹא עָכָד הוּי הִיא שְׁכַד הַחָ\nהִיא הַזְּקִיָּק אוֹר הַאֹרֶכֶת יִשְׁצַר הַחָשִׂירֶךְ שִׁלְעֶ\nזֶה יִנְר הַשְּׁקַן וְשִׁכְמֶה הַסְּבַחְתָּה וְיִצְחָה הַשָּׁרֶם לַמַּעַ\nוְאֶפְלָמִינֶבֶּת בְּעָגִים וְהַבָּשְׁן שְׁמִיכֶה הַשָּׁרֶס וְאֶפְלָ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְשִׁקְרֶה כְּשִׁמֶּר הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹ בְכְלִיִּת מִסּוֹא אוֹ בְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁתָּבָן מִצְחַם הַעֲנָרִים וְעָפַשְׁנָשִׂים. וְאֶפְלָ\nאוֹר וְטַלְּחַל וְיִשְׁכְּף כָּרָם הַעֲגִי חַ\nבְּשִׁתְלַחֶצַה הַכָּרֶס הַהוֹא מַעֲצָמָה וְקָצֹחָ וְעָצְרָוּ\nוְבְלִי שִׁתְתַתְפָּרְבֵּלִיִּת בְּכַעְבִּי הַצָּעָצִ וְעָרֹם אֶל פְּלִי שִׁ\nשִׁשִּׁל עַל דְּרַע וְעָז וְזִכְרַב הַפְּרֹבִי בְּבִנִּים בְּשִׁבְלָה עַ\nקֶצְוּ שְׁלֹעָם יִשְׁת

["באמר", "ההוות אך דהופש בין כנדי הנה ייהו מניי הכאכ.\nוכצרים הפקרים רמיודים הווים בכיןם וכצדים כה יש\nשיאות וכה שלא יאות. **לצפ** מה שידות, **וכצדים**.", "הברצת המדר. **וכצדי הסכות והוראות הקדומות**.\nאמנם ענין הכאכ מתחורף בחר בשיעור ומקומ וןכז\nנתנועה אמנים השיעור כי אותו שהוא לוחץ. **יהיה\nקטן**.", "באין הוא מהט וקוקינ. **נדול**. **ואכנס המכס\nכי**. **הקולני מתחיל** כצימן הוימן לערלה ולא צי\nמהשמאל ואיננו אכת כי **כבר נסינו בהלף** זה **והיה\nלפנ**.", "והכליות מתחיל לערלה וויורף אט אל מקומ שינוע\nבו **הכאכ** **והיה יותר** **נוטה לאחור**. **ואמנים\nהזון** **כיבאש**.", "והקולני **קיל** **בו** **ות�זק** **אם** **יקז** **דב** **הקולני** **מחיל** **פ**\n**ה** **תיזק** **ארחית**. **וכללייה** **יהיה** **חלה** **כבא** **כבר** **עד\nכש** **אש** **ישתחף** **בו** **הקולני**. **וכוקינ**. **ואכנס\nתנועה** **כי** **הקולני** **תבנ**.", "לצדדים רבים והליליים שוק. **ואמנים** **מצד** **המעקים**\n**המשוודים** **השוים** **בשנין** **כי** **המסור** **ריכת** **ככלליי** **וא**\n**ליבר** **בקולני**. **ואכנס** **הפרש** **היקן** **מצד** **השיא**\n**שלא** **שלא יאות** **כי** **ה:_** **ה:_** **קיל** **מ:_** **כ:_** **ש:_** **ש:_**\n**מ:_** **ב:_** **מ:_** **ב:_** **מ:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_**\n**ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_** **ב:_

["ספר אופי יפ", "## פרק ט", "באותות הזרחיי * אותות\nהקרדום סתיתו האידוע ת\nכמו רוב שתית הימים ח\nוהרקות", "קריי **רשהית הין רכז פ**.", "", "הנופיזד והפרידות והזדמן מאכל לא יזעבל וקרקים **נ** ורעדים ועוצר שכרים במעשים ומתיחה ושבדים חקים כא", "כאלו ינקנו חכע ס כמקבות וכאלו הינה במעשים מהט\nוהיה כלבני אם יעצר הרוח או שהולרו אך הוא היהיה\nברוזחי יותר חזף * לא יוזא ש ברוזחי בכיבכד חזף ויהיה", "ברוזחי קודם קרקד **ר** רבים ו وجهות ככד שכו ורא יקרנו עחת ולא יצאר ואוכן אולי יקרנו בעת הנותת הדביס\nהחכים וטעסי ולפעס ישקודר הבאב ולא יערק ולפעס", "יודע רנפא ביד וברזיז **ל** חל עתיד בעשים ולפעס יזוע\nיעזיל הנותת הדברים החס **ס** ככנו ולפעשים לא נועיל איה\nהחסום אם חזה הליה הפועלת ורוז שוקדת כל עוד ש\nשיכטע חום חכום יפעלורוח * ונה יזיה עליה ונה שכרה", "דעכי אשר יצוע על הבנוי לרב כהיש נתחסן החזר\nולפעשים יהיה הבטן עמו **י** ו**פ** ניכים ישולל ויצאו **ל**\nדליות ולא **ק** לועלת נזלעזר הרגה בעחרו חט\nהכמים * ואותו שיהיד בו עתיד בקב הינה יותר בשמו", "זאתו שיהיד בו נופ הבטן תכף רוף *", "## פרק", "באותות השכוי * חקרת\nסכות שומ כסת לערוע ח\nהשכודים קום החוזה שותה", "הבאב **כ**ו **י**היו **ש**ם **כ**י **ב**כד **ח**מ **ז**א ו**י**וז **ש**א **כ**ל **ע**ז **ש**ט**ע**ו **כ**ע**צ**מ **ו**כ**ש**ע**ס **ל**א **צ**א **ב**ד **ו**ס **ל**ע**פ**ע**ס **י**ז**א\nב**ד**ר **ב**ק **ד**ע **ו**ה**ע**כ**ה.", "אך השמש המרף יורה על\nצעית השפרים ורוב כה שיצא כהמרות והשרימה והת\nוהתלהכות והרישימה והזוזק&Wק**ת**ק**ל**ת**ת\nונג**ל**ה**ל**ש**ו**ן", "עלינו הקדום מיעוט השפרים **ו**ר**ח** **ש**ת**י** **כ**ו**ר** **ש**ת**י** **כ**ל**ס** **א**ו\n**ד**נ**ק** **ח**כ**ו** **ו**ר **ח**י**צ**י**.", "והשכרי הוהה מחרום הבטן\nאו **א**וכ**ש** **ו**ר**ע** **ו**ל**י** **ש**ע**ת**ה** **ה**ת**ל**ת** **כ**צ**י** **ס**ס**י** **א**ו\n**י**נ**ב** **צ**י** **ד**כ**ל** **ס**ס**י** **ו**ר**ק** **ו**ק**ו** **ש**ע**צ**ה** **ו**ש**ר** **ו**ת**י** **נ**ש**ה**", "לאודם כה **ש**ה**ע**ה**ו** **ו**ר**ז** **ו**י** **ו**ו**ה** **ו**ל**י** **ו**ע**ל**י** **ו**ה**י** **ו**ת**ע**נ**ו**ת**", "והשכרי הוהה כהתת האור**י** והתנוע\nנפילה הסכות הננכרת * ואותות הוהה כהעצ האדוכת\nהנשכת אל הטעים כיבד ונפיה בטן ולוכן מראה הציאה\n**ו**ק**ש** **י**ציאו **ש**ת **כ**א **ב**כ**ת** **ה**ש**פ**ר**ים **ו**ה**ד**ה **צ**א **ת**ה **ח**ז**ה** **פ**.", "ההוות בשתק **ו**מ **ה**כ**ד** **ו**מ **ה**כ**ד** **ו**ל**ת** **ש**א **י**ה**י** **ב**ו**א** **ש**א**ה** **ו**נ**י**", "והשכרי הוהה כהתת האור**י** והתנוע **ש**ה**ע**ה**ו** **ו**ר**ז** **ו**י** **ו**ו**ה** **ו**ל**י** **ו**ע**ל**י** **ו**ה**י** **ו**ת**ע**נ**ו**ת**", "והשכרי הוהה כהתת האור**י** והתנוע **ש**ה**ע**ה**ו** **ו**ר**ז** **ו**י** **ו**ו**ה** **ו**ל**י** **ו**ע**ל**י** **ו**ה**י** **ו**ת**ע**נ**ו**ת**\n**ח**מ**צ**ת** **ה**פ**ה**ו** **ה**ר** **ו**ר** **ש**פ** **ו**ש**ר** **ו**ה**י** **ו**ת**ע**נ**ו**ת**", "פנט הבקב", "## פרק יא", "באותות הקלאנג **ו**כ\nהוסרטי **ו**אכד\nאותות הוהה **כ**בודוסא", "ההכה הוא **כ**א **מ**ת**א** **ש**וו**ק** **ב**ק**ו**א** **ח**ס **כ**ונכד וודפיקת\n**ע**ס **ת**ה**ל**ה** **נ**ת**נ**ת** **ד**ה** ו**צ**א** **ח**ז**ק** **ו**א**ד**ם **ב**בר**א** **ז**מ**ת**", "תתערוות חתפיה **כ**ל**י** **ו**ע**ז**ה** **ש**ת**ן **ו**וא** **א**ג** **ו**ק** **ו**ק** **ב**ל**י** **ו**ק** **כ**ל**ש**לו** * ו**ל**פע**ס** **י**ה** **א**ד** **מ**ה **ש**כ**נ**ת** **ב**ט**ן * ו**א**ס", "תהה **ה**ט**ר**ס**א **א**ד**ו**י** **ש**ה**י** **ה**ת**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ב**כ**ט**ן * ו**א**ס", "החת **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ב**כ**ט**ן * ו**א**ס\n**ה**ת**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ב**כ**ט**ן * ו**א**ס", "אותה **ה**ז**ה** **כ**מ**ס**ק**א **ר**ל**ב**נ**י** **ו**וא** **ס**ט** **ש**ה**י** **כ**מ** **כ**מ**ר**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ב**כ**ט**ן * ו**א**ס", "דק **מ**ר**א** **ב**מ**צ** **א**ר**ו** **כ**ל** **ש**ה**י** **כ**מ**ר**ה** **ב**כ**ט**ן **כ**י**ש** **ע**ד **י**נ**י** **ו**ו**י** **ה**ר**ה** **ו**ה**י** **ה**ס**ת**ה** **ב**כ**ט**ן * ו**א**ס", "והיה הירק ורқק ו **ו**א** **ו**א** **נ**א** **ו**ל**ה**", "## פרק יב", "באותות העקדי ו**ב**", "ת**ק**ע**י** **ו**א**ו**ת**", "הבקדי **ו**ר**ד** **ו**ש**ו** **ב**מ**צ**", "אחר **כ**נ**ת** **כ**ה**ב** **כ**א** **ב**ק** **ח** **ו** **ו**פ** **א** **ו**ר** **א** **ו**ר** **א** **ו**ר

["פֶּר ג'אָפִן וּ", "אין זה הרפואה אמתית כדבר. וזה כי הרפואה יהאכמתית ואהו פסוק דסבה והשכירה להשקיש הסבה ובטול החוח ות חה כי דרכמה אם היה ליחח עכה תשוב יותר ובעה יותר קה. או וארז מצכו ויבוש יותר קר א. ורוח עבישוב יותר ע עס א. וust כחיכת נקבى העני שלא יתך בענו הנצרבו. נישוב יותר סזום ונקשה ויבוש הnezב א. איר יום אוינוטים או שלב יותר חזק ככה שהיה ואין ראוי שיעשה כפי האפ האפשר ושה שיכפאת כGLOSS על כל פנים אבל יעשה בהר בדרחית הסבה לתחכה ולהתיבה ולהריחו נקבى בה שנעצר בו בדבקיתו. וכרב אפשר זה ברפאות.", "מדוקקות שאינם חזקים החומס. כי החזקות החסום בהקרותם על הלהיה בבת אחת לא יובתה כהיות כה שיעוררו והמרוח כה שיתן מהליחת יותר כמה שיתיבו כן דרוח. אבל ראוי שיהיה שיעורו השיעור בכספֿיר אשר ידועה כריה התכה חזק ובליה הרטובה דקוק וכ ושביל לא התכה חזק ולוינ יספיק התחדשת האכאל והמש ומשתה ימים והנה החנת הכדמים החממים. לפעמים יעוורו כמא חזק ויעזרן אז אולעזיב התחנות ההם או אל הדרוי בום והשנותם להתך מה שועוררו הראשון כן הר הזרוי. ואחר זה אם תעשה החקוקים הפכקים ההאר אם אין השברים נעצרים שיתחל תחליה בתשיש בו ח תועדה לשכרים בדריות שמו. ושענים וופעות החיד המזיהדיט לשכרים אבל כמלה ח המזונים לרפאות הקולנה השבורי החקוק זה הוא אם היה דרוי. ואחר זה ייעשה החקוק הכנק חלבים אם היהית לבני או בהתיכים הזרוח ובתנכתה אם היה עב, ונאתי שדוע כי לפעמים יתנקנה כל דבר מהליחת וnisr דבר מוקפ האו הנרפ 至ד הנס הnezביה אבל ניזוקה זה בחזקים. ולפעמים יהיה זה רוח לבדו ויווה עלין אתת הזרוח. ולכן ראוי שיעשה החזקים המתחז האברים הפיכים להזיה בתכום הדק. והפעמים יספיק א/ שתין כדוקת חזק כה כה ותראיא ורביצא בו, ולפעמים יספיק הנהני קניר המעצה באש על קוקים הnezב. לפעמים יספיק שתין הזרעים ומתיכים זרוח, לפעכים יספיק שתית המשקה החבכם. ולפעכים יספיק הרישות הפיכות ונתזר כהקם המאדמים. הרדלים הם ל. לפעכים יתכו ולפעכים יושבו הלהיה לעצלי הבן. וטימ חמי טברח ודנומים בכnez חזק כהם אמםץ כהם בלו, ויוועל א'dא. אכנס הסיכמות ויויאים כה公众 צונשאדר הוא של אירמוניארק נפלאים בזוה משללים וואפלו נשתיה אם היה כוכבים שותהו. וכן האככתי העשוי כמים שניכל שלב בסהמתיכים המדוקקים. ולפעכים יספיק דהיפפה ודדקה לבטח עס ההפיפה החזקה לשוקים ולפעמי ייעזר הnezב תאות שתית המים דררים. הוא כучדרים אין זיוות כיזמים בעלה הזאת עס מעוט התועלת להשקיט ה. הטעס. והיו הקשה המודען יותר טוב מהם והחם יותר בשקיט הnezב. והדבר היחר כזיק באלו הקור והאויר הזרם במו שהדבר הינו יותר כועיל, הסההום והאויר החם וה. ובשיהיה הסבה קור המעיכ וצרדי. ובשיהיה התחי.", "שוכיס בכנוניים בנו ותודה מכני המקר בנתה. שילכישנו ועותור ווקשרו. לאל ויעז ה. הטרויס כן ה. השנכים החהבים. היצירות החזבון איה שאר נisserיכים מערלים.", "וּפָעַמִּים יִצְחֹדַל אַל הַחֹמֶד ה. ה. ה. ה. וּפָעַמִּים יִצְחֹדַל אַל ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה.

["הנה בקשת הגדות, התחנה, הגדות, הגדות, הגדות,

["ספר אונסיו", "וסכן קומיליא וotoン פוניא וοσκον אצטודך\nתואר פּתלנת לרוח ישוק רודא כי הדבש עד", "שישוק קרוש ושים עמו ציו כого ורביעיתו נטרי יועשה\nכזה כאלוניס ארכם ששה אצכעות ון פתילה לקוחה מז\nכדע רודא וקשור עד פש ובכרת הבקד וניטרי כָּל א\nאַד צי בשקל גָּם שגָּפַן וְדִיל יכָּר קָוֹקַנטשֹׁדא\nאלשאה ישה מזֶתירות כאלונים", "פֿרֶק ד תואר חוקנים ופּתירות ל", "כלייה אסם חוק כי יש\nבו קולינג כן מזג קר בלי ליה ופּתירותיו הם כמו במעל ה", "רקילג הזרמי ותינלו וּפָעַמִּים יוע לם הקטרא ל\nלבדזם וחק כָּל משקל שני זוזים בטשן ביטשן ווֹיוּ líם\nזיכל הוינים לבדזו אם יוחק בו בסחישת הפּודַגון וְשָׂטַן הַכָּר\nהכרוע", "פֿרֶק ה\nבמיני האמבי וּפְפִיאצ\nוהמרצאות והיציקות הא\nהאָבִיכו חֹזֶה ה provat", "ככבי קולינג וּכָל כן אם יוחק חֲמִים מֶשַׁבּוּשָׁל בָּו\nהרפֹּוא הַקּוֹלָנִינּוֹת כי בָּכָוּ הַקּוֹל הַאֹשֶׁכָּלוֹךְ וּכָל\nהַקּוֹל כָּר הפּוֹרֶת יִתְכָּס תְּמַוסְרָא וּלְבָלוֹךְ עַסְּכָּוּמָּל\nברָה הַאֹב וֹקֵל תְּהוָת הסְכַל הפּוֹלֶת לַכָּא וּפְרָה עַצָּ\nעצלי שׁה וְזֶה מֶה שִׁזְעִוּר עַל דְּחִיּוּת הַנָּעַר אַךְ האָמַצְי\nהברזבֹּא וְהַלְּחַמְּהוּ וְהַסְּפַלְּךָ בְּשִׁמְרָהוּ חַכ הַכָּל הַנָּרִיחַ שִׁעַ\nשִׁיעוּת הַחּוֹשַׁל עַל דַּר שְׁטַח וְחַמ הַכְּמ הַנָּדוֹם וְהַבּוֹשַׁכְּס וְהַבּוֹשַׁכְּס וְהַבּוֹש

["פָּק\nד", "פֶּרֶק\nח", "בחנור רומאה כנחיילות", "לבעי הקולנוע הקד", "לע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\n

["ספר ג'אומן יג", "שלישים ככסידר תרנכןין משקל שליש זוזקיש פשטולא עסra זוזיב. ירושלך הכל כחק בכיצא בזז שים עליו מ מהמוריזים שנין עשר זוזים וכוכרי אדום זגים עשר זוזים אלואו כשקל ונייש משקל, וילעשה ונאז לעלין ה' חזב יזוגב או לחשיבו בחוזן והברדיבים יותר נאותים במקום הזה כי הם עם השקטם והבאה אלי ישקטו דרדות היליחת והמעלת תכב תקנאות", "## פרק יב", "ברפאתת הקולן ההתח\nץן העזר ההדומת רופ\nרפאתו לפגוח מעברי", "הבררירות לגלשות כה שדמינו אותו בשער ידקו, ואור זה יעשה דברים אשר בחם ההכרה, וכרוק כ很大ול הקרטס בתאנים וכיו כרקחת כולנאן ולפעמים יספק בזקרת הסילא השלהה המתובלת בזיתי הכיבים וופרויים והחרידל על המאכל", "## פרק ינ", "ברפאת הקולנו המורכי\nהחם והקרק אסם הוהה פ\nמངומא חס א' אראש שינ", "שינקן הדם בFFFFק מתחאכרא'ס אם יהו'יהו'סנים והענין והכה ושר החייובין יוורא'ל בת ח' איר שוויהו'ו, ותתת הורומא שוקת ג'ונגל ותתת שיקתת כה' איר ב'הא'כלי ויעזר השטן א'ורא'ו שיקן כה' ענפלו'ו, ותתת שיקת זרע ש'לי מש כשל א'רבעה זוזם שלן ורד השוט משקל א'ורא וירובע בש'ת א'וקו'ות פן ח'מ'ות וישתה שיתרכך השכועי טני בניו הרדנים ומי עלי א'לפ'יהו'ו ובי ענבי השועל ש'יש ב'וכיו ותב'ק כ'ן ח'שידרשת וקש'א פישטלה וישתה וואס יעצש ככלו'ה קניין הזה אל ההוקי'קן בס'ה השורטים טס משק'ט כ'קש'א פישטלה וירישרשת וואס יב'שולע ב'מ'ה שערורים סכמתן וואולש יהו'ו זונרב 'נא'יה וואס יזוער ב'בי השיעורים כי ענכי ה'שועל וכאכינ'ו, וואולא'ן לכרס וואד'ו תעק אל ח' הירור ותלצלה וירפ'ורא כ'פ'ה המורטא ש'יהה זה זומ'פ'ה ב'ענוי ועצליה וכשתתובור העלה הקhaus זה ויתראה פ' רמות כענטה א'הלא'ו ש'ישר ב'הוזן כ'י השעורים וכ'ה ש'נאות האלפ'יהה ה'דוע פ'ש'ן ועכ'ט ב'כ'ה הפנניר וקמ'ש וק'מ'טירא ר'אנט וברדוב וסיעו א' ש'נ'ן ב'ה מש'ה המשולע מ'תריש ענכים ו'י ש'נ'ן ש'נ'ן ע"פ"ל ש'ה ש'ל'ש וקש'ו פישטולא ו'כ'יש'ים כ'כ'י ש'ישתת'ו'ל'ש'ל'ש ל'ש'א ו'כ'יש'ים כ'כ'ו ה'ורז ו'כ'ו ה'ורז ו'כ'ו ה'ור

["מסר ד", "שיב\nעליו", "בצומ\nשומס", "נוכ\nזונ\nבצומ", "בצומ\nשומס", "נוכ\nזונ\nבצומ", "שומס", "בצומ\nשומס", "נוכ\nזונ\nבצומ", "בצומ\nשומס", "כבר\nכן\nפ", "## פרק יט", "ברפונת הקולנוע ההוה\nהנוכ\nזונ\nבצומ", "תוהת\nכזומ\nכזומ\nשומס", "תוהת\nכזומ\nכזומ\nשומס", "ברפונת הקולנוע תקון", "הבקוע\nכזומ\nואזר\nניצוד\nהקון", "בעצמו\nברפונת הקולנוע", "בנגלות\nהכינה\nההוה\nכזומ\nכזומ\nשומס", "בנגלות\nהכינה\nההוה\nכזומ\nכזומ\nשומס", "הרצות\nהמדידיטיס\nואס\nהיה\nהכרה\nואו\nאפשר\nברלו\nההוה", "ההוה\nרנוג\nאוז\nשומס\nכזומ\nכזומ\nשומס", "כל\nלה\nשיפול\nע\nהמדידיטיס\nשומס\nוכן\nעננת\nאס\nאס\nאס\nאס\nאס\n

["ספר ג'ואון יו", "### בקץ הנה איזו איזו", "הכלון אם זיהו בך\n\nקיזר כל כבוד אשה קהיר כם הקולג' וואוי שורק כ\nבכבודו ומקורי ורואו אלי כבוד שינע ב'ע- ח\nהקולג' יום קהיר בזון כה המדרי שבמע"ו ויכרלו\nשיש בהם וועריו ומדמה שיזרלו מכבר קולג' בשפ\"ש\nכי זהה פנים כדד רעג מזג'ר יתור שלא יוזה\nהקולג' יובנו כזון כל &ןז איז דבקו כי שתהיה הע\nואצכי חומ' כמ' אד &ק סהמע ווחק חזרה וילכנת\nולפעמים יזהו כמות שתת"רי הקרים כלה אפנ"ו\nוהנה הרדיון כרכתה הוא כפ"ר הסמה זיהו כהמאנ\nבקריאת הקוראות &נה ייהו כל היקו זהו ויהו כלה\nהש &ר זה &ק קולג' &הכדי &הנה &השטי &ן &ו &ו\nוהו &רע אמ &ד &ר ורכות הקוע &כ &ו &ו &ש\nזז &בב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב\nוהו &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &ד &d\nבשבי &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &ו &v\nהדרי &ו &ו &ו &v &v &v &v &v &v &v &v &v &v &v\n&ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב\n&ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &ב &

["שׁוֹאָה וְיָשָׂה הַמִּתְהַב עַל־מִם\nלֹהוּ וְשָׂת הַמִּתְהַב הַיָּהוּ\nכִּדְמַי הַשְּׂמַל הַיָּהוּ\nהַרַב הַמָּמָל", "בָּאָלָה וָהָמָּה בְּשִׁוֹחַ", "בְּדָק הַמָּה אַל־אִישׁ", "וּתְרֹת הַזֶּמֶן בְּקֹרֶנ בְּיֹהוָה אָבַר אַיִם בְּגָדֹל הַשּׁעֲדַת וָנֹחֵת עַל הַנִּגְוָם וָנַר יָהוָה בּוֹרָת הַעֲדֹת הַעַלְיָד יִזְרַךְ מִן הַקֹּרֶנ וְאַרְחָה זְמַת הַבְּרִיִּוּ בְּמַר וְזָמַנּוֹת אַפְּרִיחַ הַדְּלֹה הַקֹּרֶנ עַל זֹמַת אַוֹלָא בְּמַרְכֹּס הַבָּא וְתַנּוֹעַת הַשּׁעֲדַקְלַעְתָּה בְּחַלְּכָה וְשַׁעְתּוֹ קְלַעְתָּה וְתַעֲלַבְּתָה בְּחַלְּכָה וְשַׁעְתּוֹ קְלַעְתָּה בְּחַלְּכָה וְשַׁעְתּוֹ קְל

["ספר ג'וזן", "נותר טב. מהשארם על העפוש המזוקק. והו עס זה. ות\nבתפשע על העפונים. המפוגים בעולם. ו\nנזוננים בהם בהדרכות. אליהם נוקח. כמושנות. האג\nהאנשים. וכן. האור. הקיף. בס. את. ל'היה. שן. המה. הז\nהזה. ווא. הו. אדם. כל. ל'היה. כי. אינם. נודר. ב. כ. המ. ה\nהשחורות. כי. אחת. מהם. חזק. החוז. לא. יו. ל'ה. כ. מ. כ. ה\nהתולעת. הלה. אבל. הוא. כ. ננד. ל. כזג. ו. וה. אח. ק. ה. א\nדרוקה. כן. ה. ה. ה.ים. ו. ו. כ. כ. ה. ה. ש. ש. ש. ש. ש. ש. ש.\nע. ו. ו. ה. צ. ו. ה. צ. ו. ה. ו. ל. ת. ל. א. ל. א. ה. א. ה. א. ה. א. ה. א\nה. א. נ. א. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["כלקלה חוסר ביטחון וילועה ימי קיצבים וחזרה חומרי וחומרי התחבורה ב\nענף בקביל אין זריז ויהיה התחבורה ב\nענף בקביל אין זריז ויהיה התחבורה ב\nהיהו התחבורה בקביל אין זריז ויהיה התחבורה בקביל אין זריז

["ספר ב' אומן ין", "הוזן יוכא כורכנטיניאור וקרטס חומא ורכאה ולב קילו\nקולוקונשיאור וועההם. יותר חזק בזיזה חנמה בנטה\nזוקטראן וחוזה בו, וכל כשר בזון משמש המכר אויב א\nאפרisk בר ושביזובל בוהרואות החמיכית אותם ושה ש\nשינגן למה ערשנתא וכבר שרים וקיליפת שרש לדך.\nוהא שולארק אל הקנים שיקוע כשת בשר כשר למלת וש\nושיקשר עליין חוט שומשבבו ובנהה הם יתקבז עליה\nבהשטרבו ובאר ייששך אווד שיכלנו נפיה האשר ויר\nווציגאר וווד רנו עד שיכדוא.", "בהקונס לבייזל הגלעיס\nהתקנו בשליקת הרפאות\nהגדירות ושרשים בזם", "## פרק ה", "כשלישים כמו קולוקונשיאור וילואו ותורוד וקושאר ה\nהחומר פנ' הבה ועת. זיכן שעשה הקסארן כחכמ\nויינעל עזולה דנולה.\nליי עסנ פתילות הניתןירות לעצם. ושהי האטן\nפן תחל בכסשן והרשות הניתןירות לאלטוטthem. ווה\n依דית כל זה.\nולפעס ויעול הוקין ככש המהיס\nוהכס המולחים בניטרי ויכריה ובכל סכשא,\nוהנה כהן בא站ק וקילוק שאר\nהתותק וקיליפת רכמ ובכל אם היה שום,", "בישתות לביזל הגלעיס\nהרטיות & היקו & חן\nההנויות & הנקות & חן", "## פרק ו", "היווחק כבמ קולוקונשואת וברת המכר ובייזל קשאי הא\nוהחוכ ולקרא וילואו & ארה שרה בליאומ & האפסת\nוילואו & עס סח בנקוטים הזרק או ומחפז ימיכתם ויעורי\nהתאוד & חס יתורק המל & הוור & חן.\nכש' ישתחק השונד בכק קולוקונשיאור לחא או בלקסיל\nל\nלב האיל אס ירשה בוהר & ינ Arial & אס & בקסיל\nב & ב & & & & & & & & & & & & &

["פריטש מופת רוזמה ולך, קלי\nוותר חכף כזיז: הרגמה לטעמה\nכדד, שנכש משטח חבר אולף א\nפריטש שאר, נקלו ישר משטח ליכך\nשיקוע ב�חכש, שנכש משטח ור\nזיוו, בזוהה חסם יתורקזע, על\nהודא, שיכלמלו בפיה האפריש, ו\nזיז, היזר רעד עד טירטרא\nבהציר, בקציל, ופרישת בקציק\nוהצירות ופרישת בקציק, כז\nרא, לאלו ותורק וקציק, ה\nריכל ישועה הקפיאן בקציק\nויריש אט עשתה אירב\nרדי, עילו, בזוהה חסם, כז\nאכזק, ופרישת בקציק, כז

["ואם לא נסם עליו הרפאות הכפילות ואם לא תחתם, והשוק עיצרך עד שיהם כדפוס כמו שיהם כקרן ציצח כאש או אין שיהם שינון בעל השבע עד שיצא ואוד יאלו כדפוס ואם יופוח שישוב מזוהה יעזיב קatrין מהה בחוש קשורה באלאסכן שישאר השטח בחרן כחוץ. **זם היה ברפאות כהכות כמו שינק סחיטת סנטוריאה ושתח לואשאיפינניאר וילול כל ז' זה בדכש וירסה בו ושתה או יונה לכהט בצכר ויכין עצר עמו להוציא השכעת ושלשלהו.** **אינוק ניטרי ומלתת השור או יועשה פלטר וינוטר או יוחבר אל כה שיח שיהה כזוה סחישת עשב כבור וטרים או אשהה פשגריא.** **זוה השמירה כזוה שינוק קודט החתך והגדיעה.** **ואם רצית שיחח תאחוז מה שידצה להתח מכה שהוא יוצא לחוץ ו** **והוזן עוד בדפוס ומתוזו לעצمه ואחר תחתכה נשר מששו בדבר היחר חז והיתר עזר.** **ואין ראוי שתעבור שרש שיחח מכה שהוא לבטה סמענו דבר כי יולך אל נעזים וועז ויעוב הדם לא יצר עד שיפוח החולשה ואחר יצרה הדם בעוצרים אשר ניכר.** **ואם לא יזול דם רב חקיו כן האבסליקא.** **ואם יסכל שיוול הדם בפּתיזרים הנourים ו屆ו הדם כה ייהו היותר כזון אם לא פיחד נפילר כרכן כה הקבא.** **ואם ת资源 לזרען בקטורה יונדע הקטן כמשו וגדולה כחיציו או כפ' חלונה אחרת ויינע שלא יעלה מורסא ויכיאב.** **והז שונד לעיל בזול שלוק או כרתי שלוק בשונן החול ופרישת כמקובים ובקוקות ופרישים כזומ ונים שיהו בסה נשל וקליפת רזמים.** **ואחר יופר כה שיצמת הבכש כמחישמות שלא יעלה מורסא.** **והכנה בגדיעה להכין לעבור כה רפאות הכפילות פאחורים.** **ואם דואית רשמעת פנף ונאכז בזח כמקו המפעשים אלו הנה הראוי שיושן כדילי ובחוטרת וואל.** **וירשה ברטו הנוכרים או ירשה בלין חולי וחלון בוצה עספ' מעט אופי והישיבה בין אל דברי כופלא התועלת להשתק ברכא אשר בקש וצי־出来 בזומע בישום עתונת בשרשע בשרשע בשרשע בשרשע בשרשע בשרשע בשרשע ב

["שלא יתורא, ותורא, ותורא, ותורא,

["ספר אַפּוֹן יִוָּ", "שֶׁיָּהוּ כָּוּם וּכְהֶס שְׁעֵוּרִים הַזְּמַן הַנָּפֶל אַדְמַיִת\nדַם חַדְּרַךְ מִסְּנִי הַנּוֹשִׁיר הַעֲלָשׁ. וְכִמָּהוּ הַמִּוֹר הַמִּוֹר הַמִּוֹר מִסְּנִי הַנּוֹשִׁיר הַעֲלָשׁ. וּכְיֹתָם כָּמָהוּ זִמְרָה יִקְרַת קְשִׁרָה זֹקֶק.\nוְכִמָּהוּ כָּמָהוּ זִמְרָה יִקְרַת קְשִׁרָה זֹקֶק וּכְלַיִם בְּאַמְנָי וּכְלַיִם בְּ

["פֶּרֶק", "פֶּרֶק טו\nפֶּרֶק אַל קְדֹור אַצְמַיִם כָּמָהּ שְׁמַצְמָיִם אַסְמַצְבָּת שְׁיִוָּיִם\nשֶׁמֶצְחַה הַגָּה הַכָּרְפִּים הַמַּרְכֶּסֶם כָּמָהּ שְׁכַשְּׁנָה וְזָמַּנִּים\nזּוֹלֵּהּם וּבָאַחֲרָתָהּ זֶרִא שִׁעֲשֶׁה הַמַּצְדִּים הַוָּעָנַעַם אַש\nאֶש אַשְׁבַּהּ בַּדָּקְדִּ וְתָתָהּ לַעֲזִר הַכַּח וְתַקְנָהּ הַלִּיהָ בַ\nבְּכָמָי מַלְוָיִם הַמַּמּוֹחַלְיִם וְקַלְיִנְשִׁדְיָהּ תְּתַעֲנִיִּם כְּמָהּ שָׁאַמְרַב שַׁעַר הַבָּא אַזְרָה וְהוֹא בְּצִיאַת\nהַטַּמְּבַת", "פֶּרֶק טו\nפֶּרֶק אַל קְדֹור אַצְמַיִם כָּמָהּ שְׁמַצְמָיִם אַסְמַצְבָּת שְׁיִוָּיִם\nיִהוָה לַחֲקְרָמֵי הַגָּהּ", "פֶּרֶק טו", "פֶּרֶק אַל קְדֹור אַצְמַיִם כָּמָהּ שְׁמַצְמָיִם אַסְמַצְבָּת שְׁיִוָּיִם\nוּרְפָוֹת הַחֲשָׁה אַזְרָה נַקְלָה מַרְפָּוֹת הַגָּהּ אֶש לֹא יָשׁוּב\nוּרְפָוֹת אַל אַחֲר יִזְרַע וְהוֹרַת וְכֹחַ שְׁרַפְּהּ כָּוָה שִׁיחְזִרְדוּ\nיָהוָה אַשְׁבַּהּ בַּכִּי אַשְׁכָּל הַשְּׁכַשְּׁב הַמַּרְפִּים וְהוֹא שָׁכְנִיר", "יְהוָה לַפְּיַק הַטַּמְּבַת הַשְּׁכַלְּתָהּ בְּשִׁכְלָהּ וְכָמָּהּ אַת\nאַחֲרִיּוֹ כָּן אַשְׁפַּל הַזְּרַוִיִּלָּ.\nיִשָּׁהּ מַמָּת מִטְמַת", "עֲצַרְדּוֹ שְׁוַצְּק עַלְיָהּ וְהֶם שִׁכְשַׁב הַמַּרְפִּים הַכָּמָּהּ וְכָלָהּ\nוְנָכַלְתָּהּ הַמַּרְפִּים הַכָּמָּהּ הַשְּׁכַלְּהַם וְכָלָהּ וְדֶר", "וּעַדְמָי וּעַדְמָי וּעַדְמָי וּעַדְמָי

["ספרא אונפן ית", "בכללי שפישת הכליות והוצ漆ס", "בנתחו הכליות", "F", "Fֶּרֶק", "בנברת הכלה־כלי־נינק", "הדס סן המשותה הכותרת", "הצורך
היה אלה לצורך התחזדה הכצורך המאיב", "דגלב אחר בשום הדר והתההו לuckור ב natura וברכ", "ידעת זה\nוכבירות המיטת הבה דרה מאד הידריה", "שיכרא האפר הכנקר אותה הכיוון אותה לעצמך אם כ", "אבר נדונ אחד אם שנ־איברים צמדים. אלו הגדול", "ואזרז הזה ליחלץ ויהיה בהז ותכרה ומחרה האגד שאריו", "ויש בשנויות תנועות דוד־ידד ותכרה בת־איברים צמירים ומ", "זונות וחלקים יותר ממאה כי שאר המטעק לאорל ב", "הכם יעמד שנת במקומ ולקצת הפועל או כרוני ש", "שנהה ונקון בקשת עצמים ובקשירה לטעقلח", "ahet kahem shishshem bchstetet kastnot zashuor heshanah", "כענט טנשין זוהת הדרקון וטעק ושהלמה", "הגלע־לבי שאר הגדליות מנה שיחמלו כו כל־בעש", "במסיטות זה שיחטב בהליזה זרמים בחרב העסם", "דכברא־אם כן כל־עכד אוחם שחל כשכונתם בין־מסי", "ויש רוחב במקומ למשה שנות שן־כן הקיברים ורשה", "הכליזה ויהונת לערמה טשמאליות שתיה ית־קרובו", "כֹּן הַכָּמ יִדְרַךְ מִשְׁכַּב אֱלֹהּ מֵה שֶׁאַשְׁרַב הַמִּתְהַמ", "שיהשב כאלזם נוגעת בו וגוֹם כזמה ותנעה הנות־תת אַש", "עֵלָיו הַשְּׁמֹל הָשָׁמֹלָה וּרְדוֹת כִּי הַיָּהוּ בְרִק־ת־כָּ", "השטייל־כלי שטח־השידות בחר־כלי שאר־כלי כה", "בכוכביה להתרחק כהם בשותה כל־מסך אל הוּרִך", "קיזר ראשונה ואל היות רחוקה שניה וירם בחר־כלי", "והושל בפיטי כָּל־הוּל כְּמַל־אֱל־הַמִּישִׁת", "כָּל־עַמְיַנִי שִׁבְעַת וּרְדוֹת כָּמַנְפָּ", "פְּנִישׁה אל הבקה בעורק דנקרת חולח בגדר בנוֹן כָּ", "כעש מעט איר שתנקה הכלייזה בכמה שיחטבר בְּכָל־תּוֹ", "הוֹדֵא מִטְמַד הַדָּם נקָי הַסְּמַצְלַי שפֶּׁל לִנְגָבְנָה כְּמַשָּׁ", "שחטקה כבמה ורדה ותגדי כר כה־מיטיות לא יאַל וּב", "הכליזה ויהיא בחר־כלי הופ ותבירות אבל יובנה שפ", "דמוניז נישאשת כאלז הירא יריאת כשר שדוחה", "נטרת ותא־ת המיטיות כמערכת כדמויות ובכ כה־היה־הבר", "חרוז לא יכדיל המיטות כדמויות כר־ה־כָּל־הַמִּ", "וישתלח עס המיטיות דמויות יותר מ־הצר־ת אל הנתו־וות", "יִדְרַךְ מֵה שִׁתְכַר בְּכִהּ כֵּה הַדְּמִית ית־רַחְל", "אלו הכאלו־ת כמְזִמְרָה וּרְדוֹה מֵה שֶּׁאַשְׂרַב עס השמן בחר־כָּל־תּוֹ", "בשר כְּמ דְּמַלְי לִנְצָא כְּרִיחַה בְּשִׁכְל־תּוֹ", "הנור כהמְזִן. ותנה יכא אל הכאלו־ת כצן כנ־ברא", "כטנו קרום שלה ורדיד מטעד הכבד ובא אלו־השִׁרְשׁוּ לִ", "שיעור מהשריון אשר־יא בלב", "בחל־הכליזות הכליות\nפֶּרֶק ב", "קיזר־הלו־המְלִיקוּ", "בקומן שיעור וגדלו ותומת ומסכלים החצץ וחלי־פֿ", "יורה על־出来־יציאת זכאל מטנו מודענס כן ואם וקרע", "יגיע העצלים כלם או מקצתו כהגנה שאמרות קצת הקד", "הקטנים הראשונים והסיכו thus זה קצת Deseret", "שיכנס האצבע בשכעת והמכחל בנאוצר ויצווה חערלו", "שיהדק השכבע וגביהה לפעלה ויווש במח שיעור ובעם", "וב־ה־ שיצן כן העצר ולא יתפּט במח שואו באורך הגרו", "אם מעט אם הרבה והפּולש הנה ייהו לו פה אַד או פּוּת", "הרפּואה אַפּן ככל־י כפּולש הנה לא היה", "כטנו החז הוזה רבה לא באה מופלת ואין חיזק בעז", "בער־יתו כן. ואם ווי־ק־הנה כָּוָה כְּה־שִׂיא הערז כמּוּ", "פּתולה ומח שוהף בדּוֹך זה הרפּאות הנאוצר לתקנו אל", "למעט הפסדו. וְאַם לֹא יֹעֶשׂ הרטלה הגדה להעבר", "חוצני הנאוצר הוא השרום המז ויראה הבריא ויווש ב", "הכאב כזומן החולש שיושם על־י. וסְמֹן ורד. ואחר", "תכריא התחזרה באספּליניות המבראות. וכל כך", "האספּליניות הנקרית מרהם אל רסי כי היא תבריאו וְאַם", "יהיה נאצוד ולא ירפּא בהלכנת פֶּה שמחה חסיד בשרפּוֹת", "ואסנס המפּולש הנה הרפּאות הנגדיעה וישמור בגדיעה מה", "שאַסְרָנוּה כְּהַמֶּצֶב שנדיעות שינזע בשִׂד כְּשִׁד", "רקל או משי משד קידש בקשת ויעזב וְאַם לִזְלִ", "אל באה חזק ויפּזּוּד מקרה הח—", "רַעְמִים חק כמַצְנוּ החוט ותרפּא במח שישִׁקט הכאב ואחר", "תשב הקשת", "בכֹּחַ תַּמַּבְתָּ לַפָּעַם", "יהיו בשביל תולעים קס", "סנכי נולרים כה ולפּע", "וּלְפָעַם יִהְיוּ בְשִׁבְלַי לִיהוֹת בְּרִיקִת מְרִיקִת", "וּלְפָעַם יִהְיוּ בְשִׁבְלַי לִיהוֹת בְּרִיקִת מְרִיקִת", "וּלְפָעַם יִהְיוּ בְשִׁבְלַי לִיהוֹת בְּרִיקִת מְרִיקִת", "וּלְפָעַם יִהְיוּ בְשִׁבְלַי לִיהוֹת בְּרִיקִת מְרִיקִת", "הרפּואה הגדה כָּל־תוליעות ירפּא בחרפּת", "תוליעות והווה כשביל השהינים ירפּא בחרפּת השהינים", {"bbox": [410, 902, 741, 922], "category": "

["καθελεά", "φροντίστη καλλιεργία τρέσκει", "καναντή καλλιεργία", "βαρβαρα καλλιεργία ομπακά", "ταραστάκαν ταχύτερα καλλιεργία", "ταχύτερα ταχύτερα καλλιεργία", "φροντίστη καλλιεργία τρέσκει\nνακαντάς και η ηγική ρίζας και η\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και", "αναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και", "αναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και", "αναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και\nαναπράγματα και η αναπράγματα και", "## ΦΡΟΓΩΝ Ν\n### ΒΑΡΦΟΝΟΣ", "βαρφονος ησυχίας", "καλλιεργία καλλιεργία καλλιεργία καλλιερ

["ספר ננאון ין", "ביותרית כהם הוא אותו שיצאו בςבתה מלוך המימיות\nבהם ותיהבר כהם עד הכליות הפפעמים יהיו העורקים ב\nבריאים והפעמים לא נסבת זה הוא כמו רוכ התשמש ור\nדרוכ עשתם המערבים ורוב השתן והתמאת תרצוע הסוסים\nאו רכיבתם מכלי הדגנה והרגל ויכל עס יעצה הכליות ו\nוככל נגיפה ומן הסת הזה העמד הרב והידך הארוך וכש\nלהולך כרגלי האותות מה שהיה בςבת המזגנה יזרת\nעלזון אותות המזגנה ומה שיהיה להתחזבות המעברים ורפֿין\nבשרס לא היה עמס כאכ לא לעתים והעט עס זה תאות המאכל\nוצפאת השתן קודם הכשל ויככל אל העורקים כרוב העניין\nביכי ואוכן כשובל המזון אל העורקים הנה ברוב יהיה\nעט ויצאת הדם והלחוינות העותות עס השתן ויהיה רוב ש\nשתנו כהרידה בשר עב כירס אינס נזונים כמה שיוול א\nאליהם ולא יתברר העכן כירק ויקרה כרבות ש\nשישקע בתתית דמות ומא לא היו כיראים לא יוכד\nמאומה אבל ישאר השתן בענינו החוזל לmosה\nונמשך אחר חולשת הכליות אך שתוזה וזרזבש מעוש\nשתן ולאות ממכל וילאות מראות וStacks דראש הרפואה\nמה שהיה כהנוג הרפואת ורפואת הסזב דהיליפ ור\nלנקות הליזה אם היה שמה שיהיה בςבת הרזין בדר\nדפאת דפואת הזרז ו him שיהיה החרתבות הנה הרפואה\nהמקשות והזוק וערניזת כמות והתרחבות והוא עזיבת ה\nהתנועה והמסגר ועריבת ההשגלהות הרב ושקית ה\nהמסווה והישק ועריבת הננירים ואוכן הבקשות ה\nבמזונות השחם בדבקית הקצבים הזרבים ואוכן\nבהכזונות כמו קמה קלי וק&P וערזידן והלבנים ושר\nדמוניס כחרגי הצומקים עס שומן עזס והמסטמים ה\nהנקראים מעדצאת והכשעמים הנקראים ככון נגרי ר\nדמוניס והסדשות החכצות והמדות והחומץ. המוב דק\nעס כזברה וביצואם בהם והמסקשים ין צומקים עפֿצים ו\nואוכן הרפואלת במו הסחישות הקיבוקות מעורכות כץ\nארשיוני ונוגס ארובה והתחבשות מקח קלי וק&P\nתוחנשים ורדים ומה שינועה בגביגג וואסטינליות ה\nהניז Fukrers ורואד שינוף בים הקיבצים וויישם כהמ החומ\nהניזרים קכש ובחזבים ויעשה בהם כוחל הנסלה והצץ\nכי הוא מהזק כליות ובקצכם ומקשס בן חן החלב הצן\nאין דוטה לו בעלות הכליות מפֿני חולשה וכל שכן אם יש\nיעורבו כו כמ טין אריםיני ואכילת הכליות. עס שאר חבא\nהניאלים וכל עירוב שיפּו בו הרף התזועלת", "ברוח הכליות הנה יולד בך\nכלליות רוח עב יומתם וין\nיירה שהאזרה כב ות\nומתיזה בלי כבדים וכלי אותות החצץ ויהיו בו העתק וי\nויכעט ב order נפש ועל העכל השוב הרפואה ראתי\nשרהיק המזונות הנופאים ושתה המגדים הניתנים ה\nהזרה כהו הורדים נוער נזוה והשב כמי הרכב ורונדא\nניזמה אל חסידים בשמן קשש ופגבק ווכיצא כהם", "בכאב הכליות ורפואת\nיהיה כמסאס או דהו א\nאוחץ אב דולשה", "פֿרֶק", "אֶל", "שנים והנה יסם אחר כ夾ם חולשה עבור ומדילת הא\nהוא והאסצנות וכfir דיר ואותות הכזקים הכנבים\nנהרואם עס תוחק הנקב או עלך יתת בת כפּופי וינע\nזוענות אכ כוכב וכש הגלן יתקף בשרפֿן וע\nוהוא והאר יופר והאכבי וקז. ותתלת לכא ורב שן\nכ. יבושל כהם הרפואות המרכנות המשקיטות הנקב ו\nכפי שזברנסים בשעות והליזמים העשרים כהירטס\nכמה שאף אציד בתם בפֿרואת הכליות הכחנה ורב שן\nבעלי הכזמים אך עשתה הזרמים עם התחנה סכנה למש\nש וירדו והטדים כנ. וחיבר הרצוי להישב בחום\nויסתוק ככיס הפשרים להשכש ככל וארה דאמה כי הא\nהארה בעשתם יוביל אירזדה והמשכו", "המסאמר השני", "בכוסר הכליות ופירוק הכבר והמרשות הימוטים כם\nהדלה כהם", "במדatr הלהות בכליות\nהנה חוליפ כלויה כי\nקצית יהו מס עב קצ", "פֿרֶק", "אֶל", "בשנת כקיסתם כוקצית כיוו ברם הכולה ונקצית ל\nלדז החול ונקצית לוז ונקום כנש\nלדז מעבר הנקר החול ונקצית לוז ונקצית ל\nלדז המער.לעיה ונס הפטעס יתוי בשת הכליות ה\nלפטעס ככלייא אחת גם כו לטעס תקף ולפעס ל\nלא תקף וס תקף בקיעא אל הקס ווא\nה屆וב כמ שתחלה יתית כלת צדד בעצמות הכד\nחיצוני ורגם ולפעמים יתוי על דרף הזדה לאחיזי ה\nהכזב וארל אל המשק ווא צייר אב יאר ויה נן דוג\nובעיס אן שיהה תוא רע וס אטדה אל הלך הרג ו\nוהמקנות הננוי ווא צייר כן אס לא\nבקע עס יאר ויה נן דוג ארה בקיעת הכ\nהניזות כבנירות להתקה אן אין וס כבות החצץ\nמיהו מוסר חמה בכליות ולא יטעק מקדום וחרית\nיתרחש בערוב כל חמה זה כבכת שתן הגד לער\nהמוסר היא ומקשת ורב כהם יתבשו כהן ותות רע\nרעיס וס יתתחו כה אותות רעיס כותים תול הקיע\nמבריאות ולפעמים יתא ככיזת כה משומ כהו אום אום\nמעס ולפעמים יתא דבר כשבע אום אום זיהו ויהו\nוכבות מוסר הכליות כלי בכל הרג ובראבים הש\nהמשתפים בכללי כהם כפ"י כמות הדר אומיאית אהש\nלפנשה אומת זוהי כי יוצא כ夾 כבש מוסר\nבכלליות להמורשות החדות בכליות הנה ייכר"]

["כਬאכ הכוילות ו物理\nיהיה כוסמיה או רוחה\nאלחץ צו אלזמה או", "אַזְמָצָא וְזָמַצְלָה\nאַזְמָצָא וְזָמַצְלָה", "דִּבְרָךְ אַזְמָצָא וְזָמַצְלָה\nאַזְמָצָא וְזָמַצְלָה בְּשִׁמְכָּל\nאַזְמָצָא וְזָמ

["ספר נ. אונג ית", "רשמשלישים ודאוי שיהזיה החוקה בהר קנים הנזכרים בש\nנשעד קולגנ שיהזיה החוקה נקל בלתי נתעז שידוח כי א\nאז יכאיב ודוייק וקשיא פשטולא לهدבתי דרעייכי ברפואר\nהכליות כי אם תכא בohnק ובשקיש תירק בלי כלו כדות ו\nתתבשל המוסא ובשידעת שהנוף וקני והשמורסא חנante א\nזאל לפעמים יספיק לן שתהוות כי הדדב ארי הסוררב המ\nהשנת כי בדוקס ודקדוקא אללי יתחיהו בלי עקיץה\nוהדברים הגנאות כתחחלח הענין מיהשעירים עס איזה\nשכן ורד.הרטוחות הקזיות והתחבושות בבנכים ותיחת רור\nשלי לפעמים יש תה החלק כפי כה שתארנו ואחר זה יעשה החוקה\nנאלטיאה וכלוש וורע פשרק עם מעט מן הקרים דשכן ו\nורדד ויושה רטח בקבוע שעדים ויאולס ופוליס וov\nובאחריתה תizeוכז הקרים ותשי נג'ינרינ וק'ומילא וכיצא\nוהיה השכן שן שירר ושקם ריסם ויהיב חומם בקיזה שיב בק
שהוא כבשל ויורר חזק החומם ומזה שיונא חס לוי. בגד\nצמר טבחל בשנים החומטים וארש יש בהם כה מישבת\nאלטיאה ותחיבש כתחבושות ונקח המהים ומי הדדב ח\nהמסתול ומעלי הפניגרינ והכרוב וושש לוי ושתת\nואליאשא וקבומילא מולשים בשכן שירח זה שיושבאלו\nוהתחבושות וואולס וושטנים החרביכים ולפעמים יצירך\nבסבת הراكז בישן הפאאך\nככרזאגה נועתית לוז ונסתהה המורס כפני החיצן אז\nראוי שתנהה הקמת ההוא כמה שנאברו ואכנההגת\nהאבא אם יתעורר וכל שכן אצל המהיה כשביל גנול הח\nהויצן שבה אין לשן עוקץ שבו או לנהירות מפשתס שבו\nאלזפעמים אפשר בחרסן וארמכי ווא יפיגו וירף יח\nיחורא כזב חזק אחר שעה והיציקות בהקמונילא ומלואול\nואליאשא וס בין מועלים בנה. וס. היהזה ש' זה הע\nהעצר מהטבע הנה כן רבכן להוציא השמים בתתילה ו\nוהוקן כלתי גדולי כי ילה צו ויכאנו והפטילה יותר אהובה\nאציק וכרוכת השטע יש קהיל רב ושקש כאב. וואן דרף\nלעשות המשלשל בו יא יכאיב וויוק בכה כחיידיר מלמ\nבלמעלה וואכנת החוקה אמ יוכסב כו השונכים ודשנים ו\nוכחות ברבים וכешות מקדרים יופאל כהשלשל הכירך ו\nוישבר הراكז ומשרטית החזקת לשלב המוסא דרקרת\nדבילה הקורה בכליות ותאנא השולוקים בממי הדדב וואס\nיצירך להזק אותו בלוריאלה וואדיאש תשה\nוהמשקשים הששוים הכनוסים זרוע פשתן שני משקלים ו\nואס וריאה משקל ונהא שתה שתיות וואס יישלם הבשלות תחש\nתתשה הבניגורס בשתית וחקו, וכן התחבושות תחכושות\nלروוחות ככמיפישום וגדעה ופישראליון ופרח אשקינגע\nואשפיק נרדי ודואו שתקרב ענין הراكז ויוישקט הצער כל\nכשנו במשקישים אשר זכרנופעמים כרבות לופעמים יה\nיהו החוקה המוציא הפרש כרגיע משקיט הراكז במה ש\nשבסד הלה' עה ובמה כרכך וואס יפעל זה יצירך שיקל\nבכלו דהזה ותגרנים שיוון לאט בין הקדר ותשדה ול\nורא ישדמ ויוונ על הכווק דנהות בצמר חס שיבושל כ\nככו אלטיאה וארבוסנום וקמונילא ושתוכש בככו ורע\nכשתן וכיוואצ בור לופעמים ייקסן שיחזקן התחבושות", "בכלו נועדה ובלינה וברסנה ודונג ושמן לוי, ולו'עמים, ו\nיצטרך שתשים לדפואף שני מעכרים ותינה כין מיצא\nוישרט שרטה קלה ואדר יונח לעיו הנותחת בדברי דג\nהנזכרים הכונאים ולו'עמים יצרך להשקית חורעים ום\nהנבריס הקיס עס כמעט כן החומם הגדים וועט כן רפ\nהמדדיגים כלו אוניס כו כיסינס וואפ"י וכמו פלניא ו\nוהו כמרפאות היות משכחת בתכמ ובקת ומקז ההא וואס\nואנס הרגפאות המיחדית כדבילה אם אפריזת שא אפשר\nבכלי קינז מונוג לארי שתזוז במשרלים אשר זבריס ו\nתוסיף בחר בכח כה בכו אל ביטס ווארטיגס וואסמתן\nוארייאש וקח סריס ולו'עמים תשים בהם כמישרף\nפאשרא ולווריאלה ובל יונים ולו'עמים ייסיכ בקח ביטול\nהתאנים בדש ואר ישהש כזון ולו'עמים בקח שיב\nשיכשל בחוז ויווען הרטיבות הנזכרים מחוזות במה ש\nשראו שיווחו כו ולו'עמים יונח בחר ושהתשת יתשבה כה בר\nרעז טוגו נסיד ולב ושהתשת יתשבה כה בר כריכו הש\"ו\nוהחוקי בנים והתחבושות וכמו הכשלים בדברים קרים כב\nבטבע חסים ככמתה כמו", "המס' יישת' ויהו ב"ח וואס לא תקע תשהו ו\nהמסקבים והחקו חדי אפ"לו און תשבו כו באליברין ו\nונשואו הגדות ויהו חסורים ומוחז כהנהמות המודממות ו\nרישויות כוחז וומנרים חוזיזים כלו אופי יונע פנישת\nבי יש לש"פים מזריז בה והומכקעקים הטובים כינאוש\nונע טרוצי ושתקע תשהו במה סיידר בחוז בנקיגו ו\nואחר תשהו מה ישידריק ממרפאות השיוודות לש"פיניו\nהנליות ועוד ניכוד בנה", "במסום הסלביית בנו", "בנוג' תיאת חנוכת", "התחדשות הלא", "האותיות היינו וכוכב ותנור יר פעולות הנלהו ו\nיהיה ש"ם תתלהכות ולו'עמים היה"ע עמה תפיה בפ"נ ו\nובצ"ר ומשאר הנוג"ה הירור מאחור מאד ונקז ב\nבהערז האותות המיזמים כלב הרגפאות בחרבושת\nחומחמות וכברניזרים ורג'ו ש"כ ש"כ כונתו ורבה על ה\nהליך וילו ומשנ וענ"ר הירוא וביוכו בז ד"ז ד"ז תבש בהקז\nבמסום הקשה כבליית ל", "לו'עמים תהיה מחלחת ל", "רונור אונר ח"ו ומקהו", "רוב ליאה שהויות עברת אלורב או התאברנות סורסא ח\nהמה ש"כן אותה קוד א שעהו אותה חום ושבהו סני\nשלא יכ"ב כי כה"ל בישכ"ו אחר חום אל הש"ו\nהאותיות זיווה על המוסר הקשה בכלהו כובד חזק"ן ל\nע"כ כאב ייחישב בו אירא שאהה ההנה אחר מוסר חס\nלו'עמים יתערז עמה כב כ"ב ומלותת הקשה דק"ת כפת\nהו"י ידידותם ורדמת הירכים ולו'עפמים ידידנו הש\"ו\nהשוקים כ"ה"ם לא יכענ"ו מהו"ה ש"ו יקר"ו בכל"ו האבי\nהשחלים רוזן וinhש ושתן יה"ר רקיק מועש בOURו"ו\nלמעוט", "## פרק ב"]

["### כאכר ב", "משה בנה־דנוי הכישות ובשב יתולשת הגלות ותולשת דהויים\nיהי בנה־דנוי הכישות בשב יתולשת בנה־דנוי הכישות כי היא\nמורגעת העת במעבור ורבה ותלך הירק גם הסתימה לפעך\nלפעמי־שתעצור תשתן ותולשת מונAGE בנה־דנוי הכישת ולו\nלפעמי־תערור במענו נגף ורבים מזומא כל־לו אל חשקי\nלמחום הידוך על משותה הדם וחיותה לאחור אל גוף ול\nלכן ראיה בכנה היעלה הוא להמינה הגרים הרפאות ת\nתניי־שחיי ברפאות הנוזה מקשה שבכד וכשנים\nבי זה בקצמך דף רופת מוסא קשה בבליזום וואס\nיצטרך להזדה ברוך הדם השחויי עשהם. וסא יועל שת\nשתה־היעזים ארז בזומא לוגי אבקות נשתפועים וערובע ב\nבהם מברזים ברפאות כהצך הידך ויא לופיל בנתכיה כי יש\nצטאר העת ותינזא כל־לו ושרב בשתנו כל כה שותה־היה\nזיר עשויה וכל עוד שתékד תחתשל ומאותות בשלה\nשרשה תשתן ממך המודוות ההנתון המוממות\nכמ שמן קושי ושתן בז' ונוגק ומקומ־לא ואגש והagem\nכן הירטי רת־תות־לארן מקומ־תל־ארע וירע בפּשּׁת\nלפעמי־יצטרך כמו דלי־ארונאנק ונאפֿן ושתן\nזשון ארז ונהו עצםakin וואל וערז זה לוגי כהם אספ\nאספליות ותחבשות ותשה ולפעמי־ISRך שיכורס ב\nכמו דלי־ארונאנק ונאפֿן וירע בפּשּׁת\nברנדי ונאפֿן וירע בפּשּׁת ותישב�ו־ת־שא־כזון בנה־דנוי", "בשיני הכילון סכית ש\nבעצמם כמות שאם יש\nהשחינים והכסות פיק\nר והגדה וחידריה הפ\nניזה ויהו", "המסקר למסת הידועות בכונוגה בנה־דנוי הכישות ית\nברכדיה נבקה ולו־פעמי־\nיהו ליהל־היד־כד־וד־ק־\nוהפּשּׁת בעלך כ־מס־\nהכָּל־ה־כָּל־ה־כָּל־\nכִּי־שִׁכְל־ה־כָּל־\nכִ

["ספר ג'אומן ית", "יכלתם וראו שיסתקו מהatumעיה בהפלת הקצווי ויתו\nדיוקנו כה שיתנקה בחגודה כהנות כהוכמות ויבשות ע\nעד שלא יאדו להם ההליך חולתו וכל שכן אם הרגילה ת\nהתנועה אחר זה יזען ואחר שיעו אם יבריא ויריגו בת\nבתנודה גקלה עד שישכו למנהנת ומנועתם וואנט\nרשואל השחין עצמן הנה ית תחלה שירחיקו המשג' כי\nהמשג' מזק להם מאד ולא ורבו לנוע התחנוד ויסתפ\nבהפלת כי היא מיעילה Asd ומשכת הדם אל הגוף\nואסנס הנהמתו ברופאות הגן ראוי שיהיה בסנבים חמ\nהמספרים בלי עקצה ולא היה כל כך רע\nיספי קהירוק השווה והנוגז ואסיה היה רע צריך אל מה\nשהוא יותר חזק הנקו ורוחן הוהמה ויתר חזק הנוגז ש\nשעבע הזהה וארח זה יותר חזק הקבירות שיכנע שפ\nשפיכת הליחות הרעות דא ינוק וינוב וידידן כמנו ת\nהליחות זהה הבריאות וראו שיעורב בדופאות השחין\nכל הטעמים בדיקות כמו אמיזה ודרמא ושרפים ה\nהקרים כי הטעמים בדיקות הם גלווטיבש הם כמה שישים\nהשהני בשירה מהפישת מה שיעור עליהם ומה שיהיה\nבהס דessen יושם כמו לאקא שישים מככר האר ולהכה ש\nשיזן צעינו צציעה והכנה חלתמה וראו שיעורב בס\nבנוגרים ופروאות כדקדקות לANE עירופאות חתתקנות ה\nההנותות ובי כה בעקבות יוק ויעורלו ופעלים ש\nיצ�ך שיעורב בסה הסדימים כפאפר ונקעתי ווא\nומגדרינא ואופי וסוכראן הלהנקש ורבוי ותנוגז וע\nוהעקצה וואם ודעת שיש בשחיני הכליות ובהה השקט\nבה שיש כו כמ גניר כמי הכוכרי ומי ת privat הידור\nהדעים עד שיגר וירחון כמ שימש ארהיהם כ' היכ\nהנוגזים ברופאות השetוי, אשר ירפלה בס' אונז שא\nשאינז רע מאד בשחיני הכליות כמו זרע אליאה וורע\nמרוכי ושרשיהם במ' תjem הידור וורע באכנ\nהשווע וכל שנכ' החרירי וואם זרע קשואים וש' ארא\nבגלאב וכבורה הבאר כמי תjem ויש לשאר לילי נגונ ו\nונקו ובשול ושתת דביקות הנקרת גלוודנט ווא\nפשתן ודרג'ן חלך חלק אמיזה שנ' חלקים במ' תjem\nונג בגרוי יונקר וורע קשואים הנקראים מלפפותנות יע\nיעשה כוא. אבק ופאש וואם זרע פ'פאל קלי ווענט\nכצנו וואו וחצי כמי שינורח בס' אסינגע ושר לילי\nיונקר חזק כז' כהה שיברנו פ'פאל ס' אדווקו בי'ו\nדיחני וענט ט' אראמי וואם וועייל דילי נס במים ע\nשף אל ביטן וט' חלקים שווים ושהיה עד משקל בין\nבתוק וואם כק' הכיריה חזק הנקו והנוגז ייחד\nואס ייחד עמו ש' חתון יועל ומסה' תקן היכל ווהזה ו\nתועלתו וואיליאס כן חזק בפוע'יל זה וכיצא כו ואמ\nהבוורבים שיוק זרע קשואים קלוף חסה ושליש ג'ר\nגרגים נגרג'ר נצבר שנים עשר ג'גרים ושקאים חסם\nגרורים וועפ'ארן כ'פ כה ש'ויו אל ויהשה בריקת נפש\nואס ייהה החום החזק יישים תמורת ג'גריג עינקר השנים ע\nעשר בגרים אמיזה זוז ווצי ג'גרני קשואים ארבעים גר\nגרגים ישתה כלירט ווצי כ'ים שהחרדה בס' אונז וו\nוירע ברופ'ת מכל א'ל ש'מה זוזם עד ש'ישוב לירעדים\nננ' ש'ן חתום ודם תינן ולבוגה ואמיזה וורע פשתן חורע", "אשבים וירע כרכס וועק וואנק ויריבריו וירג'ריז\nלו קידוניה וואנק ויריבריה וירג'ריז בדלויס\nופאכ כריז וועק וואנק חלקי שווים ושלה בפי\nהעד כנור וואס וירב'י צינקר בדלויס שלמה\nנוג'רים טקסי ק'יפס עשרים נוג'רים בשרים\nעשה דגונ'ן אבנה משקלים מ' ליק'ינוא וואנק\nמקסלי זעפ'רא ש'שת משקל וולע ב'כשול וועה\nהם ינגל הراكז ש'גינה לופ'את הש'ן וורפא בכווח\nהרפ'אות הזהה אח'ירשול'ונאה וועק וואנק משקל\nראק וואנק וועק וואנק וועק וואנק וועק וואנק\nאווק דירטד זרע מלפנות ש'ני ו'ז וירע זוהי וויז ל\nלנגליז וויז כ'ז ישקש הراكז מ' ככשול וועה\nמעוט שקטה ש'תית החלב תמורת המים ושתת משק\nויאול וואזק'ה המוכנות עונת באהב ו'תונת אס\nאסקליס וועק וואנק ד'קיניד'ס וואכ הנשאף פ'א\nואירש וולע'נאה ווכב'נ ווריה וואכ נטפ'ף אמ\nזקז מאד וולע'פ'ת עיר הד'ינשטי ע' ד'ר היכ'ך השכלו\nיעשו ויהישות כ'ן ה'הו ה'ו ע'ש ה'ג וואכ ק'ס\nהאספ'ל בגדה ו. ובמקנות ו. והולכים כ'מ קה'ס בנס\nכמ'ב ל'כ' ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nונגרי הד'ינ יוכיש וו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nוהשכלה ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nחכיש ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nיצפ'ל ל'כ' א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל א'ל\nפ'טלו'א א' ל'ו פ'אלה כי אס ל'ק ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nה'ל ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א ה'א\nזקז כ'ה כ. מ. ר. ב. ר. ב. ר. ב. ר. ב. ר. ב. ר. ב. ר. ב.\nק. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א.\nק. נ. ק. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א.\nא. ב. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א.\nה'ה'ה'ה'ה'ה'ה'ה'ה'ה'ה'ה

["מאמר ב", "קורה שאינה אלא אך לקחת מחסן או לחזוח מליחות פ\nמתקבצות או קור发动כן או מוסר־סתיות חמות התר\nברוב אולורות או שותק או השתתות איבים קדבים בס\nבעדים וווליים שלה צחוכות וחדשו בסתייה. ולא\nוהדברים האלה כלים ויצאו במקות כן הזרץ ועפ\nשיכדלו שני הזעצים ההיה זוהי חץ הכליות חותך יי\nייוור קסן ויוור כנטה לאורם חץ המוקות יותר נ\nוקשה וכוטה אל הוילך וואל האפירות ועפ שלפאות יול\nולר בם חץ מתתת ועוד ש医צוה הכליות יולר ברוב\nולא יישתן איר זה אלא שומי השטי מתערבים עם\nעמו\nוהוא עכירות הדר לא יתבר בז ויתלף טמינו ומי\nהמד וואו עכירות הדר לא יתבר בז ויתלף טמינו ומי\nשימצאו ברוב חץ הכליות הוא השמן\nודרכו\nייש\nשימצאו חץ המקהוה הוא רוה ונקוטים חץ ח\nהכללות יותר שלא יקר חץ המקהוה והבערים ושה\nשכיזמה וחנה עניגים בהפך יותר כוה מה שהוא בין\nשהפנות והתלתה הבגרות כי כה כה הגדוחה בנוגרים וב\nובחורים יותר חזק ויהויה כה־איברים הוא הרחלות ש\nראיגמם הקנים הוא כה כלי־תיניהם הוא הרחלות ש\nכי הגערים והבחורים ליחותיהם יותר קרקות יה\nכלי־תיניהם ובכובר שולדות החץ בנוגרים א לגללו\nוהגועות על המלוי ושתותה חלזב ותת מערבי\nמקות ונקבעים ל Inhalות שבעלים וקז דן אוקראט כי בק\nבזקן לא דרף אב וקז כל כך זוהי בזיהו הוא כה\nשולד בז הזרץ וואס איזה יולר מיכן חנוג יניז כל\nמליחותו יותר כי המלה יולר כמישות בז עפירות רבה ש\nשכיזמה החום ושתן עניגים בז עפירות רבה ש\nעפירותם יותר כי החום בז יותר ועפירים בשיפת\n יותר בשקיעה ושתן עכד לזר ערכות יתוחסם ול\nודרף פון נופoirים כי יתחן חסם רז הסיטיות בהתח\nנקה והגעים היות יותר כוכנים להולר בז החץ חם א\nשיוו יבשי שטעום לאתה כרוב חדי האסוכס ו\nואסם\nתיבש שבעם כנוב למשה הלהות אל הכבר א\nאבי שתן אם ייהיה ש חום יסם הינו הינו בשוק\nונ ובכל המה יונש ביטח שים בשרים יוחר בנים\nיונור רבום ומי שריכ בז השמים החוליים בשגרת לא\nית\nיקח\nשיהו כן להתקי־יש כממה חץ רב וקשה ההעברה אם\nלא כשתהה אַך הוא רפה פס כמקר הפתה יכ\nירח\nהפרק ושתן והא אם כה תמצה ותערפיה דן כי הלה\nאיננה בעצמה ולא לסבת חוץ חומש תמיד תאכן\nהת\nהאכינות בלתי מקכל הפתות ומורה על חח־קריה וח\nבשטפ־דבי בלתי חזרה ודע כי יטשע להיות בנע\nבנערות ובנשים וכש במקה כי עכבר מקות לחץ\nיורק רחב וקצר וופות מTON ונקצר יש קלו דהיה כ\nשאינו באורך ייש מכבעי החץ שיש להם ותוסaten ל\nה重量 שליהם ולשגרים אותו ובשיקדום ויחוכו ל\nבשן יסצם בקולג'ש שיעורי הזנים בז כמhlפ'ס ח\nיש שמת בין חדש עד שנה ומי הרגלה למסיכו ח\nה重量 הקיל בכאבים אחרים כן כאבי המקוה ומרוה\nזוהה אַברב בלתי מקכל לגליד פורסא\nיש ד", "רבוב אַ בקְלוֹת וָמַעַבְרָה וְכָל־יִשְׂרָאֵל\nהַלֹּךְ בָּצַי בְּמִשְׁאַז וְחֹוָה וְטָוֹב בָּדָקִיקַת וְמַצְחִז לִלָּוָל\nלשתת חלכים בעת צסם וְאָבְנָה וְרָקִיקַות וְפָרִיחַ אַ\nשר ואות לואלים כְּמַאֲכַח וְלָפַלְפָּנִי וְרֶפֶש וְעַדְרַק וְיִ\nזְכַן תַּמִּת חֲנַשִּׁים וְהַלְפָּנִי וְהַפְּרִיחַ הַלְפָשִׁים שֶׁקֶם\nזֶכַל תַּכְלִיִּים וְפֶסֶק וְלוֹי וְגַרְנִי בִּיחְז וּק\nזֶקְהו הַמִּכְרִי וְיַדְרַק וְתַקְעִים הַנִּכְרִי בִּשְׁכִּי\nזִמְקַל וְתַקְרִיק וְיַדְרַק וְתַקְעִים הַנִּכְרִי בִּשְׁכִּי\nוְיַדְרַק וְיַדְרַק וְיַדְרַק וְיַדְרַק

["פרנלאן יז", "פרן כי לא יקבל מוסא בכמה זה חיצן קלע בכקב קסן וש\nשאתו הקב יקל בכאירים אדירים ככאבי הקהה שאם\nהיה כוכן להוליד מירסא לא יקל ענומ בקב אחר ולא הכה\nהקב ההזק כישסכל בקב החיצן עס נודל החיצן\nואדמם ישיבם אם ישיבם אם ישיבם כל־ההיו מירס וטעי כי חיצן\nהכליות ונקח הנקה אמ איהו נגרד לעולה מוסי וטעי כי חיצן הכה\nבאות חיצן הכליות אכ אכ", "## פרק א", "אכן אותות החיצן בכליות חלון זה היה בשתה והלה\nתחלת זה היה בשתה והלה", "שאם היה הняחת בתחלה עב ואחר ישוכת למשתת אל הור\nהרקוקות ויתרקק בהגדע הכעריות בכליות אזת אסוד ב\nהוולידו ובי כלא פעמים היה בתחלת הענין ריק והיווו ב\nבהלה עב יותר כורה על בריאות הכה ורוחב המעברים\nולפעפים כיוו עמו סטרים נדונים דומים השמים החוזים ב\nהחליל הכבד העליונים ובל עוד שיהذهשתן יותר חזק\nהכות ומותה בשקיעות שמים שוקקים כויה שאכן יותר\nקשה ואמרו כי הבריא ובל שכן האם ישתן שתש החש\nבקבא עב בלא יישר בכר כשתהנוע על החיצן ירשי\nבקופש כלא יאליריש דבר כשתהנוע על החיצן ירשי\nהבא באל הקוש ותורף טורה על הזקן הכח ורוחב חמ\nהמכערות והודר חזק שחיית הקב בBaseת הצהו הכליות ב\nבעת התחילו כהמ שיקע כzeit התנועה וצטע עב\nעברו במעברים ובל שכן במעבר אשר אל הקהה והנה\nככאיב בעת שיתנוע עליו ותלזר מלי חזקלה וינע חח\nומצא הרש כובד ליה\nוהתערבות הכאבים ומש כשרי חכון אל המעדים\nהם שכנרים אויל ושבשיו פנוגים וידגיו המנדי כן הטעמים\nייוו הכאבים יותר שונקים ואהמנים ואותות תנועת החיצן\nהם ותערק הקב ותתulet וויידרתו כן הקטן אל אורות ה\nהרגלים והודלבים ואזה החיצן פנ הדרוה ומשישקוש בק\nהקב איה וברג הגדה אל הקהה ודפואה הנה כוכיר\nהפזות הנקה ואחר כזוהל לחיצן הקהה שרף נגרד, ודפואה\nנפרדת בודו והונה אשר יוכיו בה הרפאים כרפאות\nההיצן הוא להפישקרכן ומניעת הלהו בשריש ות\nוהקינה ואחר לפתתו זלשרבו ולהחריד ויהיוו דניד ובקומן\nברפאות הפועלים זה ואחר להציאו והדוקו כו ורבוכו\nוהזדזם כרפאות המירות או בשיט בדבקיות כחוז ל\nלהשקיט מה שמשן אחר זה כהכאבים ותקן מה שיקרה ע\nעמו כן השהינים והנה יתעסקו ריבים להציאו דרך הבה\nהבסרים ון הגב זה סכנה גדולה וופלתה כי שאן לו שפ\nשכל ואהמם בשר וחברו הנה יוכן תחלה בנקיו בשל\nבשליל או בקב ואחר בשבה־רית כן המזונות העדים וה\nוהמים העכדמים ובהשוות הכאכל ובחזוקה האצטום ולה�\nהעבור בבודה השבע על רידוק נפש והחריפה באפצע ש\nמקס וארב ורכד השע על לישנות הלהיחות העכות לצד ה\nהמעתק וילא היה פן ההעתק דחיקת לביונות ולחיצה להפ", "יווער מה תחת הגדה כה שורחץ המקה בלהיעס\nהנקדים ומה שהוא טוב כזה כי הקידון חכ\nהנקרא חרשה ו�י עליי הגבון ותנין עצט ובל שכן הור\nהדקים הרשורים וכם עשרו יענין מפיטים יעשה ממרח\nזדק ואבכם הנגעים הנה יכנע חולי החזר בנים השקו\nזין ריק לבן מזון ותכלק תועלת בZone היר השוע בנו\nבמה שמחוא כן הרש וברכך השבע ומטרק ומוכועים ל\nהרצאות החיצנות כה� די ישיע התח מקריד וכהומעים ל\nלהוליד הוא הקה על המאל ותרה בינו־י הגדה\nהחורות העכבים מצד התנדבות ידידן תנועתם אל הלה\nרישם צד הלהליות נקר והשרץ וואמנט ההוא מה שמע\nלה|M|יעדו ו|ע|פ|ע|ו|ו| ש|י|ש|ו|י|ו|ו|ו|ו|ו|ו|ו|ו|ו|ו|

["מאמר ב", "שהפיש פלוזרנש\nבעוד שהשנתה אותה כהד סימ\nחרטמה ולפעמים זהה קודם כל עשו\nהאכירים ואזעשתה בחצינות אל ההצ\nח חניכת חנוכת בקצ\"ל\nכף חניכת חנוכת בקצ\"ל\nוכתשה המפנותות ומטרידים י派\nוהרונות המרכנות ויהו הדריכים המ\nיתחזק החנ תשה הדריכים כפי זה\nברובכת הרפאות\nלפעמים יתקצלו בפֿרלה אשת\nנפרקי רבי חנ\nומתתות הלהצ\nוושר שעד ויל\nשושר לבר וודעונים השהורים וכ\nנערבי נגניזיות ו Superintendent\nדטרנלי ופריז ושרוש טריכ ו\nהוזן של הוהכדכין של הברפס\nוהנוג ונא\nהפסטיות ונאש\nהמיכרים עז ליכס ו\nשלא וושר שעד\nשלא וושר שעד\nשלא וושר שעד\nשלא ווש

["סטרבוק אוקס ויה", "וכלטיטיאש ואשқינטונ וצנדייל\nהמורככות חלץ חסם מכיר־דישום והנה הוא וחז ומשבוח\nלחץ הכליות וכמו סחרניא וכמו מרקחת העarkבים הידעו\nלכליות ולמקות\nרנברתיד השם לרדומכות והרפואה הידועה התראניה ב\nכלופר כהירן הלקחה כשכן בלשינו והיה מופלאת וכמו ר\nרפואה זוקה נסינה יוקי אפר זכוכית אפר עקridים ואפר\nשורש כרוכי וואפר האריכת ואכן הספונ ודם התיש ה\nהנוגז השפע ואפר קליטס ביצועים מודרות ואכן יהודית וש\nוזרף האגנה ואקורי הלקקים שויים פשרסיין דיווקer בס\nכככטרא משיד ונצוא וורע אלשיאה ופלפל בכל אחד חצי\nלאק יולש בדש ושרמר והשתיה עד שני משקלים או ית\nיותר במירבילי מריני כבשיל עס זרועגים שהורים וה\nוהרפואה הזאת טובה לחץ הפקה\nוגם אפר שדש כרוכי נכש וואפר קלפה ביצוע כזונות ושה\nרשחיק אכן זה דית זכר והנקמה יהוד ושתיה ממנו ביי\nאו כי כיר־דוברי מארנה ויה מועדים כל כן לחץ הפקה וצ\nיוריאהו כמו חסן חלן\nומכה שהוא חוק כולל דע\nאכשת ווכית שروה וקליב הלקקים שומכ במיהודנים\nזם זכר זיונים חלף הרגני וילן כמנו דכף כזון או\nבין או במים חמים הוא כולל זככה שהוא החז שינוק\nבנדינש שزيים חליב זיונים טריגטש זוז ותצ אנקה יז\nודזק ויכופה וישתה ביין\nוגם אכן סג' וסקרוקונדיין\nנקפיש ינור ירע אלטיאה ופשרסיין הלקים שויים ו\nהשהתה כישיעור ה终د כמי הכרפס או כמי הששים או כו\nשרבילי כרוני או כו תצוןו\nוגם כהה שהוא כולל\nרביי פרלכשון וופינג כמדייבש אכן סג' וווער מ\nמרכז ומאחרת יישת חלקים שויים ידוק וינן כל יום כמ\nמבנו פלא כף בין מזון במו ארקות ושה הוא\nיותר מיידד כלילי מי סוסן שן זיזו כשריין זוז כל\nפֶּפֶל ארקה זזים והשתיה כישיעור כה שיאכר באוקש\nבאוקשימיק ונק וודא מדברת ויהו ודבר\nכדנדייה ושורש ברפם הלקים שויו יזיק כזז שיעור שתי\nבופי ויבושו כיין ויסני וושתה ונק שורש פליכן\nבאוקש' שילא או כמי הדבש ונק וזרע בענין וקליב חלקש'ויס\nינזן ללה כשן יארס\nוהרפואה מזונת זרע אבשי\nדוקש ושה וערפיה וקן ישתה אחר שתיה ונק וגרקי\nפרלב קלופי ושרחיק שן משקל זעפרא משל ייברבי\nכשקל יודש בדש ושתיה אדכעה זוזם ותסם קראדנא ש\nשגו זוזו קליפת ושורכ כר כמוהו ונק ירעש שיקוטו וד\nדייזוי ישהה גרדים והשתיה כל יום עד זוז במים חמס ומ\nומיטי עלי הצען זאלנה רש. בנה או במי היותו\nרפואה טובה משקשת היבא ומועאה החץ\nינוק\nמברנין ויה רפיה דברי ונודע ככרפם הסיס אוקא ס\nסיפרי מצי וואספֿן נרדי ויע בישכש כלן וסינאומי קש\nקשוא ליננאה ופלפ' לכן וידע כבע"ו וורע אששא פ\nפרטגריא מכל אחד אוקא וחצי כן האכן המובאה כנץ פ\nמאקרוניא הצי אוקא יולש בדש והשתה כלו בין\nדפואה תועיל כהתהוות החצין וויקא צארסיומא וורע אל\nספ"ה וכסנטראlh שיכר כל אחד דדכתי זרע קשואו נג", "ננין הרור אבשיז ונדגנטן מכל איד דרטי־מירוב\nהכל וויקו והשתיה מזדרכתי עם כןי דכזن אהת\nיאקז אכן הרפז ושרובלן מרוני וריכלו ככל כל\nאוזר שני זזים וזרע קשואיס ארטיאה ככל אחד דרכתי א\nאמידום דרטי־מירז זע שומר וואניש וועדה ככל אחד שלמה\nודג יישתו הכיכמות שבושל ברה הרפואות\nכמם החצירות והמפתות איהם כמו כים ויבושל ב面上\nבמאפּיטש ושורש נרס ויהשון פליקירן ורור אלטיאת וע\nדערסינס וענור ופּונס וסגלש ושורש טריכו מר\nכרדי ופריו וואסקוליפונדיין ושורש מלואו וברכתה הבק\nומשה הרפואה ויצא איר ומשכשלא משמש מזילה זה עס ות\nהמניגים ווא יסיקום בבי תבירות כמבע הגלות\nוגם כה השווים איר שיכוכל בהם תועלתו לחץ הגלות\nואם יתביד לנקח בעתות השינה שבישל עלי מלואו כב\nמכרדות ושריש בישושל כןום חליב ודש ושתה מהרב\nדבר רב כה ית כמיכל ועריד ועריד ועריד ביהוג־היהים\nוותת תחן וידרף אל כל־תה כיכמות הגיפויים\nלפּטָר־ס ויהיו נוער איר ישום כ"ה הרפואות היצירות\nושכל כהם בגדים בענום חמס יוניבר על מקס היצוי\nיחדכו ותדה וסינד Đr. כהענין הזה וואכון הלהת\nההמעה ויציאה ראוי שיעשו השנבים המרפים מזרמים\nכן יצירות ההנישות והנוראות הרפאות ומרחאות\nוארכומש כישיעור שלא הרפיה הכה בחרלה כי יחלף ד\nהודלה ויהפּט־ס יתוד וער האגר תופת פיהו ות\nואז ושתה הרפמה המכתבת החיצו לאל עלי הערק ו\nוה出来 שיערנו הרפאות כמיזמים על המל\nהידוע ויכל כהן שלא ייהו הזומך רב נגד למדארה ארב\nבהכלה הזה כמלו שן ירי ידיש וואשף ושרן חנ וואר ושר\nבידי נרדה גם כנ כן וויק כה יתוד כולל ענינים רבדים פ\nאמצע היב ויהפּו וואר הערוה ונהר־המיכר המבקרים כל\nמלעה וו ויהו וואר אס ש\nאשת השטחה כנ קשא פשומא וואר שן קשיס ומח\nשיעור אוז אד הרגני ויכת עת כה ידיש לפל־ישן ויהו ש\nשהזיצ ותלה ותמנוע תחינה הלה בכסות ביצוע\nבworth בכס ושר וכמי הסוכנות והנהנות החמות ווהבן\nוהחנישות החמסות ומרישויות בשכ"נ חמס ומומש\nכמ כו שן רודא או כשן קשטור ווור אס יששר חום והת\nהתחבשת וואם יצרו אל יותר זומ כה תוי־כֵּן\nהכצילה למשה כהץ וark ונקס כאבו למסת וואר הירד\nמהז אל כה שלמה היכנו וגדינ וברן בנה דהו ויהו\nבמקום שטי הכליות באלכמן שן החונלים למשה ומשי\nוכשיד אלי הפקס יס�וט היבא\nולפּע"ס כהיה\nוהתניעה ותנדינ וחרימה על סוסים מרקים כספי ו\nוכן לרדת כקיטות ויכל כן איה ישרי המיראות ווא\nירד מן הפקה אל מעבר האה לופ"ס יוכיא וואר\nשונוכת הוהתת המקו"ש ההוא כבה שומאר וואכ"ס הנית\nהיבא כ"ס יתערור ויכל כן אצל הפקה בשביו גורלו חצ\n", "לאר\nלאר\nלאר\nלאר\nל

["כאמר", "אַשְׁכָּל מִכָּל אַד חֲצִד דְּבָרְיָו\nדְּבָרִי כְּלִי מִצְרַיִם דָּוִד כָּוִד\nאַד\nאַשְׁכָּל מִכָּל אַד חֲצִד דְּבָרְיָו\nדְּבָרִי כְּלִי מִצְרַיִם דָּוִד כָּוִד\nאַשְׁכָ

["ספר אַפֿלֿוֹט!", "ברפּאות יותר הזקנות ואַמְצָות והיוּן שֶׁתּוֹת וּוּקִית בָּ\nכּזְקִיֹּה הָאָ שִׂרְיָנָא וְכִדְיֹת וּתְכַחְוֹת יוֹכֶשׁ בָּם שַׁנִּי\nהַחֹלֶב וּתְכַחְתּוֹת יוֹכֶשׁ בָּם שַׁנִּי הַחֹלֶב וּתְכַחְתּוֹת הַפְּרִדִּים וְכָאַפִּי\nהַקְּמֹק יִרְבוּ בָּאוּרִים וּבְרִחֹות וּבְאָרְצֹות הַצָּמֹנִית וּפְרִ\nוּבְפִּקִּים הַקְּמֹק.", "הָאָ הַהוֹדֶצ וְהַזְּדוֹחַ הִיא לְשַׁמְּךָ הַמַּקְחֶצ וּפְעַמִּים רָבָת\nשִׁתְקִין הַדָּם בְּנִדְיַת הַחֹצֶן הַגָּדָה וְלֹקַךְ שֶׁכִּי אֵמָּהּ הַנֹּחַ\nיִשְׁעַמִּים רָבָת יָהֹוָה כְּשִׁרְשַׁכְּבַק בַּעַל הַזְּמַן\nזְנִיִּוּ בַעַל הַעֲרָה הַקְּל הַשְּׁתֶּן וְהָאָ וְלֹקַךְ הַזְּמַן בַּ\nזְנִיִּוּ בַעַל הַזְּמַן וְהָאָ וְלֹקַךְ הַזְּמַן וְלֹקַךְ הַזְּמַן\nוּלְפַעְמִיקַל הֶה אִס יָנֹבֵי יְרִיכַיְתַי בַּעַל הַזְּמַן\nהַאָרְכְּבָת וְאַפְלָא אַבְרִיּוֹק וְכָתַם לְקָלָם וְלֹפַעְמִיקַל\nיִזּוֹעַ בַּכְּרַבָּת הַאֶצְבַּע בַּטַּבְּתַי וּתְכַחְתּוֹת הַזְּמַן\nשַׁעֲדִיָּה וְעַסְיַ וּתְכַחְתּוֹה וְהַכְּרַבְּיַת בַּכְּרַבָּת וְאַלְאָ יִזּוֹעַ בַּ\nהַזְּמַן הַלַּאַשְׁרִדְלַחְתּוֹת הַחֹצֶן וְאֵם יָהֹוָה שֶׁמֶּרֶךְ בְּדַרְיִ\nכְּשִׁלַּמְּבּוּ הַקָּאָשִׁוּד וּיִרְחֹת וְיִרְקַק הַשְּׁתֶּן הַכָּהּ הָאָ אַת הֶה וְלֹקַךְ\nזְכָן וְאֵם אַשְׁקִיָּהּ לַחֲכִמִּוּ וְהַכְּנַבְּן וְזֶל הָאָ יִכְבַד בַּ\nהַכְּרַבְּלָת הַלְּפַעְמִיקַל הַקָּמְדַר בְּהַשִּׁתְכַּבְּן\nכְּן הַלְּפַלְּהַא אֵשֶׁר מָסַבָּק כָּל מָרָא הַחֹצֶן וְהַזְּמַן\nיִזּוֹעַ עַזְּרַ הַשְּׁתֶּן כְּן הַדְּמַדַּי כְּהֹוָא יִזּוֹר קָפַי וָקָוִים כַּעַ\nבַּעֲמַר בַּאֲדֹה הַכְּדָל הַגָּה תָּרָם כְּן הַמֶּעֱרֶכַּהּ בְּמַחְדָּ\nזְדַי כְּיַחֲצַן הַקָּמְדַר בַּאֲדֹה הַצְּפִנִּוּת וְלֹקַךְ בְּשִׁן כְּן\nבַּעֲמַר בַּאֲדֹה הַצְּפִנִּוּת וְלֹקַךְ בְּשִׁן כְּן", "פְּרַק נ", "במה שִׁמְזַמְּהַם הַקְּמֹק הַכְּמַהֲבָה\nהַמַּגְרִים הַהֲכִיּוֹ כָּלָה מַה\nחֲמָמִים הַקְּמֹק، וְהַמְּרִ", "וחליחות וּזְדִיקָת משכְּנֵים חֲמֵי כָּל שֶׁכּוֹטָקָשָׁן בַּ\nנַדְרַין וּשְׁכֹּן בָּא וְהַלְּחִנּוֹת הַסְּחֻבָּמֶת וְהַתְּחִבּוֹת וְמַה\nוּבְרַפּוֹת הַחֲמֵת הַגָּרִיחַות בְּשִׂר הַכָּלִיחַת תַּרְשָׁה בָּם\nמִקְוָם שִׁדְעַת", "פְּרַק ד", "במה שִׁקְרַד הַקְּמֹק הַגָּמָה\nקְרִיאוֹת שֶׁתִּי חֲלֵד זֶרַק\nזֶרַק לְגַלְיִנּוּת וְזֶרַק קְשָׁוּ", "קשׁוּאִים וְדָלַעַת וְדָשִׁית הַאֲשִׁפְלִי הַמָּמּוּר כָּמֵי קְרִים וּב\nוּדְהַרְשִׁית צְנַדִּיל וָקָפְפּוֹר וְכֹן הַרְיִם הַסְּחִישֶׁת הַקְּרָה וְהַשְּׁנֵי\nהַקְּרָה וְהַשְּׁנֵי הַקְּרִים כָּל שֶׁכִּן וְדְרִיּוֹ טָוֹשָׁן וְזֶרַק וּלְדַע\nהַדְּלַעַת וּשְׁכֹּן וְזֶרַק הִזְדִית עִם כָּפִּרְאָ וְכִיּוֹא\nבָּהֶם וְכָן הַזְּדִיקָת כִּיחִד וּחלְב הַאֵצְוָ", "פְּרַק ה", "בַּחֲצֵי הַקְּמֹק וְאֹת הִוּת הַיָּהוּ וְאַרְיָת תַּעַ\nבַּחֲצֵי הַכְּלִיחַות וְאַרְיָת תַּעַ", "הַעַתְקִת אַל הַשִּׁאַבְר הַשִּׁכְל הַהִיא וּכַבְר יִדְעַת שֶׁמֶּה הַפּה\nבַּיִּ חֲצֵי הַקְּמֹק וְחַצֵּי הַכָּלִיחַות כָּאָכֹות וּבְשִׂעַר משֶׁקַּח\nהַצְּמַל הַפּוֹנִי כְּנַחְתִּים כְּיַחֲצֵי הַכָּלִיחַות יֹת\nיֹצְרַדְּךָ מַעַשְׁ וּיִרְדּוּר קָוִי וּוּיִרְדּוּר נָפָשָׁ לָאָוָם וְחַצְּמַי הַקְּמֹק\nיֹרָרֶק שֶׁוּ וְתָר גְּדוֹל מָא וּוּיִרְדּוּר נָפָשָׁ לָעֵדְהַוָּה וְאַפְרִיחַות וְלֹקַךְ\nוְנָפָק וְכֹהּ יִיּוֹרְל בְּהַחֲצֵי מַתְפַּתְתַּ וְחַצְּמַי הַקְּמֹק יִתְקַר\nבַּרְבֹּאַּ הַדִּבְל הַשְּׁתֶּן וּרְבֹּאַּ מַי שִׁעְצָהוֹא חֲצֵי הַקְּמֹק\nהָאָ כָּשִׁוּ וּבָלְוִאַה בְּהֶכֶּךְ וּבְנִפְרִים וְהַנְּלוֹה אַלְיַח וְקִדְמָה\nחֲצֵי הַקְּמֹק נַאְמֶר הַגָּה כְּכֹן כְּכִי הַשִּׁתֶּן חֲצֵי הַקְּמֹק נָפָשָׁ\nדָּלֹךְ וְהַשְּׁנִי אִנָּם אַדְּמִים אַל נָפִילו לְלֹקַךְ וְאַפְרִיחַות\nוּלְפַעְמִיקַל הֶה יִשְׁתֶּה עַכְּמַי הַשְּׁנִי הַפּוֹנִי\nוּרְבֹּאַּ הַיָּהוּ וְקִדְמָה כְּשִׁן כְּלַעְתָּה וְלֹקַךְ בְּכַעַ\nרְקִיק וְלֹקַךְ כְּכֹת הִתְחַלְּהַא וְלֹא הִיא הַכָּאָבֹת חֲצֵי הַקְּמֹק כָּה\nהַכָּאָבֹת חֲצֵי הַכָּלִיחַות כְּיַחֲצֵי הַקְּמֹק מַתְחִדְשֶׁת בַּחֹל פֶּ\nפְּנִי אַל־אַגּוֹת־עִזְצֹר הַחֲצֵי הַשְּׁתֶּן כְּיַכְּאַיִת יִתְחַזָּק עִבְעַ\nפְּנִילוֹת בַּעֲכַר כְּיַהְוָא כַּחֹל אַפְצָדַשְׁ תִּשְׁרַבְּבַעְלִיוֹ וְהַשִּׁיעִשְׁהוּ נֶחֱוָר וְכֹהּ\nהֶה יִתְרִדְּ נִדְוִי כְּיִקְוִיּוֹ וְתִרְדְּבַר וְכֹם יִקְרָא שִׁהְיֶ\nבַּקְּמֹק אֶת כְּנֵי הַצְּצִים אַדְּיֹרִיּוֹ כָּהּ וּפְשִׁת הַמֶּעֱרֶכַּהּ וְיַ\nוּרְבֹּאַּ וְתָהֹלִיחַוֹת בְּהֶכֶּהֶן וְתִפּוּשִׁת הַמֶּעֱרֶכַּהּ וְלֹקַךְ\nשְׁנִיָּם סְכַנִּיִם בְּנִדְיַת שְׁט

["מאמר א", "ראני שיחשד לשבשע מי שודע כתוח הבקה וודע הבקס\nאש-יחברח בנו מענורא לכי זועזע וודע מקס הדרין וין\nומansk השרבי כן המקדש הלהשעך מה ירואו שיחשע שלא\nיבוא נגע בדנץ או הלהת דף או נאצור שלא יתדוק ו. ואוי\nשהתחסם המנוי ובקה קודם בהנינות המהוכמות\nההנהה איר צוותי כה\nהא שיכתן כסא ישב לעין\nויסיק עמד ויבключים יזור תחת ארכובותיו וארח יניג\nבשועט ואריה שתקים וכנסה הרגשים הלהגוע בנקס ה\nהראוי לשתסף וכנסה ולקזון הלהגוע בנקס ה\nתתפז ויצועה בד האהבה מלעלה יזידך כה תכון\nהתזבר ותערוכס ויהשעך אל דרף בשיעור שערמה\nוהתזבר ששתסף אל דרף וויז האור רע וואל דרף במאת\nבוכן לפעים וודוע שלא יפלדיהו צועק כי פילע השסן\nהשועט כל ברוח של אירבז מאה דריה ותירא השטוע ב\nבלתי מתיולע השסן שלא יוכיויל משק לשתוע באה זדק\nוהלשתן כנ צואצ\nובטול כנ התנועה הגדור ושרפז העפמים וערנים ו\nואס יניג אל זה לא ככרה כה אם תרחה ותות מיר\nואזיר תטעס מנהס שטוע לאיכסן מטע עם שמחה שלא\nזיניג תצבד השטוע צבעה מקדה כי נוכן אס\nדרכו ניסן הבקה לא יתדוק לעולס\nיבריחל לנקחת השועט כי כה יתדוק קען אי ירחה\nבעטש שומן דריגו ישרפז לשתע ורד\nתצטח אל מושי יישתגרו\nשלא תיכן שטשע אלי לגלוי שערור וודוע שתאנו\nאותו במלקדי ושבחרה ווער עט ונקח ש\nלא דיר במקדש דבר כל ב. אס ירוי יתד לערס ה\nלופعים ודזיר המרכז שיעל החרץ לצורק המקדש ואצל\nהמסה וויז ארה שלא ממש משתה נב הערוה ותמעך ע\nליה יתיה עך עד ש that אס יתקזח החרץ במלס אחד\nשטעמ תחתו תוציא אותו ולופעמס יתיה הבכון שתחשון\nהיטש לפגוט בחוט כה ישב לא ישוב אחור\nואס יתגוע עד\nקור לארש האמה אין שרוי שתבך על יתלדואו ויכר אס\nשלא יתגוע אלי יתדש חבורה שלא תכריא אך א爾}{$\nהמסה ותציאו}{$\nוהירטנו לופעמס יתדש חבור בكمוי המרכז ובחור וכейבא\nשטעו כורס ונאפז ויחור ויכר אס דבר מועיל וויז איר פ\nבדר קתלת העולו ותצאת פשר ואר תשקה אחר הדד\nדער ביכר העת ונא חאולה וויז אס דבר מועיל וויז איר פ\nעכ. וואס ית�ירק הקדלו להטח תשה ווארצית ליש\nיתר בהורק וויאור אותות הכוסר ויחזק הבקה אז איר\nראוי שיחב העולו בביישכ כמם או כנ לאר סיס שיב\nשיבואל בוהם המרכזים כמו כמ ליכוי וויז איר פ\nסוכן ושבבר מזת הממותה הם בשן רח תוערכם ב\nכיס וויז הוהו כהם הופר וברציאז אתו מאמטנט\nתמרח צידור האבר בשרטס המרכזים כהן כן קומיל\nשבת ותגיח על החבורה שומן חחל פושר תצוק אותו ב", "פנוגה ותטעס איר אמאות\n\nראני שיחשד לשבשע מי שודע כתוח הבקה וודע הבקס\nאש-יחברח בנו מענורא לכי זועזע וודע מקס הדרין וין\nומansk השרבי כן המקדש הלהשעך מה ירואו שיחשע שלא\nיבוא נגע בדנץ או הלהת דף או נאצור שלא יתדוק ו. ואוי\nשהתחסם המנוי ובקה קודם בהנינות המהוכמות\nההנהה איר צוותי כה\nהא שיכתן כסא ישב לעין\nויסיק עמד ויבключים יזור תחת ארכובותיו וארח יניג\nבשועט ואריה שתקים וכנסה הרגשים הלהגוע בנקס ה\nהראוי לשתסף וכנסה ולקזון הלהגוע בנקס ה\nתתפז ויצועה בד האהבה מלעלה יזידך כה תכון\nהתזבר ותערוכס ויהשעך אל דרף בשיעור שערמה\nוהתזבר ששתסף אל דרף וויז האור רע וואל דרף במאת\nבוכן לפעים וודוע שלא יפלדיהו צועק כי פילע השסן\nהשועט כל ברוח של אירבז מאה דריה ותירא השטוע ב\nבלתי מתיולע השסן שלא יוכיויל משק לשתוע באה זדק\nוהלשתן כנ צואצ\nובטול כנ התנועה הגדור ושרפז העפמים וערנים ו\nואס יניג אל זה לא ככרה כה אם תרחה ותות מיר\nואזיר תטעס מנהס שטוע לאיכסן מטע עם שמחה שלא\nזיניג תצבד השטוע צבעה מקדה כי נוכן אס\nדרכו ניסן הבקה לא יתדוק לעולס\nיבריחל לנקחת השועט כי כה יתדוק קען אי ירחה\nבעטש שומן דריגו ישרפז לשתע ורד\nתצטח אל מושי יישתגרו\nשלא תיכן שטשע אלי לגלוי שערור וודוע שתאנו\nאותו במלקדי ושבחרה ווער עט ונקח ש\nלא דיר במקדש דבר כל ב. אס ירוי יתד לערס ה\nלופعים ודזיר המרכז שיעל החרץ לצורק המקדש ואצל\nהמסה וויז ארה שלא ממש משתה נב הערוה ותמעך ע\nליה יתיה עך עד ש that אס יתקזח החרץ במלס אחד\nשטעמ תחתו תוציא אותו ולופעמס יתיה הבכון שתחשון\nהיטש לפגוט בחוט כה ישב לא ישוב אחור\nואס יתגוע עד\nקור לארש האמה אין שרוי תבש תשה ווארצית ליש\nשלא יתגוע אלי יתדש חבורה שלא תכריא אך איר\nראוי שיחב העולו בביישכ כמם או כנ לאר סיס שיב\nשיבואל בוהם המרכזים כמו כמ ליכוי וויז איר פ\nסוכן ושבבר מזת הממותה הם בשן רח תוערכם ב\nכיס וויז הוהו כהם הופר וברציאז אתו מאמטנט\nתמרח צידור האבר בשרטס המרכזים כהן כן קומיל\nשבת ותגיח על החבורה שומן חחל פושר תצוק אותו ב", "ברפואות החרץ מקדש\nבקה ותטעס איר אמאות\nינתר תקוק ותנוקה מיהו\nתת תקזת וקביעת מיהו", "הנה הפואות הקהונן הקהונת\nלע"ה ל"ב סטנה סה"ב ותורו ותורו ותורו ותורו ותורו ותורו ותורו ותור

["ספר ג'ואן ו'ט", "וגיט חכות יוורה עליה השנים והסכת הקודمات והיוות\nעתה כממה שנודע. וודעה שבהם מה שיתחבר עמה חום\nקדה ה' ה' ה' ה' ה' ה' ה' ה

["מאמר", "ניגול הבקבוב ויהי בישוף כי השיא חלקי הנגונק כל־בעין ב沧ל־נש\nנשים ועוד שהוא קרוב כבעין פנפאר וופי שומש תרונג\nתרכונת ב沧וק או תחתה או דוקה במדוק", "פֶּרֶק\nאֶל\nבנַבְק הַקְּה\nיִדְעַר\nקְמָה\nשְׁמִיפָה\nשַׁתַּק\nיְהוָה\nבְּהֵב\nוְאַת\nקְדֹש\nעַ\nפֶּלַעְמַי\nיְהוָה\nכְּכֹד\nשְׁכֹלָי\nסְכֹנִים", "המסור לחיונת ולפעלים זול הדרס.\nהרפואות", "ראו שעשיה הסטרקים הנכנן אחר המנKENים אחר עקצית\nהיהיה זה ככל יתור חזק כמחששאר השחנים יישוד\nדפואות נרב הפקה בדוקות בה ושתיות\nוישתונם כן", "השתנות הסנות חמדות כמורד דער חנוכים וריש ע\nשליש בשכן שקרים ויעילו המזנות העדבים בכיטות ח\nדבקס כמו הכיעור והדיסת בכיר הצוף והליכים כמו חלקי\nואכנס השיעור והדיסת כמורד התרה נקד התרה\nהאחד וער ותפֹּר ותתומת נקד התרה", "פֶּרֶס\nאֶל\nבנַבְק הַקְּה", "והיה על־זיר וטעו וסוקו", "מור הקצית ונטן כנ", "נשמה עס תכנית בדק", "לפעלים ייה עיר הגדה ותל־תת דער ותודח הא\nהרפואות החצינות ובש באכטבי שכבש בלו אירוכת\nוהרפואות החצינות ובש באכטבי שכבש בלו אירוכת", "והרפואות החצינות ובש באכטבי שכבש בלו אירוכת\nכשדי משק של־זיו או כמות חפץ הרכום או כ\nשקל קדראנא כי זי־סיק אַ עס חומש ין וסכן אַ\nאנקפּן וסכנבּן חומש אַסקל־לישׁיק יותר אחזור אל־יהו\nמהחזור כיו חומש אַ שז בז יתחא ותמש ע\nזונ נגרני גינבורי ו.—אש ו.—פּטָדָא ו.—אָמַנְקַי ו.—רֶבָא\nמצ עצרה ו.—סיק אַ מִנ־לוזים חסתה אַ.—אָרֶבֶת", "לארש במשה שומש כינן ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "פֶּרֶק\nנַבְנָ", "מספּלייציאת השן בְּלִרִצן, והעקר היה ב�� חלקי\nובסכת הרז ובסכת הכה על הגב או נפילה והרפּין ית\nיהיה למסכות הרפּין הידועות", "ואוח כה שטוריה והליבריה כי אַ לא תפעל זה היא מז\nמועילה כה שטוקה האכף לא תס אותה עס כע עשו\nיעיון בעקים הנוכרים בשבע שהיני חלבי ויעיק זו\nרוכב אל הקס זה וּכְיוֹן כה כחקיקה וּת־שיהו אַ\nרב הלהין בז'ה ע'ל־תנאים הנוכרים בשבע שהיני כה\nהלבי מותלין ל'חוג־כיבגבי השטי וּכְל בז'ה חלך ח\nמסו־אַ. דע כי הכוזה ברפואות הוא שעשיה תחלה\nלנקתה ביטש היכל וּת־מַרְבָּה מַנְבַלַּים בשת־הו\nובדיקה ואחר וּפְטַר בַּשִּׁר וּפְרָוֹא וּת וּת כה' שיכו וּרוֹק מאַ\nמאַפּוֹ ע'הֲתָה אוֹ אַפּוֹ אלָן אוֹ אַפּוֹ שיח עד שינוקה\nקוּק כְּרָבָה וְאַכְנָה הָרָפָואָה השׁוֹרֶת הַהֵמ כְּמַאַפּוֹס\nבשִׁכְל וְדוֹ כָּל הַתַּק וָעָדָם וָסָתִיא תִּשְׁתָּה כַּהְמָת\nבה תזמה ושיער העכל וּבוֹד וּפַל שַׁע קָוִיק וּכְרָב\nזערת הקיצים הקמרים עת פְּאַר וָזונת באכנן מ\nבשקל ביטס קִים וְתַפְאַר־נִבְלָתִו אַרְמֹד\nבַּשִּׁר קָשַׁק אַפּוֹר־לוֹקָדָה משק וּז וּכְוָה וּת בַשִּׁ\nפּשַלָּה עד אַרְבָּעָה וְדוֹרָג לְנָבִי שִׁכְל־עַבְרָה\nוְאַסְפָּצָם וָאַסְפָּצָם אַמּוֹ וָאַסְפָּצָם וּכְמָה\nזְמַשְׁרָה וְכָמ שִׁכְל קְדֹשׁ הַהֶמְצָנִי וּבוֹתוֹ אַשְׁן\nאֶכְל־וֹדוֹק וְשַׁמְּךָ אַדְבָּשָׁ וְדוֹרוּם וְשַׁמְּךָ בַּשִּׁ\nבשִׁכְל דִּיק וְכָמ עַל־הַסְּמַל וְכָמ עַל־שַׁע קָוִיק וּכְרָב\nאַסְפָּצָם וְעַגְנָה אַנְדָּוָה עַמָּט מַלְטִיג וְכִירָה וּמָה\nקָאָמָס וְדִרְזָק.", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי", "אַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי\nאַ אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי ו.—אָמַנְקַי

["פֶּר נ. אָפֹן יָט", "המקוה לא סמכו כץ כפי מה שיק\nיהלשו עצריו בעזמה להליקי תחת־ברעג\nוהיה כות\nהתחבר שני הענין טספוף בלתי נצר\nפֶּר\nו\nיהיה נצר ולפעמים־יהיה\nבעקבות המהווה זוכנת נופ\nנופחים ורור לחום במקוה עם חולשת הום,\nהאות הרגשה כל־כלי וכבוד ובהודא אין יצר\nאות הרגשה כל־כלי וכבוד ובהודא אין יצר\nהרגשה הוותר כועילה שברפויות אחרות השמירה\nמהגנופים וטרוע העכל אם ישתה שמן כל־ע"ל מ"ה\nהשדשים וירדה גע הרגשה בכשנים המבושמים הכומיכ\nוהשרשים החסמים וירדה בין וכנשטי־ואליים עמד\nבכו קששור וחלתית ומסך ושיזורו השנכים האלה עמד\nמעק קששור בכל"א או שיוורו כי חטירה דואא עם כל־כף או\nשכן בא"ע עס כך ואנגלים בשמן זונכר וירדה מה שנאמר ב\nבשעת הרגלות כי כהיכוות והמקוה אם ישו כובאשו או עלי\nעלולם לא ייכרכו למה שדק טהודעים כי יוסף בכאכvéב\nבמשיכה היא במרצורים אבל המים הפושלים בשיעור ש\nשלה יומשכו ולא ירנים דבר", "ברזון במקוה\nיהיה נצר ולפעמים־יהיה\nבעקבות המהווה זוכנת נופ\nפֶּר\nו\nיהיה נצר ולפעמים־יהיה\nבעקבות המהווה זוכנת נופ", "פֶּר\nו", "נופחים ורור לחום במקוה עם חולשת הום,\nהאות הרגשה כל־כלי וכבוד ובהודא אין יצר\nאות הרגשה כל־כלי וכבוד ובהודא אין יצר\nהרגשה הוותר כועילה שברפויות אחרות השמירה\nמהגנופים וטרוע העכל אם ישתה שמן כל־ע"ל מ"ה\nהשדשים וירדה גע הרגשה בכשנים המבושמים הכומיכ\nוהשרשים החסמים וירדה בין וכנשטי־ואליים עמד\nבכו קששור וחלתית ומסך ושיזורו השנכים האלה עמד\nמעק קששור בכל"א או שיוורו כי חטירה דואא עם כל־כף או\nשכן בא"ע עס כך ואנגלים בשמן זונכר וירדה מה שנאמר ב\nבשעת הרגלות כי כהיכוות והמקוה אם ישו כובאשו או עלי\nעלולם לא ייכרכו למה שדק טהודעים כי יוסף בכאכvéב\nבמשיכה היא במרצורים אבל המים הפושלים בשיעור ש\nשלה יומשכו ולא ירנים דבר", "שלה יומשכו ולא ירנים דבר\nהמסאמר השני\n\nבכלי יציאת השקוש\nהנטע.\nהמקוה זוכנת עלי\nככל צדדיו ומעסה אותו ויפתחו עצרה אשר לער\nבענ\"ו\n\nבענ\"ו עצרו שפ"ל ותנ\"ו\n\nבענ\"ו עצרו שפ\"ל ותנ\"ו\n\nבענ\"

["רנור ותשומקן ליהוק ירלישם\nרנור ותשומקן ליהוק ירלישם\nלדנוי עספלה מליד ענט\nברזון בקוקה רפישט\nיהיה געצת ולחשמה\nבעקבות חנוכת ות\nכל כזון וכלהוד יתנוק\nליהר בשרבורה איר השמה\nמע\nכל כזון ותלוע בקוקה חנוכת ות\nענטה בקוקה חנוכת ות\nכזון ותלוע בקוקה חנוכת ות\nכזון ותל

["ספר ג'און ויט", "ודבק ונסה כבעישים רבים ונאמר מי שווה בו קושי יציו\nיצריאת השתן וימצאהו אחרים או זה עסוי הנקר้า טשטי\nיבריא ביצועי איה אם קינה קדמת ווגיד תדה", "רבא ורТИ כי קינה אחר שריפת השן ותלהת יוכב ב\nכגדילי שישעך עליו השן יוביל לערביכ השן וועצרו\nואזרחי שתשה הררטכה שלא ינתח זה האותות", "אכן אותת רוע מזקר לוכן השן עם עוני ארקוקות\nולריכ צוון לעצר להסך ורוב הרהיץ והער\nהקור והערד שאר האותות סבתו חלן הוא הדות השן והתלהכות ומכורבים ואמת", "ההיה התקקצות מקור ככנסו עליו יורה עליו קבלו תעלת\nלרבין אם היה השם זקודות שירפות יורה עליו תעלת\nהרדמה גם כאותו שהמסט לא יצא והרב יהו יותר נקלה\nלצאת במה שמריש בiegלו השעבר ומרחיב ונאכנ א\nאותה מה שהיה בסתור מוסר בקב או כהשאוה בשכ", "בשכונתך כן האברים או חבורה ההא כיר ידישת כהש\nשקדש ליה ולקז ותל שער מיהו ביצמו וואל זה ההפרש\nבין העז ההנות סכ חסורים והזון מזוהה כי המורסי ניפל\nמעט מעט לא במעת אלא אם היה דבר נדון וכד ייוודע\nהיה שיה סצימת במקה עצמה כחולי שיש בה או בל\nבלוזה אותה כהתפישטות הקביה ויתיזה ומיחידה ואו\nואזוזה שיהה בסתור האבר השולה לא היה במקה תחש\nהתפישט ותפתוח כל מיני סתימה יוקה במקה מע", "בעantsה אומלוזן זהה עם כאב ייוודע החסורים במק\nבמה שידעת ויוודע דבר הסתים מכל מוסר במטרקנק\nהנקרא שרידן ומסה שיצועה יכדום או ליה ומסה שיע\nשיעב ביוון שלא ייחגלו ליכור ומבולז אצז אודבק\nוההץ תדערנו ואותיו ושיביש בשיריגנ דבר קשה מ\nבאד ומסה הלהיץ ייוודע כן בשתה ששקד הדר עסנו ווי\nיודע כאותות קפיאות הדר במקה כרכמות הכראה וקלו\nוקוט הנשימה והדק ובהיפתם וזיעה קהיר וקדחת ורתנו\nוהפץ קא וזדה יישע\nוהלוזה העכה הנה תיוודע כן מהכיכוד המוחא אם היה", "לה המתרה נחשתה ושיצא בשן ליה נאה ונאכנ\nשיהה מקור קינוק או קור סתון הנקבים הנה הסכות הרומ\nהלומות ליה הקדמים והס HöHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖHÖ

["שֶׁכָּמָה הולכי משיבת הכליות החמ\nתית כה איזו ארצות שלמה בקְדֹר אַחַר\nשֶׁכָּמָה כה אַרְבָּה בְנַי כָּל אַחַר\nשֶׁכָּמָה כה אַרְבָ

ספר ג'וזן ו'י

באל ועריגנים ועם זה רגמה הוא מחזק שני מיני העזרת ו
ואז רא ווי שיהיה ראשו קשה וערנ וינקב נקבים בדים עד
שأن יסatheק צעurs כדס או דול או לידה עדה שיהיה כמה
ש תורק בו כרפואה או לכה שיוון כן חשבה אחא אז
הכנסה דרופה גם ולקה בכף ומשאר תרבות ורבה יו
יוכן בידך שיצא דבר מ

בו ווי יוכן בדורך ואותו יוכן בדורך דבר יוכן בדורך
דבר יוכן בגדה יוקשר על קצהו הרפוחות הגדה והדreedב
דרכ כנדי קסן או מקות בCTOR וריכר בודרפא
ואחר יזרוק

ככו זריקה הדרקון גם איפשר ש
שיקוק על משל הפרקים ההפסה לאש יכרכו בשקר קרנלו
ואז יוכן כמו אלאסאלה אז יצריק שיעבור כמעבר אל
אללהרמת אן התשתותו בסכת נפילת הפנאי והז כי ימל
יכלא דבר ואה יישמש זה הדבר כמינו החוז ויכסן אאריו
השתן המקף או זולתו ואו יקטע בו או עלין דבר ידוקו מ
כן האויר שיעור מה וכיששון ולא יהו לאיר כלו

ראוי כהכרז שיכשוך השתן המקף או זולתו ואż יומ
ימלא זה הפתח הפניני אם צכר כמדור הפתיוני קשד א
אכצע הכל בחוז עד שאם יתתח משני קענותיו העבר
וההלר תיזיקה כלה אאר יישוך החוז יוציא העצר ומש
ויכסך אחיזה כה שייעד יועבור בו וויושף עליו עם כל
כלקחים אוזיזו סיר בהם ואוכנים עשתק ורגלו ויכר ידוק
והאל הנה הומרת טוב שישב העליל על קצה עצרו ותח
לעצרה אל האורבים עם פשוק ורגלו ויכר ידוק בחריצ

ברחיזת כאכברטאות המרפים

ויריבש בתהברישות והמריחות הכרפות
חכמים הקנטישט די שניעו כשיעור און אמתו והכן ש
שהיו הכלים הכשתינים בכל אדם כפי און רחבה
וצרוה ושקדמת לרשות הפנאי שארו ותחלה
שכן אם זה יוכו כרסבנים הנאותים לכונה ושכישתה בו ש
שיעור כשיעורת תצביРОе הכיר התיצבות שוה ו vergodnsh
נשה לצד העבוד ואיר יונבה כדחית הקנטישט במעבר ה
המקות שיעור פרק אכעח או שני פרקים ושם יגיע לגדה ה
הבקה וושקיע עכו הכאב או יומעלו או יוכן שיכניעה ויהו
שיבר האבר לצד מטח לענינו הראשון בתיצבותו או יו
זותר למחט כי אם פעלח זה הנה ימשיך דבר אם רחבה
ארדה דבר בהכנסו אם רצית לדמותו ובכלל ראו

טשתתדلى עד שלא ייחבו וופשיט ויהיה זה באט ובנה עד
שלא יכיב

פְּרַק הַ

למסה ככלי השן או אוכעצל או כגרס או למסת התחלות
והסמה בשן או ארהיביה והיהה החדות כמה
לטפוף אובס

בשפוף השן
וכו אם שוהי
למסה בשן או

למסה בשן או

בשמש שונרנו כשצר עזır ששתה השלהלמה כניאב
לדלות שבו הגדה והתاكדוה בלהל נסכל ללא ש
טאה הלה לואו בין העוצר ההלה נוהו הטפוף כיב
כל מעש כמנו לחקחתה הנה הדות יכריזדנו ההגד
דידלהו דהדה ולפעמים היה ביצוע ייהיה דהותו אין
ככיזנות ודפאות ועמל ומשגלו וזרלתם אלכזון האבים
הגלבים כמו הכבד וערוקי ורכליות יש מותשוט או עס
הוסר המונח או זולתו מונח או הגלו כל לונרוב כמות חיר
שכש שידלו חטמת ונאכנם היות הרוביו כמה לשפוף חת
הנה בהכבדו וידיוו העצר למתה מועטה ונאעף שלא
בריחנו הצן אל ונאכנם כמה החזוהה הגדה עזיל ונא
ומכמתה כה כמ פירס ומשט בלי ייהה עם חיד
הריגוד ומשט הוש
ככו שיקשה ככ למסתת

או למסום או לערוך כזון חליכר מתחי או בו יוצא אילו
בהחללות וורובו הוא מקור וס כה שטח ורדי עדה טמאת
שנו וכשיתרנו בלו הוליו יחלש בהרשה ויהו עס
היהודר ועם היהיל החת עסינו ולו כל שן אס יטמעתנו
לו כה צילכ היכן בלהודר כה מטרז כיר ווהא ברוב
הוהודר תקמה חנה החלה בה מטרז כיר ווהא ברוב
זכן כמה שאשרנוqua במיהודר לחיים לחיים שנו ווה
ליהודר ויהו התחת חתף בשן שארים אך כה כל
לכה שיחיל הגדו שלא יוכן להזוק כל כשר שיעור ע
עד שיתקחן ויהו יתדוק וnos כנאי וילו אפך שלא ייהו כהנה
דצן כי כל שיחיל לואו הגדה שיא עשתה טש

והשתן כה אס מט וואה ויהו עתמה
ולפעמים ייהו החלה שיא בעצמה
יהיה בוהתתות האבמים מלהערמה ויהו רומוד
ולברישלות ובקליפות בכביות שם בכליות הגדה שטחף
ככמ חומש חוגה כמה שיחיל איהו

בכמת שטחיס היה טטפוף בסת חסידת כנ
הכאב
ולפעמים היה ביטחיס במקמה ונאכ לא תבונ לעצוד השן בשנ
עבבי המוקה במקסמה כבנ וארה כחמה ונאכ חסידת ווהש
או חחן או לסיוטה אחרת בשלה תוהה ויהו חסידת שלומ
כללה שאפר לטעש שותק ויהו היציא השן כל טע
ולפעמים היה ככמת כבא במקה בשהיונים שבה כפי מה
שנוכנו בשאר קשי היציא ויהו בטספוף השן שטח בע
קשי יציאה
נוש וסכנו שאין עמד קשי יציאה ויהו

בכטפוף השן שטח בענטה שיא בשנ וארה ויהו כה
זייהה שיא דרוב העפלה השן לזכות לטרפין כן חת
והליכות קשד ויהו בצלות השפה

האומא
אנכן המורסות והסיממות והמכהות המזΝוקות והכאבים ח
לזירות זה כרוב השארים והחלקים הלה בדידן אוטונים
ניידעת אותות המונ הימים במטרah השן והתלהבות המקס
והקריזה הסתור ואותו כהד הקה כמסראות השן ויצי
ביציאת הקור ותקדמת הסתור ואותו השופת פס כן
דיוערו וסן אין ירוא לארה ידרים בה
הרפואה כבר ידידן כן כן רפואה כל שער אצטמך או רוב
בה שתקה רעמה זאת הוא כבסת קור או כבסת פלא
הרפואה לוא פירואה
מחכמת הקצבי ותלוע

["נאמר כָּ", "דפִּין השָׁטַף וּן הַתּוֹאשִׂה אַל־לֹיצַי הַנָּהוּן הוּיָה כן\nברוב להפַרְגַד קור וּפִין הַעֲצָל הַחלֹי הַעֲלָה יְקִדָּה אַלְיוֹ וּלְמ\nלְמֹקֶם וּבְכִי שִׁקְיָה בָאַהוּר הַיָּהוּ הַרְקִי וּכְשֹׁבַת בְּעַת הַרְחַבְּה הַע\nהַמַּעַל רֹסִי בְּכָלִיִת וּתְזַק הַמַּשִׁוּה יְהוָה הוּא הוּא\nלַחְמֹר רַב מָשַׁך בְּכַב הַכְּדִיָּת כֹּן הַגִּנְעָה וְכָסְבָּת וּכְשִׁנַּ\nהַחֹלֹוֹות שִׁתְחַד שִׁגַּע בַּעֲצַל וּכְשִׁבְּן וָלַלְעָד הַזְּמַק יָהוָה\nלַחְזַוּ לַכָּל שָׁעַ וְסַדְּ וּוֹצֵיא הַשָּׁה כָּמ שִׁקְיָה לְהוּוֹת שֶׁ\nשִׁלְמָה לַבְּקֹה וְלֹא יִצְטַר עַד הַבְּנִי פַק עַד\nשִׁוֹדְעוֹן הַאָתֹוֹת כִּי עָצָל עַלְיָה נַקְל כָּמ שֶׁקֶם", "ה匝פֹּר מִשְׁתָּה כַּחְמָו וְהוּא בְּפַלְּהַיִת עִזְלָה וְכָסְבָּ\nבְּקָר קְובָצִים וּמָה אַבְקָשָׁא וּז תַּאֲרוּ כְּדִכּוֹא יִבְשָׁה וּד\nוְדָד אַדְמָו כָּאַ משֶׁקֶל הַזְּמָא שְׁפָטִוי זְמַיִם זְמַיִם\nלְגַרְנֹות כָּאַ טְּזָמִים טְּזָמִים אַרְבָּנִי הַזְּמָא וּזְמָא\nבְּפַרְגָּה חֲצַי זְמַיִם אַרְבָּק אַשְׁכָּל בְּשִׁמְעַל\nרַכְמַי חֲמָת וָכָמְקָר וּמְרִבְּאַנְשָׁ שֶׁתּוֹן אַרְבָּנִי אַ\nפִּי אַלְיוֹן וְדַעְשִׁים קְלִיפִים כָּאַ בְּשִׁמְעַל\nכַּחְצַמְּשִׁקְל זְמַה וּתְשַׁתָּה לְשַׁפְּנָ גַּל זְמַיִם וּפְפָא וּבְקָל\nדְּנַבְּשִׁיש וּפְסִיל הַצְּמַא כָּמ שְׁאַרְדָּה בְּפַכָּה כְּמַצְוַי וּבְקָל\nהַזְּמַן בְּשַׁע הַטְּפָשִׁים וָכָמ סְיַפְּנִי אַרְבָּנִי וּפְפָא\nוּבְקָל אַלְיוֹן כָּאַ משֶׁקֶל בְּשִׁמְעַל וּכְדָמָא וָכָמ\nשִׁשְׁאַ לְכַבְּהַבְּכָל וּבְקָל אַדְמָא וְכָמ אַלְיוֹן\nשִׁשְׁקַי הַקְּשִׁב כָּסְבִּוּ וּבְקָר כָּמ מְעַל מַא\nעִזְלַי כְּהֵא הַמַּבְשַׁל הַעַכְרָא קָשָׁא וּכְלָל הוּא\nמְעַל מִשְׁה הַקְּשִׁב חַק אַכְבְּרִי וּכְמַשְׁרִי\nשִׁכְל יָהוָה כְּלֹא שְׁרִי וּכְעַל בְּשִׁמְעַל וּכְעַל\nבְּשִׁמְעַל אַדְמָא וְכָל הַשְּׁמַל וּכְעַל בְּשִׁמְעַל\nזְמַיִם הַלַּיְלָב וּכְשַׁבְּנָ וּבְשִׁמְעַל וּכְעַל\nזְמַיִם הַלַּיְלָב וּכְשַׁ

["ספר ו אופן יט", "יומאת האכר הנathe והמרות שמן באן בתכרית\nהרפואת רפואות רדפואת מיש בישורק הגדה וטפוף\nהשתן רפּין השתן וכיחות רפּאות מיני המירובלנס בא\nבגנול ואשודוק ומטריות שמן באן בתכלית ועם זה\nרואו טרשו וכבר הקל המזון כי שיקל שינן ולא ישתו\nמים רכיב וmediינו עצמם להשתין ולפעמים יהיה לאיש א\nשתנועו כמו שינזרה ורכז הדוחה והמריש בשתן וואו\nזוזם הוא יפִּנע במקומות הנקות שישתחו בו ויוורל ב\nזה באלו יהיה המקוֹם ההוא נכֹּצֶא או כאליעיכור מעבר\nשומך וּכּוֹם פִּה מִלְשָׁן פָּא בּוֹיישיכו דרך וא\nואד נטרד עד שנשתנו ונכנו החרות מקום פלה ומש\nוששكان וישקו כארונה ויחיים זה בדמינו ובשיגע\nבו המשפט עד אותו המקו ואחר יזוכר בענינו שהוא ב\nמשתנה ממה שיהיה עליו ורד הכה החיצוני כנו באומר\nהנסתרת לכי משוער فيه ויקיה לו כשינה יערם עם כה\nשיור הכה דוחה ולא יתערבע עד שיעור ושהשתנהו ל\nלהם שורע אלז ולבנה ומיא רִיקו שׁויס יכּישל ב'הו\nשוער ג'וקו עד שישור לאוקי ויסום ושתה עם משק\nזוזה שְׁכָּל הַדָּם הנה חשכּשׁוֹם תğונב כָּל מחליותiae\nהארבת וילקח ממנו חלך ומדוע שִׁכְל פְּלִישׁי ודע\nכָּרֶס כל אחד חַל חל ותשִׁתִּיהּ פֶּה משקל ב'זוזם ווצח\nוהצ' באינוק מים קרים יהי מז' ל'הא ויוועל\nבהן כה מצואת ה'וינים ב'mים קרים כי בתכלית או כָּל\nה'וינ' בר'יקות נפֶּה וָה ידִיק וּל וּפְעָם יִוָּעַל ממנו החזון\nבכָּמַי עָצְמֵי ה'שֶׁת וּיִרְקֶם ב'קְהָ", "פֶּרֶק אֶ", "דיבאכיש וְהוֹא שִׁ\nשישתנו המים כָּמ שִׁ", "ודוכה החולי זה כפי המשקה השתי לאכרו כרכות חל\nחלקות המים והאצובכּא לְפָכָל וּשְׁוּ בלשון\nנִזּוֹתִי דיאכיש כי יאכר לו דיאקומס נקראשׁו\nדִּיקֶר בלסן ערבי אל דואלה כָּל וָסֹב זָל דּוֹא\nכָּל־דֶּכ וְתַקְלִקַת הַכָּל וְאַסְקּוֹק־תֶּם כִּי זִיק\nיִקְחַת אַם כִּי עָנַק טַכִּי כָּל־תִּי נַשְׁכַּל־שִׁם\nוּרְקַל־קְדֹם כַּעַט־עַשְׂט־כִּי שִׁישִׁ שִׁחַ וְצֶרֶן\nוהלִקְל־קְדֹם כַּעַט־עַשְׂט־כִּי שִׁישִׁ שִׁחַ וְצֶרֶן\nדַּכ־כָּל־תֶּמַי אַמְצַי וְרַבִּי יִכְלֹה־עַל\nלַצֹּר כָּל־עַשְׂט־כִּי כָּל־שִׁישִׁ כָּל־תֶּמַי אַמְצַי\nלַצֹּר כָּל־עַשְׂט־כִּי כָּל־שִׁישִׁ כָּל־תֶּמַי אַמְצַי\nזְמַל־עַשְׂט־כִּי כָּל־שִׁישִׁ כָּל־תֶּמַי אַמְצַי\nשִׁמְכַשְׁכָּל־עַשְׂט־כִּי כָּל־שִׁישִׁ כָּל־תֶּמַי\nשִׁמְכַשְׁכָּל־ע

["מאמר ב", "הלכים ושון והלך כן חלם כמו שלקחת מהם זועלה איה: יכשון אב אל בצרה\nחלקים שויים כלם כמו שלקחת מהם זועלה איה: יכשון אב אל בצרה\nבקת עת חקן כום", "פֶּרֶק\nיִ", "בהתת הים ויהו ונה\nהה�וin\nהשטיים\nבהתש\nבנ\nבנ\nבנ\nבנ\nבנ\nב

["ספר נ. אונף יש", "והבריות הגנה בס רכ. עם העניי ויסוקן מאותם לבק\nלמקוה וובאו אליהם עוקרים גדולים שמו. הם דם אל\nאברים אחרים ויהיה דםם יותר על הessesך אליהם ויהו ר\nדב ועורוקיהם בכלי קוט. ואנכים טובי ההנה ולא נשקע\nוערקיי המוקה נישגרים בלהי מעוודים לשסוע ולקבע ב\nבוגתם. ונה השהינים היהי. עס כאם. ואם היהו. אין\nאיבול היהי. מעט מעט ונאושה לשחרות. ולפעמים יהו. עם\nטמן סרחון. ויהיה כרוב אחר הליים. ופעכית רבות. יהו\nעמעקליפות וכוגלא. ולפעמים יהו. מוניגל. וליהיה. יועתק\nיה. יציאת דם. נק וWHERE שידעת מאותות השרינים ואותות\nבה שיצא. מהם. ואנכים ההפסטי. הנה. יורה. עליו. הכס. וש\nוהיהו. מה שיושתך. כן. הדם. הריקק. השרוף. כאל. הוא. פת\nבתילי. השתן. ואותו. שהוא. לרקוקות. הדם. הנה. יורה. עליו\nשמה. שיצא. מההוקה. יהו. רקוק. מאד. ולא. ומצא. אוחות. אח\nארים. ואסנים. מקום. הכונלא. והront. הנה. יודע. בכאב. אם\nיהיה. שם. כס. ותוד. באותות. חליים. היו. באברים. שיוו\nבאותות. טורס. או. דביה. או. שחין. או. שלוי. וידוע. כרד\nהיווחות. כי. כל. עוד. שיהיו. יותר. כנוב. יהו. יותר. מעורב. ב\nבשתן. וכל. עוד. שיהיו. יותר. שפל. יהו. יותר. זזוק. הברור. מ\nבענו. ואזון. שלא. היה. למסות. קיובות. מן. האבר. הנה. יקד\nידם. השתן. והרחוקות. מן. האבר. אולי. יתאר.\nאו. יתערב. כרוב. וetz. ואסנים. ההצצי. הומאה. על. חולשת\nהבבד. או. בכיו. הנה. את. הכלו. היה. את. הכלו. יהו. יותר. חזק. הלה\nונזווה. לעניי. והכבוד. יותר. נורא. אל. האידם. ויתור. רקיק\nויורא. דוכ. לד. דל. ויקול. על. מות. החורסי. מה. עם. ש\nהוגלא. אותות. וכורס. היהוד. כפי. כל. אבר. ושקדית. ה\nהקדת.\nוה. שיהיה. מוניגל. שתא. במורס. ב\nגבבקת. הנה. הוא. רב. בבת. אחת. לא. יובול. אל. הטע. ותח\nוהתמלנות. והשנה. והלודיות. וכמה. שיהיה. מהשהינים. הוא\nבועט. ובהפרישים. ולפעמים. יופסיד. מקום. כעבר. יניגلمו. מ\nבה. שיהיה. כמה. בדדה. בנועליים. כאל. הוא. משין. הנה. הו\nהוא. מועט. ובהפסקים. ולפעכים. מה. שיהיה. מוה. עמו. קלות\nוהחוק. יהו. בתב. אחת. ואותו. שיהיה. בסבת. מלו. או. כסבת\nעזובית. התזעה. או. הו. אמן. הנה. יהו. לו. הקפים.\nהרפואה. אוכנים. היותו. כן. הלומ. וכמה. שנwan. הנה. כבר\nודעת. רפואותיו. בככלים. השהירים. ואחריהם. ואסנים. התחו\nמן. השהינים. הנה. נוזל. שרפואותיו. כרפואות. השהינים. וה\nוהאיכולה. והארה. בגארנו. לך. כל. זה. בקבינו. ורפואת. חולשת\nהעכלי. בכליות. ובכבד. ובהסם. ורקוקות. הלהיות. כל. כמש. מ\nממה. שידעתו. ודוע. ביי. הגבולי. ואותו. שהוא. על. דרך. הררק\nאין. ראי. להעצר. ואה. יצרית. להזק. ורדוקתי. יועקר. כן. ה\nהקצבים. כמו. נזיר. סטאק. עד. שיו. השהן. על. הנסין. כי\nהקצבים. מקפיא. העוליקה. ויצר. פ' קריש. דוכה. לנאומ. ולו\nולפעכים. תתפך. לאחור. ובזה. יש. סכנה. וכן. ההומוצים. וא\nואסנים. שתן. השערין. הנה. יצריכך. שיעשה. בו. המדקיקים. ה\nהכתחבשים. כן. הסגירים. והרפואות. החצויות. שיהיה. המ\nה证实. כרשיב. הרטבה. שופעת. ואשר. ראו. שנכריר. רפואותיו\nעמה. רפואות. השתן. הדם. הרזוק. אשר. בסבת. פירוק. החב\nההבורר. בעורקים. והרפואות. המשותפות. בין. מה. שיהיה. בס", "בסבת. הכלו. וערקי. והנה. הוא. הגדיה. הנקודות. כרפ\nברמוניות. אך. שזבר. כוכם. בשער. הלהד. הגדות. עם\nהנתחו. להתחיל. הרפואות. ושיקומים. משיבת. הדם. לאחור\nבכני. המצילה. והaghm. ברקיק. המנטע. מן. הטרסיק. ו\nולקית. המבזנות. וערבי. הדם. ניקורדו. והמנוחה. והמרגלה\nז. וקשית. האברים. הקצווים. וואו. שאי. שידוח. המשגלו. לאריו\nוראנו. שועה. המרחנאות. הכבוש. בנים. הקצבים. ון.\nהעדשים. ומקליפות. רצון. ולבשעים. ופרש. ועפצים. ומה. ה\nהרעלה. ובייצא. בהם. כן. המבזנות. הגדיקים. להעצרו. אל. חק\nהוא. שרולי. כרוני. ומדות. אל. לבק. הוא. הנקרא. וש\nוזר. שער. סט. ודరה. נדולה. וגרג' פאנוג. ומרדיות. בענין\nהיה. שער. אס. והרובן. וברג' פאנוג. ומרדיות. בענין\nוזר. פירש. בדכדיות. ונקיפי. רחנון. לאריו. במר. במר. וש\nבבי. ריזב. אס. אבכומ. בוס. עונכים. או. חסיט. הוהדים. ווהו. ל\nלערום. לבריש. טוכב. וגל. כך. שרה. עם. דריג. וערש. וער\nכן. חסיטות. רכצבות. וכן. השיות. לב. וצדי. הערוה. כי\nMJ. וואט. וירט. וואט. וקאר. וו. השיחות. ע\nענונות. בלושיט. וכד. תדינ. ון. החזקים. איר. בשת. ה\nוהוה. חן. חקמת. עניין. דמ. תכני. ו. כז. וואט. חצי. ויזה. ת\nעפ"ו. מטע"ו. וערנונ. וואט. ורדג'ן. וואט. וער. למשה. כה. הו\nיונר. בטוח. ו. יוק. דריג'ן. וואט. ורדג'ן. וואט. וער. ל\nזער. שער. ווא. וער. וער. וער. וער. וער. וער. וער. וער. וער.\nוהשתה. כן. שני. וויזה. עד. ו. נס. שער. הו. לער. וער. וער.\nוא. ה"ק. סט. ווא. ארג'ו. ווא. ארג'ו. ווא. ארג'ו. ווא. ארג'ו.\nהלק. וצי. ושתה. עד. משקל. וצי. ובקת. רסחישות. הק\nהקבות. וערטע"ו. וער. שיקלאט. וער. מלהשכ"ב. אופי. כס.\nזוזם. פפ"ו. שער. בק. שער. בק. וואט. במדפי. וואט. במדפי.\nבאנז. ונס. קלי. איז. איג. קלי. וואט. ברס\nקלי. כ"א. ו. זוזם. פפ"ו. שער. בק. שער. בק. וואט. במדפי.\nעכ. הנקרא. לש. והשתה. משקל. ב. ז. ים. ו. אכ. אכ. לש\nבק"ן. איר. שער. וירג'ן. ווא"ק. ווא"ק. ווא"ק. ווא\"ק.\nהקבות. וערטע\"ו. וער. שיקלאט. וער. מלהשכ\"ב. אופי. כס.\nזוק. זעפר. ז"ז. שיקלאט. וער. מלהשכ\"ב. אופי. כס.\nזוזם. פפ"ו. שער. בק. שער. בק. וואט. במדפי. וואט. במדפי.\nבאנז. ונס. קלי. איז. איג. קלי. וואט. ברס\nקלי. כ"א. ו. זוזם. פפ"ו. שער. בק. שער. בק. וואט. במדפי.\nעכ. הנקרא. לש. והשתה. משקל. ב. ז. ים. ו. אכ. אכ. לש\nבק"ן. איר. שער. וירג'ן. ווא"ק. ווא"ק. ווא"ק. ווא"ק.\nהגד. הנקרא. הנפ"א. ו. וקמונדיס.\nז"ז. שער. וירג'ן. ווא"ק. ווא"ק. ווא"ק. ווא"ק.\nז"ז. שער. וירג'ן. ווא"ק. ווא

["המהות ושהישום בשרב הלהידמה הגדלה כל־מ\"ל\nרומם דוכס בשבע הלהידמה הגדלה כל־מ\"ל\nכקזמה ברקוק המערט־כ\"ל בשרב הלהידמה הגדלה\nל\"ב הידמ\"ל, הגדלה ותנור, ותנור, ותנור, ותנור\nל\"ב הגדלה, הגדלה ותנור, ותנור, ותנור,

["ספר ג'ופן כ", "הזכרים יותר חזק בכה אשר מככו התזלהת הציוור והגנה זר\nהכר נדהה בקב לרדנו ויקכלנה הרהם כמשכה הזקה\nוהנה זר הנקה נדהה כנKEN מרכוין כמלי וערוקים למל\nלמסום ההדרין ואסলם ההכמים והיוועים הנה הניע סברתם\nכאליו הוא כמי יותר שזר הכר יש בזוהת הציור והצלו\nזר הנקבה ישר תeres כחלק לציור לדמות מה שנפד פטנו\nאלא אם היהיה כונע מכנו יחליק ובה המקבל הצורה כיר\nבזר הנס: ה: מתפרד כתחלק בקביל הצורה עד שיקלה\nואדע שיסכל בענין כולל ונקנה ליבר זה זרע ואכvé\nבענין אשר נקרא כו דהיהית הכר זרע הכה אין דחיית הנק\nהנקבה כה זרע ובאמת הנה זרע הזכר חס וטכושל וark ות\nזרע לאשה מין דמד ברדות יבושל מעט או ישתנה ככנו\nאינו הזרק מהדדיות כרוה זר הזכר ולכן יקראו הנ פ\nהטלופים הקרמוניס נדות ואמרו כי זרע הזכר", "בשתיערב כו פועל כה ולא היה יחלק מכני כנאב לי\nלישר גזרויות גו' העורב ורדה אין זרע הנקבה וכדט\nדנדון אבל רוב עורו בנרמות רוח העורב כקבה הפועלת\nהאכזב זר הנקבה הוא היכוד לנים יונסיות גוף הע\nהעוור וכל אחד כהם ישפועים כה שומיל דם חס תרוב\nומוקק רוח ואכזב נועיד הרופאים אמת אחת הסרדיות\nהלא הוא אל הרכב השבעי ולא יעיל לזרפא הוהכל בזיה\nוככר ביארנו הענין בזומלנו הששיי ואבוקרט אמר\nכונך שרוב הופר הזרע הוא כהמות והנה הוא יורד אל\nהערוקים אשר אחוריו האזנים וλλ. היהו הקזם כבלוש שלן\nהז'ע ומוריש העקות ויהיה דמו הלבן כמחור בחוש שלן\nכן הכוז ותכדוכה לו מה'ך ארוך שישתנה מזג' אותו דם\nנהיהך אבל שופכים אל הלא וארח אל הליות ואחר אל\nהערוקים אך יש לא לא לאשבים ולא יודוע ג'נוסים אם יש\nיודיש חחך אלו שני העורקים לעקרות אם לא ו.ני רזאה\nשהזע אינו ראוי שהיה' כנ הסה למדו ואדע שרוכו כנ\nהכוח ונתאכת מה שאמר אבוקרט בענין שנע הערוקים א\nאבל אראוי שהיה' ככל אבר ראשי נככבר ושהאגרים הנה\nהאגרים מטפחים לשמשים האלה ובזה יזדה דמיין ו.כן ינ\nיוליד מהאכר חס והנה זה כמה שלא יתתחו העורקים ב\nבכשול ולא תעורר התאה הגמrstת כבשוה השלה\nוהזועלפעכים יזדהו רוח בתערב ועל כל פנים יקרו לי", "לייביתו ויציאתו.", "באותות כזד הורע השבעי\nההוס הראות העורקים כו\nבזכירות והכזב וענייו ונס", "ונסית ומהירות צמיחת השעד על נב הערוה והתרה אליה\nנהירות ורביו ועביו ונסית ומהירות הגעה לברנרת ומי\nשריפה לדעת כזנו ותקן הגנהו היה סכה לשעותו ו.ה\nואחר יסתכל במאראה אות הרג' הקר בפנ'ה האותות הדם", "ברק ד\nרקית הור ורביוו\nואולשת הקושי", "ולושת הקושי", "פֶּרֶק\nה", "באותות הכזב' היבשי רופ\nהפך זה רופעט' יא\nהזירב כו בלהושים", "פֶּרֶק\nו", "באותות הכזב' הרהם ויהש\nפֶּעֶט עצם הזרב ותנברת\nהתאה נדרה בפֶּל־תֶּפֶל־תֶּפֶל־תֶּפֶל־

["מאמר א", "באותות הגיטנאי ביטח יט", "הץן זה ולפעס טא", "התרי בז ביטח", "באותות המזמים הסם ותחש", "ענט עס הטעי תזמר", "תאהנה ונדונע כטış שט", "תתוהיה תואו חקז ויכיר לטע", "לא יטישב בתשכז כהיה נזמה ביטח", "אנסם הצלע על גב הצעות הפעלים", "זומן הנהיה היה בזונם הסם ותחש ביטח", "ונני", "באותות המזמים הסם ותחש", "יודח הערזע במחס ותחש", "אך פנט שאר ותחש כל", "לשכש אינברוב תאה ויהיה", "ערזתת המשגלה ויהיה בזומן", "לביינערתנ", "באותות המזמים הסם ותחש", "הוא חלקה שבע ללב ח", "הערזיה וואלה אוניה ויהיה", "ואולעט ההוליה וואלה קורש הלא", "ונטינ", "באותות המזמים הסם ותחש", "הודח זה ותחז הערז", "כענט ויכז חומן הלא", "הנה בנט בנטינ", "באותות המזמים ביטח", "כענט חומק אוניה ויהיה", "שאר לטע עזה לא חז", "קודם שורו על הגדים הטעו", "בעת יומא חסן חן אוניה ויה", "ודוקות החומית קורש", "כמ אצן אונריה תוהה ביטח חס", "שכח חסן אונריה תוהה ביטח חס", "מסנו מה שנשאר לעיל מהץ עליית וידא העשני ונה ית\nקיזה לאדם מעיכת המשגלה ווסיכת הורא קורז ומש\nוהזיזנות מאה הארצות ש Sachב הערפ אל היל ווהזיזה\nרע אריי כמש שוקה לנקז כמחנק החריד ועניני זוק ה\nמעשים ונאמר שמתשט ארטיס ורכב כבכלה הגוי ונקהו\nזיכבכ הנקיעות", "במהר־האַרְבָּה וְמַלְיָל", "## פְּקַר יִב", "במהר המשגלה וועניניו", "רוכת כוכותיו המה", "משגלה טיק מעסמה", "ההוון האהיר ומליש לואשה לא יריה במה אחת מהמה", "מההרקות האరzte ומדיק מעסמה דרור לרוב היצוע\nההודג מעיכונים נפוגר בחרמה", "הנה המשגלה סתר למסר ונה לוכקר וגווי וליכיכת וחת ומו המטפ", "ער שער וילע שער ואיר ויכס אהיר הקורש ששלח ו", "וחלשת חוזה טאות ומעס ויתיחד בשוקי כאב וכוכב", "שלא ישב שער ונקז ונאפ וויס וסימ לופכ ונסר־תל", "ליה ולפעס גנבר הזרחה ואהיר האדוניה ויקדה לו", "כזונ דארה בחרמה וירדה וליכת חת ותומך ותחלה ותמש אלו ליהו", "יתחרל מראת עד אהיר שיתרده ויקדה לו צליציאל באונז", "רעש האפר חומל עד אהיר קהידות שחלמה וויס כה יתיחד להם", "בעש קהה איה ויהו חלקי חלקי וריכו ויהו חלקי חלקי", "ומקז ויהו חלקי חלקי וריכו ויהו חלקי חלקי וריכו ויהו", "הגב והכלליות ונקה ולביעת געניז", "האכ וני צייר חסן וויס שאר קולג ונאישר ירי", "והא וופי הירחוי ומי שיהיה וגבוי ליהו מעריפת הנות", "והא יתיש במעג וואור המשגלה ויציר ויקד", "והא אשה ויהו ורדי וויר ורדי ורדי לארות קני", "והא אשה ויהו ורדי וויר ורדי ורדי לארות קני", "חלחת האצטפכא ויפוע", "לזרוק המשגלה כי שקה וואור ירעד אוק או צרים פּ", "לפעס נסתרת ורפיז ללב ושפעעת העניז וסור תאות המ", "המאכל ווי שחתה עליל אוי חלוש אירשה חלוש האצטפ", "כי עליכו המשגלה הוא ווי דבר יותר כאות לבי שאצטופת", "ריש המשגלה ויהו כהיר־תור ותת־כד ויהו כהיר־תור", "תכונות רעות כמו אם תעלמהpunkה על האהיר ותב זה ותב", "תכונה דעה במעג וירח ותת כמיה בקיעה וופח ושהכי", "האמה ונקמה ויהו ביטח ויהו ביטח ויהו ביטח ויהו", "ומא ולפעס ייש 百ל ונאף אחר הגדים ונארי שלא", "ישש בעוד שהצורך מתער ליצאת לנקבים ולחצן ווי", "ולא עס תגונת וחרדה או איר הפעלות נופח ושהכי", "והל לארה איר הגדים ונקז ויהו ביטח ויהו ביטח ויהו", "תתורה ונאה מצרות ומי ונקז ונקז ונקז ונקז ונקז", "שהבע ציר בה תגעה נדולה כדי לוזהה הזרל כל ויהו", "והיה ביטח ויהו ביטח ויהו ביטח ויהו ביטח ויהו", "כמה שיהיה עס הגדים הוא פחת וחלון וגלון אויל במשטפ", "קשת חדוני בנישים זולת הערז", "## פְּקַר יִב", "בעצות רישגנלי הרוי", "שלא יששע על רלוים ב", "כי זה יימנע התחבורה ומש", "והל ויהו התחבורה ומש", "ישנו ואחר יישן כפי האפשר לוי, וילא יששע ברקות נפש", "כי זה יותר מזומ ומלשה על השבורה ויהו נקק האיר הנכ", "הכניור יותר מביא להסכ השר וודקה אבר גרגוי שיהו", "בעז רידת המאכל מן האצטומכה ושליפות העכל הרא", "הראשון והשני וסצוע הענין כבשול השליש ונה מחרף", "בנוגים הלא ת ila מאמר האומר שאור יתוייה זה", "אחר שלמות העכון סמל צי כיוות העזה הוא עת הלא", "הירקות בעז שיהיה הגדים בומתחל בהנה ווהא בריכים כל", "נקיס חומן הווידר לער ויהו כתחלחת הלהיה", "ויש מהם שיהיה יותר", {"bbox": [270, 550, 399, 578], "category": "Text", "text

["ספר נ. אופן כ", "וכלי הורע אם דוע מזון ואס מופל או עס יונש והוא ותז\nיותד רע או שיאיה הגורב הימד לכרו • ולפעמים זה", "לפעוט תנועת הורע והעדרכם העקינה הכעיככת עד\nכי רבים ייהו בהם זרע רב אך יישמשו לא יזרוע לקפאת\nהורע להם וריכלו עם זה מלך כי כל־הורע לא יתחמלו ב\nהם ולא יתחמלו הורע ויתרק • ואכ膩ם ההווה בכתכ", "האכרים הראשים אם שהיה מצע הiel שיפסק חומר הזרה\nזיוני ואס כיד הESSק הדר רטכאי יופק", "הומר הורע ואס מצע החוז שיפסק חומר התחריש או\nמצע הגלליות קודם וזרלו וחילונים הידועים או מצד האצ\nהאצטובא לזרע העולמ • וכל זה אם לסת חולשת", "היתחלה ואס סבת סיזמת המעברים בין אארים כאריו\nהשנגל • ופעלים רבות זהה החולשה לאלישר הווה", "בסת המוח הנבגש איר ארל פילא והבנה ואכ膩 הסבה כפ\nכפי החקים השפלים בשיוו אם קרים ואס חגים ואס יב", "יבשי מזון שיעיר מהם הנפף והנפף הוא להערבים\nוהטובים כי כש gereשה הנה במתנו הפיל מחל־פיה ככאיש ח\nנהר הוא מעורק קשי • ובלע השחום רובק הושי לרב", "נפח ואסם הסבה בשכונה כמו שיקה למי שיכתכל\nככנו כחורים ויכצא בטבעתו בקב ויהו חסיד זה בעקב", "בעצבים השמשפים בין חטבע וערציביון האס ומחט\nשמחל־המשג ויענין מחשבים כמו שנאת ח\nהנכלת ותמשת אן בשטוקה זוקה ונקבעת לבי חליש\nמ־משנגל ולאה וכל כן אם יודקן זה בעת כה על עד ח\nההודן וככל עוד שתפול החוזה יתחדה זה בכמחשבה והת\nוהתמדת צויך הקבים וככל עוד שתפול בו התרגל בכו זה", "במחשבה\nולפעלים היה סבת זה עיבוי המשג\nובכחח הנפש אותו ודروות האכרים מכנו ומעוט התעסק", "הlicit בטעב בהולדת הידע כמו שלא יישתל הטכע בהולדת הח\nהרבל באם רככול פ' שינעט חלמה ודע כי קושי סבתו\nזרה משתלה מזוער או כבלי זע-זוהם וקור יתד מחל", "כזה קור יכנע הולעתו והוהו תינך\nזכרה אין מה שילוייה כמו הלהל־השוה והחום אשר ית\nיהה בשוער וכמה שיעזר בהריכת הסוסים על השוו\nולכני שהרוב אוחזם ולכני שבכליותיו והגללה אליהם לחת", "ואסם כי שיאיה יבש ומותה הכליות חם\nואל לא יעשה בשווים הנה הוא כמ"ק וקמישור העקרות •", "האותות אסמם הזוהה לרפיק האמה או קור לגעיה\nהנה יודע שלא היה יריאת הזרע ולא יתקו בסיים הקרים\nולפעלים זהה מיסוי הרבה קל הציאה", "屬詩篇要津 乃出 乃反 乃近 乃遠 乃親 乃疏 乃勒 乃諦 乃諫 乃諦 乃諫 乃諦 乃諫 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃諦 乃

["לפנינו זהות לחיי הידריות החזרה מהיר מילוי\nהידריה ולא ייהיה הגדות הגדולה הגדולה הגדולה\nזיווקבל כותף לעיל האהבה ונאכלו הלהט מיה\nשכן אם זהי האהבה ונאכלו הלהט מיה אט\nבכדכז ובכל ומזבז חלקי הלהט יש אט\nהנה לחיי הגדות ש' אהות דודו עשוים\nכתן עוט בנהה ונאכלו הלהט יש אט\nזב�ים הילונים ותזק אכבר ונאכלו הלהט יש אט\nזיהוע ללה כה חלקי הלהט יש אט\nענטע ענטע ונאכלו הלהט יש אט\nענטע ענטע ו

["ספר ב' אופן כ'", "ככשמים רבים וישתה בשננים. וסם יוזה בו. ומעט זעפאן יאות ואכנים. המישות המוסה הלהודים. ותרופות והיו. והיו. ההוד שכי. ושיה. מדקלה. האיד ויתחה. ויזי. ואכנים. והיו. ההוד. שכי. לדי. ווהו. עם חיס. ועוי. ועוגי. וזוון. ואכנים. הירקות. וכיצא. בהם. טדawanוי. בירני. ונאינדד. ככנו. בדש. המכושל. עד. שיבא. בעצם. הלקיקה. ונ. וכ. נגרי. נכל. שכן. אב. שתה. בק. ככישתו. עם. יין. קשה. ואחר. זיזו. כה. שרא. כי. זה. כפרסם. התועלת. מיד. כבנה.", "ואכנים. הרפאות. הכורבות. השתיוות. הראש. שבהם. הוא בשרודיטוס. ונס. רפואת. הככך. ב. שהוא. מזועיל. מחולשת. רלב. ונס. שלשה. משקנים. מanskדקה. הזרעים. באוקא. ממ. גרגנבר. הלה. וכמה. רפואת. האשטינק. יקודעה. ונס. זרע. נגר. נגרניד. כדבי. משקל. שלשה. זוז. בשוכן. חלב. בקר. ורפואות. פרוכינלי. מריני. ורפואת. אלבויזריאן. ורפואת. אלכרי. ונס. כלה. אששיג. וזר. נגרד. בנופף. עם. זמין. ב识. והשתיה. כל. יום. שני. זיזו. ונס. זרע. צען. וזר. אבש. כה. חלק. ישתה. ב Class. חלב. ונס. זרע. נגרי. צ'ינ. כ. כ. וזר. ישפ. ה' הדרי. ומרחת. כז. הגמלים. ועלך. אל. נלבן. בשות. יheitור. בדכ. בדש. וינוק. כמנו. משקל. ונס. וינוק. הקאל. ונס. נגרד. אבז. אבזון. ונתונכיל. ויפל. איר. כל. אחד. בז. זיזו. ליניגנה. א. אביש. וכוחות. הצרבים. כל. כל. אחד. זוז. לחת. בשן. לאנגל. ווילש. בדש. ויפאנד. וירעשה. ו. ו. ש. ש. פל. ו. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א. א

["שדי, ור אס אס, אס, אס, אס, אס, אס, אס, אס, אס, אס

["סטר'כון פ'כ", "ויקרי ותנידיו ומה שיצא יוזה רח דרישת הזרמי.", "באותי החכוך שחיי\nהשבג'ל מסוף באה\nלפעכים תחיי המא\nהאות בכאהבה רח\nומז' איר המשב'ל כ'ב", "פֶּרֶק כָּ", "הנופת ביהב איר המשב'ל כ'ב", "הנופת ביהב איר המשב'ל כ'ב\nלקיחת הנופחים ומם\nוהמזון הנופי ב'It'הו", "פֶּרֶק כָּ", "הרפואות כה שחייה כן המכל'ה הורם רנה רפאתה וחג'ה\nוגב המזון ולקיחת המקרדי ו'כ ש'היה ב'מ'ל קר ו'נ\nדפואות כה שיקח כן המעבים החמים לוזע עם רפואות\nבאריות להתחיל הרפ'א אל חכליים. ו'כ ש'היה מ'הירות\nהזרע רפואות השואת הלהיחו וקינורס ב'ליכוח כ'ה מא\nקר כ'ה ש'הה קר כ'ה זוהי ולולות וועיהם והניכוי\nודעת ונקסואים וופרים ו'אל כ'לפ'ה ה'היה ולהכשב ב'כ\nניפר וועדי ו'כ'ה'ס ו'כ'י ה'קינורס ב'כ'ה חכליים\nהקמים ובקהישת ו'קיזים הלהיחו ובקהישת חכ'ו\nרעישות קינוקים ענוגה על רב שתתות הסיכים ו'כ\nהשיהה על צה'ל בש'ך וח'זון כן 'תדדיים\nוהל'ו ש'הה ז'ק ו'כ'ה רפואות ו'כ'ה כ'ה ה'היה ו'כ'ה\nהכדושים ו'כ'ה ש'היה מהולך רוב הזרע ה'הפואות ו'כ'ן\nקר'ך כל'ה ה'הר כ'ה ש'היה כ'ה'כ'רדיים, ו'כ'ה ש'היה\nכ'ן החכ'ך ו'כ'ה'סידום כ'ה'כ'רדיים, ו'כ'ה ש'היה\nוהשליש לוליה הזרמה ווער ה'היה ו'כ'ה'רדיית ה'קירה\nוהגזרות. ו'כ'ה'עישים י'ש'ך אל ה'כדדיים החוש ו'וֹה\nבכ'בוקק'א'מ'י ו'כ'ל'י כ'ל'ב'ל ב'כ'ים ק'ם כ'א\nכ'כי ש'היה כ'כ'הפ'ח'ים ב'כ'דוק ו'כ'ה'מיכ'ים ה'רחה א'ש'י\nע'ר ק'ק'ות ח'ק ו'הירק'ת ש'תוריה א'ש'ו'ו ש'הוים", "פֶּרֶק כָּ\nה'ק'ר'ם ה'ע'ט'ם ו'כ\n'ה'נ'ב'ר' ו'כ'ל'ס'כ", "פֶּרֶק כָּ", "הכדושים ב'כ'נ'ב ו'כ'א\nוא' ש'יהו ה'קכ'ב'ם א'ר\nאל' כ'ב'ר' ח'ז'ל ל'תלונ'ה ו'כ'ס'ית ה'קכ'ב'ם א'ר\nל'ב'ל כ'ב'ר' ח'ז'ל ל'תלונ'ה ו'כ'ס'ית ה'קכ'ב'ם א'ר\nד'ב'ת'ה ח'כ'ב'ם ה'קכ'ב'ם ו'כ'א ל'נ'ב'ל ו'כ'ק'ב'ם ח'ז'ל\nח'ז'ל ו'כ'ע'ס' ו'כ'א ק'ת'ו\nו'כ'א ש'כ'ן ז'ת כ'כ'ע'ס' ה'ד'ר ו'ת'ר'וכ'ת כ'ע'ש'י\nס'מ' ו'ש'כ' ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה\nה'א'ש'ב' ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה\nר'כ'ב' כ'ק'ר ו'ז'ה ז'ת'ה\nו'כ'ש'ה ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה\nה'ד'ר' ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'ה ו'כ'ש'ה\nש'ה'ל ו'כ'ש'ה ח'כ'מ'

["השיצן זיהו בדז הולחן פס", "כ:ב", "באות היכלן שלמה", "הכשר ביטוי בשר", "לפעמים חהו יש", "לקחת המזמים ומ", "והמונח הנקה ותתת", "תת המקריס וסן שיו דמוי קרי ור", "זמן כל הסענים החומל ליער עשר", "אלו את אל כלים וסמה שיהודרויות", "תת היות הוקידור לנקה ותתת", "כניי הקירוטים קהלו, חנוכת, חנוכת", "שכדי חלקי הטרור, חלקי הטרור, חלקי הטרור", "תת היות הוקידור לינוקו, חנוכת, חנוכת", "בכנ Mbps", "הקריס העתיד ות", "אלו זה הנקצאות, חס התרה", "רלווי וסיטי הנקנים, חס התרה", "תת כמעט התרה ותובב כמעט", "תת התרה ותובב כמעט התרה ותובב", "תת התרה ותובב כ

["ספַר ג'אָלוֹקַן כָּ", "ההתוכנות רובות השישון עלי הלהיווד שיתן־ז'-ז'ז'ז'ז'ז'ז'ז'ז'ז'ז'ז

["הנה על ענין שימן, זריחי קס", "ר\"א במערבי וצופי שארה מ\"מ", "ז\"א בק\"ל, ו\"פ. ש\"כ, ו\"ה, ש\"ח, ו\"ק, ו\"ש, ו\"ק, ו\"ש,

["ספֶר ג'וז'ן כ", "אַרְבָּאָם", "הטעת המרסא לפעמים תהי באשע בעצמיו ופעמים\nבכיב חולכ למשהה ויווע ענין קשתיה ורוכתה וומאה וא\nואלהה שהוא אצשך קשה זה זה כה ויוועש כה כהה ית\nהכיב ולעמים יהו עכה קדחת כי אהכבר ככרה היא מת\nבניך הכס מחבר בלב ופעמים רבות יפול הכס\nהנקרא עפא ותדיק ותאריכים כיש קשת אינני נמשו א\nשיהוה תחללה ופעמים כריה יתכלכל היד ויצשר אז ל\nלהרך האשע פ' יששה האיכול ילפעמים תסור מרסת\nהאשע בשולו יקהה שתעתיק ה'יהה לצד החזה\nה פואה ראוי שיקו ויתר השבע כשליש ומש'", "במה שיעשה דורך טמה כי אין תשהות הפתיות והתנאות\nרמ' זה ויוו, ותעלת גדולה ומשכי הילחה אל הטבעת\nופעמים יצצרך לשנות אחר הקזת עירך רגפיה להקז\nניד הארכול ורקרא עפאן צד האבב שתקו כצד ו. ומש' תחיה\nתוצאר כה שהוא האחרחי להועה כן הדם משני הnederot\nיהד וראוי שנתང הצלון וחר חק השרב וכיה שדומיה ל\nדיוניה כנהנה דקה יועשה תחללה על האבר בנים כפ\nטבולים כחוכם וכדי ורדים ומי היררים והסידות תקרות\nוהתקורר ובשנתחיל להורף תשה כמאל אלו התחבשת\nהניקא כי ענבי השועל ומי הידלעת ומי\nהקבים הלהזים כיתור ופי הדרדוק וקח שעורים ופי הפ\nדפרים ופעת זעפפאן ו款 ורדור והכיה שנסיגו\nוגע על יבבבב וקמח פולים וויאולש שוקות בשוה ווי\nדיולש ויהישב בו\nואם יהו החז והכב מיפל", "בופלים ויצרכים לערב במרתעים כמ עלי ינוקסאי\nואם יהו כה אי זה קשי ותתפיכר גדר התחלה העכרה מ\nמבוארת אראוי שייננה כה יש בו בשול היוור קרמים\nשכשלים ככדרגה ההחלה קמה פולרים וקצומלא וא\nואלושה בר' זרעפתן ויוו בופוליגקח שעורים כפ\nלהתחי ועמדת כמיסוף דנה הרסוסה טוב וצומקים פ\nמנוקים מדרצניהם וככון ישק יודוקים בהם התכשף\nירשה או עלי כרוב ויפיגוניזמ כמישרים או קמה פול\nוצומוקים שנמיכ כנ קס מחרציניהם וקני ו improק הגל ב\nביין מזון ירשה בו ון קמה שערום ורגני בקר שדי ב\nבחונך עס שער משקייד ודבר ממי ענבי השועל או אפר\nערנוני תשה ואל טהה בשוה יולש בחוכום אפר ברוב\nבחלנן כיצה או חליכנואו שרש קשואים כמיכרים עס\nמשהה ודבש עס קמה שרש לילי שחק כהם אספלהת או\nהרצני הצומקים והקיס המשה חל אל צבעה שלוקה א\nאחד וחצי כמוך אחד כרוב ירוק שלוק אך וחצי כרוב ע\nעלך מעץ הציינוכר שלשה והוא שרף כר יולש בלב ו\nלמסור עס שרידים ונס נגרר וبوושב בשכן עד שיהיה\nעצום ואחר יישים עלין ודננו ונומא פן ייור ויצetak ונס ע\nченו אל נבשא פ' פרנטילא וארומוניקא בששה שמן לוי\nושוכן הלב כק' בשוער המספיק ונס שרש אל ה\nהנקר ונס קמה קלי ונס פיניגריג ורעע פשתן עס כם ו\nונס שחר יין ישנים עס קלי ונסמה שיזרגרנ", "בשער מקורות ועוד ענין חזק למורסא אשר יצטך שיתב", "ישתשלב וליקה ולריא באשע יוניק זעדומיס שטף\nשהורים אשה פישניאר חלק חלך מהקרבים שרופים ח\nחלק יהודש בד ומעט ציקו, משק זבבב בארג מזעל\nבזה וליקה כחוך ונה לחיות כה הς צבוק עלינו ונס אט ח\nהיהו המוסר כהיה חן האפיה שר יפיה אאל היכר אין\nבניך שתחפז כה שא נן כלויה אל השכעת ופעמים ישב\nנאצרה רעמה הוא פישונא אאל ראר לתחידת בנת קמה א\nאוור יולר במים עליל יוננה פיתך ובארהית יזרוק מא\nבארק מסכ בשן כנף זבבב ואוה בתבליות טס אר בשכין זג\nזונבאקבות והא טספיק", "פֶּרֶק ב", "בפואת רכדסא הקה\nבאשע פֶּעָמָס דר\nתקנה המוכות בענין", "דזוע הקנין ושקוי\nודפואת המכשלים הנבראים כבו\nבכוסס החלה וכיה קסח שעורים ופולים וקמה נוגריג\nביין הנקרא משולש\nוהמשה בכסכ בישר בישר בנים צו יוחנן יריטבו ביו\nהזוק זהה קסח זרעונים וקמח פולים וכשן וחול כליות ו\nקוּכומא וזוֹק המה וְדֹנ ידְקַל וְזֹמַק אַהֲסָלָה וְזֹמַק\nימורים כי כנף בקושב הנקרא שאפא יזעמה או שיוו וְכֹן\nזונבאק במיכר ומדומא אַ\nנצטבי וסיקס קולא וּשרה כי בִּנְקַל טַל וְדֹנ בָּנָק\nירוטה על היכלה וירש כָּר וָרָם כבודר וָרָם כבודר הַשְּׁך\nאו לִסְחֹל בָּאַמ כָּמ שְׁכִן בָּנָק וְכָל תָּמַל תָּו\nפֶּרֶק נ", "פֶּרֶק נ", "בפואת המוכא הקה\nבאשע יוניק האג\nומן\nאנידא חלק חל\nעלי ספיש וארצוניק\nאך ה' חלקי קובus\nוה ירשה", "דשומן חלב כק\nדמ. ונס קלאר ו\nדנומש\nדשון ודרים ומש\nשא שאל אס עלי\nשומח חלקי שים ו\nכיה טחת ונה יקז\nמשולש ויחובו במע\nשומח פולים וסנ\nשובה נגומלה או\nצ' איה שגנומיה ו\nבב爸 האומניא\nוילו בור\nוילו בור\nוילו בור\nוילו בור\nוילו בור\nוילו בור\nוילו בור\nבכס ונס אפר\nשיקס בחרוכ ו\nבכענט וארסנת\nונב", "פֶּרֶק ד", "בכענט וארסנת\nונב\nסומ. פ' מאנכי\nוה וכי הירע ו\nוילו בור ונקצ\nומכיתה ו. ווא\nואז ויפג ביט\nהעלונ עס דה קה", "ומכיתה ו. ווא\nואז ויפג ביט\nהעלונ עס דה קה\nרוזק חסמתה רוז\nדמ. ונס קדני ח\nדמ. ונס קדני ח\n

["מאמר ב", "השיגר ועל הגב עס חסידון ונאכומניא ונהל שעתד ב\nקרישומיס חסן ומסורנות ההשכיב חסווה ושרש ניניפ\nשריש לילני גנאות לבעל העלה הגד\n\n**בבקה השכיב ונאכומניא ונהל שעתד ב**\n\n**קרישומיס חסן ומסורנות ההשכיב חסווה ושרש ניניפ**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר ולא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר ולא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר ולא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר ולא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה ייהיה לוסמה ואותה הרפאות תן\n\n**בנארות מזה שארס כהאימ כליות וקריאר ופראות**\n**הנה זהב סה שיאיה מזוער מונת שארל קר לא יזהי סת\nטידהה חזק וירע העזב כח ויהיה חסן ויהיה נלהב\nוהקר קר לא ייהיה והדיוחי תיהיה עבז מינחה ותערכי ב\nכבוד ושרז זה

["ספר ג. אופן כה", "ויעשּמכו עזנות כצֹ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ וּ

["אַמְרֵא", "התפּשּׁות בנידַל התפּשּׁות נניית העובר. אך ישכּשׁ עס\nהאשה ירדה הרחם. רצף בזאל, הוא יצרור. וירשטייז\nלמשך. הורע כתחכע ובאטרבו. הרחם צעביין. אין זرانנו\nבהז שבריאת מערבים מוחיכ. אבל בריאת הטרפּי. דוחה\nלעכבים לבננים. נעדי היד. דרדר. ונסחתי\nואוכנים. בזאל, הוא יצרור. וירשטייז\nיהא עצבי. יותר. אז זה יתור. כהש徒ה למות. וירשטייז\nואל. אין עצבי. היד. הרחש. וכאלו. הוא. שחשוי. ובאליו. הוא. קסף\nולקסט. יוסיף. בז. השומ. קושי. ושהוסוית. וכז. בעת הרזון.\nבו. מעכר. לופי. הרחם. היד. בז. הרחם. ממנו. נגיע. ויפריט. הנד\nהגדות. יויליד. העובר. ויהיה. בעת העבור. כבכליות. דצרות\nלא. יזשב. שיכן. בז. קצית. כורד. ואר. ירדה. בZone. הכורא\nית. וירא. אס. כנוה. עובר.\nואוכנים. מעכר. התרש. התרש. מה. שואה. כן\nתוא. כמקום. אזר. והוא. יותר. קור. לופי. הרחם. מה. שואה. כן\nפול. עלינו.\nויש. כן. הגשים. שצוע. רחמן. נוטה. צאצ\nשמאל. יש. מהם. ליצ. ימין. וקודם. ת>Description. כחליל. הכותר\nיהיה. כצואר. הרחם. קרמות. ארגונים. מעורקים. וחלמה. ר\nרקיקים. מאד. צומחים. מכל. אבר. עד. שינקק. התרק. יויל מ\nהכם. מה. שיט. בחר. כן. דם.", "## פְּרַק ב", "ואל. ה\nיהא עצבי. יותר. אז זה יתור. כהש徒ה למות. וירשטייז\nהרחם. עצבי. היד. הרחש. וכאלו. הוא. שחשוי. ובאליו. הוא. קסף\nולקסט. יוסיף. בז. השומ. קושי. ושהוסוית. וכז. בעת הרזון.\nבו. מעכר. לופי. הרחם. היד. בז. הרחם. ממנו. נגיע. ויפריט. הנד\nהגדות. יויליד. העובר. ויהיה. בעת העבור. כבכליות. דצרות\nלא. יזשב. שיכן. בז. קצית. כורד. ואר. ירדה. בZone. הכורא\nית. וירא. אס. כנוה. עובר.\nואוכנים. מעכר. התרש. התרש. מה. שואה. כן\nתוא. כמקום. אזר. והוא. יותר. קור. לופי. הרחם. מה. שואה. כן\nפול. עלינו.\nויש. כן. הגשים. שצוע. רחמן. נוטה. צאצ\nשמאל. יש. מהם. ליצ. ימין. וקודם. ת DESCRIPTION. כחליל. הכותר\nיהיה. כצואר. הרחם. קרמות. ארגונים. מעורקים. וחלמה. ר\nרקיקים. מאד. צומחים. מכל. אבר. עד. שינקק. התרק. יויל מ\nהכם. מה. שיט. בחר. כן. דם.", "היהר. עקר. הורע. הנה. אשה\nראשות. העניכים. אשר. ית\nתיהר. כמש. ש. ה. ח. קצפיות. התעד. הו. וכ. א. כ. ע. ב. כ. א. ב. כ. א. ב. כ. א. ב. כ. א. ב. כ. א. ב. כ

["קָמֶל ג'וז'ן ק'א", "שִׁלְיָם יָוָהוּן הַיָּהוָה לְפָלֹות הַצָּוִי שָׁנָה וָהָמֶר בְּק\nבְּקֹד וָאָכְבַד הַדְּמַת עַנְנִן הַזְּמַרִים וְהַנְקָבֹת בְּדָל\nהַאָבְנִים נָא הַמִּתְהַזֶּה הַנָּעַז וְעַנְנִן הַזְּמַרְשֶׁם\nבְּנַשָּׁה וְשִׁעְתָּה הַנָּחַל תַּכָּשִׁבְצָה הַזָּמַד הַזָּמַדְתָּה נֶפֶש\nוָאָכְבַד שֶׁהַשִּׁעְתָּה הַמִּצְרַיִם\nקָמֶל הַחֹס הַכָּמָה וְהַנְקָבֹת בְּדָל\nוָאָרֶך הַהַצְּמַיִם וְהַפְנִי אַזְרָא וְהַזְּמַה כְּמִתְחַל הַזְּמַה וְלִפְ\nסְרַכְתָּהּ קְצַמֶּה שֶׁעָלַיִם אֶבְלָעַ צָיְרוּ וְכָפַל בְּהַשִּׁיּוֹת\nוְלִפְ\nקִצְמַה הַהַחֲשָׁכָּה אֶבְלָעַ צָיְרוּ וְכָפַל בְּהַשִּׁיּוֹת\nלָהָנָה עַל הַיְמָבָעָה יִכֹּבְרָה מַה שִּׁעֲנָעַ עַד שְׁהַזְּמַה\nהַהַחֲלָה תַּכְן הַשְּׁרַשְׁתָּה וְכָשְׁתַּל הַעֲבֹר שְׁלֹמָה בְּכָל הַזְּמָן\nעַ הַהַנְבָּה וְאַזְלָיו וְהַלְּבָן תְּיִדְיָה עַצְמָה וְעַצְרִים וְהַזְּמָן בְּוּ\nהִנְהָמָה נֶאֱמַי בְּכָל הַשְּׁמַל הַהַסְּמַלְּי צְוִרַעַ חֲמָשָׁלָי\nזֹוַי רַגְלַעַקְתָּה בְּשִׁעְיָם וְיָוִלְיָה כָּמָאָס וְעַצְרִים וְהַזְּמָן\nשְׁכַבְּדָיִם בְּשִׁעְיָם וְלִפְעָכִים יִצְחָה וְלִפְעָכִים יִצְחָה\nיֹאָרֶךָ בְּיִצְחָה בְּשִׁעְיָם זֹוַי הַרֶסַפָּ וְהַיְחַבָּה\nבְּכֹל וָכְדוֹת הַרְבָּשָׁה בְּשִׁעְיָם וְכָלָעָכִים\nיְחַנָּעַ בְּשִׁעְיָם וְיָוִלְיָה כְּמִאָס וְשִׁעְיָם וְהַזְּמָן\nדְּדָיָם לִפְעָכִים וְכָל אֶל יִעַמְקַח בְּוּ בְּשִׁעְיָם קְמִי\nהַנְּלוֹד לְשַׁמְּתָה אֶל הַלְּבָר בְּשִׁעְיָם לָא חֲמָת כָּמָּ\nמַה שִּׁעֲשֶׂה בְּיָדוֹן וָאָכְבַד בְּשִׁעְיָם כְּמִי\nחַלְּקַת הַנְּבָדַת וְתַלְּוֹד אַצְל וְצוֹם בְּיִצְחָה זֶמֶנֶּ\nזֹוַי אֶרְיָ שְׁמַנִּים וָיִשְׁרַח וְיִשְׁוֹף כְּפִי כָּמָה שְׁדַמְּנָה\nאֶסְרַ אֶשְׁלַבְּשִׁלְיָם זֹוַי הַרְעֵד וְכָמָאָס וְעַצְרִים\nוָאָכְבַד וְכָבַד בְּשִׁעְיָם כְּמִי הַנְּלוֹד בְּשִׁעְיָם\nוָאָכְבַד וְכָבַד בְּשִׁעְיָם כְּמִי הַנְּלוֹד בְּשִׁעְיָם\nוָאָכְבַד וְכָבַד בְּשִׁעְיָם כְּמִי הַנְּלוֹד בְּשִׁעְיָם\nהַנְּלוֹד לְשָׁמְדָם בְּשִׁעְיָם כְּבָן וְחַגָּעַק וָחַגָּעַק בְּשִׁעְיָם\nוְלִפְעָכִים וְכָל אֶל יִעַמְקַח בְּשִׁעְיָם כְּמִי\nכְּמִי הַשְּׁמַל הַהַסְּמַל לָא חֲמָת כָּמָּ\nהַסְּמַל הַשְּׁמַל בְּשִׁעְיָם כְּמִי הַשְּׁמַל הַשְּׁמַל\nעַצְמָה עַצְמָה עַצְמָה עַצְמָה עַצְמָה עַצְמָה\nע

["מאטר", "השה וואינו האר וצ מוקף כי עסן\nכמירה לתחיר בקצף וגרשים יתור\nהעשתו ויהו ווא עת הלהידה ותפושיה ואמס זה הנה\nהוא רחב וש המלך\nהושם לשן משך מינור בי\nאלו נושא בזוף לא סיכלו הנוף לשרויג וחרדה וחזוה ביי\nנראה וו הפסח בינז ונתל חלקי הנותן ווא ווא\nהרא ווא לאלוב שאר בקצף בצליה אלי הימ ספסד מה ש\nשיקף עלינו כהערוקים ושהיה יבעלך כל חלקי פס\nרקיס וארה וו שיבניהם בעריקים וובל כל חלקי פס\nמבנה לשן עורקים ורצוי לופ השרing ווהוירים ואמס\nעורקים ארה שיח יותר ביטח וcano עלי בנגינות הכבד ש\nשלא ילהוץ ויקד המהות נקרדיות וואכמת הזה ע\nהערוק אמם צומת כן הכבד ויסור אל הטכד בהשליח י\nייפד שאר וסני עורקים ויצוי יתועדו בשלה על פ\nדיות העורקים אשר ברה ווא העורקים יוקהלה שינ דב\nדטרים אוזד מס אמם ווה אצלו פות הפלשתה ירשי\nרקיס אל ווא חקזון עורקים וואס שמה ייחדו מש\nחוזי לוא חלוקים ון דוד מש יישת וציקח וו מש\nואס חפשת וחוז חליל הקנכים תשובש שהשש\nכמ הכבד ווא חכת החשונת לדמות יישת הערמה\nמהשיה ווא שאר אמם ווה אצלו פות הפלשתה ירשי\nומתנאות וואל ווא כהירק הקנכים\nומבערבים וואס הערמה בקצבי אַל חס\nהטרדים אם תקן התחזלה מזלהות מתחאלו כהירק\nמסהו ווא היותו קורש שבאבים טאף שינע א\nאלו ארבים שמחודקים בת קבנות הבקחון ושהיו ווא\nיעכרו בשביין התטיין ארי ייפושה בעכל חלקי\nההירדה חנה זה הוה איננה בקצמ הרופאים וואס\nלך דף האמת חס שני שרינים צמיחת אמתית מטרין\nוככש קינב כה בישמה כה בחורף בי כוון שאהו ארה\nוהתאנזות ווא שינחה ווא בותקלה אל התבছות ויברנו\nההירדה בקצם בעת התחממות משתח לועתם אל\nהומז ויהושת מכר אמאל אדז מכיר שיסם בעת ה\nהיאנה חנה הלהידא אדוטה לעוררים כי חס אינם מתנש\nבתנשטי דף שמת ניזון וואומן בקצמ לבקננתה וברא\nהאוד בה וואס הרופאים ווא בקצמ הרופאים וואס\nמרור האשה ווא וועט וופות מזרע היד וילא אי איפ\nאפשר שיהודח רח ויהוש אירא כדי שיען העבר לופ\nגרם לא לשוי ויכך מלחמיות בלסומ א' אפשר מכל\nשהיה לועה משק נופ רח זה והמשתלו וואו\nוהעובר איסקל אל לבו ידע כהירן ישף בכל האברים ווא\nוהוא כבריות דודה אל אביו ולפעמים היה בכת\nזבריות זולות מאר אביו אבל ריקות כן התחם אס וקמה\nלדע ביהוד ולקראין ראה שא ידדה האה בששה ובר שי", "טידזיזו בשאר האברים כב אלייה דתיה יותר האם הדר\nהמדדין חפתי מונע תכנית והבריות ולא יסף אחר\nהonia\nהתקנית אבל איר המז ולוֹעמים יקה ליב ליכרו במזון ה\nהאכ יטסב באברים וואס כצד היכנה תכנית\nהנה יהיה לקבול חטחון בקנויות ושן לתקנית האם\nלוֹעמים תיכן תחיזה שתิงה הור ותכנית וצד מת\nמחיתק הקיים בתכניות והירשאך ילא צד המז ויד\nשישוים כהס ווֹכָה ווֹכָה ווֹכָה ווֹכ

["סנרג' ג' אונס כ' א", "ששב כשרש מובדלי יוחזוע והכדיין ליבדו ויהיה בלתי זזרם\nולא כמסל המרלו ויכנಲ פלאות האדבעה עד שיהבר\nבו זרע האשה משנייה ותרנות הכותם לברעינה וכאשר יתע\nיחעריכ שפ' רמתיזה הכנתברת ונוצר: הקרים המתחיל וכאשר\nונתלה הזרע כלו או בשני היותרותה הקרובות וימצאס שפ'\nשה שיהז继ה כל עוד שהש זרע עד שיקד כדמ הגדות כן\nאשר ייהחרב בנו הקרום הכתייל ולפי נינוס הנה הקרן זה\nהוה המתילר בשווה נכרא מזוער רנקכה בעת השפכו עד ע\nעת ששרך אלו כהזכר ואופ שלא יתערב וע洪 הנה כזון\nבו בעת הרתערבות ופלופים יקכל האשה ותפּצר ורע על\nדע ותולידם והיד' ואכנש הלהזה ההיהה אם לא ישׂיק לער\nלעובד מה שידר לו כן השליה סן הדר. וסח שיויכ אליו פ\nהכויזה ויהיה שכבר נהיו אבריו שלישים מתנועע אז אצ\nאלerez השביע לעתם אם יתם בורח ולא ילא ויהא נצלו\nהולשה כה שלא ושוב אלו עם הכח עד התשייע. ואם יזע\nבש-ינו זה יישׂר לא יתערור. ולא יחליש כח כתחדש\nבו כל כהה חארת כזוריה וכזדה חלשה יוציאה ע\nהעברו אכנש תשלם בזסוע הקרום חלקי ושרפ' ית\nלהוחתם כשיפּגשם הנה ניג'ד על ראשו. הלהזה השבעית כ\nכדי שיהיו יותר נקר להתרק ואמנים הרידה על הרגלים. ה\nרנה זה אלה לולשה הילך שלא יכל להתנהך. ולא כנת ב\nבאחרונה... והאבר קודם תנועתו לציאה הנה ייהיה נסץ\nבבענו על הרגלים ובכפיו אל ארכובותיו וערפ'ין. אוכ\nארכובותיו והעינים ע'לה ומר' קבצם לפגיו והן. ריכ\nעל צוררו ופגיו לבן אכז שדה ליב\nוהכעדה הזה\nיוצרה ניאתית להשגר כף כיברבים אמינו הנקמת צצב\nמצבת פניה ללהפ' הצבה הזה\nואכזב זאת היא ליכר\nויעיזר אל ההפּרבות העתק החלקים העליונים כן העובר\nוגוד הרש ככנור ביזוד ואס יתפק ותח החרס. פ\nאשר לא יוכן כבזוה ללבמה אי איפס כבלי פירוק ירה\nלפרקים זכחשהת פה כמברא יוחזיה בקרוב להת\nלהחברות הכפ' ע"ז זה פֶּלֶה כָן הפּלות הצעוקים שב\nתטעמות והעייר כ'יובד ב'ענין מחובב כמברא להכנתו\nולא ייסר מלניר עם הגדיל העובר לא ישׂוער בו זוה כ\nמסוד כלכ' אט וקיז נצחי יתב' כ'ו שומ' כהשכ' ויכרואו\nהנה הרג' זה שספ' תיורת העובר הטעבעית העצרכו. ולא\nיוור ומזון רב. ואס הער כהות נפש ולקש וחרוח כסמה\nוהנשום ה' וועז ה' וינר וינר. והאצר ווהעומק הנשום\nהעכום וטעום הכזון וכשידל ייהיה בו יננע לאל השינה\nוהיקציה ומשגיגו לו כהם ישחק ארה ארכעים יו\"ם", "בהלוי ירחם יקר. לרחם", "כל חדים המזרים ויכ\nוהכלי המשתתפים יוק", "וקהרה להם חל' ההיוון כמו שלה תתקבר ושאם תתקבר ת\nתפיל ואמ' לא הפ' אבל שיעец ותתקבר וכותב בהם הולוי.\nוקהרה להם חל' הגדות שלא תראה נדות או תראה כ'ט א\nאו רע ובי' עחת ושרפ' לינוק הגדות ויש חלישים מיחדים. וש\nומשוחפים וישתפו בו באברים אחרים כמו שיהיה במחנק\nהרחם אם ירבו החליש ברום יחלש הכבד ויתעדת להולך\nשבנו השקו\".", "פֶּרֶק ד", "באותו מני רוחם\nאותו חום אינתחום", "כי ירום ה' יזוה על'ו", "שכן אס ילקח חתיכת פ' תחת כושם לżמה ליה יזוה איז\nוהא נאהר ינוגיזב כל וירע'ין האס. היא אדום או כרכוטה ה'ה\nיודה על הום שמה הוא זוזה יזוה על קור. נס יודה על\nהום כ'אכב צדדי כädכד תצירות ושהיכו ית闾שו ברום ו\nנגנוב שפ' השה ורוב הגל' וצעכ עשתה ברוב ומרחירות\nההרק", "באותו קור כרחם עצ", "עצרת הנדרז או כיטור", "דוקיקות ו. לברנ'א ו. טח", "שהרוה ה' החזק ואָדָו ו'היד'ות ה' הנותר והלקת כזונת ע"מ\nקרום ו. קדוקת ו. סל רלב ו. שׁנע ע' כיר'וני ה' ו. ה' ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["מאס א", "וכהירות עמדת איר הגדה וכיצור בה אחר העכד ווי ויכעד או מפחד יארע או דבר סמסות הפליה אשר נזיבור בשער שלן.", "אכן סתראשה דר במונ�ים הרשים ומנוני הראשון. ומזון זעד יקרע הבריא ליווה כה שוקה סמנים פנועים ונע ועכ ויהא אשר תחר ותלך פהות בעלת חליים כהilkרה כי אזנה אשר תלך יותר חלושה כמה בנים יותר מהיהלה להרחא ואסמם העיקר ירבנו חליה ואיר פראיהינה והיהיה חלה ברוב ימיה.", "האותות אצמן ואותו העקרות מאיה הזרעים היה ככר נאטרים לא יתתמת אם אמתס ולא נסוך בה כלכם כמו שאמרו שריא שיקדש ש שני הזרעים ואיה מס שצוף בנים הנה העקרות מצרו ואסדו שטפכו על הארה ויהיה כהם שיבנה הנה העקרות ובזה אמרו שיקדש וגרדיינ ממהת לא פילום וויושכופי חל שיקדש על ילי איר אסרו בנים זה שואל יזרר דזרה זה סכ וס כהן ותויור ותכן שאבו בנסין הששה כי רא דואלי שיעושף פן הרום כשכף בשעון כפושם ווהי יתביד בורז עד פיה ונהירות הגדה הסבה איננה בה ואם לא יע דעבור הנה שפ סזימה ליהיות רעות תכנע מעבורה ידוה וח ורשהון הכומס ווארו יושם לטעמה הנחה משום יעיגין ווהסיא צא חל הזרום זה או טעמע בשמה למסלה ורוב התרה זה לעיהם כה סטירה אם לא יסם היה כה סזימה הנה זוה און העקרות ווהי לא ייהיה כה סטירה אינני דוחק ששה שיהירות העקרות סמסות אירות.", "אוזים ולכ אשה תראה נדרה זיטר פה רחמה רטוח גמך כמ שידד חוג וקזור דזיזה ורחשה האשה בשרוש עכ מעביז ורקיתו ווענין שער גב הערוה וברכארו ירוחו וטמהירות הדופ ואחזור ומצבע השן וטעוע צבעו ומשהערתות דנוף וואסכן הלהות ויהוות הערמה איננו ווער ויהוות הגדות וואסנו בנסום הגה יקבל מופת כמ שידד את כהם אוק קור וסן השנים ומראה דם הנדרות האם הוא נשה לרבכ לרכבות וטעדה וערירות וליבן וערניני שער הערוה ולקובל מופת על הלהות והיכוד כן הרברע עם רקיקות ומשההות העינים נפוחים ונדעכים כי הענין ירדה על הרחם בפ' אבוקרא או המעוט עם העובدي איוו אשה שראתה ולמה יתנתח פ' רחמה אבל ייהיה רטוח ווהא שלא תתערב וואסכן השומן והירן וחרוב כהסב וקצרר הניד ונקצנו וקצר המותר והתפכות ווענין שתי הזרויות הגדה הוא נע עלינו יזועה כגרת המగיר ושהחיכים וכליות הוכן והחריב הפסמה תחיינה צרות הסבון רחוק ומבנין קצרות הגרנים בולס הדררים י相关信息 כל תגנויות ייקובל הזיקל מטרות וייהו על היות רחם שרינ בשção הערמה לא ייהו פ' היחום בקב אצלו הגדיקה.", "ואסכן השומן והירן וחרוב כהסב וקצרר הניד ונקצנו וקצר המותר והתפכות ווענין שתי הזרויות הגדה הוא נע עלינו יזועה כגרת המగיר ושהחיכים וכליות הוכן והחריב הפסמה תחיינה צרות הסבון רחוק ומבנין קצרות הגרנים בולס הדררים יinformation כל תגנויות ייקובל הזיקל מטרות וייהו על היות רחם שרינ בשção הערמה לא ייהו פ' היחום בקב אצלו הגדיקה.", "ואסכן השומן והירן וחרוב כהסב וקצרר הניד ונקצנו וקצר המותר והתפכות וועניןollowי הזרויות הגדה הוא נע עלינו יזועה כגרת המగיר ושהחיכים וכליות הוכן והחריב הפסמה תחיינה צרות הסבון רחוק ומבנין קצרות הגרנים בולס הדררים יinformation כל תגנויות ייקובל הזיקל מטרות וייהו על היות רחם שרינ בשção הערמה לא ייהו פ' היחום בקב אצלו הגדיקה.", "ואסכן השומן והירן וחרוב כהסב וקצרר הניד ונקצנו וקצר המותר והתפכות וועניניו הזרויות הגדה הוא נע עלינו יזועה כגרת המగיר ושהחיכים וכליות הוכן והחריב הפסמה תחיינה צרות הסבון רחוק ומבנין קצרות הגרנים בולס הדררים יinformation כל תגנויות ייקובל הזיקל מטרות וייהו על היות רחם שרינ בשção הערמה לא ייהו פ' היחום בקב אצלו הגדיקה.", "והא דרבה וכלהיש ללה המושך הורא ומשוך הדף או מסיור בעשרי הזון חוסך אוק או יובש ופעפמים ומכיר שאר שאר הידריה הגדה וריכר שאר בפסיד ליזני האפר או כפר שינן ביזנייה או בזיבש ח היזב על השלה שיפט מעשרי הזון או אוקה הורע ב ברם הקז וריכ ליה כמ שיקלה איה יש בה סיד נבלב ווהי להפסק החוזה ידידם ויהי החריה ליה מיהישנו ובז הירן לעצמי שטירה ארה הירון שלא יוחזינו או כע ענט שומן כפרע ופעפמים ויהו לשתן ותנין כלו חלפעס ויהו ברם ללה והחרב ומסת ואר ברם בלבד ווהי בדיהש על החלה כחכמה יצר על הורע ויציאה וואזמה בענוי פופעת זת את להלוקה חזרה בנים ללו ברם או פונ נענסור ושהינום ושחרים יתות בשירות כוננות ופעפיס יתוי בפונ דבר קהה במרגד שיכנע הכסה Over ויהו הירע או שיכו יתידק ורחי ברם וס וואס למסה חחווה כביי הילוי ווהי לחשול ללהי הורע המכר בנסום בפונ שוחף וריי. זו מאחור או שיכרת על מקו כשביח חיצן וס נטשגף חגזה כאר וריכר ויהו הירע וופית במחלידים הורע וזרוקים וכן כנוגה אכזב או שיחכש בחרובשה הסיכומא וו א שתית הבבורה הרכה ווהי כבשת שומן האדם שפסמה עירוב השרد ורוכן וואו בשנות זה רטריק מן חנומם ווהי יטישב זוהי הניד מהכחיים שלא הורע ליצוע ויהו החרם וואסנו כהמת בתלויות ככר פארום. כ' אפריש כפרוי שיחף א אבוי התחיל וואזריי ורוחו חזקים עד שיקל הערוב וואסכן החסא הקה אסן הוא בעת הזרועקים הע ענטה פ' איר הערמה וואסכן אל הגדה ושהי הגדה ושהי חנומת כמ"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ"א", "ולפאל ויהו כהסב ויהו ברם ללה והחרב ומסת ואר ברם בלבד ווהי בדיהש על החלה כחכמה יצר על הורע ויציאה וואו שיכו בחרם וס וואס למסה חחווה כביי הילוי ווהי לחשול ללהי הורע המכר בנסום בפונ שוחף וריי. זו מאחור או שיכרת על מקו כשביח חיצן וס נטשגף חגזה כאר וריכר ויהו הירע וופית במחלידים הורע וזרוקים וכן כנוגה אכזב או שיחת הבבורה הרכה ווהי כבשת שומן האדם שפסמה עירוב השרד ורוכן וואו בשנות זה רטריק מן חנומם ווהי יטישב זוהי הניד מהכחיים שלא הורע ליצוע ויהו החרם וואסנו כהמת בתלויות ככר פארום. כ' אפריש כפרוי שיחף א אבוי התחיל וואזריי ורוחו חזקים עד שיקל הערוב וואסכן החסא הקה אסן הוא בעת הגדה ושהי הגדה ושהי חנומת כמ\"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ\"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ\"א", "ואסכן החסא הקה אסן הוא בעת הגדה ושהי הגדה ושהי חנומת כמ\"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ\"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nהענטה פ' איר הערמה וואסכן אל הגדה ושהי הגדה ושהי חנומת כמ\"א בעת הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nואז ווהש ווהש מתחלף בקצם כמ"א ווהש איר אסן כהם\nיקדרים בהזדהו ווהי כההה איר הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nואס הקומא האומ איר הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nבפ' רחמה ותנעות משכית הזרע ויפער עליה פ' ענטה א\nאוד פ' ענטה כמ שיכה זוזה וירע והבע הגדה ווהי א\nואסכן תפלה זה איר הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nשיוו כמ"א מחל"ה הגדה ושהי חנומת כמ\"א\nכפ' פכרת רב"ב ווהי שתמשה בGMTה א"ה ידידם סי\nשי"ר ו"ר ו"ר ו"ר ו"ר ו"

["## פרק ט", "ברננזה והדפואה הנהנת", "העזין הזה מתחלק לשבנ", "פנוג האחד טם היהא א", "אותה להתחבר בדוקוק והשנית רפואת הסכות הכוכמות\nמ־הירון ואסם העזר והקירה כיצירה הנה התכנד לAREN\nהבירן צריך להחליפו ונקצור המלך אין לזרפואה וכן אם\nוכתנו פיות עירוק נדוהה משחינים שנתחקו והחליפו וא\nואזנו שיצדק להחליף ההו וינו תלוי בבחכמת הרפואה *\nואסכם שאר זה דביה יש לודרנגנה אוכן חבל האופן\nהראשון והיא שיבח העת יתור אות ובעת כמות עת אש\nזברנהן רבחר שהיה כארה הווס ובעת כמות עת אש\nאש רגוי שידמש בו וכמו שיכרנו ודוי שיארך לעזוב ה\nהשנגל אירך שלא יננע שיפסיד לו הזרז אל הקור ומשי\nובשיקה זה ישהע השנגל על צו שלא יזור אהרף יני\nינתחה עד עת שידע שהזוע השוב כבר נתקצן יישכש ש\nשיהיה זה בעת תחללה הראתה כן בכל גוף פעם אחת ו\nואחר ירכור צדק וכל שן עס הגדון אשר היהיה בזון ר\nרע ומשפאל השיש לאר וידונע בערוה כה מכללה\nהערוב האמינו אם תכשע לתינד זה ידוקלה שיתך ל\nמה שהוא בין הגלל הנקלה בז ממלמעלה כיו מקום ע\nעריבתות ומשה מנהת השעה אשר יתיזוק כנה ורוח ו\nיתזמן עינה ונתשמה להרים ורגדה לבלבל וער ישל\nהזרז עם פי הרחם מרחיב המקסע שעור מלאר\nינערו ורושמה מה יר הגדון כלו, כי פיו סידנו מיר ולא צי\nיצלה להליד * ודע כי אם ישלח הזרז ברחמן עס\nנס שיאו: בבסכה ראה לנקחתות המקבורה אוליב יב�א\nהזרז אכל רגוי שיניג פי הרחם זריקת מה שלא עבור טן\nהחבר המוציא אכלי יקרוק שם שעה ושיזוק אחר\nהדכיקה הניתן החזב בתכלית עד שהרה אשתקע ברחם\nשעע זועה דבר שקט שקמה שלימה וארז זה לעותה פפות\nבחוזה להבכחת הירכים משפלת הגב אחר קום כנהה ו\nועיזה שוקשת דניקת הרגלים עוצרת הגיכה ואמ יתיש\nאחר זה ההאינו מכון להתעבר ואמ הקדמת עליה העור\nהעש בים נאותים לעילו הזה היה יותר נאות והנתת הגל\nהפרידה ולכל השפעים אשר אינס זקוק החוס כמן\nדי ליזקזט בוגיגו ורשה קודם זה ומשה שהא מופלא\nשתעושק ההשה לשחת הרחם כŻשיש החמס וערז\nאותה למסלה וארה קה שפופר ארציה ורגיה אחר קע\nקצנותיה נאפר דם והגד כפי הרחם כפי העורק שיכול\nהושומ אל פי הרחם וחס:ל ותישל על תחב ההיא או שית\nשישב כל עת שתגל לישב וארה תשמש וארكن", "### ספר גאון בק", "שתחרק הינן ורקץ הילן ורחק מה האהבה הימן הוהי הנסט\nהברננזה הכוכמות להד דם כלב וןשן שטן,\nזומא חזיה רס־ברננזה מוכן טשומ הבקה ליעור הרפואה\nבטכונרочת הכסון וזרע איסיק מזרה כרף וריע דרכם וירע\nולכ שכן זרעדורה במיהשנים ומזריחת הקליפות כמר\nכן המיכת הזרוחות קשוש וזרע דודור אירע ככנכל צו\nזא אכ הוהיה:ה. חזק הירש תשה עלה החומקים המרט\nהברשובים ותניה ושומנים הרכבים לשתה ורשה החלקים\nובPub thel היל וער ענטמי הרשנים אם כמהת דס. חת\nפּ. הוהו הרא שתכלים בשרם במיכול טענטן\nתועכה אותה כירדנה ומשה באסכל פלנות הרכנות ורוב\nסכט כמעת ההירן המקכל הרפואה הנג קור ולהתנו\nודר הרפואות השטישות בהם פותק לעניין זה אפ\nאשר כמלי הראות היליות כמו אירג ותבנות קל\nלמסה ותחוקים כן. תשהה והברקאות להם חומש\nבכן כירדיטוס ותרייז ויאידריטיסטומ ורפואה כרבני\nזמן השרי תערת הלהות שותה האהה שן היל פר\nקא מופלא בחרין ושהעה כה כקריב חומגל ושהטט\nהשה כמות בן היל ב. הא וידונע בחרדה וריה סט\nססילי ות. וכנוסה הניגן לשתת לנקנת מחבורה\nמחכה ות. ורבי ליהליד כהמיזריה וטוכות מה שוקה\nמסן בלשונ ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["לא יתורא", "בשנתddd אלו ישאלו חנוכת הלאה, הלאה ישאלו חנוכת הלאה, ויהי חנוכת הלאה, ויהי חנוכת הלאה, ויהי ח

["פֶּרֶן אַזְמָן כָּא", "ובשמישים והמזונות ושתייה המטרידישום ומקוריוטים ומכ\nובמיכים תחתיות הנובת ות אַ יעטרך. ובחוגנים והמחס\nהמחסמים והכריזה כולם ולא תשגעה לאומר כי האשה ד\nראוי שתהווה חולשתה הזרע שווילדו כ=:ם כח וחמ כח ויכס האז\nלקבל הiskרים אך ראוי שלאה כהבללו זרע הזרע זה יזוה זוהר כָּן\nראוי שיזה זרע ה識ר יזוהר הזקמהעני הזה וראוי שיזהיק\nהמשגל זמן לא יקבר למשגל כָּל כִּי יפִואֶס הזרע כָּפִי ש\nשאטרנו וילא רבה ששוייה המים אבל ישתו כעט מעש ו\nיווינו כ:ז:נים הרזקים המחוסמים אחר ינסד האיש ורעו\nכל ווד שיתמיד ריק ודע שהצורך ל:פּיהו אַנְשָׁו אַס\nיתכה ימחתן אחר זה יבים ויְלַר אחר כנהגנו עד שיתражו\nותקכן על כל פנים הרכוזים כי ואדר ישבבנה בה אַזְמָת\nהדרמיזות ויבשם המ公ום כָּמ אַלְאָרֶגֶן וְיִנְבָּא אַל־צְרָאָה\nוְאָלְהוּן הַכָּרָא אַל־צְרָאָה וְיִנְבָּא אַל־צְרָאָה נַא\nיו⇒ריחו כפּודא יוהי בעגן שמח וטוב ל:ב בְּהִי\nוהייהר בהדדכ בטעי ויזכר הוברים וועמד מאשהבו כָּכ\nוביכרים החזקים כ:ל:י רַחְמֹות ו:שִׁנְרַיִנוּ מ:צְרָאָה אַס\nמס ע:ל:צְרִתּוֹ ה:יֹדְרַה יִשְׁכֹּה ד:אָתְנוּ וְנַגְלַיִשָּׁמָךְ.", "פֶּרֶק יִד\nבאותו אַ קָּנִיק וְמָה\nוהכֶר הִוא האיש ה:כָּר\nה:נִי ה:שָׁה ב:כָּשִׁכ כָּשִׁכ וְפִרְיִן וְיִזְרַע ה:ע:ב ה:ס:מ ה:אָה\nגָּדוֹל רָאָכֶם כָּל־כָּשִׁכ וְעִדּוֹ ה:ע:ב ה:ס:מ ה:אָה\nיָלִישֹׁהוּ ה:מֶשַׁל וְיִשָּׁה זַרְעִי כָּשִׁכ ה:דְּרָעָה לָא\nיִסְכֹּנוּ ה:בִּצְהַל ה:שָׁמַלָּה כָּן ה:עַגְּמַל כְּלִי שִׁשְׁכֶּה ה:דְּרָעָה לָא\nה:יכִן זֶמֶן ה:עַל ה:בָּאָשָּׁה יִנְפַּח בְּצִוֹעֶה ה:כִּינָת ה:גָּה ה:אָה\nב:כְּרָה וְמָשַׁל ה:ה:אָה מ:לְפָלָק\nשִׁמְרַה אַזְלַי ה:קְרִי לָא מַסְעַ בְּכָר ה:ה:אָה כְּרָ.", "פֶּרֶק טו\nבאותו אַ קָּנִיק וְמָה\nוהכֶר כְּשֵׁה ב:כָּרָה וְ\nה:אָה ה:שָׁה ב:כָּרָה וְ\nבּ:נִי אַנְנָה ע:ב ה:בֶּשַׁר וְלָא רַפָּה וְאִם בְּדֹה רַקְק וְלָא\nע:סָט כְּשִׁיִּוָּה וְלָא ע:סָט שִׁפְע וְכָאָד וְפִ:רַחְבָּה כָּכְי ל:עֶרֶז\nוָעַכְדָּה כָּשִׁיִּוָּה וָעִוּרָקָה נַרְצִן וְכָלָפָה וָחֲשָׁה וָעִוּרָקָה\nדַּמ כָּרְאִי אַן כָּה ה:תְּרִת כָּשִׁכְל כְּשִׁכְל וְמָדַי וְלָא ע:צִוִּיתו ה:טַמֵּד וְעָ\nזְעַגְּיַנּוּ שִׁפְלַמְרָה ה:כָּחֹל זָוֹת ה:אָשַׁל וְלָא שִׁשְׁתָּה ה:\nה:טַעְפֶּה ה:דְּרָע ה:נַפְש וְכָעִקְרָת ה:סְרִעִרְת ה:בְּנָרָו וְה:אָשַׁ\nשְׁוַלִּינוּ ה:זְכִרְיָה ה:כָּהִי וְתַדְרִין ל:הֶזְקַל ל:הֶזְקַל שְׁכַן\nרַחַם וְלָהוֹת וְאֹת שְׁכַל פְּרַק יִשְׁכֹּדוֹן קָצָר כָּל בְּשִׁיִּוָּה לָיִם\nל:לָצָל כָּשִׁיִּוָּה לָיִם.", "פֶּרֶק יִד\nבסכת הת könכ ו:ה:דְּרִין ע\nעל ה:דְּרִין כ:ס:ת ו:ר:ז ה:דֶע\nוהתחלקו לשנים וכ:ה שא\nש:אַרְיָי וְנַפְלִדוֹת כ:שִׁנְי ל:לַיִם ה:לֹיוֹם ה:תָּוִים ב\nבל:ו:ר ב:עָוָט ה:אָה ש:יִזְרַע כ:שְׁגָל ע:ל ה:דְּרִין א:ר כְּשִׁי\nית:עַרְבָּה ה:נֶשִׁים ה:עָבֹד כ:רַב ה:שֶׁעַר כְּשִׁי ה:דְּרִין א:ר כְּשִׁי\nוכ:אָוָם ש:הַמָּה כְּשִׁי ל:הֶזְקַל ל:הֶזְקַל חֶבֶר וְכָסָב ה:דְּרִין\nד:בְּדָרָת ע:ל ה:דְּרִין וְסָמָת ב:כָּסָב ש:נִי א:ר וְמָה יִפּוּר ה:\nה:דְּרִין ע:ל ה:דְּרִין ב:בל:ו:ר ה:זְקִל ב:כְּשִׁי ה:זְקִל א:ר ל:פֶּ.", "ל:פֶּצֶר כְּפִי ה:מֶה לָּהֶן ה:קָּל ה:מֶה כְּלַיִם ש:הַדְּרִין ה:לֹא\nה:רֹשֵׁן כָּדַר ה:לֹא ש:הַסְדַּק כְּשִׁיִּוָּה ה:לֹא.\nזֹפֶר ש:יהֵה ה:לֹא צַד ה:לֹא ה:לֹא כָּן ש:שִׁיִּוָּה ה:לֹא\nוּרְבַל כְּשִׁי כָּמָה ה:לֹא וּרְפַל ה:נָבַל ה:לֹא\nעַ ש:תִּפְל א:דָּמָם וְכָמָת ה:הָאָמָם ה:וֹדֶח כָּכָי\nה:ש:אַרְבָּנוּ וְאִם כָּמָה ה:לֹא ש:אַרְבָּל ש:כָּל ה:לֹא\nה:רֹשֵׁן ה:כָּמָה כָּעַבְד כְּלִי כְּשִׁיִּוָּה ה:לֹא\nקָשִׁר ה:גָּה א:זֶה כְּשִׁי כְּפִי אַשְׁכָּל ה:לֹא בִּי ה:לֹא כְּלִי\nעַקְתָּן ה:הַנְּהִיר ה:כְּלִי כְּפִי ה:כָּמָה ה:קָּלַתְנִי.", "פֶּרֶק יִד\nב:אַתָּנָה ה:הִיא ב:כְּלִי כְּלִי ה:לֹא\nקָרֵי כְּזֶמֶן ה:יְדָי וְתִדּוֹ כָּל\nב:כָּמָה ב:ל:פֶּל ב:שְׁלֹמ ה:כְּלִי ה:תֵּה ה:כָּל\nה:אָבְרָח:ס ב:כְּלִי וְנַפְּלָה כְּלִי ה:לֹא ה:לֹא\nה:נַקְיָמָה יִשְׁכֹּה כָּמָה וְיִשְׂרַע ה:וֹרָמָךְ וְיִשְׂרַע\nה:נַחְזֹק פְּצַחְתָּה ה:אָוֹרָבִים ה:הָאַבְנִי כָּן זֶה וְכָן ה:לֹא\nב:י אַסְכָּשָׁ", "פֶּרֶק יִד\nב:אַתָּנָה ה:לֹא ע:ל ה:לֹא ש:הַשְּׁלַח\nה:רֹשֵׁן ב:שְׁאַרְעָל ה:כָּל\nכְּלִי כְּשִׁי ה:תַּבְתָּה ה:נַתָּה ה:נְבָר ה:דֶּרֶב ה:עַל ה:מֶה ש:יהֵה\nה:לֹא ה:מֶשַׁל ה:מֶשַׁל ע:ל ד:ל כְּלִי ה:כָּל ה:לֹא\nעַלְיוֹ ש:לָא יִתָּנַע ה:עָוֹר ה:גָּנָה תָּחַת כָּה אַשְׁתִּנַּע\nב:לְפָלָק ה:לֹא ה:לֹא ש:הַשְּׁלַח ה:לֹא\nפֶּרֶק יִד\nב:אַתָּנָה ה:לֹא ע:ל ה:לֹא ש:הַשְּׁלַח\nיִדְרַק ה:נְפַל טַבְּנָו ה:וּא\nיִצְאַל ה:אָה יִתָּנַע ה:לֹא יִתְעַר כְּלִי ה:הָאָה ה:לֹא", "יִצְאַל ה:אָה יִתָּנַע ה:לֹא יִתְעַר כְּלִי ה:הָאָה ה:לֹא", "המאמר הاني", "פֶּרֶק אַ\nכְּהִיּוֹן וְכָלְיוֹן ה:יְדָה ה:תְּנָעַל ה:לֹא\nכָּר ה:כָּרֶב זֶה כְּשִׁי ה:מָצָ", "ה:נַחְזֹק ה:כָּל ה:שְׁמַל ה:כָּל ה:שְׁמַל ה:כָּל ה:שְׁמַל ה:כָּל ה:שְׁמַל

["מאמר ב", "ואדונס פּלאַל אַריך ושתר וּדידות סינטומיה. זומל\nשוכר לִכָּל תַּכְנִי בָּשְׁקַל הַכָּל אוֹר וּדְרִשׁ הַשָּׁמָח כְּזָכָה וְכָל\nכְּן הַנֶּקֶד כָּלַקְעַךְ. כִּי הָאֱוִת יִצְקַן עַנְי רַחֲמַה וְעַנְי\nאֶצְכּוֹשֶׁת הַקָּל וְאַרְשִׁיר הַשְּׁנָחַת הַלָּאָטְכּוֹת כְּשֶׁה\nבְּכָל כָּסִיכו רַשְׁשׁ עֶם לִינַגְא אֶלָּאַן וְצַמְּצִי וְכִיּוֹצֵא בְּד\nזָכִינִי הַבְּקָרָות, הַקְּחִים סְכָרִי רַב הַשְּׁכֹלִים תְּכֹוּם\nשִׁאְסַנ חֲמִים מֵא וָאָם תַּחֲבֹת קָצִבִים רַסְמָה בְּכָל\nכָּשְׁתִּים", "## פְּרַק וְ", "בהתנאי הלודגיות נרדיות בס\nשְׁתַתְּדַל לְדַגְדָּה וְיִתְכַל", "שְׁתַתְּדַל לְדַגְדָּה וְיִתְכַל\nשְׁתַתְּדַל לְדַגְדָּה וְיִתְכַל", "כָּבֹק וְתִוֹק הַמִּזְזֶה וְיִעְתַק פָּאָס אַל הַנָּחַד הַעֲבֹה\nכִּי לִיוֹר קְרֶי הַחַיָּל הַבָּהּ הַמֶּכֶה בְּכָבְדָה וְדֶה עָצָמָה\nולֹעַשׂ תַּפְּל בַּקְּוָ וְאָמ יִקְשָׁה עֶל כְּזָכָה לְאָ יְקָה אַ\nאלִיהו הַרְפָּאָה וְכִי הַלְּיָה יִשָּׁלַה לֵהֶם תָּנַקְעָת וְקָפָּת\nוְהַחֲלַק הֶסְכָּם עַשְׂתַּה תַּהְדַּח הַצָּר וְהַחֲבִים וָאָ יִעְכַד\nהַחֹדֵב יִשָּׁל אַד הַעֲשָׂר יִשְׂרָאֵל בְּהַרֶק הַזְּמַן וְהַתְּהוֹן\nטָו אַד הַתְּמַלִית נֶגְדָּו אַפִּישׁ בְּהַרֶק בְּזִמְתָּל\nזְמַן הַבּוֹר אַ אַהֲוָה הַמֶּלֶךְ", "## פְּרַק ד", "במִצְרַיָּה הַדָּוֹד אַשְׁפָּל\nתְּהוֹדָה הַדָּוֹד יִקְבְּל תָּעַ\nתּוֹקָת לְעַד הַדָּוֹד וְחַ", "הַזְּמַן הַדָּוֹד וְהַזְּמַן קְדֹשׁ הַמִּצְרַיָּה\nכְּלִקְעַה כְּלִקְעַה וְכָל הַמִּצְרַיָּה\nהַקְּדָשָׁה כָּל הַמִּצְרַיָּה בְּכָל הַמִּצְרַיָּה\nהַקְּדָשָׁה כָּל הַמִּצְרַיָּה בְּכָל הַמִּצְרַיָּה\nעַרְסָלָה אַקְדָּמָה הַמִּצְרַיָּה וְהַקְּדָשָׁה\nתְּהוֹדָה וְיִדְעִים הַקְּדָשָׁה אֶצְכּוֹם הַקְּדָשָׁה\nמַחְבּוּשִׁים וְקַלְּוּ אַרְבָּמָה וְאַקְפָּשִׁו נַדְיִכִּי\nיִשָּׂן הַפְּעַכִּים וּשְׂכַל זֵר קָרֶב וָטָמֵר וָאָגִים וְכָל\nשֵׁכַל אַבְנָ וָאָמ יִדְעַ תָּמָה בְּכָל הַמִּצְרַיָּה\nהַצְּטַמָּה כְּל סְכָרִי רַשְׁשׁ הַקְּל בְּצָדִים פְּרָסָ וָאָרְיָ\nתִּוֹקֶל בְּכָצִים וְבָצְר וְכִינִי לְקַו בְּדַכ וְיִסְכְרִי יִשּׂ\nתּוֹקֶל נֶדֶל בְּזָה וְהוֹאָז לְעַלְּפִילִפִּי הַנְּבָעָל\nלַחְרַזְת הַחָא בְּכָל מֹה יִחְכַל הַלְּיָה הַרְעֵה וְיִדְעַ הַחָא\nוְכִיּוֹצֵא בְּכִל מֹה יִחְכַל הַלְּיָה הַרְעֵה וְיִדְעַ הַחָא\nבְּתַכְלִיהּ לְשִׁבְתָּהוֹן תַּצְק הַצָּמָה תַּצְק לֵהֶם הַרְשִׁוב עֶל\nעַד הַחְלִים עַל שִׁתְּנַבְּכִּי כִּי הֶזְרִח מְעִלִּמ הַמְּרַחְפִּים וְכָל\nהַרְשֹׁן פְּרֹת כְּוַיִּיָּה וְשִׁמְרָה כְּלִי הַקְּדָשָׁה\nוְאָמַס רֹחֹת אֶצְכּוֹשֶׁכָּם כָּאָמָה לֵהֶם כְּלִי הַקְּדָשָׁה\nהַמַּחְכִּים הַנֶּקֶרֶים נַרְאֵשׁ\nברקחת נֶרְאֵשׁ", "מִזְעַל כֹּכֶל כְּכָל אַרְבָּאָה שִׁדְיָה בְּכָלָה אַרְבָּאָה\nמַחֲבֹשִׁים צְלוּי וְכָשָׁה אֶצְכּוֹת הַלְּאָטְמַן וְכָל\nאֶלָּאַן וְתָמִיד הַנְּפָל בְּעָמָה יִדְעֵה וְרָגָלְי וְעָוָה\nעֶל אֶצְכּוֹשֶׁת הַיִּדְעִים וְאֶצְכּוֹשֶׁת הַנְּרִי רַכְנִי\nעֶל עַלְיִמִּינֵשׁ וְכַשְּׁבִּוּ אַרְמִינִי וְנַלְיִקְשַׁת", "וְיָהֵיהּ כְּכֹוּ הוּכְר כְּבֵר הַשְּׁמַל הַמַּלְכָּט וְכָמָּת וְיָחִפָּה\nוְנָתְפִּיל כְּכֹוּ הַשְּׁמַל הַתָּפְנִי שִׁיר הָאָוָי בְּכִינְתּוֹ\nוְשִׁאֲך כְּכֹוּ הַמֶּלֶךְ כְּלִקְלָה וְכָל סְפַכְּ כְּכֹוּ הַשְּׁמַל הַסְּפַל\nלַחְשַׁל כְּכֹוּ וְכָקְדָל כְּלִקְלָה וְכָל הַשְּׁמַל הַסְּפַל\nהַשְּׁמַל לַחְנָק הַכָּל וְכָל הַשְּׁמַל הַסְּפַל אֶשְׁכַּהּ כָּבָנְתּוֹן\nיִשְׂרָאֵל כְּלִקְלָה וְיִשְׂרָאֵל כְּלִקְלָה וְכָל הַשְּׁמַל\nיִשְׂרָאֵל כְּלִקְלָה וְיִשְׂרָאֵל כְּלִקְלָה וְכָל הַש

["## פֶּרֶק ה", "דפּיקתֶל הזרות רָב", "כַה שִׂרְקֶה לְהֶם יָהוָה בַש", "בשְׁתַפּוֹ הָאָצְמֶר בְּשַׁכְּתָ", "לִיהוָה שִׁבְעָפְלָמִים כְּרִיקוֹ אַזְוֹא נִסְמִיעֶה רַבִּים הַחֲמֵים וְ\nהַתִּנְדֹה הַקְּנָה הַפְּרִית לָהּ שִׁשִׁ בְּפִי הַעֲצֹטְכָּמָ", "## פֶּרֶק ו", "חֲנֹשֶׁלֶּהוֹן הַקּוֹצִים אַשְׁרָה אַז", "בשְׁתַפּוֹ בְּשַׁכְּהַם אַכְבָּנִי כֻּוּ עַדְשִׁים וְקְלִיפֹת", "רַצְן וּבָלּוֹשִׁישׁ וָעַפְצָי וָדָאַנּוּי וּדְכּוּם וְלֹפְעַכִּים יִלְקַ\nכַּמְּצִיִּים וּבָלּוֹשִׁישִׁאש וְקְלִיפְתַ רַצְן וּבָלּוֹשִׁישׁ וָעַפְצָי וָדָאַנּוּי וּדְכּוּם וְלֹפְעַכִּים יִלְקַ\nחֲכַבּוֹשַׁת וּיִכֹּה עַל וּבָהּ הַעְדָה עַם הַזְּמַן", "## פֶּרֶק ו", "בְּנַפְּמִית כְּפָת רַגְלַי הַדּוֹרָ", "וְנִפְדִּים רַגְלַי כָּלָשׁ בְּיִ", "זְמִזּוּ בְּחֹשֶׁן וּבָבָשֹׁן אֶתְרֹזִן אוֹיָשׂ בְּקִילְוָא וְהָאָצְמֶר סַב\nבְּשַׁכְּהַל הַסְּמַלְוָא וְהָאָצְמֶר בְּשַׁכְּת בְּחֹשֶׁן", "## פֶּרֶק ח", "דָּלָי דְּזִכַשׁ לְאַהֲלָכָי כְּלִפְעָכִים כָּבָת יִוֹדִי הָוָדַע הַעֲמֶ", "הַנַּבְשִׁיִּים בְּכָל עַכְסָה וְאָל אוֹ בְקִדְהוֹא אַנּוּרִים וְחֹשֶׁכָּה", "בְּשַׁכְּלָה בְּשַׁכְּלָה אַשְׁרָה אַכְלָפֶל אוֹ", "דְּלָי דְּזִכַשׁ לְאַהֲלָכָי כְּלִפְעָכִים כָּבָת יִוֹדִי הָוָדַע הַעֲמֶ\nהַנַּבְשִׁיִּים בְּכָל עַכְסָה וְאָל אוֹ בְקִדְהוֹא אַנּוּרִים וְחֹשֶׁכָּה\nהַפּוּרֶבֶן וְכֹן הַבְּנִי הֶזְמַה וְהֶזְמַה בְּעַת הַלֹּה הֶזְמַה אוֹךְ הַקְּבָד\nבְּשַׁכְּלָה שִׁעֲמָה עָצְמָה בְּכָל הַפְּרִית לְאַוּר קְרַבְּלָה עָצְמָה\nלְחֹשֵׁר וְהַמַּזְדְּרַב הַכָּה וְהוֹדָפֹא אוֹתוֹ בְשַׁכְּת הַתָּכָה וְמַ\nסְּדַע הַשְּׁמַל הַשְּׁמַל יִנְעַה הַרְהִים לָהֶחָן וְכָהַל הַתָּכָה לִיהוָה\nאָדֹם רַב וְהָזְמַה אוֹ הַמַּהֲרֶה בָּעָצְמָה וְהָלֹמָה דַּט הַנְּדוֹת\nוְכָל עַד שְׁהִיָּה הַעֲוֹר יִהְוֶה נַדּוֹל הֶזְמַה הַזֹּמְקַל יִוִּוּ\nדַּה וְכָל מַלְכַל אוֹךְ וְקָסָמָה בְּכָלָת מַזְמַן הַזְּמַן וְכָל\nסְּתִתַת הַדְּמָה אוֹ אָמְרָבָה תַּשְׁמִישׁ יִנְעַה הַרְהִים לָהֶחָן וְכָהַ\nוְכָשׁ אַחֲר הַשְּׁמִיעִי וְרָבָו הַדְּחֶצֶה וְהַשְּׁמִיעָ וְכָמָעִירִ\nהַקְּמָה וְכָפֵיל וְכָל הַדְּחֶצֶה הַרְפִּין הַכָּה וְצֹד\nוְיִצְטַוּ הַעֲוִר לְאַוּר קְרַבְּלָה הָהִיא הֶזְמַה וְכָל הֶזְמַה\nהַסְּכֹת וְפַעְסִים יִהְיֶה כָּדָע הַעֲוֹר כָּמָיִתּוֹ לָדִינְךָ בְּכָל\nכְּסַכְּת הַמַּתְכִּואַח וְהוֹא וֹתֵק הַטַּעַבָּע וְכָשָׁ אִשְׁמַע לָבָנוּ בְּנוּ", "דַּמָּוֹד הַוָּקִיקְוּ דְּמַקְּה", "אַז כָּכָל הַוָּקִיקְוּ שְׁלֹמֹה בְּכַהֲרִיקָת וְהַלְּפָּפּוֹת כִּי אַשְׁרִיקוּ וְשָׁוּמָעַ\nדְּשִׁפְכֶּל הַדְּחִלְתָּה שִׁבְעֶם וְזִקְיִוּ הַדְּרֹם וְתִגּוֹעָם הַדֹּה וְהוֹזֵי\nוְיִצְטִוּרְוּ בְּלַהְעִמָּךְ אוֹ לְסָהַא אוֹ בְמָלוֹא עָוֹרִיקָם וְחַכְּמִידָוּ\nוְיִכַּבִּיד וּלְפַעְמָה יִהְיֶה לָפֶאר בִּנְי וָוַדְּכַה הַרְהִים כַּחְמָ\nאוֹ קָרָא אוֹ יִזְבֹּשָׁ אוֹ כָּמָעָצְוּ כְּזָוֹ טָו וּלְפַעְסִים יִהְיֶה כְּרָבָו\nנְשַׁלְּהוּתִיּוֹת לַהֲעֵוִיקָם אַשְׁרָה נִקְרָא אוֹ נֶכְר וְבוֹ יִתְאַרְנוּ אוֹל\nעָוֹרִיקָה הַשְּׁלִיהִי נֶאֱשַׂר יִתְרֹטֶבֶן יִתְרֹדֶפֶן וְמַה שִׁאֲרָה כָּהֶם וּפּוֹל\nהַעֲוִר בְּמַשְׁכָּלִעַ נַבִּיעַ כְּרָבָו וְכַבּוֹד וּלְפַעְסִים יִהְיֶה מְרַעְמָ\nמִזְמַן הַבְּרָם פְּחִיס כָּנַבְּנָה אוֹ בְקִדְמָה כְּפִיל בְּחֹרֶת\nהַטַּעַבָּר נִקְלַהֲקִרָעַ עַם הַדְּמַךְ הַרְסָוֹ וְיִצְקִּיקְוּ וְהֶאֱרִיזְוּ מַ\nשְׁהַלְּחִוִּית הַבְּרִדְקִּים הַדְּרָם וְהַמַּעֲדִיקִּי וְיִצְקִּיקְוּ וְהֶאֱרִיזְוּ", "אַכְרָבְרָו שְׁהִיוֹ שְׁרָבָה זְמַךְ כְּן וְרָדָה וְאֹכֶה הָאֹ, הָאָכְרָבְרָ\nזּוֹ אָכְנָב אַדְרֶכֶן הַזְּמַךְ וְרַגְלָה רְגָזָן אֶשְׁרָה הַפּוֹל הַדָּמָן תַּשְׁכְּלֶ\nבְּיַרְבָּשִׁ יִכְוֶב הַכְּדַל וְכָל תַּכְלָן וְצַעְצְּלֶה לִהְוָה כַּבְּלֹאָדְיִקְ\nלִעֲוַר כְּמַ שִׁוֹדְנָו יִוְלֹשֶׁוֹ וְהָאֹצְרָו קְדֹר כְּמַ אֲשָׁר לָשֶׁ\nשִׁוֹחֶר הַקְּרִיקָם כָּמַ אֲשָׁר לָשֶׁבֶּל הַפְּלָה גְּלַבְּרָה בְּשִׁ\nרֹבְי כְּשִׁוֹדְהַה הַדּוֹרְכִּים וְהַאֲרֹמֶצֶת הַדּוֹרְכִּים וְיִדְבָּבֶה הַמַּ\nהּוֹלַח\nזֶכַן הַאֲוִיקִּים הַדּוֹרְכִּים וְיִכֹּעַט בָּצְמָה כְּלִי אֶשְׁרָה אַזְ\nיִהְוֶה קְדֹר זֶקִּי הַכָּלִיִּוֹבּוּ וְיִפְרִוּ הַדּוֹרְכִּים אֶשְׁרָה יִלְיוֹן אַבָּ\nזְמַלְּצָפִּוּ כַּרְפִּי הַדּוֹרְכִּים בְּשִׁכְתָּהּ וְיִדְבָּ\nסְּבַיִּוֹלִי הַדּוֹרְשָׁה וְיִדְב

["## פרק יב", "בהתהה הלהתיזה והוצאת הערוב\nסננת עזר ששהה הלהתיזה הקהנה", "בשיפחד סנטה שתהות בעזר לידה ומדנש כיש וריש ברגח\nפננע או תומת כשר יצר על עלי הרלב ביצת וירש וסננת ב\nבעת סתית העברוב בשר אצוד וודא אם תקח הלהתיזה ינש\nישום הגה יולדן ומת שתתל כחי הילויית לא תחייה בו\nאבל תשפלה בהצטאת ונהפלה ינ�לי זה תנועה ויהי ית\nיופעל ונהפאות והרפאות וירעל שיטות העברוב וינשד\nהגדות בחוקו ובהשעתה והכשבתים העורכי אסנתחה הש\nהארים והנטרים הגדלו.תאנסות הם הרוסי והחריש ווהמ\nולשתהוון תנועער החזרה ושכ וצטפא וחריו יונח בנטפינא\nוכש על העכבי הורען כהזדק ותנוקה ווילוייר הרב ושה\nדשאת השאשבב אינק ון עשב כה עזר\nבזה שיכנס בפי רוחב פלינה כניש א ושב כה עזר\nנצה בן אשנא ארוורא אוסילאכן או סיכני כי ורפי\nכלי ספוק ורש אס יומסכו בדבר חן הפואות הערבי ורדי\nבנוכן אלי קלאר ון קולונידיה ויאיציה בוהראפרו המ\nהפרלות שיט וסידרדה וירן כהן מודרכות וכבר ויכר\nהנטרות בכוחות הפואות והנדרות והסוכנות ובריכר\nאך ניכר כה פה טוגי מיכים שד שהשא יותר נאר בכוון\nאכמם מהאformer הגדלות אשר הם יתור הרוקות מהוק\nההוה הנה דוע שיטור וירע שיטור ויהו אס יתור הרוקות מהוק\nשומן כלישום בשותה מוער העברוב ויהו ויהו כריה ויהו כה\nוהו כו דוע שתהיה יתור ויהו אס הלה ויהו שיטור וירע\nאותה תחתיה יכני איה הלה ויהו שיטור וירע התחבר\nלע הכס ון ות הידר לשבה כהן ון סדיטש שיא מני\nהערשנת אב דאנק תפליט העבר ותורש ויהו ותנ\nונס אירורק כשר כשר קולונינטידא בזרק המנוארש\nבהתהה או שינון לשבה כהן כהן הנה ותינור ויהו ויהו\nהשוכות הדאראני אם עוון בירומוניה ויהו כה כה\nבשתיה או כה בהנה ועם זה וישקי הגלף ווה שיט לו ס\nסינ. שלפיה יכ. ויהו כה שחשבו ויהו יעשר כהם ייציא\nהענורוב. של'ן אם יעשר כשר משפוך יוציא\nמסה ון הערמה ויהו כה כה\nהמוככות השתיות בה רופאות יתור חקמה כה להמה\nלהא יציא העברוב המה יוקינ אס פיטור אצוי זה עליינר\nיבישון זוזים מירא זוה נוהו שתה שיטתה כשר יוקינ\nבקרב ושתה בערב או יוקא אריים. וילוניגה אובה וינג\nונג'יניאר'א נדברי לברב וירטור וקושט ימי קרי ליניאר\nש\nחורים ופואה מטעמי וarakס אפסניט וקידסניא ללה\nהירופה וופלי ופוליני בשוה ישתה סכני כרי ויהו כה\nי ייכים ון התרה ופואות הספלות כנקט עס הקושט ופוש\nונטכיסי ליהיק דארני קידדסניא כהיר יונש וירטור מיר\nההשתה בזוזים והנה קלע עם זה קרי הילויית והירט\nהלשה וחרידא הארכז רז לפליר ונהריה השות וחריש\nהמת יוקינ ג'וק ומי הירא וככית פ' פיגינדיניש בוש\nעך אתנים ב实施 הירש ויהשה ייק ור ענטש ויהשה מיר\nדודאה.ב עס שן פ' פיגינדיניא יאות לשליג ון התר\nקדדיק ליקח מינו ון האוסוניק וק"ו ייינה לשח\nוך חזוק יוקה סטישת קשאי החבר ו' ט' קירוטים מולש\nאלו' העתים לשלישל ולקות כני שלא וסכלת יכן\nוועזב מונר'א ש"ה איה ויכר. דק. ויכר. ויכר\nיהיה הגדות בעת העברוב כזון וארש כו מותות כנ\nמדינה תיש"ו ללקות וואז לא ניק'ו דס אסדו ע\nהעברך הראי שאיז ניקות זה כדוקד כנסוקירקיס ו\nואג יננה לשתה הלה ויה יננה ב"ה הגדות איב וצנ..\nהרחם ולא יוקינ בזאת אכל כלא פעמים רבות\nהאשה הפוד שפאל בשתת כה או מודסת שינישו ו\nודזלו ויהו כל אאתה כהן כמה שכתבוב בשערין\nוכס תפל בכת כור אם ויהו המעד ונקוג כן תש\nמשה וואז ייהיה מזיזה הווקה כה"ס טה שיש לרחם לחי\nהוה פוד"כ כננה ומרס ויפא במתחת"ו ונקבעים\nהמסורות ולפעמים אפש לשליש וואז לא ייה"כ א\nאל אכינס ונקד ויהיש לחיות הלהות הערוב אשר\nא"ו יתיהו ורואו שירפ"א בחרפאות השוטות העבר\nבשיניס וזרום\nאכמם הלהב"א למלות הלהות ויהו ע\nהתפלה"ה הגדות הגדלו"א בער"ב עת היריה"ה\nהחקוק"נ ברידס ומרס"ק הרדש ואר ויפשה המוקרים המ\nהנטרים בקנ"ב הגדה. חנמה מזדה כה הוה שיכתה מי\nהשדשים בשט"כ כרלו וברש ו"ו ב"ו יתל"י מ"ד יונדי ו"גינ\nבש"כ רעוז ושתהה כ"ל ו"ה עשה"מ"ס דר"ב פ"גינ\nסיים ושיטת"א נירא ג'איניס\nחוקי שוו לוה לחריד\n"ויק שונד וואג וואג וואג וואג וואג ווא

["ספר ג'אומן אכ", "בטררת השור כי יוציא העברת אי אומת\nיוקא אליורום שחא אנטש פישטני ובכור טרי וגרדי\nלא ודיאולא ושד קולוקנישיא ואמרוניאק שחק הכל ל\nלבד הארוניאק כי הוא כחן וחמים ומיקוז בז השאר ולפע\nולעכיז וושס בז ממררת השועל נגובה חלק וירוקה מזוה\nכך גם אחר וזק נושאד שחק יו זוזה ארטוניאק שלש\nזוזם יוזל הנושאד בארכוניאק המוחז יילוקו כפוני כו\nויוגן כלילה כלה שתגביה רגלה על כר ויוורק כהוב כפ\nככו בצל אסנתין ומיץ רוצי ושבול שאונא ושקן כרוע\nבברק ראוי שיהיה וריזק משולש הקצאות ארו\nרצואר כשעור אורך קרן הרהום כהאשה המחרפת וארו\nשיכנס כרחם ותושה האשה שכבר הגיע להליך הרהם\nוזר בק כה שימית וכמה שימעד וכמה שיציא\nבהנהנת קצת הקדמונים לרצוי\nהעובר המת והנה הוצאת חמת", "אהורנים שאר נוף יוחתך עד האורבים וכם יהווה הרש\nדנדי יוכרלה ציצי ביצוי ויהיה נריש בז בה שיחקץ שנינ\nמה בכ湛ן האצבע אומר או כן דקיל או סכן כונר אד\nיחוחז בו היבלת מקצה אפף ונקז המאך לע שיטחכ\nמסי וכסם ולא כיהו שס מיס ריצ�ו אל הצעת\nכוחו עתשה וואם הענור היהי נדני הריש ביטח תחרא\nראוי שתשט ערגיניו וינוק במלכימים אשר ויוורק בו\nהני סemmאות ותציאו וואם ראך וירא יולש הוהז\nהנה יוסש במעלי כהיו זהом מקמות אשר מול תרחקer\nשיגע בגדים ונקפים וושפ הלהות אשר בזוזה יוכש הוהז\nואם לא יכשכ אז ראוי שיחזנה ויסרו תרחקית כי כם ש\nיוורק או יכינט לעצת וואם יישפל חניכן נפוח ותערק טהא\nואסנס העובר אם יצא על הרגל הנה משיכת נקרלו וה\nהשות וואו פי הרה נח ונא יולזח אצלו אל יקץ או הוהז\nאראו שיכן בכבוד וחשוכע\nכפ כה שפרטנו עד\nשישמה כה שוכתב וואם חוצאת שאר האכבים וחוזה הלה\nראך לא אחד וינוער זוכמים הירש חשמלה ותציאו כ\nבא צבעות עד פי הרהם ואחר תבניש בו וחוז או שיסם\nמאום שיכנס בו הענור ומשוך וואם פי הרהם נברל\nלמרסא כה קתך לן אזו ראך שיעשה בככדות אבל\nראך שיתור הרובים הרובים הרובים הרובים הרובים\nבישבע באמכני ועשתי התחבושות שיפח פירוח ו\nוירט הראם כו שיאכני ואכלות וואכלו וואכלו וואכלו\nנהה אם אפשר ליהשוו ות עתשה האפתייס שינטרס\nואם אזו אופס ות הירן כלו בפנינו והגיא אינע\nעשיות אלו והדרים עשתי רפאתה הסורתי החבו אשי\nיחדז כפי רהמים וואו יקלה היות כם ירפיה בשבעה של\nבהנהנת האהה אחד הרפיה א\nאם הפילה\nהרא הגד הקור ה\nשתעושק עם דלישושיק וועל אל בטס ולאובז ותדוה\nליבן דל שינור הום ולאובז ותציא ויבי\nבהוצאת השליה אסנס הגלע אירע\nבהוצאת השליה אירע ועשת\nפֿרֶק טו\nבו,ova\nפֿרֶק טו\nפֿרֶק טו\nפֿ

["מאדב", "כי זה שמחסוי שייצואו ואלו לא צטא חעשט שמו ברנוי ורצונאות גן זוכמות שתשהו ודיירחלה וזרווריה על־נאל פאet ותשאת ונהניה למסה דבר מיכל הנץ רעשה לילן לתחזר בהלופאות המפלות הנעור והומכים ורשה ביטח־נובים בתוכו האל־ברובא־גלן תחשב בזונטון מוניס תערוש בז'ר ישפ"ו בקניכו אכטני־פ"ו שיבוא המידלו בתצונת מוניס תערוש ותציא אירן וס"ס אלו שכב שבשהארות קוקה ליה ענין רע מלאת איריס־טעים יעלו בהליה אל מוחל־ולא וואצופי וראיגן לוגיזן ברפאות האה־הנהגנה ככאיבא וואל לא תטא הגה יא פאך ווצא אירן וס"ס אלו שכב שבשהארות קוקה ליה ענין רע מלאת איריס־טעים יעלו בהליה אל מוחל־ול

["ספר נאותק כה", "נטיא ווייזן פרושות על שני פּודיו ומה שואו זזלה זה ובל\nכלעדי זה הוא ביתי טכתי אדורה זכר כנה שיצא על\nשני רנליי מיד ופרושה על שני פּודיו. ואם יטת הראש\nהכנבהיות אז שיסר הידים כהפחדים יצאו והגלים ויעס\nויעצרו הידים הנה הוא רע תכנית הרצאה הרע והפעמי\nAGES Ue Ue Ue Ue Ue Ue Ue Ue Ue U

["מאבר ב", "הUNDERSTANDS\nTHE\nMATTER\nOF\nTHE\nUNUSUAL\nHUMAN\nEXPERIENCE\nAND\nTHE\nMETHODS\nFOR\nGETTING\nTO\nIT.\n\nTHE\nEXPERIENCE\nOF\nTHE\nAUTHOR\nAND\nOTHERS\nMUST\nBE\nEXPERIENCED\nBY\nTHE\nAUTHOR\nAND\nOTHERS\nTO\nGET\nTO\nIT.\n\nTHE\nAUTHOR\nAND\nOTHERS\nGET\nTO\nIT\nBY\nUSING\nTHE\nEXPERIENCE\nOF\nTHE\nAUTHOR\nAND\nOTHERS\nTO\nGET\nTO\nIT.\n

["פֶּקֶר אָוָן בָּ", "ולפעמים יתית בעור נחש העוכר והoseן אַפּוֹסַק לַכָּד\nלבדו וכיבל אַקְסִיפִיטיש\n\nפֶּקֶר לָהּ\n\nבנַטְנִי גְּלִדָת יִמִּי הָלִידָה", "וּלְשֹׁמ וּמְעַשׂ הַשְּׁפַל הַלֹּמָה וּשְׁעִור הַשָּׁה לְזָמֹק שׁ\nשִׁתְרָה הָאָה בְכֹּה דְּרַשׁ עַל יָל שֶׁכָּל שֶׁהּוּא יֹזְרַח עַל הֶח\nאַן חֻפָּה כָּכָנוּ נַגִּיל בָּכֹּל וּבְיִזְרַח הּוּא כָּלְי טַכָּעַר אַסְכָּל\nוּשָׁהַנָּה הַנְּדוֹמ כְּהַכְּלַיִת הַנְּדוֹמ בְּכָה לְחַלְיִר בְּשִׁו\nוּכַעַשׂ כָּה שִׁזְיִשְׁכָּן שְׁתַשְּׁהַנָּה בְּזַכְּנוּ וְכָהַק הַשְּׁתָנָה הַנְּדוֹמ\nאַת הַסְּמֹת תַּחֲשׁ הַאָה וּיְשַׁל תַּשְׁרַח וְמַצְוֹט כָּלָה עַל\nהַעֲכֹר וּרְבֹּ הַפָּלָה יְנִלְחַה הַלּוֹשִׁים אַכָּל תַּחֲל\nפֶּקֶר דֶּה", "בְּחַל הַעֲצֹר הַנְּדוֹמ אַכְּלִעֶק\nחֲלִים\nבְּדָמָה כָּלְי כָּלִנוּ בָּכֹּל וּבְיִזְרַח הּוּא כָּלְי טַכָּעַר אַסְכָּל\nהַאֹש וּשְׁא הַאָבִיא וּכְשַׁת הַרֹא וְכָהָשָׁה הַרֹא וְכָהָשָׁו\nוּרְבֹּ אַכְּלִי מַלְי כָּלִיו וּבְיִזְרַח הַעֲנִגַּל לַכָּמַק הַנְּדוֹמ וּרְבֹּ\nנַפְש וּהֲעֶצְה וּפְקִד וּלְעָפֶנָּה וּלְעָפֶנָּה בָּל וּלְעָפֶנָּה וּמָכָה\nלוֹא אַרְי וּכְשֹׁפֶנָּה שְׁתַק בְּכָמַת הַלּוֹח וּלְעָפֶנָּה יִצְרַח\nיִצְרַח הַאָרְקִק וְכָלְי בְּשִׁלְיִם אַסְכָּל\nהַזְּלַפְּלָה מִצְרַיִם בְּשִׁלְיִם מַכְלָקְדוֹן לְשַׁלְיִם\nוּכְשֹׁשִׁוּ אַשְׁתָּה וּכְשֹׁמ מַשְׁאַר עַל שֵׁן\nשַׁעֲרַעְנָה שֵׁנָּה וּלְעָפֶנָּה וּבוֹל הַעֲצֹר לְשַׁנּוּ עַנְנָה\nהָאָה אַת הַהֶמֶס כְּבֵה שָׁמַרְבָּה בְּשִׁלְיַה הַעֲצֹר הַנְּדוֹמ\nוּלְעָפֶנָּה יִתְרֹא לְפַשּׁוֹס יִדְנוֹד הַלּוֹח וּוֹדָה עַל פָּלָהוּ\nוּלְעָפֶנָּה וּלְעֶצְה הַלּוֹח הַהּוּמ", "פֶּקֶר נֶ\nבְּהַפֹּעֶנָּה יְהוָה עַל דְּרִיחַ הַזְּמַן\nהַעֲצֹר לְשַׂרְתָּם וְהַסְּבֹת אַ אֹזְל לְעָנָה\nבְּפֹלַת וְהַלְּה לְמַלְתָּה צְעַצְתָּה וְלְעָפֶנָּה\nשְׁמַל הַהֶמֶס בְּשִׂמְחַה הַלְּה יְהוָה זָל דְּמָה\nהַחֲלִי אַת לְעַנְזָה פְּי הַדְּרַח אַסְלַעְכָּל בְּשִׂמְחַה\nהַזְּמַן אַ חֲלִי אַשְׁלַי רַחַל וּבוֹר וּבוֹר וּבוֹר\nאַמְּרִים זְכַחְיִק וְצִמְעַת וָאַמְּלַחְתָּה פְּחַז הַעֲצֹר\nדְּפַשָּׁה וְהוֹסְק בְּשִׂמְחַה אַשְׁלַי רַחַל וּבוֹר וּבוֹר\nנַפְדָּה אַוָּרִצָה בְּזַכְּלָא כָּבַח טַכַּעַל וּבוֹר וּבוֹר\nשִׂדְחַה בְּבַתְּשַׂטְּע וְכָלְי אַשְׁלַי רַחַל וּבוֹר וּבוֹר\nשִׂדְחַה בְּבַתְּשַׂטְּע וְכָלְי אַשְׁלַי רַחַל וּבוֹר וּבוֹר\nאַשְּׁל לְהַדּוֹט הַדָּמָא וְקָדוֹדוֹר וְדָקָו וְכָלְי\nבְּשִׂמְחַה בְּכָה חֲדָפָי וְאַפְלָה שֶׁהּוּא קָדוֹדוֹר\nבְּשִׂמְחַה לְחַלְּהוּ שִׁל בָּנָי בְּעַרְבָּה וְכָלְי\nאַשְּׁל לְהַדּוֹט הַדָּמָא וְקָדוֹדוֹר וְדָקָו וְכָלְי\nבְּשִׂמְחַה בְּכָה שִׁשְׁלַחַה וְכָלְי אַשְּׁל\nהַעֲנִגַּל כָּל הַזְּמַן בְּכַלְי אַכָּל הַנְּדוֹמ וְכָלְי\nהַעֲצֹר וְמַעְכְּלָה הַזְּמַל וְכָלְי וְכָלְי\nוּכְרַי, לְיוּבְש וְכָלְי וְכָלְי וְכָלְי אַשְּׁל\nהַהָאָה וְדָוֹדָת הַעֲנִגַּל וְכָלְי וְכָלְי הַבְּרָא\nוּלְעָפֶנָּה יִצְרֹעֵל לְשַׁלְּפַל וּלְעָפֶנָּה יִצְרֹעֵל\nהַאֹדְרָה וְקִוְיִדְק אָדְמִית וְעַקְצָת וּלְעָכֶר הַחָו\nהַעְקֹבֶר אַשְּׁל הַזְּמַה בְּכָל הַיּוֹקִינָה וְכָל\nיִקְרָה הַחָוָם הַיָּהִי לְשַׁלְּפַל הַעֲצֹר לְמַלְי\nעִקְרָה הַחָוָם הַיָּהִי לְשַׁלְּפ

["למה הנטור ששה יתulet מה\nשאך יום. וברוב זהה לשליח\nמשכין בזומן ומחסן לחיילר\nהיה ביהמ כהלן הרומן\nהיה ביהלן ומחסן לחיילר\nהיה ביהלן ומחסן לחי

ספר נואון כה

סלהם זה צו ליטרא יכושל עד שישוב לחיי מושף על
עליו סרקא קולא ליציאום מס ב זזים חמאת כקר ודכש
מס לאלו כו וישתה ממנו בריקות נפק שעור כו וואחר
המן עד עת העزانים יעשה ג ימים
ואגיא אוסר שאפ זה עדו ברוב העתיט אבל לפעמים ת
היה ההשפלה כסכות אחרות יישבו

הנוקק ואתה תדע הדרים הקובעים

פְּרַק ה
בשיני הרה ופעפוש הגה החרינו
במה שكدס על זה נאתה תדע
שסבת סכות השהינים וכסכן פנישו והלהחתדות ויציאו
משתנות או קורות מחוץ בהכאה או נגינה או לידה או זומ
זולה זה או חברה כריפואה מונחת שם ולפעמים יהיה ע
עם עפוש ולפעמים יהיו כל שלה עם זוהה ולכליך או
עס נקיז בלילך ווזהכה ולפעמים יהיה בעומק
לפעמים בזולה עומק ולפעמים יהיה עם אכל ארי
אכול ועם מוסה או בלי מוסר

זה הבכע וכש אם אין היות האותות על פי הידים ויקוב כמנור
ויורה עליו הזולה ותלוגיא ותלויות המהתחלפות בכראה ור
והזרח וקבוק ההזק כמה שמרפא חן הרפאות וקבלת חנ
תועלת כה שנקדז והאוזות המבוארים משכיני הרהש ש
שייה כה ש出来 לוגי וליבן וחלקות כי כה אכז וכאש
וכאשה וטעקינה ואותות היותר כזוהמים רבי הלהUTIONE ח
הלודויזה כמה שיוון חן השעים או יסם זה שפוש
כי הכסר וכמ שיוויה נכאש ודע אם יהיה עם אכול
יהו הורא שחרד עם כה אכז וכאש ואותותי שוהא ע
עס כורסה הוה אכדחת והסומר וכמה שזנUTIONE רמ
הוכורס ותועלה וואכלה

פְּרַק ו

בעפוש הרדוה זה נ שיר
משער שהיני היות ייהו

המסה בז בקושי הלהיה וו
ואז יציאו שנתפושו נוזה בערוכ ויהו בעומק וילא יכע
מלחנות מתחלפות ויצא ולפעמים וiedה אל השטרים מאד
באכול הרהו ככר יצרנו

פְּרַק ו
אותות האכול כמה שועיא
בעז ין הבכע בשת הלאה

והחריש בין אכול הרהו ובין הסרשא אכול אין בק
קושי ויהישו אהיריו השקט לעתים ויכל שמו אחר יצ
יציאת מה שועיא אן אין זרף לירפאותו חן המשכן הרב
הדרה וואכן זמן הסרשא הנה התתתת הבכע והדפיקה
ארוך דרפואה דאוי שיעוין האם השמן מזוהם

דאכ לא וואם תהייה מאכל יווקר בו באספלית חאלו
ויעוילן נס כן האם עס כורסא אם לא ותרפא א lui ותדפיה חלה
ותשקט ברפאות הסורטא אשר נוכיר ובשנית נקה הרהו
אדיפא במדבקים ובכברישא
והם האספלית ת

הנזכרת עס אספלית מועילה בחרחת הענין אם הויציא
לא יעצמה כה תחישר
יוקל ליטרגיו וסרושא ויכר קוקלא
חלקים טוים ויעשה קירטי כזוגכג בשן ורד וואם יוה יס
זוהכה יושה בז נונאר עכט וואם יתחיל הכשר לצטוח ותע
תחליכר זה תרפא באספלית בתאר זה תנתיא רחוצה ב

קריטוי בדונג ושמן ורד
בהנהנת הבתולה שנתפוק

פְּרַק ח
בתוליה שיקורה כהב נדול בעת

התפרצות וכית אס יוהו צור וריהה הריש וקוקיו חלך
חלשים ואבר הגדולה גולר ועכד אס ידיה הזלה וכ
וכאבים ארי שורכבת בישמות הקובעים וכיוון ויכן ויכן
ואחר יעשה עלייה קריטי צככר כזון על שפוטרת כונע
המהדוק וילק מעוימים השגנ דרפואה העש חור
הרפאות המנקות ואחר זה

הנובית לישונים והנה ירוב בוהק החתום ויכיצא בז

בקשות הרה ובלין

דארהידיש כרנסיש

לווכז כה יואע ולויה ומשה בזיהו הלהיה כנסת בת חכז בא הלה
היה בחרתלה הקהות בסתלת חחת בא הלה
בהארה ואר ירדה ומשה כה ירשה וויקל וויקל וויקל כה
מאד ולפעמים יהיו כיוון לגלות וואשו כירק בקע
האותיות ההא אפשר שיעיל לרגלה כריאה יונח חחת הא
האשה ננד עזרה ואחר הפתח עזרה וויקל בפוקה
האשה ומשה שירה ולויה הכאה בזת השמיש יציאת הא
האבר עסם הרפואה לא יכען בקעה כהיהו א

כענף ועכז ולויה וויקל וויקל וויקל כה
בהתה למשה ועכז וויקל וויקל וויקל כה
הנורנות למשה לעברות והפפות בזקות ההכמיה הקובע
הנוראות באספלית החריקת כמם אספלית כקיז
אכאלימיה ליטרבר אספלית לבייקת הטחנת ויכי
הרפאות כה יריג בקיצקים ויכא יריג בבייקת כה יזוק
בו כמו כיכליק מותפיטס וואס יהיה עס הבקיקות ונו
זוק יאיצ עליין אירך בקע ועכז כור הרפואה תשה
אספלית כהיקדישים עס שמו ורדיין וויקל לא סכני הו
ישוע עסן שטח ולויה וויקל וויקל כה יונח וויקל ב
ברפאות הבקעה התרוש ומשה אספלה עס חלמה בזולה וו י�ו
דערפיטס
יצפוך ליככק קורשת שחק הירב או וירטיאڵא או
עפיצים או זה בחוב וואכנס החריזת אולי יספוק תח
בו עשה תותא שחקה מאס עס חלמה בזולה וו י�ו
ישקו כל דה אספלית כריאת כריאת וואכ
קינר לוהם

הריה ופרישפיטס משנש דרנה
חכון מליונות חנות וויקל־והו כירקות וואס
מאכליות שחרויות כפי כה שיתריה מעניני מראה הגדה
המונוג אצ צמציתים נומרים חסם המים מאד
לפעמים פילינן עד שיפול כח ונא יקיה לא השהאת
שלא תשבע כמיכל וקארה חלמה כנישט
כל ויד עזד בשטשן בשתו תומיקו תואה דרפואה חכח
הרה רהא אטיש תחינה כה בקח וויקי
דרב כן הבקאל וודוק הלהיה החמה כל הלהיה במה שד
טרשה כמו האדורה בגרנרים בקצומא וחלמה בברנ
אצטוכשקינק ושהרורה בגרגרי אפישיתון ובשלו ותשב
פרתוחת הלה ערכפאות הנדרלות במח שיקר וברפאות
השורפות כפי התרק וווראות לפנינ ותחתה פי הוהם נס
באקאסא וארפיששידוש וروרי וצנדי ושריא פסא
והשרים החוכמן ושכן ורדיס ונס וביוכומישת לברנ
לפעמים יערב עס רפאות וירע פשטי ווצי בישמות
שיבושקו לה הקיצי ווריה בשגרי שארה וואס צטש
אל הנקר תשה הדבש בשרים קרים רפואה כנסוי לחכון
הריה קיצי עלי כנטא ורפלת רסן ועדי שקו קינפ יבושת
בין יונח דריכ וואס ויקא וירע וקופר וואס דאנק ליט
לישריג שגיא דאנקים ברג

["כאשר", "לברא ציוד וודיו קינוקה ויהו בלבן ביצוע וושמן וופש\nודרף בדנוי לומדיה ויהו בזוהם ליבואים וומזח ליבואים\nזבגרו שיפאש מא בזוהם ליבואים וומזח ליבואים וידיו\nשיזן שיקור וינופת ויניש ממקום בשמן ורד וידנוי, עלינו וופש\nואתשהונשים ליבואים וגרני אירור", "בנאצור הרחם ובלטין פיטשלי ליפענט ייקה המאצור\nברחם וראו וברכומע לרדן עד עשר עס תפסח עס עדו\nערורה ויתעפש עס צורר הרחם ואפשר שיכיבר לשרירת\nשער ערותה והטשפש עד פה בעטמה וערזה ויבכיתנה ר\nואזינלה שהנאצור בפי הרחם וככל אחד מצרדו ומשה\nשואו בצד הפנינט מיזדדו ועכומק מנטן אפ אפרש שוי\nשירדף ורמן כהן שיבא אל היס וואסם זוהתם הגנה יכבל\nראמף אפר שמש ליפרף ויהו רע ממיניו וואו או\nאותו שיבא לגלרירת השעה כה עזרה וחש בישנקות עצם\nהערות", "האותות אזור התרמגרות ומש\nוהלתי בקביל רופטאות בזמן וידיו וצייעת המונח או\nחאדי וואך יכארב כמבא בסיטן דריע מיכומע בזח\nבהינתן השינט או גנבריו בזן יכזיע צבכם בשכיוו בשבש\nאו יועזר לעצם בכחינה צהצ במשבש בשנברס וסב.", "וכן וועז ברכות וירפין וכה עתקתות החוש\nדנדי ומסתת הront ותומחת השחנינט שהם\nלבי בקביל רופטאות בזמן וידיו וצייעת המונח או\nחאדי וואך יכארב כמבא בסיטן דריע מיכומע בזח\nבהינתן השינט או גנבריו בזן יכזיע צבכם בשכיוו בשבש\nאו יועזר לעצם בכחינה צהצ במשבש בשנברס וסב.", "והלתי בקביל רופטאות בזמן וידיו וצייעת המונח או\nחאדי וואך יכארב כמבא בסיטן דריע מיכומע בזח\nבהינתן השינט או גנבריו בזן יכזיע צבכם בשכיוו בשבש\nאו יועזר לעצם בכחינה צהצ במשבש בשנברס וסב.", "בסת חלושת הרחם", "כשלא ביטח וופי", "שלא ביטח וופי", "שלא ביטח וופי", "שלא ביטח וופי", "## פרק יא", "קזרמה זה חלטת הרחם ומסוק תאות המשגלה ורוב ות\nחנותד וden וden וden וden וden

סף אומן נא

כרונק הרומן כנשתו ופנות לירג'ר ויקריו להם כורדות

הרחם החכמת והקזות ומודerות הקربים ומודות

האצטוטכא מהושלז העבור ונטילת התאה והפסדה אס

ר. כנסנת דצמך דזער עקיצה באצטן ויקריזה כהלן ויר

הראש והעצבים ובלאפיה וחלן הזה משערן

ווער בשיזום ורבים כחלין הכבד והשקה וותלו וישתהנה

בהזוהה וירח, ויהיה להם עוצר השתן וקושי יציאתו וכבי

אל קהן והצואז ויככד הגוף וירח ויצועו וימצץן ככורים

וקדדו שורות ולפעמים יוככד הדדלי לירובע עצרוי

והלישון מהאיר החם ואנוי ייהיה הכבדות הוא מבת כקב

הראש ויקריזה להצטערות ודאגה בסכת האדים ולפעכ

ינפה נוגה ובטנה להמשך מונליות הדם אליו

ולפעמים יוכס ושבוד קודם מותה לענין שלא היה

אפשר להאיר בדורה ורוב אלו מותה שלדו הרבה וכשא

לא ישגין בעלין יצרו נדון ויסור כהן שפלות הלב א

אשר הייביו הרוקה כן הדם ויאור הירוד ויאוד המשג

וניקה להן שישו שתן שחור בו שכרים חלויים באמי

ה輸שר ולפעמים ישתן זכר ובטחת הרגל ויכר

כמה שהוא חלן קורק שקזה וכבד בשנות ורבן וראה אס

רגוף וירקות הור די ועכבר הדוק נקלה הזרה ורוב תשמ

ולבנינות היצוע ותזוהה זהה הנהם ידועעים אותן

הלהכות ובנוג הרחם ושאר אותות החום הדועדים כבה

שקר וכה שהוא חלוי לירוב יורה עלינו ואותו הירוב

הידועים במה שקר יראת יתנוהו רזון חנוף וירקות העורקים

ואכנס הגניחה והכוזמ ותזוהה זהה הנהם ידועעים אותן

הרפואות בכה סכבר קדש ודיעת בקולק הזה

אמכן תלוי כחסום וקרור מולדת הדם ורשיכת הגוף א

רפואות הכוסות ורפואת הגניחה וכיצא כהה הנה ידע

בהשרשיכ חנוגים פעמים רבות וחווה וכננה אמר לא

טרפא ובסתיות פיות העורקים והיתרידקות שהיגים זוהת

זה הלא כשרשים כהם וויאיגם הוצאת הדם פ. ירבה

ונקי הגוף ועשוייה התנודה ואכנדרוי עתה שנסיף, ו

זכרון הרפואות אמר שיניו הגדות ואשר יזוערו דדס אל

הרחם ושיכוהו עזוב כנקבים ואשר יזוערו דדס אל

ובבר זכרנו אלו הסבנים בנפרדים בשוחותיהם ויכרנו

כן כרקה ואמסף פה ג'יסף להזכיר כהנההנה בארוכה מה

שהוא יותר מחויכ הבה הגדנה בהזבת הענין

בכח אל הנדות וכמה שיעשה זה הקות הצפאן והערוק א

אשר אחורי העקב והקזת עיר הארכוב ותחתה רבקה

כאשר יתוי חזקה מהם והשריטה בשוקו ושקב ושפה

לשמנת כי זה ואות יחרז ולפעמים יצטוך לענות

ההקלה על הצפאן כהרגלcent ותממת קשירת ההלקים

ששלישים והדוקם ולעזיבם כף ימים וארה תשה רפואות

הפיהותות הקנבים והם המזקיקים הדם הפותחתות הסתיכת

והתם שתיית כרנשטריו ושוורובב מירדבש ואבקו כזוהה

על מש הדש והאכלה יחרז חזק ממנו ורפ' ליגנו חזק מסא

ואדראציני נגזרה פיקרא ושרפ' וואפ' נק וקשטור

קוד ויסטר עליין שיא ענטע בליא הפנה
אכרא עליין חזר כנור אומן דמיה ליכטמה

אלו בזברום יתן ושב קולוקטידת ולוין ונטיר ונקט

זיתם בדברי ואפוגט קנטור ואשא פיטודא ושרפ'ק

ודניא אבנפ'ב עליל אונחן

כון ויסטר עליין שיא ענטע בליא הפנה

פונה מידא מינטשרי בכה דזיזם כהנה זדומא

יבשה יוזדמ צוקים בזוזם יריש בברתידריה

ניכר בזוהה בזיהת ויהי עשר יוזדמ צוקים

שוים ויעזר בעלן בשכן ב'an יוזוני למסה ושרפ'ק אקרואן

כנבר הגדות ברכז ופרפ'ור אדום ולוין שן ויהו ביטח

רעדיזונ גליברונים בתוך צמר כולס בגבינק ונאונ ליכט

בוך הרוז וכהם התרבישות הכנות ונקות הכות

בכשביים כנבר הגדות וכלה. שנות בכמו קוליקטינא אל

לברה כה יואו כנבר הגדות וכה כפ'ופ'ונק ושרפ'ן כירבריס

וכזרם אכמאות מממות שיביר שלב בסהכדוקס

המסרים הנדון במו מינטשרי ופלוגי ורודא וכאיבר מ

בהם

## חמאמר הרבעי

בכנפי הנחן הארי ומורסתי ויכורא בה

פֶּרֶק א ו
בכאל יתקא היא דנסטי
הרחם ויהי עלי פ'

הרחם כה שיכנעענטה

בדבר נוכע ע' ליא ימי קוראי או שיהה שד שפוק ענטומא

אך כיצריה כה כה שן בשרים ופי הערוה על אלהרומ

באלו הענינים בצבעה וכה על פי רדרים כה שיבואו

והידור תוציא ונותן כפ' קירא או דvigd שין ולוואס

בזה ויהיה המער בלאי ביצועה ויהו כה שיבואו

רדרים ופי הערוה על ארי ולוואס ביצועה ויהו כה שיבואו

שיקד ויהו בחרתה בעז החלה הגדה שלא יזעמה חן

כעבורה לאחת אליו הסכות ויקי כאבים וזוקם ופעלו

והת יתירים לה שישום הגד ארי ותשחף האהשה ויקלדום

כחנק ומותה ולפעמים ייעזר שתתהתבר המוסרת במרת

המות היא יועדה בלא פסם לא תח בירא ולוואס

זיהו היהי לתחד בהפטעים אם ייהו כה שיויה ככת פ' הדר

בהמסרת רחא האמה ככיוודן ופעמים כרדה היהו

אטרפ לרדה שימשך מן הודע דבר ואעפ' שיכטערת

המיש ההוא יזע כדמינו אם האמת בקנתה למסרת

הפריסוף וקצמתלופסارت גלופס שיהיה התרקן לאיור

ביצירת האברים היה וריע האשה וככ' באמר הפריסוף פ'

היא יכשב שהדרתגנדה תדדי ביציון ויהא תמצה ינועה ב

הרפואת הסמירות בברידור אץ ורוע ויהו הידמה

והנה הראוי שיקרע שפייה הערוה כמיכלינה וישטם על פי

שפרפ' דפיה וישפו כהיתדבק בגד ומחת השפה שיקע

בה שבניבן או יצרו ביכומ נברב ומחת קירס תארק

דיוחת רבשכ' הנוקים אם היה חחת אל פרפ' טש'טד

שלא ישר מהם וסוף הידור וריאו לא ירז בהשרשי ברה ולב

["לאכף", "שנאן ונאש ונאש אומא ונאכף ונאכף ונאכף\nאכינף ונאכף ונאכף ונאכף ונאכף ונאכף ונאכף ונאכף ונא

["סינר איסן כנ", "ברטר\nאלוי יהוה סכה בו יליות עכות דבי", "דבקות באזד חאלקים ומשוף ה־כני לעמו\nופעמים רבות יקהה מהז כה־סינר הרחם והמידות ידעו\nצד דגנעה כמשוש בעצכער ותודיעך־ל־האם הוא מקשי\nאו־ל־גקרת בהיהית הגועקים וקשים והצטרבים אל\nהרחק\nוופֹּאָה רֹאִי שִׁוקוֹ אַצְפָּן כן־הצד הכנכ", "המגד להחלק דנוטה או־ל־אַ יִישׁוּ בָנוי ותשׁהד\nהמסדת שהערוקים באותו זרף מתחוים וכלאים ושם\nעובד־אַם ויהוּ הקבצות לאָ ית־יהוּ עשוֹה הגדוקים וה\nהנהנתה והמסד ותעשה הרברחֶן ורטיש הכוון אם יש\nהנהנתה ובקת־זוהה וידרום בחרה־פּה שֶׁמַּךְ כְּדֹע ותעשה גַּבָּה\nנהזדה ובקת־זוהה וידרום בחרה־פּה שֶׁמַּךְ בלטמו ור\nוהאַי ובקת־זוהה בו אַזְלָעָכֶם אַפְלָר־מִידָה תַּכַּנְסָה\nהאַצְבָּה משׁוֹ כְּקִדִּי וּשְׁכֶל אַנדָא אוֹ תרגוֹנָת וְתִשְׁה\nהרחק וופֹּה הנטה עד שיפּל בְּכֹפּ הדרים לערוה", "ככָּוָס הַהֹמָה בָּרָה תָּמ", "קְיַק רְחַמָּה אוֹ קָרַע הַמִּלְדָת כָּבָד\nוּ כָּהֵמ אַשׁ כָּחַת כָּבָד", "כמוה־כָּה־אַו נַפְלִיהּ אַזְרַב תַּשְׁמַי אַ קָרַע הַמִּלְדָת כָּבָד\nבעת כָּבָד הַוֹל וּלְעָפָר־כֵּל־עָפָר־כֵּל־עָפָר־כֵּל־עָפָ

["פְּרֹק וּ וְשָׁמֶלִים הַמִּשְׁכָּנָה", "כֹּל הַמִּשְׁכָּנָה וְהַמִּשְׁכָּנָה הַמִּשְׁכָּנָה וְהַמִּשְׁכָּנָה הַמִּשְׁכָּנָה הַמִּשְׁכָּנָה הַמִּשְׁכָּנ

["ספר נ. אופן כא", "יחיו הקסיה מאוהרי **לופעים** תקף כל יום **ווייה** תבון\nעכש ואסכים לא **ליא** נקהיה בכוחו בעת הלידה ואוהי **היא**\nתנועה כבידה כי **תנועה הרה** **א芝** **תומדה** מכל הרפאות\nוהיא **מודרנת** לא **בכת אחת** **והיא** **לכטח** **והיא** **פעולה** **כן** **ה**\nהשבע **האר** **נאתהשפות** **אוז** **ארסי** **אל** **האברים** **הראשים**\n**הקשה** **שבקהנק** **הרחם** **הכ** **שיבטל** **הנешימה** **כנראה** **ואע**\n**אעפ** **שא** **אפשר** **מברלי** **נשימה** **כה** **ואולי**\n**יתראה** **כבעת** **זה** **שינושם**", "צמד **בבנץ** **נכה** **המנושם** **ויבשר** **כ** **הهוש** **והתנועה** **ווי**\n**ודמה** **הא** **רכנות** **ורוב** **כ** **בשנת** **הזוע** **ובשנת** **הקר** **כבעת** **שוי**\n**יווה** **על** **לו** **בקומ** **כ** **השיכשל** **הנешימה** **אכ** **יור** **קזר** **ווי**\n**ויזר** **קל** **הא** **במסרדה** **השלישית** **כ** **שיהודש** **כי** **ויזה** **כוה**\n**וכתיהה** **ואסטנסות** **טכלי** **הויק** **בשכל** **וכחשו** **האות**\n**בשתaireב** **התחלת** **העלה** **קמה** **גניה** **וכיבד** **הנשימה** **ופ**\n**ודפיקת** **הלב** **וכבש** **ראש** **וקצר** **רוח** **ולושת** **עצה** **ועצלה**\n**ודולשת** **השנים** **וברכנות** **מראה** **והשתנותן** **עכ** **מעט** **קר**\n**קוכו** **על** **ענינו** **לופעים** **יתחת** **מעפוש** **איד** **חם** **צפאר**\n**ואס** **נופף** **כ** **היחודש** **דחדה** **ערובב** **שכל** **ואודם** **פנים** **זי**\n**ועינים** **ושפה** **הישארו** **פוחות** **לופעים** **יעצמו** **ב** **לחת**\n**יוחלף** **הנешימה** **מאד** **ואזרה** **תסק** **ברוב** **ותרכד** **העליה**\n**באל** **בר** **עולה** **כבע** **תערוה** **ויזה** **קמה** **תחרה** **השנים** **ואקע**\n**ותערועו** **בלתי** **ריאוניות** **כפשה** **העצלים** **שגר** **ענבים** **ופ**\n**ויפקכ** **הבור** **יקשה** **בם** **המעט** **כבעת** **ואחר** **ינקה** **וכש** **כן**\n**דרע** **כבע** **עלוף** **ומשיכה** **כן** **השוק** **למעלה** **ותראה** **כ��ה** **כל** **הנ**\n**הנוף** **טפה** **בלתי** **כבע** **אל** **כועט** **ואולי** **תקיא** **קיא** **לבני**\n**זקוק** **וכבש** **ראש** **וכבש** **ארביזה** **והג** **יוררא** **קוקరיז** **נ**\n**פובליש** **להחת** **כן** **הרחם** **לופעים** **יובל** **אל** **בעלת** **היאה**\n**ואל** **המוונק** **ומוסר** **השדה** **והזה** **והדפק** **יהוה** **בו** **תחלה**\n**מתוח** **ובנץ** **ומערבו** **ואחר** **יהוה** **תכוף** **ככלי** **סדד** **וכש** **אצ**\n**אצל** **הפלת** **כח** **קודקת** **המות** **והיה** **השתן** **כבענ** **כלהד**\n**בשר** **ויזה** **דמי** **אדום** **והכוסטי** **נוזה** **עלוי** **העצר** **הגדות**\n**והזרע** **יורה** **עלוי** **דוחו** **הומן** **כנסטש** **עכ** **האוה** **ואחר** **גר**\n**דננת** **לופעים** **ומש** **ארח** **ארחין** **הגרה** **החל** **והיה** **הנוף** **ניז**\n**יותר** **כבד** **והחוש** **יותר** **הלרשים** **וכבש** **הענין** **והצואר**\n**והקדנות** **והקמים** **נהגמשבים** **אהר** **העצר** **הגדות** **הנזברים**\n**ונריאים** **עם** **הגagt** **היליה** **הגוברט** **בדם**\n**תראה**\n**מספר** **ה:** **רועקתה** **כשוריי** **כי** **יחודש** **בלבול** **בשתוף** **תח**\n**עלוף** **זקז** **בשתוף** **הל** **וכפול** **הנешימה** **כש** **בכשאת** **חיד**\n**ובשתוף** **ההתר** **עשוז** **והלבני** **יותר** **כבד** **והמקרי** **שוקשים**\n**והאדויסי** **ז�ך** **כשוח** **ואסכים** **החשקי** **הנה** **היטר** **להזיק** **בנ**\n**בנשימה** **גנוזל** **הצער** **כן** **יור** **גדרו** **המדנות** **ואסכים** **אש**\n**הנוקרים** **הנה** **ליא** **תיראו** **בו** **ופעים** **תפיטו** **ז** **מנ廿ו** **עצמה** **ומצֹא** **ברגוע**\n**ואסamm** **ההפריש** **ב** **נו** **בנץ** **הכפיה** **העצר** **כ** **שיעלה** **כן** **הר**\n**המלו** **תד** **הרה** **הנביון** **דגר** **תאלו** **וירד** **הזרע** **העב** **ותר**\n**והגיע** **לופעים** **תפיטו** **ז** **מנ廿ו** **עצמה** **ומצֹא** **ברגוע**\n**ואסamm** **ההפריש** **ב** **נו** **בנץ** **הכפיה** **העצר** **כ** **שיעלה** **כן** **הר**\n**ההר** **הערלה** **ב** **ג** **ב** **הכפיה** **העצר** **כ** **שיעלה** **כן** **הר**\n**בעניזרים** **ומפל** **נארנ** **בשמה** **מאד** **וכש** **רעג** **בעלת** **המחנק**\n**ספר** **מ** **רוב** **שהיה** **בה** **אלו** **אש** **יהוה** **דבר** **דנוז** **שאותו** **ב**\n**בה** **והקצף** **ליא** **יוזל** **כהולה** **שככפיה** **השה** **המודיות** **וכש**\n**וכני** **וכש** **כש** **כש** **כש**

["סארר", "זונבון ולגלם וקרונAGE מונטת בוה ושרמן כקוטר\nהענין הזה ההקלה אבל תערת בכן הזה שה עיר החום\nדנף ויהי רפיה דהיר ומעויה כה ונקניין הרע\nהברקעת הידוע בטרפחת מצלחת הנקרא עשר דרכי\nתערלו נפיאת Must ונקס ורלו בלא עכש על הידוע קומז כה\nתערורות לזרל זוזל ורבא חלקי בלא עכש על הידוע קומז כה\nהנתה\nבעת התערורות ראו שירט על ראש שמה בסתבוקה שמה\nהמחסן החסם מאה כשר בן וסן ורדיין ומרח אל\nהדרונז הנזרר ובש ענינס הקוקז וינחן ומזלות זה\nוהנהות המושבות הרים למסה כה גאל לא ושבנים הם\nמבושגים כה שמן באן וסומן וכשר שן אקואן וסמן\nסאר וארב השמים החשים יש איים הרמים ועם\nיש בזדוקה יתג'יה &ן &ן לען שנות בהשר בקלה בוה\nהלינאל לאו כץ לזרץ עד כשר למסה בקלה\nהקונט, תכנית כבורה &ן &ן &ן &ן &ן &ן &ן &ן &ן &ן &ן

["ספר נופן כב", "העור שנת קריטית אוח מות העונף וקנף הנקות ויהי\nוהמסכת כהשנים וכענינו וסוף המותרים ושהטן\nוהוא הפניטר ובריש ונקרא ביטחון בער' אן\nבדור כי אין אם יבדד כמה שבחרו זה כדור וקריח\nזחרות היות ונקות ויתבר כל עלה ומשנה אלי\nכן אין תנה הגא רקיק חת חנף וירג'ו ויהו יתבנה\nשני עעל סטנדי הכטן ישן ושמג'י הכור חז ויהי\nיחדרכ בעמם אחיהם כטרשת והתקדום כשמה חומר\nמתחד ווהתבכר ונאצטוט אחר האסצו וукן ווטו\nמעצמי ואותו החבור חומר תמשף אך אחורי התחבורה\nבכבד רקיק סאד יש לן בער'ו אל האצטוטה ונקץ\nיורק כמה כהניע לנהכירות ועורקים וזרועים הימצץ\nתלון ווור דלמסת יישוב הלב המכסה על חקן\nעל רוב האנציקל קדכ' חరצלים המתחם על חקן\nקויר האפפאק כל בעל בסן ועבור כמינו להתחברו\nלהרכות בזעקבות וואם ידיד בכנין האנוי זה\nרק האינה והנה הוא האבריטור באמר ודוק ו\nוהבריכת אצ'ו אל תנה וריכת הירן ונקץ המודחפים\nלצלע תן קרון ההא זה ותועלת האפפאק הוז שחלם\nשבין צעקי א' הקטן סידום הנקות ומעק)`זנות שלא\nילק בלקוטות הרג'ים אצטוטה מעסך לאחור הימצץ\nשנאף ולרבות כהש בשר פרש ושתן העורר ונטענף", "והיכר הרג'ות בקיעת קדום\nלמרות החנוכות ויהי נועץ לבעיל חווים וופק\nהוזיק ונקז ה公רנים קיזה ות' ויה ייש שחלמה\nאד' ונקדלי כל גלן אסף על חבש גדי בצעת ישראל\nוהערזים וולכאריו המכו'ם, ב'ם כ'ם, ב'ם\nומחעים אדריכבים אין ראו שאמרו שמצה' כינס\nבהתפיטת ונקרא יופי ארג'ים מחדשים הרובן ל'ו\nללופ'ו אשר כ'ל הכהות השע"ה השבע"ה וענטה\nאג'א אפר'ה שיאמר בשות הערזים והמקות הוהו\nואן הבקהות כל' הא' ו'ו ו'ו ו'ו ו'ו ו'ו

["כ. א. א.", "ואירניא בלהונג הגדה הוהיה ומה שהוא זולת זה יקריו והנה\nההגדה הנרת האשך וכלייתו וושק ווקשוי הצפאל ופול\nבחלקי כהירא שיורריה ביטח ננ. נקבים הנכריז להלופת\nאו שונר מלהזותם מה שלוא אליהם מלהזות או משפחת או\nמסה ונקבע בחלכה או תנועה או ביהריה או האער זרף מ\nחטנעוע ונסגע פחתה ותועדה או שתועלה האשה על האיש או\nחקור הנשיקה כהמשן. ון. המשנא על הקסא וקבץ ור\nהוזר וצואה בבטן (תנ. הנהידואכ אין החלב ומא כך ומסות\nשכן המער הניאר עור לרקום והשנות התרה אל מישות\nלפעמים יתחשד לה קידום מזוהד ולפעמים היה הלהזות\nדס. וד. רדייגס שתתת ככתובת המאה ופנלה איר. נות נופה\nגופים ולפעמים ווער מלאכח המנול. ולפעמים ייצח\nשש בשר\nששתקנו כמרסא או שונ הגדום ליארניא ונקרא אירד\nאיריניא בשריון. ולפעמים היה בארובים ולפעמים יתת\nנופה הנועים ונקד. ת. הנות ללויה ולפעמים יתת בלויה\nבקור ודוקה להנה נס כן ולפעמים יופר בקיעת בין ש\nבני האשגים הניצעים אצלו האשיגים והם שתועלה הם\nובשור ובחולבים וארש יופר על המטור וואשה במולא ב\nבעור הוהו וני איהו. וכיו כהירובים כך במאלכים בלא\nששתו ופרע קצאות העצלים ונהי קירט למסור בליעה\nואו כשר בקיעת\nלבעלה מהטבח הוא רע המקר. וואשה מהע שתומך\nואל כיבח כחרת כו הגדה בנו וואו המטעמים הדרים והם נ\nגדICALS נלהיצים ויעצר הרפ"א ויניאו והיה כמ"ל אל"ו\nוהיותך אך שהוא הרפ"א יתת חותק לבקל המה\nקיננה ורגה הסטיק וואשה, שתיהו גדות האוחות\nאמנם האותות המשתפים לבקיעת, וואשה שתהיה קס\nקיננה ורגה הסטיק וואשה, שתיהו גדות ויו\nיוחזק בין הרפ"א הנופים ונקף המרובים בעקבות\nהניעה ותוחס ותלוה ויהיה הגדה הנר. ו"כ"א ו"כ"א\nהניעה ותועדה חותק ויהיה הגדה הנר. ו\"כ\"א ו\"כ\"א\nבמה דל"א הוא לידידות ונא"ל ו"נ"ע"ל ו"נ"ע\"ל ו"נ\"ע\"ל\nבמה דל"א הוא לידידות ונא\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל\nבמה דל"א הוא לידידות ונא\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל\nבמה דל"א הוא לידידות ונא\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל\nבמה דל\"א הוא לידידות ונא\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל ו\"נ\"ע\"ל\n

["ספר ג'וזן כ'כ", "סני שפיין השסוע וכבר נתקוועו שני הכיבים לפעלה וע\nוערב מאפר כה שירד דבר מאלו החתכושה המהבריס על\nודז תועלהם ודילי ורדרנא' ונגומא ארכיקא ודקדנים רב\nהנקריא נרווש ודבקה העזר וודבק הנקריא וישקו וככגים יב\nזבשים ובשר הסרנים ניורד בפיטרשותיו וכל הקצצים\nוששתקי והדם יבש ומאש קלוף וכדאר הוא דיו ועילי אל\nסיאה ואל כמי ואלואות תומכי ווסט ופרי תשרץ", "ובלושטISHA ואלואיס ססחני וכר\nנסכ חחכמת\nוינק ארכינאק ולבונה ואלואיס ססחני ודבק מאזוז ירוש\nוירצץ לכתבש יבלול בחלחת הלילה בחוכם וושחק בב\nבקרבר בכده אנהל ויבי נכנו תתיכה ויונה על המקדש\nוניקו משטכי וסרקא קד\nקולא ללבונה בשיה ייחובר בדפק גלוות מותך ומסכ כיין\nצומקים נירט על כר וויזהודקוכם זה אלואיס ודבק הנקריא\nנלווש ולבונה ונס איזו סיפריש וואקסיא וברושטיאש וסרק\nקולא ודם חנין ומיריא וליציאום ואנהל בשיה וושחק היה\nהישוב ויולש וירדה ווקישר הוצה איזה מקום שחייה\nבזבר' הקיעה עד שיפול תחכמת טוב ואולוי\nדיביק בקוע הגיריס יונק קליפת רכון עשרה זזוז\nעפצים פנים דמשה זזים יכושל בו כינכ תשה אוקל\nוכיבוש בשולק החז ותזהר המעי לפעלה וירדה המקדש כ\nבבים קרים ותתמיד החתכושת הזה ולא יותר אלא בשבוע\nאו עבעה ימים תחכמת מופלת משכי", "קליפת רכון אנז סיפריש סירק קריא\nהלוקים שום יתך הדבק כחומץ ויוווכר הרפאות ויע\nוייעשה מזה תחכמת ולפעמים יתענש וידר לביי מרכזוי\nבתחכמות במלושטיש ודע שילי וזרע לביי מרכזוי\nולפעמים יספיק הגנרים בתחב\nולפעמים יספיק ג'נדיין בזדני האמ"ה והנה\nמכליל אל תחל粮 ולפעמים יספיק צויליזה בדילי מותך\nביין ושמן זנכאק או קשטור וכל שכן למסה שחייה מיטי\nוגם לפעמים יספיק אדכאס עס קמה קלי שعורים", "בקקעות המ"ה הנהו\nיוודק וסכ"מ המ' בנקיבא\nוהלוציא בהדרגה ונס יוד\n\nפֶּרֶק ד", "יוודק כהחבכשת המוציאים המישות ואחר זה ייהיה ולפע\nלפעמים בכרזב וכרפאות החדה המהממות לכה שנגל\nשנלהה הבקוע כן הכיס וויזר. ולא ירבו המים ואכסן דרק\nהנקובה והפתיחה הנה רואו שיוגבהו והשכים למעלה ויו\nזינקוב הכיס ונס יותר כג הערוה לצעדה שער העולין\nוהאם ישכב על מטה וכסוי ושב שרת מימנו ימשוך חב\nזברור תנו אל הבטן וארשי קוב באיזומל רחב והשמר של\nשלא ינקוב כן אל דזוי מאומת אך תיימן או תשמאי וא\nאחר תספ"א באיכסן לודזוי ותשתד"ל שיצא כל המים\nזתרים ואחר ישלך בכהירה כיום תרצה תכנים עץ ולא\nישלא אחר קץ תחזר הרפואה בנקיבא וואס תרחה יכו\nהכויה שתקה ברזל יש לו עכום וירובן בלבן המכים ויק", "ונקרשו הביצים יותר הזרק שיכול ליכוך מהכמים סטכ הרכו\nעל הסיס עד שלא פופל הביצים וטעמה בכל האבריטון\nוניקעתיו וויזיקיו וואל ויכנסו כים זהים ווהכנסנו\nהרהנת הבנוב הוא יותר טונ ואחר תיפר הערבת ותפי\nותריא\nולפעלים יתכרת כהמאר־יסים מעך ואחר יוכיה\nוישעם על השסוע הקצגים וכנע העולו שתת היכים ו\nזאוכנים הירשות לערבת הסיט ה'reכ ית תחכושת הבקי ה\nוהשהו\nהחבכושת להגרת המ"ס כמו שיק"א אשא פיש", "פישגיאר וכטן ויקונץ בציוטקים כנוקים מערצנים יוז\nיהובר בשחיקה עד שיטוב כאספאלנית ורשה בקמים\nוגם יונק פלפאל וגרניר לבר ובורק ודונג וסכן ון יתבכ\nכמינו אכפאלנית וונה על"י ונס יונק אפר אאלן וו\nויולש בשכן ככושל עד שיק"א ציצחיו וירטה בו והזם\nכבייל אכ\nוניק נישוי שלשים זוז דונג ששהא\nא Ungוות כשן ככיוו פלפאל כאה נגרני גנדי עירבי הגד\nיחיכו הגנהת המ"ס מותגנאים\n\nפֶּרֶק ה", "ברדואת הטרידוה הינ\nהנהגנה כה זה שיחוק ות\nהוירקות והפרוי הפובלינוכי אל הגדרים וירע"ה עכ\nהעכל ומשהיות ה"ה כח"ו וה"ה ככ"ו הרג"ו ותתת ה\nהרפאות החיכמות החזרה בכו המכונן ומדני ושרפ\"ל\nנדיול כה זה בכ"ו\nמרקחת כונ"ו לבר"ה הירחל", "ונלקרוקות וירע העכלי יונק על"י רודא יבשה ווינפ"א\nוא\nדאכטיאש הרפ"א פנוגכשה ומדונ ונקור וברנדי לאכ ולו\nוכנור ושהיו ווירע ויהיו כח"ו אשר יכ"ב ב"ו\nככ"ו כק"ש וקצנ"כ ונקצנ"כ ב"ו ידידוי ויהו ע"ב\nהמ"ב ביכחנות הרוח הנזכרים.הרבה וואס תח"ל המנ\"א\nשוליכל ביכחנות משקירות מ"ב ונטו ושרפ"ן וואו\nואלופונק וכוו וויזר איזור ונקסיד ו"ל"א כל"א או קצ"מ\nכפ"ה חנ"כ", "בנוגר הגד וודלו"ו\nדנ"כ\nדנ"כ\nדנ"כ\nדנ"כ\nדנ"כ\nדנ"כ\n

["מאמר א", "כשישון זה אינוגנות העלה לחיישתות ודיהא יצרו\nהנישפה אבל סעל כל פנים יצר הנישפה נוביל אל סכ\nהנגלידים י莫ישליהם הגניגות ורוח", "מסכה\nהנגלידים אם יופעכו קודם חתת כי יתערכו לחיישת־היה־ני\nחבליתם אם יישר בבלבך הנישפה\nנישואל הגב־ידידות הנכיבים, ושכלוים אין יתערכו\nבהם המזון, האותות, הסכות, הסכות החלה־תינוקות, נ\nנפילתם, ואותות ההוות כחיישות ואותה הגדה וחס שונש\nשעוט נגונ הבקום לשכן הנטשה בו ואיהו־נגונ ונקד\nהקדמת ההתחזדה הפרישום ואותה ההווה כמורסא משוש\nהמסכות ונקד־העוקץ ביהודח ותקדו, אשר קהנו לבלוינו\nאותות והיקות והישירות בנגונ השכן כן נוף סכד קרחת\nהדות והיקות והישירות והזוחה החבליתם, אך־כד־היה־כד־היה־כד־היה־כד־היה־כד־היה־כד־

["ספר נאלופן כב", "שעור הצווך ואמנס המורפי הנה רפאתור פואתת ה貌ורות הקשות להתבשל עד שיתקלו או התכה מיהי מי חדת כמורסות חקשות זכרון תחבושת לגביניגות הלך חחבושת שביעור ורטה ורטה המקור וואסן ויכן ויבושל בכפי כיפריש ורטה המקור ורטה ללה ותלוזי יוקה ראסן ואבהל אקורי וימורס בין שיבושל בין עמו דילי עד שישוב כאספלהנית ויעשה ואם לא יצריח ח הרפואה בשתיות והתחבושת וכיצוץ להם יעשה הביהו שיסור הרפון ויתקשה", "פְּרַק ט\nבדלויות הוא הרחבת כעון\nבעורקי השוק וכף הרICAL\nלרוב מה שרד אלי כן", "ולפעמים יהוד דם נקי כבלי שחורה ויהיה דם עכ לבניין ואך שוהיה הנה יהוד דם נקי בכלי עפש בו ולא ישלם ורגל כהשהנה ומורסות רע. ותור מה שיקרה איר המורסות הדות שמרד הליל הזרחה שם כהמעותים אליהם כנרכרים ולפעכים יוקה כאבים בתהלה וזרקה ל副总י השחור והנרכרים פעכים רזבות ואלו הדליות לא נקבלו רפואה ניקת ומחוכסן האכר להעורר שקמות המזון יוקה בשהיוויס סם אם זהוינו ויכענו חליים רכים שוחריים וולכניתור ועשים כרוניה ואסנים אם יהוד דם נקי אך ללבנה ויתתך לא יפוך ושתקף מלכניתור ועשים רבות יתעפשו ש הדליות נוביל אל השחינים", "פְּרַק ט\nבבחולי הפיל הוא הופת ב\nבבף הרנה כם שיקרה בה\nבהקות הדליות שיתכה\nבף רגלה באיטות ולפעמים\nתיהה הילוה לניית\nלפעמים יוקה כסות הגד\nהקות הדליות וכן הדם השוכב אם ירד מאד ויידו ברגלו הזנה ויהיה כתחלה אדום ואזר ישחר וכסתו חזרה הפלוין הולשתה האכר לרוב החום וחוזה משיכה לתחק החוזה הüstת的老師也。", "המתורר כן התנועה וועזור עליו והענינים העחרים על\nהדליות והאותות יודע כל אבד סכתה בכמה היד\nוהנהנהה הקודם והשחוריו בקבוע והשהנה והדמיה כבאור\nרפאות הדליות חולי הפיל\nרע ויעטש כי שיבריא וראי שיעורפ בעלינו אם אינו נוס\nזאם יזובל אל ההשהנה והאכול אין דרך ההתרק משורש וא\nנאס ינשע בתחלת הענין אפשר שיכנע כהרקה וכיחודק חק\nהקיא וכהש שיעוריא הלכתה והשחורה ובתוקה אם יצריך\nאליה ואחר ייעשו הקיצבים על הרגלה ואסנים אם יקעם יומע\nמה שיקוחה שיקב תוער ידמיה תקווה הנה יודע שכל\nרפאות החקה כהעלה זאת היא ההמרצה ועשות המתי\nהמתיכים החזקים ונאמר כי הקשראן וועיל בכנו\nלקיקה וטוחה ואסנים ההג לזרליות הנה שיור הדם\nענור היד ותירק השחורה והליחות העכות ויתוקן ההג", "הויננהה וועזוב כל מעכה וודוק התנועות המנקות ו主张\nוהgehידה האדורה אחר יומא אל הערוקים האלה ייקמו\nדיצא כל מה שהם כן השהירוי והליחות הקתב ותומק\nההנהה וווקי באחרונה הצפאן ואזר זן מועקד מקוון\nהגף בכמה נטע מאג'ינא עס דבר מפיש לזרחי וודוק על\nכפי האפשר וירגуш שתית התיישב כבי החיל וועזבה\nהתנועה לזרמי יעשו הקשה על הרגלים במעף מלפ\nמלעליה עד למעלה מעקב עד הארכובה ועם זה ישהה\nוירשית הקיצנות כל כך איר נקי בהקה ממדימה\nאדונלים והערוקים עצמס וארב הכרוב ושרץ זת תשיור\nעלו טכריז או תומדס כרוב שרטה ויריעה בכירותו ח\nבובל הצאך וקמ' פונגרון נוער פונגר ו-ע' נגרין כן זה\nהמם ון לא יצריח אל ונהך השטח ה简ה ונהיק היל\nהליה ותשע כtlr ושהכ שטשע כרובו ותרחיק ב\nכי יז' ון עשתה זה ותחוות כל מה שבHEN חיד ארי\nשתשלף אותה כפי האפשר משלמה וחרי ותנaben כבי\nבהצמה ולפעמים תישלף שלפיה ותחק לנהמי ודאי\nאז שתהש כי אם כן לא יז' ותשלפה היחור מכון לברה\nכי כהיכרויות טומאה כמביתה וראוי שילפיה האדמויות\nזולמי השחרות ואמנס השחירות ישהה בחר כהש\nשווינק ותתה כנוק הנהירק לא תבי אבריה החשון ו\nלא לא תמרצה בנקו ולא תשליל אחינו הילוח השחירות\nהעכות וראוי איזו החצוך ויתוק נקי הנקי הנקה עד שאו\nהוליד מותר שחרו ויראו הילויות סם יהיו אופי הילוה\nאליהם בלה סום אנטישענע כה שוהה ונהיל הער\nבהנגל אל האכרים הם יותר כמורתי עד כשהמתכל לעין\nזה הפולש וסנה אסם לא יזרה אל האכר הנקלה ח\nזיקו אל האברים העילוניים ולפংע"י ליה איזו חנקי הנכריז\nומפ"י ליה יתחבו לא\nכחל הפיל ולה יטעה בהם האסנף הסע ינע כנfall\nואסנים חולי הפיל הוא כאשר אמרנו", "## המאמר השנ", "בכאי האכרים האלה", "פְּרַק א\nבכבת הנכ' יהוד בעצלים\nוהציטור\" הפניטרים כח\nוהצונימים הקופים בש", "כשורה הוא שיהיה הוא אם שיתריש לקורש לנק' חניט\nנאה א לרוב רקון או לרוב תחש\"ו ולפע\"י כהיה למס\nהנKTINIS\nשיהיה לוחשת הלהיות וירונ ומל\"י חק\"ן חנור\nוהדול המונה על השדרה או למסת כמורס. או יציאו כ\nבקה הריאה ווייה באצצעי הנב ולוותיו למתה בקשת\nכמ שיהו בקודר הנותר הנותר כמנק' ייחד כעתה\nהמישת וmediq ויהו כס כן מותות הגבול"]

["לארץ לא עזר צילם כל סטיק\nהיו דוחה לחת בגעה כהמיכ\nשלא יתור בלהת כהיר\n\n**כדמיה**", "שלא יתור בלהת כהיר", "לארץ לא עזר צילם כל סטיק\nהיו דוחה לחת בגעה כהמיכ\nשלא יתור בלהת כהיר", "שלא יתור בלהת כהיר", "### מוסקף", "פֶּרֶק\n\nשִׁתְשַׁלַּיִם דַּבְרָם אַשְׁכָּלָם כָּלָה רֹאשׁוֹת וְהַכָּבֹד וּמְכָלָם\n\nשִׁתְשַׁלַּיִם דַּבְרָם אַשְׁכָּלָם חֲמָס וּכָלָה\n\nשִׁתְשַׁלַּיִם דַּבְרָם אַשְׁכָּלָם כָּלָה רֹאשׁוֹת וְהַכָּבֹד וּמְכָלָם\n\nשִׁתְשַׁלַּיִם דַּבְרָם אַשְׁכָּלָם חֲמָס וּכָלָה רֹאשׁוֹת וְהַכָּבֹד וּמְכָלָם\n\nשִׁת

["פרד אופי פ", "ה liquor ושתקף קשת דבקה לא יצריד עד שיתדבקה ואכ膩ם הפתייה הנה הטעבע ינהו ענינה בוחצאתה מעט\n\nדי שינח הדבר ההא בכיות וקשור עליו כבל העביר והכנ\n\nוהבחיסו בתניך העורש ושיאחז בככל רפיד וכל כן ספונ\n\nיהיה במשיכה כי הדוקות ההודק ושהדוק הוא כהפ התקשורת אשר\n\nואחר ילך ויסור לאחור ויחול ההדוק כaghדרה ופה יהו\n\nברפך ודע כי הדוק הרפידות והסיעיפים אם יהו\n\nהלושים ויבא כהם הזקה הדוק וה' השיכה ולא יבא בה\n\nבונת הסקים הקשור הוא ההצר ורדסף ונהדז כן\n\nשידוקד בענין זה' ואם הזקת הדוק טוב ודדוק כן\n\nמן הפך להטות הילחה ויקומ משיכת ההדוק הזה\n\nואכ膩 ראי שיכרץ בקשירה וכניעה בלתי האכה אלא\n\nאם יצר他也 אלו תחללה ואחר תרפהו מעט ופעכים\n\nיצטרך שתתפוך שסף ע' כן הבטר ותקבץ שפיחו ותתת\n\nופעכים יספיק קברן השפעתים והנהת הרפידות ה\n\nהשוכרות לקבץ ודעתם ואחר יקושרו עליו הרפויות ז\n\nיוורו בדוקית ובכלה האודא אם יקיבן תחת לחייתו אצ\n\nאלצ התחללו בensiובע אהה רידים ואחר תשים עליוורפ\n\nהרפויות וחרפירות אצל הפה ביד האחרת\n\nהסנה בעלוקה הנה יניע במשכת כונרת בשתי היד\n\nלא תסור לאחך עד שיקפא התח ויהוכו וגדירה ו'ה ידב\n\nמקר מאד ידיעה הדם ויקיפאלו ביוות לא סור ו\n\nלהדיעה מככר המוסר נה כהם יהוך כערור ברו\n\nברוזה וועתק אל הצדים בתחלת הענין ויסר השרש ע\n\nעליו כן וצד אשר יזוזל וכנן וה' לא יהו לא בקקים ב\n\nבשרי ופעכים רכות יזומן שיקטר לחת שדינ\n\nבקצלו ושיהה הבנתו בעומק יותר חזרה\n\nואחר יישום\n\nעללי הרפויות ופעכים רות פול בדוק המעבר\n\nכמלי קפיאת הדם ואכ膩 הסיכה בżרבת הנק\n\nח' פירישת הנה יהו' כאו מפחא אם תגדל וסכנה. והיה\n\nב פירות הכונות כהו וודנאר ו mei ויריאולא ורבי\n\nוזרכים וכמות גם כן וכיצאלו בסם כהכ שהוא יותר חלוש\n\nאם זורו על המוסר וכן קאף הם פעמים רבות יוורו על ה\n\nהבק ויהדק ויעצו א' הסכנה בזד שהצרב כהזרה להערך\n\nבע角ה ומרפחתה שהתק kön>? כבקעת הדם וסכה פ\n\nפחתה כסכות אחרות. ו'ה נפלה הżרבת תשבור סכנת\n\nנישוב עוקץ וולכן דאוי שיהה הכיה בברוב חזרה\n\nליברון עד שיפעל צרבת עמוקה עבנה לא יקל נפילהה ות\n\nותפול בזמן אירך בכמותה יהה הבשר כבר כrah כה הכות\n\nהלושה וינע מכנה ארל הלשה נופלת כפחתה ששבבו\n\nועס זה הנה תחדש ליהרבה ותחכם חכום חזק ואכ膩\n\nהבויה הגדה ויצר הקרע ויככשהו ויקצהו\n\nומן ת\n\nהכווים השיבים השמים כהנהה שיוק חלון ויהו\n\nויחובר בסיד לבליה כוכיה ויהגולל בו שער עור הארבנת\n\nביוצא ווישם על ה.קום ויקשר\n\nוכן הסוכת ה.כ", "המעורל אס שוקה כהן וויסי עלי הימקמת ה.ק\n\nונמ יוסיפי עלייהם קילאך ומני וריאוליש כ.ס.ק.ן ה.פ\n\nההו בערבים קוריצא עם הכיה ו.סיד יש להלוה כ.מ.ה\n\nקבייצות יכש ב.ה וב.ה.ליד כ.ן כ.ה.ר.ת כ.כ.ש.ת.ה.ש.ל.ק.ע\n\nקבייצות יותר ארוכת ק.ק.ו.ר.ת.ק.ל.ו.ל.ת.\n\n.ס.ש.מ.ת\n\nצואת החומר ועצם וצואת החומר כ.ה.מ.ה.ש.ק.ר.א.ל.ה\n\nהכרה בברול טיהות ב.ש.ק.ת.ק.ד.ב.ק.ת.ק.ה.ם כ.ה.ל. א.ס.ן.ה.ק.ח.ן.ע.ל.ם\n\nב.כ.ר.ו.ל.ס.מ.ה.ש.ט.י.ס.ד.ב.ק.ת.ק.ה.ם כ.ה.ל. א.ס.ן.ה.ק.ח.ן.ע.ל.ם\n\nב.כ.ר.ו.ל.ס.מ.ה.ש.ט.י.ס.ד.ב.ק.ת.ק.ה.ם כ.ה.ל. א.ס.ן.ה.ק.ח.ן.ע.ל.ם\n\n.ו.כ.מ.צ.ו.ר.ק.ה.ה.ל.מ.ו.ק.ל.מ.ו.ק.ל.מ.ו.ק.ל.מ.ו.ק.ל.מ.

["פָּאָר בָּ", "המאבר השלישי", "בשחינים ואטר כליל בשחינים הם הגעים ובלץ\nאולוסיא", "מתרחוב ומנו תפּם אם קי המם התפּיווינו זה השר\nהשחינים הגדוייבים כנפילת השער וכמה שנלה אליים\nוגזיה מהשחינים שהם במדפיחים וכדיות ייחדית טסס\nהלהו ברכומית חמה ולפעמים יהיה חוסם כמם ימס\nשטרפים לנה שיש סיכבותיו ורעם ארע ומכינות ושיקס\nלבריא והמצעפ地上י מתאר נאלק מה שיתבר\nבנורדותו מכלי עפֿט ואין קדחת כללו לא למתחרת הם\nבעגופ ורכה עמות הגדית ארה תרד מבנו ונגלונס\nיקדך לכו אל ותא הפרס ונה עפֿף שיוו שנלהו\nשחין כתאב ומאחר השוזן מורד השאיר מתכל כ另一\nהשחין מתקפּש מרכב כשחין ומחורי עפֿט ולגל ארה מ\nטסם ועכּן\nוהשחונים וקשים הקיזמים הלהוד\nלהטחיר רעימ והשחינים הקיסר פתרון לבנים ידיננו\nברפואות המחטמות והחיסרים הנגשים לאוד ינגיע כקור\nהשחינים רעימ אם יתחבר להם מראה כלתי תראה ח\nהנוף רע כליבן עגרתי ואר כרומי ליכן הוא כמות ליה\nהפסד מזון והפסד הדם אשר ייבא אל השחין ייקשה ה\nהבראה\nהשחינים הרעימ אשר שרstry הם\nוענה חכיך ומותרים דרף ואשר שרstry חרד ידונן מטע\nההכּך ומותרים קם\nוהשחינים התמלידים אליות הים\nהחליל רעימ כי השטע ידדה אליים אשר הפסד העצמים\nוהשחינים המשדי השער כמה שולח אליים רעימ ואותו\nחיור משובחים המורים על שילום השחינים, הנאמר בתהות\nהמסהה אם היהים באמר סטרות ושהחינו רבים דס ישר\nשכן ימות\nוהשחינים הרעימ הנה היהים סכום חם בפּ\nהבורה פֿוןת ליהוות רעימות חן און ויהו ארה בוגנה, ליה\nבפסד\nוהיו נומשכים אלי צחגים רעימ שê\nשהיה מכם מנהו לוא שחלמה ארה היותו העצמים יוהו\nליר רוע השיחן התרחבותו ותפּשׁוֹח ו告סδו, מה שהוא\nסיכבותיו ויקשה הבראה בעצמ ועם הבראה ו告סδו, ליה\nוהמוכות שיכא באחריות המונלא היה ברפואת פֿונית\nאו כפּתלת הטכע כי זה פֿעלע השטע ביי ולא יתחבר כי ני\nושתלד המונלא לישולק החטע וילא יתחבר כי ני\nכן הקיסר כשחינים הרעים וכּל כּן המונלא המקצב\nהלבנה הששה אשר הגיע לחייליות בשול ולא יתחבר בה\nבששה כי אין עפֿט ביי לא יתנפּר כבשא עכּט בפּ\nהמונלא תתחדשüsăr בער כמם חטבע ואר כרי וכר\nאנסרנו כמונלא במקום ארה\nאנסרנו כמונלא במקומ ארה\nיחדש כייזה ויהשחן הטעפֿש ווסרטיני והדויו, כרי\nהכּדדני והנהאכל כה שוהל כמשפּטס לא יולד מיס\nכונלא אבל כישלד בזין וערז וערכי שכל כונלא וכתורא רנה\nשׁוֹל לא יפּוחד עמו הוויז וערכי שכל כונלא או כירא\nבמקומ יחיבו זה כהו האברים האחרונים והקרכיים לא\nאם יהו דרונד לעוֹר הגבון ווא חסיד המורא בפּ\nכּסן לא כארים העצמים כשחינים האהוריים שם כבשּנת\nהסדיה והחוט והשחינים בנופלים כמקומ פֿחת הירן\nוהארכובה הנה כּגּ בְּעָצִים העצמים אשר בְּהו הירן\nעכּני אַל\nזֶ בֶ", "פֿרק א ו\nוכיצא שונקטע\nוכצִיחַים ונה פֿיר\nהבדה בַּכָּשַב אם יתפּשׁ ויתמַג'ק'יר שִׁין וָאָכן\nיתתב כְּשַב אַשְׁכַּל אַשְׁכַּל אַשְׁכַּל אַשְׁכַּל

["פרק ד'ופן ד", "הכווצה והיבוב השכ"ל ואס יפול באכר עזרקיים ורובק בקרס חל"ל הנוף יופחד אם שלושל דט שיפול בחצי השפ' השפל כן החל"ל כן יופחד ממנו לערכוב שכל או יופחד ש\nשיפול בעלת הא"ז משתהנת אחר זה אורקוק דם אם יפול בהצי העל"לו מסנו וברב ידיעת ענ"ז והתחלות בח זהה כן חס"ר השלישי וסם יופחד בו גם כן ערכוב השב\nהשכל ובן האותות הטובות לשיחים יותר טובים המזג\nוהחת לחיות מותר"י עם מיצאות הדם השטב בהם ואסנים\nרוב חל"לות או הינוש הוא מאוזר לקבל התקן כשהיני\nואס כי הילחים ככ"ה נענ"רים פחתות כהז公נים והיווש בז公ים\nוכש אם היה המזג השרשי יבש בעדר הדם הנק"ו והבק"ו\nרטוב ותפֶּק כמו שיש בז公ים גם ולכן נ"ח ה"ז לבעד"ל הק\nהשקי ויקשה הרופת שזוניהם למעוובות נב ל告צר מ\nכותר"ה ותער"ק בדוקו ואכנ"ם זונגים לא יבריאו ש"ח\nש"הינ"ם לזה והסכה כ"ענט דם הרוב ולפע"ת\nיאריא ואחר יזרו כי אינ"ם יומא ב"הבשר קודם הנק"ו ו\nוכשיעצ"ב מז"ל נקי א"ז כמו שיבסיד החבור המ\nהמתחדש ק"י והג"ה יישת ש"האצור יכריא ש"יקה ל"עג\nענ"ז נוב"ל והיזיק ה"ובש ויהודה ש"האצור יכריא שע"נו ד\nדומ"ה ל告בנה כמו ש"כיכודיו ואחר ישרס פחתות שבת\nש"תנעותות זוזיקע וער"ל וער"פ וער"ע ש"יבה ווול"ת זה\nז"ל כה השהונים ש"צמה ב"ם בשר ג"פ ו"הא מה ש"היב"ל ל\nלהע"ח כשר בו קודם הנק"ו ואחר"ים ש"ח לא יפ"א\nבהם הכשר לא איר"א הנק"ו וואס א"ך ה"כ"ן בש"ח\nו"ית"א כל"ו יתטפֶש ו"יסר מעמק"ו דבר ב"הנה לא יפול חבר\nהבר"בים אלא על"ד ע"כ ו"ש אם יה"נ"שן ש"נשר\nס"נ וכי"ו"א"ה בה ש"ח כ"ה מתק"ד ו"תתחיל ל告ק"ע ל"ה ח\nהנאצור ו"תפֶּש"ן א"ז כ"מ"ל הוצאת עצ"ם בעצמות השב\nהש"נים"א"ו ו"ש"הונים"ה שוור"יס"ן אין להם רפ"א אלא\nאם"י"ק"ה מהם כל החפֶס ש"הפסדו ב"הש ו"תנ"ק אל הכרש\nוהע"צ"מ"ה"ה"א"ס ו"וסכ"ת"א"ש"ד יק"ו יפ"סיד"ה"ש"ה"י"ו"ס\nם"ה"ח"ו"ש"ת"ה"א"ב"מ"א"ש"כ"ו ו"ה"ש"ה"ו"ת"ה"א" ו"ר"ע"ו\nש"יב"א"ו"ו"ה"כ"ה"א"ב"מ"א"כ"א"ר"ו"ה"כ\"נ\nדוב"ו"לי"ו"ע"מ"ז"ה"ב"כ"ה"ב"ה"מ"א"ב"כ"ו"א"ב"כ"ו"א"ב\"כ\"ו\nכרכמות או לש"פ"ל ו"יה"ה"מ"א"ר"א לש"ה"ו ו"ש"ת"ה"א" ו"ת"פ"א\nוהיה"ע"ט"ו"ע"ז כל ה"ל"יחות"ב"נוף ו"כ"ו זה ע"ש ש"ה לא יק\nיקוב"ל"מ"כ"ו תועלת"ש"יש"ב"ה\nלמה ש"ת"ת"ג"א"ל"ו"כ"ן"מ"מ"ר"ות"ה"ל"כ"ו"א"ב"כ"ו"ו\nש"ו"ו"פ"א"ו"ש"ח"ש"ל"א"י"מ"א"ע"מ"ו"ה"ש"ת"מ"ה"ש"ב"ה"ש\nה"ש"ן"ו"יה"ה"ש"ט"ב"נ"ב"כ"ן"כ"א"מ"ט"ח"ה"א"ול"ה"ק"ש\nלא י"ת"ג"ל"ל"א"י"ו"ד"ע"ב"ה"י"ה"ה"נ"ג"ו"מ"ע"ט"ח"ה"א"ול"ה"ק"ש\nא"ש"ר"ק"ה"ב"כ"ו"ל"י"ו"ד"ר"ת"ו"א"ר"א"ול"ה"ק"ו"א"ש"ד\n"יכ"וא"ו"א"ו"ל"פ"א"ד"ה"י"ו"ה"ש"ת"ה"א"ב"כ"ו"א"ש"פ"א\"ו\nלהפֶסיד"ה"א"ר"י"ו"ה"ש"ה"י"ו"ה"ר"וקות"ו"ה"ש"ה"ו"ת\nלא"בר"ר"ע"ה"מ"ז"ש"ן"א"ל"י"ו"ה"ש"ה"י"ו"ה"ר"וקות"א\nל"א"ס"ב"לו"ח"ז"ק"ו"א"ב"כ"ו\"ו\nו"וכ"י"ש"ה"ר"ופ"ת"מ"ל"ק"ש", "פרק ב", "בכל"ל רפ"ואת הש"ה"י"ו\nדע"כי כל הש"ה"י"ו", "צריכים לע"מ"כ"ל"כ"ל"ה"ה"ר"מ"צ"ו"צ"ו"ל"י"ו"ס"כ\"ניא\nאל"י"ע"צ"ר"ו"ש"ה"ר"ת"ר"כ"ו ש"ה"צ"י"ך כ"ה"ש"ח"ס"ג\nבנ"ג"ב"ש"ב"נ"ג"י"נ"ל"ב"נ"ג"ד"ה"ד"ת"ר"ק"ו"א\"ס\"י\"ש\"ל"י\"ע"צ"נ"א\nאד"מ"נ"ק"ו"ק"ר"וק"ו"ל"ו"ת"א"ל"ע"נ"י"נ"י"ש"ו\"ש"ה"ש"ח"ס"נ\nל"ל"י"ע"צ"ן"י"צ"ט"ו"ל"נ"ג"י"ת"י"ר"ז"ק"ו"א"ל"ה"כ"ר"ה"ש"ת"י"ו\"י\nר"ו"ו"ע"ק"ל"י"צ"ט"ו"ל"נ"ג"י"ת"י"ר"ז"ק"ו"א"ל"ה"כ"ר"ה\"ש\"ת\"י\"ו\"י\nבת"ל"כ"ה"ת"ל"ה"ח"ק"ה\nל"פ"ע"ק"י"ש"צ"י"ך ל"פ"א"ר"ה"ו"ל"ק\"ו\nע"נ"ג"י"ת"ק"ו"ע"ד"ת"ל"ה"ח"כ"ו"ע"ד"מ"ש"א"מ"ת"א\nב"ש"ע"ת"ה"ח"ב"ר\"מ\"א"ל"ש"י"ת"פ"א"ר"ו"ח"ב"ה"י"ו\"י\"ע\"צ\"נ\"ו\nכ"ור"ק"ות ו"ע"צ"מ"יק"ות"א"ו"ל"ע"ל"פ"ע"ס"ם"ע"ד"מ"ש"א\"ס\"פ\"ל\nא"ס"פ"ל"נ"ק"ות ו"כ"ו"י"ר"א"ש"י"ח"ל"ה"ח"כ"ו"ע"ד"מ"ש"א\"ס\"פ\"ל\nב"נ"ב"נ"ק"ות ו"כ"ו"י"ר"א"ש"י"ח"ל"ה"ח"כ"ו"ע"ד"מ"ש"א"ס"פ\"ל\nלהות"גר"מ"ה"י"ו"ק"ו"ו"י"צ"ט"ו"ש"ת"ע"ר"ב"ר"מ"ת"ע"ד"מ"ז"ל\nש"י"ו"ה"ד"ב"ק"ו"ד"ב"ק"ו\"ק"ד"ק\"ו\nד"ע"ז"ה"ב"נ"מ"ב"ה\"ש"ה"י"ע"צ"מ"ל"פ"ע"צ"מ"ל"ש"ה\nה"ש"ה"י"נ"י"צ"ט"ו"ל"ח"ו"ו"ה"ש"ק"ה"ב"פ"ד"פ"א"צ"ה"ש"ת"מ"ס\nא"ח"ד"מ"ה"ל"ח"ו"ו"ה"ל"ח"ו"ו"ה"ר"ה"ב"ה"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nק"ש"י"ק"ת"ו"ל"א"יר"א"ת"ה"ש"ח"ב"ה"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nע"מ"י"ו"ל"ש"ע"ד"פ"ה"ו"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nע"מ"י"ו"ל"ש"ע"ד"פ"ה"ו"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nע"מ"י"ו"ל"ש"ע"ד"פ"ה"ו"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nע"מ"י"ו"ל"ש"ע"ד"פ"ה"ו"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ\"ד\nש"ל"ה"ה"ה"ק"ש"ה"ב"פ"ד"פ"א"צ"ה"ש"ת"מ"ס\nא"ב"ל"א"ר"ו"ו"ל"פ"א"צ"ה"ש"ת"מ"ס\nכ"כ"ת"א\" ו"א"ר"ו"ו"ל"פ"א"צ"ה"ש"ת"מ"ס\nו"ה"ו"ו"ל"ש"ע"ד"פ"ה"ו"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ"ד\nש"ו"פ"א"ר"ה"ש"ח"ן"א"ס"ל"א"ש"ח"ן"ד"ש"ע"כ"ע"כ"מ"ס\nה"ש"ת"מ"ס"ל"ח"ו"ו"ה"ש"ח"ב"ה"ו"ק"ו"א"צ"ר"ה"ש"ה"ש"כ"ד\nל"ש"ח"ש"ת"ל"ל"ד"כ"ל"ו"כ"ן"ו"מ"פ"מ"ה"ש"ה"א"מ"כ"ב"ה"מ"ח"ן\nו"ש"ח"ש"ר"ב"ש"ט"ו"כ"ה"ש"מ"ל"פ"א"צ"ה"ש"מ"ל"ח"ו"ו\"ה\"ש"מ\"ס\"פ\"ל\nש"ש"ח"ש"ת"ל"ל"ד"כ"ל"ו"כ"ן"ו"מ"פ"מ"ה"ש"ה"א"מ"כ"ב"ה\"מ\"ח\"ן\nו"ש"ח"ש"ר"ב"ש"ט"ו"כ"ה"ש"מ"ל"פ"א"צ"ה\"ש"מ\"ל\"ח\"ו\"ו\"ה\"ש\"מ\"ס\"פ\"ל\nש"ש"ח"ש"ת"ל"ל"ד"כ"ל"ו"כ"ן"ו"מ"פ"מ"ה"ש"ה\"א\"מ\"כ\"ב\"ה\"מ\"ח\"ן\nו"ש"ח"ש"ר"ב"ש"ט"ו"כ"ה\"ש\"מ\"ל\"פ\"א\"צ\"ה\"ש\"מ\"ל\"ח\"ו\"ו\"ה\"ש\"מ\"ס\"פ\"ל\nש"ש"ח"ש"ת"ל"ל\"ד\"כ\"ל\"ו\"כ\"ן\"ו\"מ\"פ\"מ\"ה\"ש\"ה\"א\"מ\"כ\"ב\"ה\"מ\"ח\"ן\nו"ש"ח"ש"ר"ב\"ש\"ט\"ו\"כ\"ה\"ש\"מ\"ל\"פ\"א\"צ\"ה\"ש\"מ\"ל\"ח\"ו\"ו\"ה\"ש\"מ\"ס\"פ\"ל\nש\"ש\"ח\"ש\"ת\"ל\"ל\"ד\"כ\"ל\"ו\"כ\"ן\"ו\"מ\"פ\"מ\"ה\"ש\"ה\"א\"מ\"כ\"ב\"ה\"מ\"ח\"ן\nו\"ש\"ח\"ש\"ר\"ב\"ש\"ט\"ו\"כ\"ה\"ש\"מ\"ל\"פ\"א\"צ\"ה\"ש\"מ\"ל\"ח\"ו\"ו\"ה\"ש\"מ\"ס\"פ\"ל\nש\"ש\"ח\"ש\"ת\"ל\"ל\"ד\"כ\"ל\"ו\"כ\"ן\"ו\"מ\"פ\"מ\"ה\"ש\"ה\"א\"מ\"כ\"ב

["מאמר", "תירחא חלה לא חנה לזרפאות השהין כמו שראין גם ח\nא רישחך כל פועדים מה שיתן בזון האגר סיסק לרק\nהשחין ופעמים נרבות ייהה השהין פה יצחא עליו כשר\nדע האבע ביצוע נס ולא אודם חום תרפאות מק\nפקרות הנשר הבקפז בוכן סדיט ענבי השועיל כשר\nאכניינז וחומץ והישויות הגנדיות והכפדיות מקרורות\nבשרג לא יוסר כהילך והברא השחין הצר\nהשביע בזון באור שמשה בור חלה השכז הקב\nוהיה במופריס אשר ידועם כל פסוק ונאף שחיי כינד\nלשון כי אנהגא אס לא נקש הקב לא יזידן לבי רופ\nלרפאות ואה ינקק לשון\n. והשחין דמיזהם יצרט\nולפעלים יקוני ברחיזה, ולפעלים יקוני באכמיזר י\nיודה ובכפאלרויות אס לא נקק אן אפ עשר שפעה רופ\nדפאות מזוקקת לאר ביכר ומשה המזרים. ואחר\nזה יצרה הקב\n. והבקנש יש בז כרק יותר כי המ\nהמצה הנשר חורק ועט, לפעלים יצרה בירפאות חדה ורטה למדידים. אך\nיצטן שאיר בברפאות חדה ורטה למדידים. אך\nיעקדי ועריזת כרדרת כחם ודאי הרפיה זה דרך הרפאותו\nולמצאות וכד ייצטן ליהיר שיר הרפאות ור\nוהפינה אמת חהיה כפ יתקע הנופים והפעינה הנשר והיה\nכפי קצם כאלמת. זוקת הקב אם היה זה הנוף כך\nמאז וקב ועריז לאר. אס כורבת אצזחק אם בשנות כזון או\nיצטן לאר. אס כורבת אצזחק אם בשנות כזון או\nבעש שבענו איה צעדה פנימה. ויהו אבגרים בזוכי הקב ולקז\nשיהוד כשרב כשקה או שידוף בשמן או שיצף איה\nקצת רפאות הקוקעות, הוכן בשכדיים שי\nשוחה רופי בישק ויהו בירפאותו כהנוי בקזות הקב. אך\nשיזוע הרפאות על השהין, ביכז וארח יוסר כי אם\nריפת לא פנף בלaten או כןי קנייז שכן הוס. ומשת\nואס לא אס בלaten או כןי קנייז שכן הוס. ומשת\nואס לא דנהרוי שתתינ לא בברישג כן האבגרים הנ\nגנ שאים אותו וזרז בבראובו בברפאות הזרק\nואא כבנש העט החוז לא תודל ככון כן רפאות האכזב\nוהנגמי ויככב וומסומ וריה התעלת ופגבל לפג\nבה ככמ כשר ושהג' ושהג' ככלי ברישג או\nחלוש הרהג ולבמה הזת. לא יכלן השהינים הפנימים\nככמ זוגר ויכוזב או ומש לישת וצטיר אל טחם\nבדבקת יזון כד דריגן ונאוגא ואשר יזיק בה הם צייר\nשהיו כו' שנע העניגים כו' הנץ כרפאות השהינים, פ\nשיקשר אבגריהם ולא יתנו עזב הבחלה העניג הנקועה\nשיקוקה כפרה כי יריא תחת החזב Meeting\nתנועה ככלה וכענף ברה יריא תחת החלה\nתנועה ככלה וכענף ברה יריא תחת החלה\nהנוי בז' ונא ארי הרגרים\n. והשינים השכנים לש\nהנוי בז' ונא ארי הרגרים\nלשונים. והודעות הגדולים יוביל אל בור. בה שהוא\nבכטוני כשר ברה. והאודבים ואהדי האנוגים כמו ב\nשוביל הרבר ובייצא בכה שוכריו ונאלה העלהה\nבעצמה. וכשאם היה האג' רע בלא מותרות. ועת יוחז", "הקב אובליל אל שAINZEN, וRAU, שאר רחפא, וRAU, וRAU, וRAU, וRAU, וRAU, וRAU, וRAU,

["סַמְדֹקֶן דָּוֹקֶן", "ודע ציים ובלשיטש ושם תן וָנָו וָאָל וָמִיא מַכְפָּה\nהַלָּקֶם שָׁוּי ישִׁק הַיָּטָב וְהֵה כָּבָר אַד שְׁתַי הַלָּק\nבְּמַשְׁנִיָּה כְּן הַלִּי־דְּנַחְתַּר הַבָּל וְהָעָה גַּר פְּרָוֹת\nזֶבְרַבּוֹ בְּקִרַח וּפְעַמְּי רָבָר יִצְטַח לְהִיא צוֹת הַלוֹה\nבַּדָּבִיר הַנּוּלִים בְּבִעֶרֶסֶם בַּשְּׁנַגֶּם הַשּׁוֹקֶם\nהַעַמְּקֶם וְכָמָה כְּיָהֶם אָבָנָה כְּמָלָא וְיִרְטִיבֶּן\nוְיִנְגַּוּ וְכָל הַרְפָּוֹת הַאֲהִל הַנְּכִרַה עֶה וְיִדְקַו אַ יִהוָה עַם\nהַשְּׁהִין כָּוָרָסָא וְכָמָי הַמַּבְשִׁלַּל בְּהֶם סְפִרְיָה הַנָּהָא הִוא\nטּוֹ לְנִגְבּוּ וּבְשָׁוֹל כְּמִרְבוּנַשׁ בַּלִּירָוּשׁ וָאָמְלִיסִי וּבְשַׁל\nוֹרָד דְּבָר וְעַלְי אַל סְדָר טּוֹב בְּזֵה כְּן בְּכֹן", "פְּרַק ד\nכַּרְפָּוֹת הַשְּׁנִיָּם הַמ\nהַכְּלוֹמָם הַמַּלְוֹכָבִים\nראוי שיעשו בְּהֶר הַרְפָּוֹת\nהַכְּרַקְדָּה וְיִחֲיַל בְּהַתָּלָה בְּכָל שֶׁהּוּא חַזְק הַעִקְצָה כְּפִי\nהַאַכְרָב בְּכָל הַעֲקִדַי\nהַאַרְבָּשְׁוֹבָה עַם דַּכָּש וָעַכָּש תִּגְוָה וְנָב עַל־יִּלַּי אַל בְּסָ\nבְּכָלוֹמָה שְׁכֹּן וְרֹדָי אוֹ שָׂכְמָה הַחלֹב וְנָב שֶׁר לְיַלְי עַם דַּכ\nדַכָּש וְנָב קְדָש בְּשִׁרְיָה וְיַשְׁב הַפּוֹסַנְק וְכָל הָורָבִים\nאֶסְפַּלְּנַל דְּנַדְת וְהַסְּפַלְּנַל יְהוָה וְהַשּׁוֹטִיל\nוְהַסְּפַלְּנַל הַמַּלְוֹכֶם בְּכָדָשׁ וְהַסְּפַלְּנַל הַמַּלְוֶצֶא כָּבָד\nוְהַעֲוָה הַשְּׁהִוָּה וְעַגְּמָה הַיְרִקֶּה וְהִידְעָה כִּכְרֹשָׁא\nנָאָמָ וְהַרְפָּוֹת הַבְּנַבְּנַק שְׁמַי שְׁכֹּן זֶה וּדְבָש וָאָל\nתִּיכְנ הַלָּקֶם שָׁוּי וּוֹי וְיַשְׂא שִׁוֹא וְגָעָה בְּשָׁוֹ.\nוְאֹם\nיָדַק הַלָּכֶן אוֹ יִצְקַח בְּדָסָי עַם דַּכ וְכָל הַחֲבָשֹׁוֹת\nהַפּוֹסִי זֶתְכָּלָה וְנָב יִפּוּ הַצְּוֶי פַּה וְכָן לָעַשְׂיִת\nהַכָּל שְׁרַחַן בְּהַלֹּהוּ בְּהַלֹּהוּ בְּכַל הַשָּׁוֹקֶם\nוְכָלָם כְּמִזְקִי אַם זֶה שֶׁמַּורֶס.", "פְּרַק ה", "ברפּוֹק הַשְּׁנִיָּם\nהַעֲכֹדֶם הַשּׁוֹקֶם\nוְהַמַּחְלָת וְהַמַּחְלָת", "אַל יִצְרַבּוּ בְרָפָּוֶם לָכָל אַבְם בְּדַל הַשּׁוֹקֶם וְלֹא יִהְיֶה כְּכֹל ש\nשִׁפְע כַּכָּוִן וְכָל וְצִצְטַר בְּהֵר הַרְפָּוֹת הַקָּדוֹק הַנּוּב וְרַק\nזֶבְרַי יִדְחָ\nוְדֹרֶא שֵׁהֵה הַגָּהֵם הַנְּבָה לֹא יִעֹצֶר בּוֹ\nחֲלֹמָה אַבְלָו וְלֹא כָּמַעְת הַקָּדוֹק זְכֶן שֵׁהֵה בְּוֹ\nהַיְהוֵי כְּן הַשּׁחַן לְכָלוֹה זֹפִיִּוֹת וְלֹא שְׁהִי הַנְּכִבֹּן אַבְלָא אַם\nרֹאִית בְּהֵךְ זֶה הַרְגָּה אַפְשֶׁל לֹא דָם שְׁשִׁה רֶנֶּה דַּעַ\nהַעְוֹכַב בְּשִׁירְדוֹהוּ כָּכָלוֹה בְּלַיִטַּח כְּלִי כָּעָבַד יִפּוּל וְאֹם\nלֹא אֶפְשֶׁר אַצְן צַד כְּמַלִי שְׁסָט הַשּׁחַן עַד שֶׁרַשּׁוּ שְׁסָט\nבְּכָלוֹת שְׁלֹא שֶׁרַש כְּמִצְרַיִם בְּקָמ הַזְּלָה וְכָמֶר בַּ\nבְּשַׂרְלוּ בְּלִי פֶּה וְיִתְדָּה בְּכָלוֹה בְּדָלָא בְּדָי וּעְיִין בְּהֵעַ\nעַכְנָה הַאֲהִל הֶבְא שֶׁתִּחְדָּשׁ כָּמָה בְּזֵה\nקְשַׁר הַשּׁחַן בְּקִשִּׁרַה מִתְחַלָּת בְּכָמַעַת עַד הַשֶּׁר אַם\nאַשְׁר גַּנִּיָּה בְּהַתְּחַלָּה בְּהֵכֶן וְתָשִׁים הַקִּשְׁרַה הַחֹזֶק בָּ\nבְּצַלְלוֹי בְּשַׁנִּי כְּנִי כְּדָי יִדְחָ וְאִן רֹאִי שֶׁתְּרַבִּיִּוּק בְּקִשִּׁרַה\nהַדְּבָחָה בְּעַל הַמַּדְוֹא הַקְּדוֹק הַשְּׁבָה כְּלָא הַזְּמַן וְהָאָל הַכָּל הַשּׁוֹקֶם\nהַשְּׁרַח הַמַּזְמַי הַיְהוָה כְּלִי שְׁרַח הַמַּזְמַי הַשְּׁבָה כְּלָא הַשּׁוֹקֶם\nוּבְנִי וּבְשַׁכְּלָכָּן רַצְמַי וְכָל הַקְּדוֹק הַשְּׁבָה כְּלָא הַשּׁוֹקֶם\nוּבְנִי וּ

["מסמך א", "## פרק ח", "ברפאת השחינים\nהתאמאים בלתי", "בעתשים העכל הגלוי\nברפאת התאמאים ומזרמים שינוקה ותנוף או האבר ומא\nיהיה הגוף בעקבות כקרני המאצינה ושוחלז הגלוי ותנוף\nמסוג ברישויות ותקנים המזון מכלל אחור וככלוי דיהיה כי הד\nההדה בזם מממש שילוף בערתם. ולפעמים יצרית דרו\nרוחב האכל לחתך האגר\nויועור לתחאבים שער ע\nעמים לפגש ויצוקה במים הקוי ומיה התרשים ומרדים ומוי\nמשה ורדעה ותין ובקוקים אם לא ייהיה חם ומוכזק מונוי במוי\nודדים ומיש שומשים רבים אם אין חום וכיבואו זהב חן ח\nהמימות הקכדמים הנכבים\nואם ייהיה שער עפיש איכי\nהם חולה זה כמה שנאמר בשמשות ופרוש וואחר זה השומ\nשברפאת עשתי הקציקים הנכבים ומקררים כמו קל\nקלף רצון וערישים רעדי הער ומעצמי וערז מיהודי וערבי\nקוקי צבוי ורדגרי הדס ויציקות שהיהים בהם או הוהויז ב\nברלו אכ ונקohl עליין וארז וערז בזון וברשה בעלי איס\nאסיטושו וענפיו וערתור כין או הרשה בטן ארגני מ\niaz\nלושה החלה עס קהכ קלי", "## פרק ט", "ברפאת השחינים\nהתעשים ומזרמים", "השחינים הנקאים לשגר\nהמונקים ותבייק המאצינה במרישות המכללות\nהמסוג כפי בה שיכרנו ועשים להטחת המזון\nואז לא ראוי\nשאתה שלושה בברנאות ומקב\"ל ונאציאמיה בלווי\nכמה התחזות ומקב\"ל בשיקשים גושקיאמיה בלווי ומקב\"ל אל\nהשחינים כך אם אין פליגני בברנאות במרישות יצרית יש\nלשלשה בלהז באז או ברפואות החלה ותחזות כל הגלוי יועיזה ויר\nוישועה המאבנה בכיסון החודש ותחזה חנה ותחזק לא יש\nהנה זה ואם לא ייהיה באצור לא מקורעת הנה הוא רע\nוכנה\nלפעשים ויציקות לא שאר ישועה בה כהן קמה כרשה\nעפישור וויציקות אשר הם נאותות לחי כמוי חים ומק\nוהכימיות הנwanות בשמש המאצין וואל השחינים וויציקו\nראוי שאם תעשה עליהם הרפאות שתעזוב ינים לא\nזורנו והרפאות אשר ראוי שעשוי בה כהן קמה כרשה\nעם מעש שאלום או בשמש הגד המלכים היבש עם מעט מל\nוהחל ווארי. ווארי. ווארי. ווארי. ווארי.

["ספר אופי ד", "תיזה הסכה דליה מן מזליות תתרחב תחתה והזיר דכה\nאו תשלוף עורקים והנה רבים ינתחו בהם אך זה היה ש\nמלוי הקה וזרה כהם דם כפי יבליך פן יקדה כקרך אל ה\nהדלה מה שהוא יותר רען מה השהין האחר תחרף\nהבורה אשר תקד הדלה זה ואמר תשלושה הקשה\nהיה הסכה חולשת אבר זה כסבת דוע כזג לא כאשר\nיודמן אבל רוע מזגל הרחק מן השווין אשר יעצרה מ\nמחוזס או כNIOR KAZA YOLOK VAMOZ KHLPOK VAMOZ V\nקיזון חלקים הזק ובראשון בזיר ומשוך החוזה והלהת\nאו הלהות והשני הקוד והיהושב או הידוש וראוי שתרפא\nבכחייב אותו כהף אורה שיזויב והפך וכעמים רבו\nהיה הסכה כן הżום המושך הלהזה והמשלח אותה ווע\nויצטרו ברלוואת אל הבקטרים הקובצים כי הסכה נצרור\nואז תרפא רפואת הנצרור. ושא תהי הסכה הפסד הע\nהensi למסר כה שעלינו בכיכון געשיה ונגור ונא נוחו\nוגשה מה שנבערו בשר הפד העצם אמר גליינס\nהיה עלים אחד היב נצרור בהזוהו ויעד העצם אשר\nבאסצע הזרו ונאינו עסם הלהזה בכל מה שיהה בקוף ו\nנסענאנו שקהו הסד והכרזנו לתחרה והבקום ה\nהנפסד הוא דמקו אשר עלינו להנה כים הלב וכרזותנו ז\nזה עכדנו לעניין הנקה בחרה העצם הנפסד. והיהו ב\nכוננו בקני חלקי הכסה אותו בפנים וכשדר על ש\nשלוטו והיה מה שכתבה כן הבקום הזה בהזה כבר נתע\nנתפשע כ. אמר והיונו מבישים אל הלב דבמה מבורת\nכמו שנראה אם נלינו אותו כמו שאם נכר לתח אב ונ\nונשלם ונכלטł העלים ההא ועכם הכבד Issf. אמר אשר\nהתכנון זה הלה עד שנתכלא ונתברק קצת בקט ווהיה\nעומק לסיור הלב וכסיוו כמו שווה עוכד בו קודם זה ר\nראש הכיס ללו ומא ון כה כהיית גגדלות ש\nשהבכורות אשר ינקב בים והזוהו זה נאכד אם התחלשו\nהעורקים ונפוג בכוורס ההנכו כיו שיוו כהם הברתת ד\nכפי שעור בה שיאת ב� וואכני הרפאות הכונות ל\nלקשי ההבדרא לוגר שבעניני הנה כמי נשתת הנהשת\nוהנגר השדוף וכדני שזרם ונסורת הבריג היגוי ומשה\nמיני ברול וערפוה זוהי בזיר כהם קירטי וקינקר ו\nוישתיאה וכיצום כהם מודרבים כועדים לוהלה אל האב\nאכ ההיה כהו אלי וועצגים וכמה שירפא כהם הקשים\nלהבדרא יוקה אקלימא ודק הוזה ויהו בוריו ו跟着 ש\nשמנה זנאר וקרלופ כחשת א חד שזרה ספריש ד. דונג ו\nושמן כמו שידעת ועט דונכ עשרה שזרה צינובר טבעה א\nאקלימא נ. קלקטר ז. שכן הידס בספק ו. גם יבושל קלקטר\nואקלימא ב. מ. ה. א. כ. כ. ב. ב. מ. כ. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב

["מאמר נ", "החי ככלים בכל ויעובב כהכד שפוי הברון ובכציתו\nסד ויעלה בכל הנקרא אלכמיה וועזר בצלויית כמו ש\nשידען על העכמ בענין זה ויעלה בכלא וואו יושג כל\nכננת על הג九十 צוראות ותתון להזנים באבר שוכן ההלב שעה אחר ש\nשה ישקט הכבא ואדר יתא ברפאתה שחליננו וא\nהאנה סטי הגדן כן הג九十 בים בניגי וקרואנו חל\nהוהת ו. ו. צעכן כעורב בז דריגן ו. ו. ארכוניאק ב\nב. ו. ש. ו. א. ל. י. ל. א. ל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["פרד אונד", "רלפענים יוביל אל כיוציה מכלי הקדמת כאב קשה ולא ייה\nיהא אפשר שלא יחייה בו מוססאגדולה מכלי כאב נדול ווי\nויקול ענני הקדשות ומדות רבות יתורא בכל מקום האה\nהחברה וצמא ותועדה בנגוג לשון ביהור אם היה שם\nמורס וכן ענין הבורות מיתרי העצלי וכש בצדראשה\nואס יתירה מוסר בע诚信 וכיצוא בהם יציאה קור ו\nוכדיעה העפיט ויכד' אלו כי הוא בברא מלהות הקפיא ונקישו\nהקוד וכמו זה יפיהר אלי העפיט ותכזב אלי העפיט ותת\nזיתבשל בו כן חמינות הקדורים וויקוהו מזד צייוו צו וה\nוה>Addום כצד שיעשו וכן השכן אך השכן אלי יציקט ל\nלכחומ כנונו להקטל להקטל הכאב או להרקוק הרפואות\nוהלזלים ויהיו הרפואות כקודכו איזו הלהות ומשיכתה\nבכר פעל זה הפועל ולפענים יעלה מוסר夾 בחבורות\nהעבע גם כנורסא שוראותה יותר מאחר וכן בשולה\nукבורה להפגת יותר מאחר וכגש חבורות נופלת בעקבות\nיותר כמאור הדחק והבישול וככל חבורות נופלת בעקבות\nאבגם אם נטעינה וסטוע והשטע אם שיהיה על נל\nהעבע או כבלי נלוין וכל אם בא'ויך וסא ברובע\nוההבורה רנופלה באופן בעצם בעקבות ברובע\nבנירק הגדות הגדות הגדות בפנינו וירעכ כנוו ויסרנו המקרשים\nהרעמים והחברות בקרומות יותר קלי יש סטנאר במיכרים\nונכל שכן כן העקבות ואותה דעט הקרוט בראות ואולימד\nהדריזה בידיעה התחז ונה. והכריז נקז יתראה בו\nנה"ח"ז הלהיפים הם הפתילים באזור ומיתר הקרמי\nיחרמו בו כהלכות הפתילים באזור ומיתר הקרמי\nואזנו בקשי ונקות סובל ותפירה והקרמה עס אמ\nוהקרמה אשר ימצא את הקשורים הצהוכות כעתם עצרת ההנה\nהנה אין בהם תעוב סכל החזק בשרפאות ולא פופחת מכ\nכLLUר וOAT P. SH. H. R. U. B. U. B. U. B. U. B. U. B.

["מאס'ד", "## ותד השוק", "### כרפאת חבורות העצמי\nיצירותיהם על אל ביט", "### בטס מודראות תריכת", "לחברות העצבים ואנסם לángות עירם והנשידם למשטש\nשמנו חזק הלהמות יסיקו כמו עלך אל בטס לבדה מזוי\nעם סעך שמייביו וחיזריו דבקס היה יישיב וכרישנה\nתכורת, ואנסם כי הוא יישב הכזון ויהור קשה הנה\nראוי שיעורב בו אבפנורבי וכיציר בז'ם ישן ויהם חדש\nואם מעט אם הרבה כפ' מנגגוף ותאר וידיה המרצהים\nכן החזק החודש חלק מיכן בקరושי או עלך אל בטס וכ\nוכיציר בז' עד השליש כן הקדושי כי בה שיכזב בו\nתנה יوردכ בז' זוהת האבפנורבי מהחלח היתוע כי הוא מות\nמורלא ומסא פישידא ושרפין וןכ אפופונק ומדמה\nשהוא יותר חלוש בرق וקצפי ופריש כה שיקו בו ודיה\nאליו ויהו אי אפשר בלהם או כפי כה שאר כרנוריו ואנסם\nאם זהה שם חוץ והנה מה שהיא ביצדיה אין היוקי אס\nישבעen כותULTA ויהידס\nופאש"ו בין מבקר ישם בטסן אם בטן או אסן\nואנסם בק"ז או כן ויד ורונה וע"ל אל בטס\nוכאר שטעד פחות מהרפואות המנוליות וכן נקבין את\nשהיה הLANה שינון על הרפואה כן טהה הוא לטרף\nטח"ב בטסן ומוֹצָהו טהו"ב"ב"ב"ב"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב\"ב

["פרד אופן ו", "יוקה קלקיס זוז אחד ורובע ויטיאלא ט\nשיז וועצ ורוכע כן קלפת הנחשת הנושדות mine אוקיות\nוזועצ קלפת לENV אוקא וועצ נלבנים אוקא דונק ששה\nאות וומץ זוזכ כליטראות ישחקו הרפאות הכישות\nבחומץ ימים ויכס מה שראוי להכס כהם ויקור ויעורא\nהכל בקרדא יוגער נעירה כברצעת עד שישהנה\nשויון על האבר העלול כן השכן פעמים או שלשה ביום\nזבעת הגנתה הרפואה הזוה עליה ראוי שינון עליו מוחץ\nצמר ווכל והומץ בשכן זית מהוממים שלום בחום כי אין\nדבר יותר מתק כלל לעציד העולמים ולא יותר רע עליהם\nפכה שיזה קר\nומת תמשך לחש 癥 או האברים כ\nקח כרס נה אם לא ימצא אז תעשה קה פלין אוקה\nעורורים\n\n# פרק ה\nברצון העצים ורסוק\nאם יקה רצץ לעצים\nהנה אם לא היה עמו חב\nהבודה ולא מרסה עדין אז תיפר בה ש什שיקת הבאה\nזן אם תיתה חדש מורisto איה לא תרפואה בתבום העפר וכי\nוכיועא בו אבל רופא בכמה ש什שיקת הבאה זן ראוי שינק\nעל האבר כן טהוכם יציקה זהיה כבזק אותו השכן רע\nרפיצ והרכה\nואתששיגו הסובים הזה完善 שבת\nוישן אקואן ושמן רודא וכן החוזבושות החאות זה מ\nהנוגה ואבגון אם כהיה שס כורסא חנה התנהל ישק\nבורשתו ושהע עלה תישק קדיש וטבלו ביצום\nהוכץ שומן זת בשוער כבון ויהסם בשוי וטבלו ביצום\nצמר כהיהם וכל כך ענ קה הנשה מכנא אפוף לחייז\nעליו אם היה דכבז הזה בפקל חנה כם ה könן להשקט\nהבאה ותושם הרפואה יזרר הנקה וכורכב כמה שיבשל ו\n{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_{}_

["לאמר", "כשכח זהם ריאת שיר מקרח\nקרוב אליהם לא ישם לא אומ\nכשכח יש בה כה עליי ויהו אומ\nהכשישם אשר ה 林בנה הלה", "למסת עת נמף\nהמסכים הנקוק נעל\nלזרוק ה 林בנה", "1", "קנט דערצט ונקוט\nברוך יתור דערצט נמ\nואו עוצל ציד ענט\nאך ראש ובלזע שומט ו\nהנה הערפתי בנקוט ב\nקריזר פה דערפתי בנק\nלרי דערפתי כהן בנק\nשעפ קינט ביטח ונק\nכפרובע בנק ביטח ו\nכפר ובלזע בנק ונק\nאך בנק ובלזע בנק", "2", "כפר ובלזע בנק ונק", "הנאגיקל ונקוט פל\nכפרצט וילע ונקס\nכפרצט וילע ונקס\nענט ונקס וילע ונקס", "3", "כפר וילע ונקס", "כפר וילע ונקס וילע ונקס\nענט ו

ספר דמאם ד

שבעצעות בלתי נכסת וווקירה אשר ננשבת בעינים
כלתי מודקת גם חלשים היצירה דקים אס אומרים נק
ככלים לכתהיה וישפכו אליהם לחיות דבקות ממעידות
וישתרבו גדרות גיטות העצמות הנכסה כם עצמות הפר
הפרקים וישובו הגנירות כפירות אין נגד עליהם ויש
הפרקים פרקים שהם קלי להקע והמה פרקים קשים
להקע והמה ממוצעים הנה דקלים כמו הארכובה לרפין
קשוריה כי זומא נברא קל הקשה לתועלו ידועות בנתוח
יהיה זה קל להקע ובסתת זה כחומר בגדלה הארכובה והיה
והיה גם כן נקל להשיב אל השלום כי קלות ההשה כי
קלות ההקעה נקשיה ופרק השכם קורב כמנו כרבים זולת
השמנים ואבנים הקשים להשתטכו כה פרק הצבע כי
ם יישbild שלא יצע אכל ישברו קודם שיקע וכן פרק
הברק וכן הורתם קשה והנה כמו פרק הירך וום וקהה שיקל
ההקעה בסהם סן הסבות יוהי גם כן נקל להחור כוֹש
שיקשה שיהה כה ירוך מללא לחיות ותקל הקעתו וום זה
יקל חזרו בכו שיקה לבעל גיד תשהה היה כל שעה תקל
ירכו ותושב כה רחמה פשוטה ואחר תקע ואחר תחשך צו
צרך לבייה ואין עד ווהקה שבתקעות מה שיחדך עלה
דארש הששה בשעקבות אשר ידכ עצר בAdam ויהשע
שישוב לעניין בטעמי ורוב זה בראש הוריו ושבני קי כו
כפות הרגלים אל העקבות והקעה יוחף רעה כן השבר
והוא כאשר לא תשוב ההקעה ושלא יחשב השבר

## פרק ב

באותות ההקעה תלוית
והוא שתראה בפרק השפלה ו
שיקעה בלתי מודלת ב

כבו כה שיקרה בנלי נראה בעדול בשכף נובחנת
פרק הרגל ווומר נראה כה בפרק הצואר והיקשה כה ש
שייצא זה לאור באתה המה שתבחון האבר העדול באחיו
הבריא כה חוחה בעצמלא מזילהו וואס ריאת הפרק
לא יתנועע או תדין שהתקעה אז הזשלימה שבהקעות כמו
שאם תחימה לבל צידנו אז היא נכרת ואין כה עלה ת
תלויה בהסרה

## פרק נ

באותות ההקעה המוטית
והוא שתראה בתקעות עם
בלייה כה כה אירן ויבק

במשום בלאה תיהיה מורגשת בפנים בבכוז זאת עם שקצ
התנועה אפשרית

## פרק ד

באותות תוספת אירן
הפרק מביי ההקעה

אותוות שיהיה כלווי וא
והם תשען עלין ישוב אל שערופו השבעי כלו טורח וואס
תעזבהו ישוב אל השעזר הקקרי ויחדש שקע ולפעכים
יבנס בוראש הצבע בעת שלא היה הצבע חזק הרבי
בכו השכם

## פרק ה

ברפואות הנשה והתקעה
לא יכנע אם שחל אל
הרופא מופרדת או מורכ

מורכבת עם הולי אחד משחינים הagoות וacherסא וחלמה

והם חתוי עם זולמה אז ראי שטעי שמה הלהקמה
ממה שחור בתתה קלה לא יכתח התחזק בכב חק יוב
וביל למורס לאתי נסמל ביה הלהקעה אס מהו עינן
בפוך אז ראי שהשה לרפאת החלה השחן או הבה
האר הרגה ההקעה וכל כן פנקים הנתחבים ומ
אף נרחה לרפאת ההקעה אולו יוביל זה לכומה נלה
ברוב וכל כן אם חיהו ההקעה באברים. קדמים כן
האברים הראויים ואר הין כהנור ותתנוגובים יש
כי אנהנו נכנס שאם ייהו וועין כן לא יצרו כל
כבל ולא יקלה עמו חזרה בחרש ההקלה ולא נוטע
תודוש בכב אוזרוי שלא לתקד אם פעלנו זה נתחא אוזר
ליצוק הרובט אם ייהו מכיב
נברא הכונסם כן ווהשין וואם ווהיה ההקעה וכשר ית
אם חיהו הניתחנה בצד אופי כהנתת שמו הטעמי לע
וסר חכם שנפל לעל קצה שכם אדם אופי ופושט שיט
והברע עז שנראה צהק תזוזה לזרה כשר תחנף כ
מתחו תרید השתרק כיו כחיכי מחוקשים ח
השארים עשו תושאר ביטח חנתה החש בלו לעיל ווהל
נסקר וקהה שהם יוהי השר והפסיד כשחנתו עכם
שהוילו ולא ידע שכו השב זה ראה לאר התרח ויהו
הזה בשכם ו him אס ייהו מוסר גודלה וארה ויט
אכvé ווהל הנקה ותתפ
הפושה הנה הומתת בתקנה שיטח הגלה חלקי היד
אטר סי מכנו לע שיגוע כה צהק דעך האור הורומם
אל הכומם אשר יצא מכנו ויה יישוב בתקומ ו
פנסס
הבה ירדה על זה קול שאר וואר קירח ויה בקשת
בכטח כן המוסה או צור שלא תתחו שמה סדום ותנץ
לנתחה המורשה הכלה יותר ויחזע שפ.ע.הגרוי
הם כי זה חכם וויסף במדס & אבל ארה שתהיה השת
בקירוטי נקרח או יוזן פנץ
כי כיו אבוקטס
שאלה התחבורה ווהיה עד כים השליש והרביעer ל
ליברי באר תנטית כן אין צו כבלי כמך וואו הקשה
ואס האגר יקע דכבע מחל לועז כל צור שאר הורומ
והה הרפין והלהות אז אין צד כמלי כהו
ואז שאר
אחר הזרה התחק ווהסמה קשי בברורס נשה חת
התחבורה והedichten המיכבות
ואז יצרידת לתחבורה ויציקות מזוזקות
והבנה סיד
עלקי שווה בלי ספק אבנים בסתו או בשכן מחומכם ה
השמנים החזקים ובמדש וكمרים וגרה שווה הין
בערilia השכט והתקעה כמה שיחק וחא ההוא אס יוחק
הפרק וטרדה עלי קיומ הירוי

## פרק ו

ברפואת אורך חק ה
שהאר הצע ברפוא
לפנים לתוך הנקה איר

נברתפה כמנה וחושב כהברישות וברפואות איר יש בה
בהם כח קיון מערוב כה שיא לו כחם כמישור
העפיצ ובלישיש וואס וואס ובריצ ווהכד וידור מ
מקטור ווקש ושהנה
ומז יספק לrai כו און
ספריש וארה מה שיפול מתחבשות הקטל ויהו
ק neard כמו הרא

["זלויה לא ראי שמעת יסוד כל התחדש כהן כל־כדי\nלחל־לן כל־כד זוהי הנקה אצלו ישיב כהסיד כהן\nעכזמה לערתת חחיה אצלו ישיב כהסיד כהן כל־כדי\nהנקה אצלו ישיב כהסיד כהן כל־כדי זוהי הנקה אצלו\nשכזב כל־כד אצלו ישיב כהסיד כהן כל־כדי\nהנקה אצלו ישיב כהסיד כהן כל־כדי זוהי הנקה אצלו\nשכזב כל־כד אצלו יש

["ס-footer ד' אופן ה'", "בקוקו ויוודו כמו שתורדק ההרקה כופדיה ביהוקה\nעצמה אלי ישובו אל בקבוקו זה ואל הanes במשה כהש\nהשהן אותה הקשה ושכירתה כמו שתושב במקה", "בהקעת הרמקה יש\nוהרק שנקח הקהן ו\nרקשה זריזה ליהוק\nהקריזות בקצבי הטרק", "פֶּרֶק\nטָ", "וקצור וּלְעַמּוֹק\nהַקְמָה וּמַיְקֶה\nלו הקעה שׂיבָה בקצ\nונבינות בגד וּרְעָה ב\nכי הוא קשה ללבוש כ\nאָמָר הַקְמָה\nבנַגְד הַתָּחֵן וְהוּא\nהַקְמָה וּמַיְקֶה\nהַקְמָה וּמַיְקֶה\nכְּלֹא הַיְהוָה בְנִגְד\nוְיָהוָה בְנִגְד הַקְמָה\nבְּקִד וּרְיֹת רַז הַקְמָה\nאֶל אַמְצָר הַקְמָה\nאֶל אַמְצָר הַקְמָה", "הרפואה דאש שיכל א\nלארפואל כיו יומא ה'ה\nהמסטר הבה יתנוק\nהרפואה וְאָמְרָבָל", "פֶּרֶק\nיִ", "להשון או יובלן לארון ונס שיא אנס הלהוות כק\nבעוד שיש סם ווסר והמסה המוקה וֹפַי סער טע\nכומש בשר הַנָּמַז וּרְזהו לבקנוק\nאָמְרָבָל\nהשליכה אֵם הַיָּהוּ נפָנַי יש דבורה אַחַר וְאָמְרָבָל\nלא אָזְזַי יש ליה הַגָּה אַרְגָּה וְאָמְרָבָל\nלמקחת שׂיבה בככל השכם אַרְגָּמָח וְאָמְרָבָל\nוהי כריז וּרְז וּרְז וּרְז בד ה仙ה וּרְז\nהַקְמָה לְאַחַר וְהָבָה רַז שִׂיחַת מתחז חקיז וְאָמְרָבָל\nלא אַחֵר וְאָמְרָבָל וְאָמְרָבָל וְאָמְרָבָל\nהַקְמָה לְאַחַר וְהָבָה רַז שִׂיחַת מתחז חקיז וְאָמְרָבָל\nלארז וְאָמְרָבָל וְאָמְרָבָל וְאָמְרָבָל\nוהי כריז וּרְז וּרְז וּרְז בד ה仙ה וּרְז\nהַקְמָה לְאַחַר וְהָבָה רַז שִׂיחַת מתחז חקיז וְאָמְרָבָ

["היה הושמתה כמו שתושב טמאת הלהבוגר ברצודת פיזיקה\nכמקו זה האהש המזוהה כמו שתושב טמאת הלהבוגר ברצודת פיזיקה", "1", "בבקעת הנקמה עג\nפניכר קפוקה וחיקו\nקושה תחתית הנקה\nעקרות בקשת וק\nזמה יכזמה לו וסמה\nעקרה יתפלה על ית\nעקרת הנקמה כה\nאך ורוכו הנקמה\nעקרת הנקמה כה\nזמה יכזמה לו וסמה\nעקרת הנקמה כ

ספר ד' אופק

ליהם חבישה הוא אזשילא בשעת הצואר והיר וקשת
אל הראשון והחזה במקומות אשר תפול הקשה אל הגדין ווי
וייסן כן סצר יופים ויושכן החזקים אשר וקשת ברש על
תבנית הסעיפים משפיות הנגד ויהיה כה שנתפרסם פע
פעמים רכות

## פרק כנ

כחקעת העזה הנה
העצה אם עק הנה
יודע כמשטש מה שינ

שינדככני יתראה בחושם כן ושהעלן לא יפושט רגלו לא בנקום ההקעה ולא אצל הארכובה אבל היהה כפיפת הארכובה עליהם יותר קשה ואוכנים הקצה זה אם רצית שתשוהו אז ראיר שתכנים האנבע האמצעי בטבעת עד שיניע נכה הקrne אחר תפס- למעלה בחוזק וושכח בידן מקום העצה עד שתשוהו אחר תחבשו ותקשת והבעיט המכל עלול כדי שימקש הפרש ושיקח עם זה כה שירך דבעת

## פרק כה

במקה היך הנח
קיה לגדה היך כנו

בה שירה לזרום כח
כחקעה למתה בנרפה ווי אפשר כשתרע הפחד שיפוט רגלו לא על הארכובה ולא ברוב לנקום ההקעה אבל היהה זה ברכובה יותר קשת והנה היה יקעתו לגד פנים ולחוץ אַרְדו הקחלו לזרם וימשק הקעתו לצד פנים. ווי יקף אַחור ונקם אלו ויהו כל
וסריה בעצמם. ווי פול בענין הלהידה וביצא דופן יצרר זוהו הרגל קזר בעל שוק דק כליאות ולסבול הגוף יהלש ולא ויהו כל
כלה בוחצאת יקשת כח
הירל צעanto פנים שר
שראה רגלו המוקע
יותר אַרְדו מן האחר
והארכובה יותר בלוֹטף ווי אפשר שיפκות רגלו אַצל הע
האiele ותראה האiele נופס בפוסר כי ראש הירך בתקע
בו ווי תקע לוזן יקצר הרגל ותיארת באורע עיזק יקשת
בכה ששה נכה ויהו וָכָה
הארכובה כאלזם מקוערת לפסנים ווי חיה הבקתך לער
לכדמיה הרגל יותר אַרְדו אפשר לערל וais שיפוט את
שוקו מאפֶש לו לכפאל אל שישוב ולא יכיה לו לחרן
כללו ווי שורה לחיי ירף על עקלו ויקרה לו רכה מה ש
שינפה אַורכו ויעצר שתן ווי תקע לאחור יקצר רגלו
זיצר עלינו לפשוט ולכפוף יותר אלז שאלוי ישאר השוק ב
בוּטָלָארכו ויתראה בארכו רפּוון ויהיה ראש הפחד נוטה
לעקו

## פרק כה

באוחצוי יקשת כחק
שראה רגלו המוקע
יותר אַרְדו מן האחר
והארכובה יותר בלוֹטף ווי אפשר שיפκות רגלו אַצל הע

## פרק בו

ברפואה ראוי שתמסגר
לפאתו כי אם לא ת
ההיד להזדה אלי יש

ישפכו אלז לחייה ויתעפשו ויהו לפסיד האבר כלו ווי
ומשך לזה סכנת כה שידעת ואוכסן הגדה הקעת הפּא
רפּד לכמה הוא שיבמה ררי. והיד יחזרהו ויקשהו א
אחר שיניעו וישן ושמאל עד שיתגפח בו כה שידא אלו

דיוקה חגיזה או חכף ישוש כרכד לדניא קדיש על הימק
דיוקה חגיזה או חכף ישוש כרכד לדניא קדיש על הימק
ששתור ואחר תתלה כה שħħet לħiin אַ אַף שħħet היכħet
הו שיתת

ואוכס אם תקף לפגש יזוה סיקד
ריאהו האד אַזק ציכד אַד החוליצי וקז הורא הגד
בדיו ראש הפחד צאל הארכובה ורטמה ולו לפגש דיש
דוקה לפגה אַד ידוהו דוייה לבעלה חוץ ווי אַזק
אַרית כָּן קהצה אַד אַזק ויכלו בגד וקע בולקלו
הציף או כה ית כו ווי אַר יקזור קשה
אַה קהל לוזן וארה שיתכל הגדוכ בקצמה דריג
אַה אַק אַל הארכובה ויניעו ופרה הגדותה עת
היה אַק ויכת כָּן קהצה האחר ויגיעה הגדה דריג
והיה יקזע כו כו אַף או כה שיהיה לפגש ווֹחיז ווי
קזק הגדו ראש הפחד בתנול ויקל אל שħħet לער
אַר חחכב נטיית ההקעה וקז אדם שִׁכְד הָאָל הילוי באַרונ
הו ויכבה כהו כה יד מזוהה שילוי הילוי באַרונ
וכככו זכ כָּן אַפֿל שħħוור הפגים הקינוסס לער
היכן כָּם בָּמָא בָּמָא

שבנוּקצת כָּמ ובָצִא ווֹשִׁוּ
אָר ווי שמחה פּריה ר�אה כָּל כָּל דומָה
לְוָכָל לְוָכָל לְוָכָל לְוָכָל לְוָכָל לְוָכָל
אַל וְלֹוָה רֹחַק קצמ
קְצָמָם יֹדְר כָּל אָצְעָו
שֵׁהה קהה החבש כָּמ קעָה אָהו הגדה יקזע ווֹחיז
דַּחְיֵה אַל צדָה שֵׁר אַר וָשִׁהוֹד אַל וְגָר שִׁוּפָן ב
בָּמָא בָּמָא בָּמָא בָּמָא בָּמָא בָּמָא בָּמָא
אַר אַק וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל וְכָל
כִּי זְיַכְעַל הִנֵּה
שָׁלָא יִשְׁכָּל אַד כְּשִׁמְשַׁה שֵׁכָּל
הַגָּלִים וְכִי יְהוָה זֶכ כְּל רַגְדָבִים וָצִיּוּל שִׁוּפָה
שַׁתָּהוּ לְמַפְלָה וָעָם כְּהֵה הִנֵּה אַפֿל שְׁמַת לְמַפְלָה וָל
הַמָּר אַשְׁכָּל כְּדָם כְּהֵה שִׁתְמַת הַגְּלָמָא וְאָמָּאָנ
יִכְסַל רֹאש הפחד כָּה כְּשַׁכָּל כְּל הַנָּפָה וְבָעָר שְׁמִינ
הַקָּרָה הַכֹּצֶת הַפּוֹדָה וְעָנָשִׂף שֵׁי קִרְיָת אַרְבָּעָת
שְׁנִי צַיְק הַקָּרָה כָּל כָּל מַנְבָּה לָהּ כְּהֵה וָוֹחָנָו
וְלֹא יְהוָה אַהֲל כְּל אַהֲל כְּל אַהֲל וְקָוָל לָל
קָרָה אַרְת כְּרַבָּכָת קָרָת הסְלָם שֵׁהֵה בָּנָה
כִּי הַזְּבַכְת דְּבָרָה לַחֲנִי הָאֹות הַנְּקִיא בְּשִׁוֹן וְכָסָמ
זֹרֵי שֶׁפֶּר שְׁמִינָק וָצֹמֶק מַע אַרְבָּע שִׁוּפָת הַלַּי
לַחְד הַכְּרָה וְמַחְלָת הַפּוֹדָה הַבְּרִיא בָּכְשִׁן אַל שְׁמַלָּה
הַמְּזָחָת הַקָּרָה הֵדַת מַלְכָּל כְּשִׁתְמַת הַגְּלָמָא וְכָאָת הַזְּבַכְת שֵׁהוּר רֹאש הפחד רֹחַק
עַליה אַר שְׁתַפּוֹש עַל רַמְזָחָת בָּקָמ קְפָל רַפּוּס
שְׁלֹא תַּקְמַה רֹחַד היר
וְאַר יִקְרָק קָמָת
שָׁוֹה הַרֹחָה יְהוָה אָרָה שֵׁדָע כה שִׁשְׁמַך מַרְאֶט הַפּוֹדָס
מסומ הַקַּע וְקִדְשׁ עָה
בָּקָר דְּדָר בָּרָבָר הַנְּקִיא הססן הַגָּעַשׂ בָּכָל
בַּכָּל מַשְׁאַרְנוּ כָּמ שְׁכֹל וְרָאָו אַז שְׁמִינָק הַשּׁלַכְנָס
עַל דָּבָק הַמָּשָׁה עַל כְּשִׁיב רָאשׁ פּרָדָא בָּקָב
בכְּמַחְזָה הַזְּבַק נַגְּבִין אַחֲד יֶכְנַס בָּורָא הַפּוֹד

מכלו שיתתק

["פָּקָר", "## פָּקָר לָ", "בהקעת טרק העקב אצ\"א\nהקריסל ויצטרך בחקתו", "למסתייה הזרקי ורפמה אזלה והיה בחרוך שewוב במקומך\nעוד יצריק שיריח ההיגך כיבס יום שלא ייקע שנית\nואבנס ההסרה המענטה יספיק בה כתועה מענטה. אך\nישוב. ואס יקע בשלמות אז ראו שתחדלו. כפי מה שאש\nשאמרו הקדמונים ראוי שיתושט העילו על בכו על הארי\nיתקע מה datn חֲדוֹן ישובו על הארי\nבעוכב לא ידע גופו איך יתנעעם אס יציא רגלו לפש ו\nושייקע היהד ההוד קודם שישכב העילו אם ימצא לך הא\nהקורה אשר אמרנו שהיה במעיעה קורה אחרת בעלת\nיתדזות וראי שתחה עור איזה חרד וכמה מתחוות וערת איה\nאחר יוכתח הרגל אם בדיו ואו בקשירה על הארי חניזה\nהעוד. הראשון ושיה הרופא בידיו הרגל ויאוח עזר אחר\nהרגל האור למסת וראוי אחר ההשה שיקשר בקשורות מ\nמסדקות ויסר בתל טרנסל הרגל ובקצם אל הדרסל\nויקור. שפ וראוי שיכר הניגדים והערופים אשר על הך\nהקריסל מאחור כה ההקשיה. עילו חוזה ושיפנע העל\nהעלוי כלחך כו. יס כי אלו יישבו ללבת לא דאיפא\nבשלמות וכבד האבר לעויה ותפסר הרופא. אם יזרור\nעל פנו ויתחת האבר והשואת וכיצישת הימ\nהמסום החמה ועשחת קדשירות הכוזמים. ו\nהעלוי לא יתנעע עד שיתוקו האבר תקז שלם. וקיזו\nהעקע. ראו שתיה\nפָּקָר לָ", "בהקעת עסך פָּקָר לָ\nההנחתה קדורה כה\nכ\"מ יתנתח תקז כְּכָד", "היד\nעליו וביניו נגד שיתתה ויקשר על הענין אשר בכר\nזכרדכ כמו מה ידידור", "## הנאמר השני", "כָּמ אַמְלִכִי בְּשַׁב", "השבח תור פרוק אבר כ\nמייד בודצמ ותמר ונה יפָּל\nשִׁבְר מִתְפַד וְנָכְרָא אֶם", "קינסנו חלקי ורצץ ונס יקימה בלתי מכתף והתפוד ויהו", "בשבו או כשרת ושהנה רפיה בורח וכאור וינופ\nברוחב ופול מבואר או בלתי מכואר וכאור וכאור\nהסד. ולא יפול מבואר מני השב כמות\nמתחלפים ויאשו. ורבין יקרע מני השב כמות\nהנmezני. אל קרי. ולא קי. ייארו אמרנו לחיוך כרוחב השכר\nהמפישק הנקרע אל משטף והיוו כהירן עס ההרחנות\nהירחי ונסר. ולקן הולקים. מאר הגדוי ונקפי\nהברזלי. ואס", "העלוי על הגדים. והוֹא מִן שִׁבְחַו אַבְקֶשׁ. ואַ יִּשְׁכּו\nסרגל שׁוּקְשׁוּ וְיִדּוּ הַלּוֹלִי. הוֹי כִּדְמַי שְׁכֹל בְּחַבְּךָ וְיִוִּקְדוּר־גָּלוּ\nשְׁכֹל הַלּוֹלִי. כְּתַחְיָת וְאַתְנָה. וְצַבָּעָת. וְיִיהָ\nיִתְחַל הַלּוֹלִי על הַרֹא. וְיִיהָ הַרֹקֵק. כְּמַהְאַלְיָקֶשׁ. שׁוֹק. שֶׁעָור. שֶׁתִּי\nזְרֹועָו. וְיִרְעַמֶּד. שְׁרַשְׁתָּה. בַּעַל. נַסְיַח. וּבוֹ הַפּוֹח\nהַפּוֹח הַלּוֹלִי. בַּעַל. בְּשַׁכְּמַק. בְּכָמֶן קְדֹשַׁי. שְׁרַשְׁתָּה. הַפּוֹח\nזְמַן. וְיִתְחַל הַלּוֹלִי. בְּשַׁכָּעַ כְּמַהְפֶּקֶשׁ. אַס. אַפְּלַי. בְּזִ. יִּוִּקְדוּר. וְיִתְעַל\nזְצַיִם לַמַּשָּׁה. גָּלוּ.\nהַמַּשָּׁה. בְּכִ. וְיִסְחַו. וּלוֹ. לִקְלִקָּמ. מַשָּׁה. וָא. הִיהָ הַפּוֹח\nלֹחַן. וְזֶ. וָרֹא. שְׁפַט. הַלּוֹלִי. בְּפִ. כָּ. כָּ. וָאָמֶרֶנָּה. וָאַ. וְיִתְחַל\nהַחּוֹל. וְאַ. וָרֹא. לַפְּלָא. פָּאַ. פָּאַ. לַעְהָר. וְיִתְקֹר\nבְּ. כְּ. אַ. שָׁאַמְרָן. וְאַ. וָרֹא. לַרְפּוֹ. שְׁיָה. בַּלְּא. בְּתִבְרָס\nבְּחַזּוֹ. לִפְנֵי. יִּתְחַל. וְיִתְקֹר. בְּ. בְּ. בְּ. בְּ. בְ

פרד אומן ה

ישלם השכר אי אפשר שיארו העצמות על מה שראיב
ביניהם כן הנכחיות על תבנית כן התבור השכתי גם יראה
בלי הברח על נכחיות. וכן ההסה תחדש עקימה
בהכרח בסה שולחן כן ההכסה תידש כאב שימש איריו
ואם תהייה ההושאה כסובת בלי פסליות וקרומיות יהפך
האבר בנקלה ולא ישה השבר לחוץ כמו שאבר אבוקרט מ
ככלו שישה לפנים כלומר שכה שיפגעו. מה העצכים שס
יוכאבהו
ואס יישבר אצלו הפרק ברציפה הגה ישאר
הבבדיל והזוזים ההויים על נקדת העצמות הנניעים
לבלישוח הפרקים ונוגותים היהה הפרק כמעט להקע
ואס יפול השבר אל הפרק ויתדב יתתחש תשא התנועה
בבדה בסתב הקושי והרשכאר אשר יתודש ייצטרק אל זכן
עד שיחרכך יותר קשה שיפר זה בפרקים כן העצמות
והזה גם כן פעת שהיהה הפרקביצירה יותר צר
פרק הקיסור וה, שה ששברים להתדבק ולהתחבר כמה
שיהה על חסוכת ואזר זה הנה יתה כאלר ייחדק אלא
ידר עליו קשירה בעלת קעב כבודן מופלא זמן יותר אירך
שיהה יקז חן חנונות והרפאות כה שיחזיר דם לענין
הזה כפי מה שנזכרו. ודעת ששכרי העצמות חן
ואו לצע פנים ולא לצע חוץ כפי מה שנזכרו ומה שאנבר
מהמן מוח העצמות הנה זה הענין אין טעם כי הכווי
ץך ידבק ולא יחת
נהנה יקרו עם השבר מקרים
כמו חבורה והדית חם ומוסר וזרמן לכה שוקף בוכבש
ככש רזחא יש להתחנה במה שיכנעה ומעפיש או ישו ל
לשוש רוחב האכול ומקום השכר כן העצם בכאב וכمه
וכנפיות הסכה המשבירה ומשתת היד ואסמה כמ
תנעריות הקנים הנה יתראה במשר וכאד וכאוד כי
קידה בהם יותר
ואס ס התחבשה והדבק וסרור הע
העצמות הנשברים אם ישוכו להגחתם הוא יותר אפשר ל
להתדבק בנערים וכיה שהוא קורב כהלהwareת הכח הר
והראשן בהם
ואככם שני הבחרות ואחריו הנה לא
יחדבק אבל עוקer עליו בשר מן ליהא שköיית חברין
שחי העצמות ממין מה שיעבור הצורף כהנחת בעפרת
והיתר קשה להתדבק
בשבר הוא הזרוע נאריו הקה ותירקוה
ואס תש
תשבר לצד פנים קשה רופתה והמנונה ששברים
בשני תיננים שבר השפלה שהם ככון כה שנאמר בהקעה
ואכנס ענין החודש והשוק הנה הוא יותר נקל כי
והחבשה והדבק לא ינעקם כהiffeט
בתהלכים בזוכן דקוק של כה האף בדוק כפי אמור בע
בעשה ייכים והצלע בעשרים והורוע כפיה האמור במשה
שבין שלשים עד ארבעים והחד במשמים
יאוך זן אירך עד שיתדבק המחד בזון יותר אירוך בחד
בבדשים שלמה או ארבעה או יותר
וכשישה האבר
כן ההקבשה לצד פנים הוא ניתן טוב משישה לציור
להיצנו שהיה נשתו לצד הכובד
והסכות אשר
בעבורה לא ייחדק האבר רוב הציקא או רוב התרת הקש
קשרידים וקשיבתם והחרדות התנועה או מעוט הדם היד
הדבק בגוף וכן ימעט דבוק שבר בעלי הכברות והנגלטים


בנתחי הגדות על האהבה הגדות בזון מאה ותת דהה רטע
כי לאו הוא כותר זהה רטע
מרובע מה טענת אל השכר

ברישמים נועץ

החנוכת ותלוע
השכר החנוכת
הכנתה כן האג
בענין כה שארה

פרק ב

כי התופת בתה ותכאיב ותתחדש בנקה קדמת
לפנמים היה כמיה רפין וןן בנגופים רטיכו
פותח היה להכנע למתלועה וחסידון בנקה יכנע טינה
האנז וסדר הנכון וזה בשמט ושבכש שות כי חומח על
האומן והאייענס במצעת שנת העצמות וברנ ותוח
הרופיות והקשות כראיה
ולשון עלינו חנוכת
הקראות אששיל ומשו חנוכת ותינוקה על הקשדה ואר
ללא היה פא כוכלו פן כיבת טענ האבר
אך אס לא היה בקע ותלועה כהן כיבת טענ האבר
שcontribה בתכזמה אצל הניתן לישג
והקלה יוזה
וכן כה שמחה כמקדיה וחוקה שס
ואיחוד התהיה ומעוט הרגל זה שיטות האבר והיזה ותפ
יהודף ציינט לנהכו ותכנה ברוב החנוכת ותוח
הודז הרשכאר בו אין בעצמות הראש כי בהם לא יטעמו
רשבה וואז שוגה עד לא יתדזי ויכד וואז ענמת
עזבי ובר עזב הכוון
ודע כה ינדו לטעמי בפיה
האבר שיעור הברניגל או בזבים והפוגה ועדה עדה
הדע בפרקמה שראנו לישתנו הזה כלו כיברנו הנות
וארא בעד חדש רדשכאר שחי
כן התנועות המהידרית והכנע והכועה ותועדה כה
דיהה הדם יתוחק הקומק הום ויכבק הקה וויזוח בקב
בהרוכות הקומק קובעים שיש בוחסח כמה יוטחת וד
דקבות וישם בהם כמו אבנה ורגז פרש וודגן
ואס קינ
לדשכאר לא יתדבק דבק יבש בפניע כיבר כהמה
להכו כההני אשה לא יברא ויהו שתופף ביכדי
שתור הדקבות החנוגה החלה שאר הוא כאלו אינומ
דר וריקה שחי במקום ומוזה וילן בומ חת היטמ
עליי רדשכאר חק
ופנמים רבות יחיה שארה
העצם והדבעות קלפות וקשת ויכן כמו לא יטוע
החנוכות לעילו אלא אין צד בלתם יסthereק בקשה חנוג
ואס יתאכבר שבר וחבורה הנה אי אפשר לדחת הבקדש
ולא יכאל דבוק
אלא בARI ותכלה חזקה וענוגים בדרלים ועם והס י
יתחלד עם חחבורה כאבים ומורסות בהם סטנה ושתיק
האבר יותר טוב משתחדש שבר גדל וראיה שלא חסן
בענין החבשה כמו זה השבר
ואס היה עס השררת
רצן זהה עם זכונה באכול האבר וואז ראו שיט
המקומ הוא שיצא הדם כי יש בו סבנה והא שיתו
האבר הוא. ואס היה הלה הנה ראו שיעצר ופענס
רבות יחיה ל差ל כנסור ופנוגה בחבורה טיפעל הרג
וראוי טראת האבר

["היה הגדהיות התרשים בגדה\nהמיה מותר דהיה רטע\nהמיה שפונה אל השגר", "ברשון משן", "הובן דס", "השבה שגר", "הכנף הכאר", "ענין בשר", "האמונת ויהדש בגדה חנוכת", "כמונן דרוף כן כנופת תחת\nחנוכת וחסמן כנופת תחת\nכשמה וצבע שגר כהיו שגר\nלשלמה לעיל הגדה\n\nאף", "המשה\nשגר הגדה\nכשמה\nלשלמה\nענין בשר\nכשמה\nלשלמה\nע

["פר ר' אומן ה'", "להתנו על קהירות האגר גם סלא מפל כניהם הימ ית\nוהל לא תסכו כove מתחלף שיפרעו והשגרים והטיר\nהכנה בז שיכום בז הANTA קשרה ושתמלה שטיר\nשיסבו קשרית ויהיו שאר הנקדיה ויהיו שאר הנקדיה\nוהשדי על שוויה ולא הימ ית\nחיז בקול ותור רפה בקול ושהדי ויהיו שאר הנקדיה ויהיו\nאששיל שוקה טוח ההראן בז המוקדש ויהיו שאר הנקדיה ויהיו\nוהשדי ההבישות ושהי הקדיה ההחינה מונח הילוחות ויהיו\nוהשלישית מוגזת האויר וראוי שיהה קלאר שוראתה\nהפריזת כדי שהיה הקדיה יתור חיזק יתור דנוי ביטח יתור\nשיפק האגר ובזה השוער ראוי שיהה ופריזות", "לפעלים ישך לעישת רופירות קטנת תכמף ופריש\nתשה עליהםemin הנקדיה על הגד ונקד ונקד ונקד ונקד\nבעקבות שני פנים וכعיות שני ראשים ההא שארה\nבהזה הנהכת\nההיה ליה מקומ ויהיה באמצעות מועצת הנג\nזוק בכל אחד משני המצחין על הגד העש ית\nבשידים יתור כפי שהו כמסר לא ינתח יתור", "בניכת הקשד במאי\nברוד ראו שאר\nכן המקבות הניאו התר\nששיעה חזון הנקדום", "פֶּר וּ", "מקומ השבר והמסום אשר יאשך שתתוה בז\nלפעלים תיתור המוסר עם הבקתון מוסר וופ\nבעצמות כן וואסן כך שותה לשאת כלות\nשתורו בו ויבא אל המזוה ויתפוך כה\nוהענין שאר שארה בז כה יתור ויהיו\nזיתור טוב בקמונות לשומרה כה שארה בז הימ\nכמה שיעשה וואף האגר הימ\nהחתן לפעלים יתור כותרי אל הילוחים בשותה הימ\nהרוש וואן ראוי שעשיה המברת הירק הקשדיה התחמ\nעד שיקבעו ביאת המזוה ויהיו בז ויהיו בז\nאבקום ויתור הקטנה באותו שישתל לחיות מה\nמורס עם קירוטים מדריעים עם שן נופי זון\nולפעלים ישך לשקט עם און שם כה כה קירוט\nוהמם שן כה כה קירוט\nוהמם שן כה כה קירוט ויהיו בז וחוז ויהו בז\nהאגר וקבות שתהיה בז יתור בקיש\nולפעלים ישך אל אותנו שיהיו בז וחוז ויהו בז\nוצכיז וארוניאמ ובלכל אם עשתה ושהי המוסר\nיהיו חדושה לא עליה ומסור אראוי שיהה כפתן קיר\nבברתיעים וולעיס\nולעיס עם קירוטים ובריצא בז מאומן אס\nספרנו. אם עשה אחר המוסר או יותר טו שעש\nכצרב כטבל בשמן כה כה המוסר וכרכף איה וליה ל\nפנים בקשר אשר יונז עליו וניוקטי כחתת ושה\nמהתערבות כה וכ כה אם לא ליה והורא לומד ס\nואמסם אם יקרה כאב או יזונה בהתה הקשר טן רא\nשעש קירוט וברכי אם היה שס חברה כי אי יתור\nאל האגר עפוש ויהיש במקומ וין שחר רוב השבש", "ה heruch hašbrach vayimto'ah, she'ain v'na'ar ha'akrav bivakdoliy k'iv\nasim y'pil'ig v'ibyol al k'viv'ah v'k'derah, k'seh v'nak'iv b'su t'sukvah\nv'shלא תקרב אליין ו'אכ תקרב לחרשו, v'n'a'ar ha'akrav v'ha'iy'du\ny'diqah v'ra'iv v'shלא יתאר v'k'yisro'el v'k'dorah v'v'tiqnus v'k'abud v'al\ny'diqah v'sh'eh v'k'yisro'el v'k'dorah v'v'tiqnus v'k'abud v'al\nv'k'dorah v'sh'eh v'k'yisro'el v'k'dorah v'v'tiqnus

["מס' כ", "אברר וסנ לאל וילא כנישת יתבש ויהו שיגלו ישגלו, ויהו כח\nהמשה ויהו כח ויהו כח ויהו כח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח ויהו כח\nשלא יכל ותל ויהו כח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח\nכח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח ויהו כח, ויהו כח\nכ

["פרה ו. אופק ח'", "יהאלה' הاذוב בཁכ בנת חזק ויהויז החבשות בכxC\nוהבחינה זיניה על החבורה כה שראוי כס אספאלנית\nולכ שכן הצעתיות ורבים יצרו שינהגתי בקשירה משני צדי\nהבחינה פנוב החבורה כ屬ת ווה, יותר כן אם כהיה ח\nהבחינה על השבר עצמו ונס ראוי שיהיה לעיה כסתור א\nאחר יכסנה מן הוואר. וואס היהיה על השבר אז ראוי שת\nשתחכם ותעררים להכין התכנית בתחבורה עד שישמר ו\nויתנקה כמך צד יוניו פנאי מעט על החבור. עצמה ויכינ\nתבורה נאותית ליה ותשכול הרפירות כיין שור עפין ו\nוהתחכלה זאת היא שתניה קצה הקשירה על שפת החב\nהבחינה ואחר תחל באליכסן לאחור ווינן בקשירה אורת\nתונה על השפה האהרת התחתונה ואחר יסודרו הקישר\nכפי הראוי ואחר יולי כאליכסן עד שתשאר החבור עצרה\nפתוחה ומה שסבירותה יהיה כמותר ונישטר ממנו שתעל\nשתעלה קשירה ותרד קשירה ופיל על מקומ השבר קשיד\nחזקה ותשאר החבורה פחווה כאל ינלה אותה בסתב זה\nנישיסים על החבישות נקב כراه זה כדי שיגר רופאת הח\nהבחורה. אלא ויהיה אפשר להוציא חלורה מכנה חיהיה\nזה די שאפשר למותת לעיה חזר אחר זה כי עדת החבור\nבגנולה רע וכל כן בקוד נדאר שתהיה ליכן נלהצט לב\nלבד ושיכך בליהה וואס הבריאה החבורה אז תעשה - ה\nהבחישת אם כבר תחילה ונקבעה החזמה ויהיה כשimp\nהוא וואס כה יתן החסומ מענופת מכנה ויהיה כשimp\nלהתיר מה שיכלה החבורה בקר ועזר לופאתה החיוודת\nאפשר שלא היהיה בו שיקר לקשירה חבישת השבר\nכלל אמר אבוקרט רואו שתקשר החבורה מאסף\nהקשירה אם תתחי שארה וואס תישן רופת זאר הכשר א\nאז תקש עלמעלה היבמה עד שיגע לאסיצעתה וןכ המוב\nשינושה למה שנהלה להבורה דאמצעתה כהישרויות ו\nשכ העליונות יותר כהודקות להיות אפשר להקל ושהיה\nהדוקה כפי הסכל וכל עוד שידוח כהבחורה יושנת יונח\nדפות וואס יהיה להבורה עוכק חזק יהודק על\nכ��ום העומק ומקווקה הקשירה וואס יסכים הדוק הקשירה\nכ��ום חבישת השבר הנה הגיעה הכונה וואס לא יעשה\nבחבורה מה שאסנו וואס יגיע תכליתה על השבר כ\nשינושה הקשירה יותר בהודוקת ראוי שיושם מצבת הא\nהאבר די שיקל הולז המנוגיא אמ תתקצן בחבורה וראוי\nשתקר בקיי' הקישרות הקופית בתחווה כן כדי ש\nשהיה עור לכנוע המורסא וואן ראי שתקרב המורטא בק\nקריטוי וכל שכן בקיי' כי אולוי יעפש האבר אב\nאם יצטרק לרתיעה והיוו הקיצן וכפי כה שקדם מאתנו ב\nבארו וואס יהיה עם השבר רצון ופיהו כנתת ח\nהאבר אז ששרט ודע בכלכי כה בחודשה בosaשკ בפ\nכפי המשפטים ידחה הקשירה המזרים וואס תחיאת בקשיד\nבקשירה יעלה כורסא וכל שכן אם יתרפה מקום החבורה\nויקשד בודוק על כה שהוא אחוזה וואס לא יהיה אלייה פ\nבמקום נגונה לא יוול מכנה חלודה ולא יגיע אליה הרפואה\nואס תעזב מבנאה תתעפש ותקרר ווקהרו מות לאבר וויכני\nאל באבים וקרשות ויצטרק הרפוא שיפעל דבר ביני", "## פֶּרק", "בשבר הירוק ליא כהון\nלעפלים ייהיה כהישט ניג\nהנתש בודק לא על כהון\nדצצית לחרוש שטן", "ראוי שיהיה החשוך יודע ענין הרשאאר איר בדוק עט\nהעצם וואס יהיה חזק וגדנו לא תקרב לשבר שטי א\nאלו לא תוכל לשבר במק' שבר הראוי ליהו הרשע\nישבר בזולתו בחרקות ו\nואס אפער כרלו זה אוז\nראוי להקלו ליכך עד שיתרף הרשאאר וברכיכ וסח\nוהרפותה המרכבות כשער המורדי הקשות ופרוכיו ע\nהאליה והאליה והתמים וככו מיני עכירות השן וסח\nהשוכנסות ומדמות מן הצ master רב זעך ומוכן ויכומ\nואור ישבו וואר שאר יתורשות עם זה היצוע ניכים\nהחמה וברכמת הדרה ציים פועדים רבות וואל לא יוע\nיי'ק ויהו ותנס ווהגעה יורו על הירוק ובדוק חזק איה\nששנתסבך די שווה פון כ'ן להלך ורשה איר\nלכלו נוכנו וואר ישב ויהו שפ' שער בשר חלקי הרח\nופעיסת רבות אפץ שיתפ' שער בשר חלקי הרח\nדערשבר כמה שנדון וואר תשה בזדה בוכות ות\nהיתב אבר ושתה ו\nואס יישע לעו יתור חת ליה\nדערשבר כן כו ויסר השר בך כל ונופים הירם", "## פֶּרק י' א", "ברתיו השר בק ח\nשהלך במשטט שאר\nהירטון כנ"ב ויכלו\nהברומא ות"ק ו\"ק", "וכמה להקשות הרשאר ונהגיו ויכו הרשות היר\nהגדון ויכלו להסיד קשי הטרקים החתדש איר הדר\nוכמה להסיד פון כס יופיל פראקס", "## פֶּרק י' ב", "דערשבר כה ירומנוי ו\nשהוא כמשטט שאר\nוהמחניכים החנך", "כבר זברנים בשירק\nהקשירה מזמים אל מה שר语 שטע בענין ההיוו ו\nזערנו קירטיס ויציקות בינ' עפ"ו וכروה ויהו ונהו\nנאנאר רואי שיהיה כה שעשע כ'ן הקירטיס או כהו ו\nשן ניוירות ב' נוכ' פס איר ויהו ויהו איר ש"ה\nלנדי וואן ירי לעשות הקירטיס בעת שפ"ד ש"ה\nברדי חלקי ישבה כי כ' זה כב"כ לקל העפ"ש מוברים\nיבא בשהיינים ואכנס הנים החזים ויציקם הגורט\nעליה ותינדו שתתעלת ב'ה חכמת הילירות המודשת\nהחכ"ו ומשכת הילוה המזונית וס יישט"ק איהו וטס\nאם זהה האבר שיכר בחרתשה הקשיד ויבשו ותנאי ו\nברפואה לנקות ו\nהידרשאר הטרمات ח\nהנומל"ים ב"כ"ה ו\"כ\"ה", "## פֶּרק י' נ", "ברפואה לנקות ו\nהידרשאר הטרمات ח\nהנומל"ים ב"כ"ה ו\"כ\"ה", "היתרבוות היותו כ'ם בשול התר כ'ם ב"כ"ה ו\"כ\"ה\nיצייר ליהסן וסכ' אל ה' ויהו כ'י עלי ה"ס ו"ט\nכ"י זה בשרוק וקמה"]

["מאמר ב", "כברוב הרובק לא ית\nלצופים ירדה משטח טע\nנתב andק וילע\nניעס לערנש\nנגליל לא לרבק שטח\nקינק שבר הארא\nשע\"ב הרשא אס רכמ\nשע\"ב הרשא אס רכמ\nשע\"ב הרשא אס

["פֶּרֶן אוֹפֶן הַ", "הצעים והועדים הננה רפואת מה שנורק בשדי ושהיש\nללהנ貫ים ואומם המנתחים והכבדים ומוכדס\nממה שנאזיד והחבות בעניני שבר העצמות המешט\nשתודד סד קלפי בלא חלוף אל הצה המודע שדי\nשיתראה אחר קצת החנסות וכם זה הוא בנתחן ח\nההושאר אלי הוא שאר וכם זה\nנהנ הכנק שתחטף\nותתרגרה עד שלא ישאר במשוק כלב\nשתחראה תשפף או זה נגלו תשתדך עד שלא תשאף רישום ח\nהמסק בו תשהדך ותתחדך עד לא תישאר ירשות\nמכבכים וניתנים כוחלף החשוד ותשהד. תחליה היותו\nהדכים וabisרים והגלוים אליהם אם תכמתה ותמשה\nהפואלות הראשיות והם כמו אידס ומקה כריסת ומק\nלwan דבנה דקה ואירש ולוורו וקלף שד פופנטומ\nואסיקור אולד תדנין כלב כנברת וילארה ולוור\nברפואה השחבים\nחלוף ו Authority לא תירא עד הנה עכני לא תבונח בו יתנ\nוהשר ליה להליג בhouך אבל עמוד כלהודך ויהו\nהקרום אם הוא שוכן ללהתנה כן העצם הידוהק\nפרוג ונקז וןידור המונח כנברת ויהיו טרחה ויה\nלופעכים ילויה הנגלוים עצמת והם שמה ביטח\nיותר ורכאבים והקרעות ונהמה ליה אליות ויהו\nהעצמת לשון דואה הלהת כנברת וחלידות יתקרוע\nיותר ונה שיכמת כן הקדומות ורכאבים והטשה ילאר\nזומל שד ליכת המפלה בלו\nואסיקור\nלא לא� בלבד אבל כל ענין וישושד בקוד שטיהה חוץ\nוהס בוהו ויקז כי יש כנסני גדרה\nהשכד המודק אשר אין בו או דקן אן חנוריה\nעכו אלי סמיאק האן קדום המה\nענסטומ\nסיפס הקשיה והודוק והתחבוש בקר八十 אס ית\nככן שתתלי ליצוע על השטף סנוי הידים ות\nכין שתקזת חחבורת יתדופים סטנרכנו וווע\nהביזור והדשי ירושו עליין בגד פשתן טבל כחלמן סנ\nוהלעיה רפואה טבולה ביוו כובן כמערכות ביטח\nשאר הקשדות וירובע הגלל ווינה ווינע כן וק\nיצטף ליה ולא תקשב כלב שבר וסיד שחק העצם מ\nכז זה אי אפשר בכל קום אן נذكر מה צטירוב בת\nבשב כילו כה השכד ותדבוק כי יש אנסים בריש\nהעצמת כראישים חתמת כעל כנף ווינה בישב היד\nוהאכונ הצעת הבנים וכמה שאוריה\nרע שעשעות הלא שיתרלו מפעצות אחרים אס ית\nכי הם אם ישבו אין השבע כדבוק עלייהם השטף הימ\nשמדביק וкונה אוזן בשאר העצמות אבל ברה ית\nובשניל זה שלא תשפף המונח לא לפגnis ציינך ליה\nהעצמת אם ייהו הצעת שלף ולא תתחסן לחריג\nשדחה זה בק קיצק מיה תר כיבים וסצמו יר על יונע\nעוד ייהו יותר כהיזה ייהו יותר טוב ויהו רחמן\nויל כל פנים יצטיר לאהשיגס\nהנה יקהה מהשבר פ\nפוקה כהשב לא ידידוק נא. לא זה יתעפף ויעפף כה\nשנלה אליו כן העצמות ויצטף שיחת ויכח ונס\nיקה הלתה דם תצשר לכנער ו. גם יקהרציץ ורסוק\nוז: קלשר ו.ם לא יאירפא בשטח או ברפואות המונעות ת\nהעפץ ישוב להתעכל היכן ראוי שיכשר זה. ו. גם יקה\nמורסא חמה כה סכנה וראיה שוננת הרגנה\nיקה ייצאות ויצטף תתרפא בשה שער זכרו ו. ו. י\nיקה דשבאר כופלן בשוער איז צויך לשעורו. ו. או\nשיכטט המונז ייבנע הולדו ככניעת הביזן ובקשידה עלי\nבכל מה שנאיר. ו. גם יקה רפיזי פרקים כמהתיה\nונע יקה שיאו הלהודה אל כוח העצם יולדג בעצם ויצטף\nשיעשה חבורה בעצם שיגלה דרך חלודה", "ע"ל כל פנים יצטיר לאהשיגס\nהנה יקהה מהשבר פ\nפוקה כהשב לא ידידוק נא. לא זה יתעפף ויעפף כה\nשנלה אליו כן העצמות ויצטף שיחת ויכח ונס\nיקה הלתה דם תצשר לכנער ו. גם יקהרציץ ורסוק\nוז: קלשר ו.ם לא יאירפא בשטח או ברפואות המונעות ת\nהעפץ ישוב להתעכל היכן ראוי שיכשר זה. ו. גם יקה\nמורסא חמה כה סכנה וראיה שוננת הרגנה\nיקה ייצאות ויצטף תתרפא בשה שער זכרו ו. ו. י\nיקה דשבאר כופלן בשוער איז צויך לשעורו. ו. או\nשיכטט המונז ייבנע הולדו ככניעת הביזן ובקשידה עלי\nבכל מה שנאיר. ו. גם יקה רפיזי פרקים כמהתיה\nונע יקה שיאו הלהודה אל כוח העצם יולדג בעצם ויצטף\nשיעשה חבורה בעצם שיגלה דרך חלודה", "## המאמר השלישי", "כשב אבר אמר בשב קדרת המוח", "### פרק א ו\nפעמים יקהה שתשבר א\nהקדמה ו. יטסוע העד\nאלכ כנפוח במורס ו.ם\nתתעסק כרפואות המורסא", "ולא קרב לרדתת הצעת אלי יקהה שיפסיד העצם כחת\nו. יקה קודם כלתת המוסר ו. ו. יקה הלויה רעבים מקדשות\nורעש ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["מאמר ני", "חנוכת פלופת פה מטריד שמש הימנע מהתחרות בענין שפריטי הנקדמים, וכאשר כן, כי לתחי חוף של האריזה, יש להתחדש במקדש, וכאשר זה, כי נזון חומר עד שאר הימנע, יש להתחדש במקדש,

["פרידון און ה", "## פֶּרֶק ב", "כשבר הילוי אמר הופס\nאם תחף לפסנלה וו\nוכדד תסתייה אס\nנahr הלהי חסן חסם", "האכזב האמצעי הנקרא עצע טחד השמאליבר הילוי. ואס ישר כן געליל הלהי החשאלו, או כשרים מהיד והכנית תודדה. וב כבינות השבר לוחץ ונקלו יש ביד האחרת מהן ותשווו ותדע השואמה כמהותה שחלבו. ואסם כשרים לשנים או כממהו וו, או כשרים בקבנה בשטרת ימתחו וכששת יאדווי, או, וופנה הרופת להשדה מה שיכרנו וקושר השסן, או וו, וכאו יקרת עס שר כז.", "וכאנו וסדור קצם כלכ\nזכרה או כסום עצע ענקת שחל בנו ודיוטיו ו\nזתתה הפסילה ועשתה הכפילה, וופדות ורפאות, ו\nזקרatedיקות, או הגדה והטווה\nהיהה על דרך ההישם אס אצט סדף עלי נקינה חני\nתערוף ושים שני צעקיום משני צידידים על לאוים או\nקצה הלהי וואחר חסיב כזער על תקינה, או אלי אלי\nהיהי על הראות ועל היד, וואחר תערבור כנין או\nהנקה, ותתתה, וואחר וואחר וואחר, וואחר וואחר\nהיפפות והברכות, או כירך ווייס על ילבוכן קל.", "ואס יתקריק, שנח חנוכות, או כפרונת, או כפרונ\nזדס, כעט וואחר, וקומלו, ויהווחו וואחר, וועין אל\nהשיגו ונקות, שחרת, ויהו, ווער, ווער, ווער, ווער\nואחר, אכצע הקשיה, על הערף, ויא, בישאר\nקצה, הלהי, ווצוק, געליל, בשקש, ונתה ותער, ויהו\nזדוש, כזונה, הבקבשים, הנקראים, חסם, וואס, שטח\nהברכת, או תחר הקשיה, או אס, קריום, וואס, חס\nהקיה, אז לא תעלם, כהתברתיש, ווציקת, הטעמה\nכמה, שטנק, תינן, וועם, הלהי, ווציק, כה\nשבועות כי, הוא רך, ויהו, וו, וס מות רוב, השרו.", "כשבר, אס, וו, ווער, וו, ווער, וו, ווער, וו, ווער,", "יצר, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער,", "יצר, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער,", "יצר, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער,", "ונשה, ציון, אדנין, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער,", "לו השבר, וואס ישר, אפ, ולא, רופא, ויכן, כסידור\nשנוי, ווייז, הנקר, א, נשר, נשר.", "יתקשה, וישאר, על עקוקו, ולא, יקבו, השואה, וואחר\nשתמוד, בנים, הראין, ולא, וערבו, העשיי, ווער, כ\nהאף, אם, יגיע, הקבוקות, געליל, ילבוכים, כנין, כ\nבו, היכן, דרונה, בי, שאר, וואחר, ווער, ווער, ווער, ווער,", "ואל, באף, עד, קצה, הרהירי, וואחר, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער, ווער

["באמר נ", "שקהה לא אם זהב שפ לינה נדונה וכלימה צריכה ואבנין כם יוקמה בחרקים הפשלים אפשר", "שושה בתה בשתי אצבאות בתתי צומך או בשתי קמיצות או כלבם, ואהב זהב פורסם או סכפ פליגות דינוקלן טובות ונהוקים, ובן הפרואה הiskוקות בחרוך, ובשן ופסלת ואבק ללבנה דקה וזרוזה עליו אויפ וירubo. ואהיה האבר שושע ויצוע פחת העשרים ויווריה עליו ומרור וותשائه בת ותקשרה וקשירה וותשائه על זה, והיא שתשים הקשדית מקושת מקצוע הוצאר אס כמינו ונטה וכמה שיקח בו הקטנה שהיא ואבק שותק פשת נבצ חזות ארצועה שש ילהרבה אצ אצט וויטח אכד. אבל זהב האבר ביטח ומסדנים אוג גדר לקום מעור בקר או אונא או בשאר הדקבות ותקARRD וותשائه על קאצ האן כח אס כמינו תשהה עד שערש ויהו שאר הגדה האפר ויהו שאר תושה ותישא אל האף צדדה הנטלה הראשונה ותאיר על הענוף ותקשרה קשורה א אצורות האף על תכונה הלא ותכלה בתכתבושה הראיר", "## פרק ד", "תשרא אכזב ויכובד שאר", "ואם בנפילה נגד\nגדרה וסב ברכנה דנולה ועוד הנה תתרחק יוקשת בגדה ווצצרת לדוקטор אמר כדבוקה וחבורה אם תשר בקר\nהתרקף רענין וצאים את יתובע על כס ואORY ותלוע בק\"ל בדנולה, ותימחה להוץ וברת זרוע איר בו תתרוקה הנשבנה ומתחנה להוץ ו\nולמעלה סן ותמך תשר איר אחר כן תצורח וחיכום הבק\nהמקבל בשעה זהה שער אלי ישוע הרופא במחלשותיו\nמה שווה בולח דהיה. ולא שווה טועrı נגינה ויהישמשה\nהלה, ויהי אס יצריך איר זה ליהתינה יותר הניח תחת האצי\nהצלין כורז לוד בבדיד\nוהדוה ויהרבע עד שיק\nשיקרבו כן החלונות בי אופתות כמו שותהה. ואם ייחק\nקאת התרקף לפגש ולא יכנע לישכיבת הרופא ולא יתלה\nכי תוע אל העומק מאן אז שיק העליל על ערפלה ותנתח\nחתש כמ כר שהך בסכף עד כהיר צדדה עד ישיבת ת\nהתרקף ואחר תשהו באצבע וקוש\nעליל לבקה ממתווה היד לעיל האה יש וס יתלה\nעוקת און כפי הבקות ויתעס ווצועה פנסיה והיה זה\nבכל לא כל כך אם כהנה הפנסיה כתנת שלא יקרעך\nקרום התחז הנקרא צפוק וכנסה הכליל הśוכף הצפוק ת\nחתת העצם אחר תשר פנסיה העצם. ואם לא יוקה מור\nבאצ חמה זהב פורסارت ובקהו\nבאצ חיכב כן\nבאצ חמה זהב פורסارت ובקהו ותוע\nבאצ חיכב כן\nבאצ חמה זהב פורסارت ובקהו ות

פרד אופן

## פרק ו

בשכר הצלעות הצלעו
הצודקות יקרה להם שבר
משני Theodorin ואס
הכוזות יקרה להם שבר

מצד השודר כי קצותיהם ואחרים הם שחוסים כיצוי וכס
הבסים הנקיאים שראסף כפיים שדעת ולא יקרה להם
אלא הרצץ ואמגס ידיעת שבר הצלעות הוא נק
לא יסרים כהמסטש במה שיודגש מהנהירות וכן התנועה
נכלי מקומס ולפעמים ישמע שהם קשק נסתר
ואס תהיה הגנטה עם הצלע לגד פנים ויורו עליו מקי ב
בעלת הצד זוכלו החובשים לרפאת כמתיחזה לחיי סלכות התחכולה
זגב כי יקשה בכלי קני� המיצאה הנה יפותד כדר שיקבצנו
לויה רבה בתוך המקומ ויו בו מה שיש בו מהפיכר ונס
תדחה בהם ולא תאריך אחיהם ולא יהיה חזק אך יאכינו
העלול זמונות נופחים כאר שיגף נגפ וירדה הנתחה הש
הכר וירדה וחוץ והגד כן אערע שהוא כמה ש
שלא ימצא בקצת העדים הנה הא סטגדיה ללה חדש הכ
המסורא אמרק עת החבכים כמעי חישבות הש

השברים ראי שיכום הבקום בעבר טכנוב שכן ו.תש
והשים כשר שבין הצליעו עד שימלא שיהה הקשירה ש
שהוא אם תחנה בסכוב כזו שארגר בזוה ואחרי דך כן
שיך בעכל שעה פלישן כשר שיאות הצמות
ואם יגיעו ענין חזק והעצם יקוע רטפשה טקמת מז
מזוק איראו שישוסע העור ויגודה. השבר כן הצלע וא
גאר תישת תחתיו הכלי השומר העפץ שלא יכל הצ
העפץ ותחחף לא השען העוקן ווצארו אם נק
יוקה ענין חם לכל השישעות או תרפאת בסופליות.
ואם יוקה לו כורס ומח יכיתה ברפירות טבירות ווון ח
העלול וירפא במה שישקט המורס או החמה וישכב על ח
הצד אשר קיל עלין

## פרק ח

בשée שיקה לחרויות מ
משבר * אמר בולס
הנה ענוני הולויות לפּ

לפעמים יקרה להם וידידחק קרוכות החוש בהלשדה בעצמו וישטף
בהו העקב בכבש וימשך אחורים הכמות וכש אם יוקה זה לחי
להוליות הצנבר: ראו שנקדים האכבר ונספר ב爱你
בככנה החוז והאבדין, ואם אפּר שיסיכן למסיד
העצמת המזיק בשסוע דנה זה טוב ואם לא אז ראו שנ
שנתחו ותנהה המשקטה הכורשות החכות, ואם
ישאר דבר מהדלקת הבולטים מזרוהו, אשר יהיו כבנה
הנקראים קעיים הנה זה יפול תחת הצבענות כהדה אם
ברצה להפשו כי אתו שנחפת יתועזע ויסר טנקומו ואז
ראוי שיסי־ זה בשסיע העור מהירן ואור ייחובר בתפּרדה
ונשה בהם רפואה כדבקת ואם ישבר בעצם אל אבה ת
תהת אל קטן ועצרה אז תכניס צעכע מהיד השמאלית ב
בטכעת וישוה העצם הנשבר בדיד האחרית כפי האפּשר,
ואם נושא בואש נישבר שיצא להוץ איראו שיסר נסן כן

וירפא הגדות החומית לחי

בשבר הזרוע, עס
הזרוע אם ישבר כיר
איכן טהה חלן ואור
שיפוץ מה שראוי בחורת השבר לבקומק כפיש שדעת ות

## פרק ט

תת הגדות ביד ותשבו והשאה הנצית ותק
ואס היה קרב ככן ואור הקשירה השישתת
כמה שיעד ואר אל חחך הרברק אם היה השבר קרב
מהומיפ ואות הקשירה בקישרות שלש יקריל כמיהל־לפ
למעלה ועל גב היד לא כזות לא תבצך נחלה ומשתלל
כי זורע ש唯קש הדרע לע הלה חה על
התרק בהדרק שלא יתנע ויכר כל שן אס היה השבר ק
בכד כן הרברק כנישים על הקישר עם פיסרמן
זומם בלבם אם לא עלה עדן מוסר ויטמה בשמן
והבזד בצעצית לא עוד
ערלה ויסר התרק ויהו יתור ותוקה בקישר ויהו עז
ולא היה נומע אז לתחי עד השבעי ושה שאור יד
השריר ואות ויהו זריכ ליהו בחר. הוא אוטו שינה אלי אבקט
כיה הדה פגלים וואס זיז בחרוזה וואס אכזב
הנתן החביש וראי שיפיקו כה שנההינו לחי בערזיל
זומר בעכל שומל או כה שומל הלה בקamin הוה
רוזה וואל האוה דך ולא תמצה עד מה שערזיה שומל
העלול על סכ בגד יריה בקביד ירור יישיב ויטן ב
אצלו כל כירדונ סוסל או כה יישום עד כה שומל הלה
כער ויהו ירור בטרברק כשר ביכר בחר בחר
וירוק וארח יתלה בטרברק כשר ביכר בחר
ככשמה התחווה בקבישת יתשה וואס יונורק קיל
מעפיש הקזים תחת השבר ולענטה התחו ווון חליל
שתט שונב וותחה מה שותל באצישים בלאס למסאר
למשה ווהה בגד די, וואס יתשה השבר בקביש הגדות
ישום הקשירה כרוחה אחד משטי קצוו, וואס ויהא שט
זור קרב מעד אד יושם הקשירה חיזק הקדורה בק
הזרוק כהאהר, וואס היה נסוק בלבד אירפאנת המוק
קיזק לעילקשיה
בשבר הקה, ח
קיזק שיטת מ
שני הגדים ידמ
שנודר שישאר כה אחד מס וסנשבר הנדר חליל אס יופר ח

## פרק

יודר שישאר כה אחד מס וסנשבר הנדר חליל אס יופר ח
השבר כלה מנה ונס כי הזגד התיתן הוא הסועה ווא
הנושא הנה שבר ירור ורע וואס וועה כנשבר ווה כשר
יותר כנוגה ונס בקבור העליל לירפואה יריכ לקל וירפא
משהה מעשה ואריכ כן החתך ונס ושה אם נשתבר יד
וירא שטודר בעת כיתת הנה אבר כלו טורש ופכ הבק
אל רזוע ויווד החרת ווות ווות ווות ווות ווות ווות ווות
באצבעות מוסר מזועשה או כeda כענטה הקדמה שאר
ואס לא ייה כהיל חלן הנהה רפה וואס תיהרה מופרנת
אז היה חזקה וירא שתתשה א וואס חזקה וירא שטיר כן

["מאמר ג", "שלא י אל הדיהו ואחר ייכתחו ירכיו ויקדכו שני הוב\nהויכים למסך ארכוכתו בחוחק ואוכץ עד ישתהה ואחר\nנוכן עליו תחבשת אחר יטס על נטיית כל כהנים או\nכיועה בהם כמה יש ל统一קושי ונהי קוב ממה שירפא בו\nהכף נס כן. ואם יישבר מצר היך הגמ盲פאת רופת\nשב השכם וראוי שיעשה על הרוב ותיהו הרפזות כ\nבעו שראוי וראוי שיהה סכיב על בקם כוצע", "## פרק יד", "כשבר חד היך יש\nישבר חד היך יצרה\nלתחנה חזרה ומסת\nאזרה ישתהה על התכונה", "הטבעית אשר לו והוא ונבינות כהידן וקעריות בפנינו על דיך התכונה אשר לו בבריאות וישמר בענין\nשב אמצעיו או הקהע הגלוי והחתון ענינים ניכרו\nכשע הרוע ותיהה הקשה למסלה תשמור ותעצור\nהאטר ישבר הפחד יתף אל האמקות לςום ולזרה וח\nשהוא רחב זה חצך כθכע יתשתה בידים ונדKr ומסת וΝ\nהמתהה החוות על השוו או שהיה אשת הקישיות על ה\nהשב וחרת תחת כה שיפגח האצע ומסכים אם היה יש\nהשב נוטה כן האמצע וס. היה קיד בראש הפך או\nיוקו תול וריכב במצעתו\nצמר שלא יתף בו", "השב וריכס במצעתו בבחנויות וירען ותידר\nהראש וידחה למשרת אוחזרה למסה וס. אם היה השבר מ\nכמה שהוא נלהו הארכובה נשים הקשה מעל השבר\nנדדה קצבי תמי שיכת למסלה ונאחיה הארכובה בקש\nבקשורה נברכת עלייה וישתהות והאבר והעלו טוכס על פ\nפנין ו improק נמסת וס. אם יהו עס עיקו איצוי ש\nישתהה כמו שאמרנו פעמים רבות ומה שיסחל נסנו י\nיוקו. ואסنه שארה הגדה היה כמו מה שוכרבו בשבר\nההיר ועעם הפחד יתדבק במשמים לילות ועוד ניגד\nאך היה אחר שנחבר רפואת השוק וראוי שיבן בין\nהפרדים או כן כץ וכיצי בז שומר לתחנונה א\nשר ישתה על עלייה ותחכום הרקב הידור על איהה מ\nמורת למסה שיתר כמורס וחכון. וס. יקה כור\nאל הפחד. ונא רוי תשתה מיד להנפש ותחתפץ המור\nהמורס וכבר ידעת היצירות המיהדות כז. ואסכים הפך\nהדפוס ומרבים והלוה לחתים והכזמים בז. עס קעדי\nקעריות שיתושב על החתולים והברירות ולחתות אורך\nהרגל. אם הם אס יצררו ולא יעברו על השוק ויקוצו. בז\nוהי ארכו היה העלול מסנו בעלם כז. אם יצרו וסנו\nכי. הם אעפ. שיקצרו לא יכבע מעמך ותועדת אם שיכנו\nנס כן החיל הבריא מה-נלים מהתנועע כהיות תנועות ה\nהשעור הזה נזק בשבר וכל שנ. בעת הצלמי ושינה\nיווה הציך לא. לא כחליים אכנים בשבר הגדר מאד\nואי. אפשר עם זה לעשתום. אלא קודם שתהוה המורס. כ\nהמורס אינא סובלת כיוועה בהם ובבלל. הוא כובד ועמל\nומשא נסן", "התקירות אשטישא אין זה כמה שיעלם כך. ואכן דרא\nטינע בארכם שנגיע אל הפך ושהי האציקות נס כן. כן\nזורק אקר זה ביטע לא. אם י出来 או לא. נובק השבר כן.\nפרק אל רסן. אך אז. ראוי גם כן. שלא ירק הרחק בין האע\nוהא. וטעמי זה. ישב ונקשר הגה ראוי שיקשר כן. הצוע ע\nל. הכנת זויות.\nראוי שתהיה תילארה. בחוד בהית ש\nשביר למסת בגד דרז. לזרק. אך. הגד. הגד. הגד. הגד.\nפניעת התליאה. מקרוב השבר. לגד. ויתר. ויצא. מישסן\nקיזה. העקבות כל פק. ווטה כפיה. שהייהויז. נשיית הבק\nאבל. ראוי שתהיה הפך. ורב. הגד. הגד. הגד. הגד.\nלבעלה. דאושה היהת התליאה. די שירטורה. השבר. יכבודו.\nשתי הק past ותצ. הפך. ומצ. המפק. וס. י出来. זה.\nיהי. עור. לו. שלו. הובנות. והיה. התליאה. בגד. כך. ה\nההלויות. בעת. שלא. ירד. אלי. ו. שטחה. תשיה כה.\nהלעמים. יוקה. לςנה. שידב. דכוקו. בגד. שנה. זעשר\nזומ.", "## פרק יא", "כשבר אול. רסן. או. הערץ\nהציקות. מיש. שיקה\nלהם. שבר. כי. הס. קיס\nכד. וא. קיזה. הלה. ע\nלוז. והם. קיס.", "להפיה. לא. אס. אס. בגד. הלא. יברס\nלארה. כס. כבוק. ו. ה. אס. אס. בגד.", "## פרק יב", "כשבר צעכו. האצמות\nאל. ו. א. ע. ב. ע. ע. ע.\nש. ק. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה.

["פֶּר דָּוֹם וֹן", "## דמאמר", "הנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nענוגיני הארסיס וסמי המות ופרוק המאכר ברגשות המ\nהנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nמאר מלילי בominה חמות השטיים ורפאח\nהנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nפֶּר א\nבכי שיפודד שטוקס\nמות דאר ויהיש\nברכוזנות הינו עליים\nרטעם חכיצikut או כליחות או הריפות או פתיק ונט\nעליהם הריח חטום כי חס יסרו בה טעם כה שיכרנו\nוארוי שלא ישבו במקום חטום זה על ערב שוק או צמאק\nכיכל אוז שמי ארו יזרים מה שראוי שנין תחזרה\nלחחק הולנות\nובס שחלפא ממאל אס ויהישק\nהמות קינאה למס תומ שניני קרים\nהשנני שיוויה וערוקים לאס ו\nיצא חסם מכער בסם ובער ולו יזיהו בים כרנגל\nלמס הזה ודא עליהם כנין זה כח ויהו\nהרגלוות הדוחות הלהיד הארסיס וסמי חמות\nבשידואט כבש ונס תועלו ובקע טעט ארי\nובן תאנא עם רלי דורא ואוכחלה\nהכשקל ויהד יבשה הלקין אנה בולני\nמלה ותאנים כישם כא חמשה הלקים\nוכלא לדתות חק הארסיס למס ויהישק זומק א\nאכזב זה האם זה טני כמים או סם אחד\nלפתה קטנים משקל זה בובל ורוה\nכלום בהם כן ודא ליוורא שלא התחי כל טריטור\nכברכל ומשה זומי תלי שלד בד' לפעשים קינאה כו\nשלא יatum וסנ עפעתים יודיכן שיפור דריכע בעו\nלטשה וכסנית וarkב כה שיכרלו ובקני שפ"ח כו\nכי בישבים כהמשא דחבי ריח הין ומסריו אן ולו\nזימנו בובנות ופרעמים יתיש בקבו וקואו בד' למס\nשיטר מהגופים ומשתת האלנות ותנלו ותנס\nפֶּר ב\nוכמי חמות השטיים כ\nטיני כפ"י חמות ש"י\nכינים פעלע בעיכikut שכו ופועל בעונת ולע\nעצנותו\nוהאך אם ממך מעשה כה האממת הוי\nואס מלהיב כוחס כמו אבפורבי וסם קקר סדרה כו\nופי וסם סתמה למלכות הנשימה כנף כו יתער\nואס הפועל במלל עצמותו כמו היש בכו אל הולא אס\nאש סופר שואו שرو אל ביש וסם לקן השבלת וסא ל\nלדבר אחר כמו קרני השבלת וקבו כרת הנבר וכתו נ\nואלו והרעים שביום הכות ועוד הנה יש כספיו ובקה\nשיוכן על אבר אחר כיווד בעצור כמו קנטוריש ל'ה\nהמקו והארכנת הימית על הראה וכבו שיכל ל'מ\nהנוף כמו האפוי וכל שימן קקרור הבן או בעונש או\nבשיטה על אבר אחר הנה אפשר שיווה פעליו אחר כו\nוגם כי המophל כל עד טשיטer יתור ב同样 זה\nרע והשלום כבנו בהתכה יקרלו", "מאר מלילי בominה חמות השטיים ורפאח", "ריאי שתפצר כהם כל עוד שתספק כלחת בבחבודה אין\nאחרת וכי שימצאנו דבקות שכר הפודר ארי שיווה כפי כה\nשהרגל בן כנבריאות מהתברת ההתקכאות וכמה שהו ית\nיותר גיכר ההתפשות ודע כי שבר הפוד והידך ימעט\nבה שיקיה מעקוס אם ייחש יתחקק וסיה יחתכו פסלות\nעצלו תשליח תחלה ואחר תחתץ שנת\nפֶּר טו", "## פֶּר דָּוֹם וֹן", "בשכר גלגל הארכונה\nהגלגל ימעט שישבר ו\nוברכ תידק ויוודע כה\nשנכר בו במשת ויהם", "נישמע באץ וריאו ברפואו שמקשור השוק ואחר תכין\nהגלגל במקוון וסא נפרד ייחובר", "## פֶּר דָּוֹם וֹן", "בשבר השוק אם ישבר\nהעצם הקטן כן השוק הוא\nיותר בשום משישבר העצ\nהעצם הגדלו אם ישבר הקה\nלהחץ ונקד וסם כה ההליך עם אפש\nואו ישבר חק\nהקה הגדר התחוץ וטה השוק אל חוץ וסא ישבר והק\nיזדה אז הוא יותר רע ואז יקלה לשוק הנשה ליכ צד ודע\nכי רפואת שכר השוק בקש שהזרוע וכיצא בז ואין\nענין רנטית השוק וועויז יקלה להכיתו והטבעת כמ ליז\nלזדוע אבל הוא ישר ולכן ראוי שתהיה מיתוחת שישוב אל\nהידוד", "העצם הגדלו אם ישבר הקה הקטן העליון תהייה הדהיה\nלהחץ ונקד וסם כה ההליך עם אפש\nואו ישבר חק\nהקה הגדר התחוץ וטה השוק אל חוץ וסא ישבר והק\nיזדה אז הוא יותר רע ואז יקלה לשוק הנשה ליכ צד ודע\nכי רפואת שכר השוק בקש שהזרוע וכיצא בז ואין\nענין רנטית השוק וועויז יקלה להכיתו והטבעת כמ ליז\nלזדוע אבל הוא ישר ולכן ראוי שתהיה מיתוחת שישוב אל\nהידוד", "## פֶּר דָּוֹם וֹן", "בשבר הקסול, הקרסול\nבטוח כן השבר לקשיי ח\nולמז ומסהות שמו ורוב\nמה שיקלה לו השבר", "אכנם הוא הקבקה וכבר אמרנו בה", "## פֶּר דָּוֹם וֹן", "בשבר העקב שברו קל\nקשה רפואתו בגדה ו\nרובו מה שיקה לו הש", "השבר אם יופר האדם מכקום כבוד ושבעו על־רלו\nולפעמים יקלה עמו רציזן נדול עם הולת דס לפגו ונקא\nבו והנה יובל למסרים גדולים מקרחת וערבי שכל ורע\nורעש וכווצה כן רתגל\nואם יקלה בו כורס ונקאת א\nאיננה כברגרת ולא תעא והנה ייחש כות ל' הינה נתחו\nאות רע יורה שהוא בדּה העפוש אם תהייה מרסהו נ\nברניא נדרית לץ hin וורא טוב\nולפעמים יוכן\nבקיעתה וסם יתדוק העקב כיה ההליך לעו ככאיב וסם\nלא יתדוק העקב בפּי הראוי יבטל ה Theoryת בז", "## פֶּר דָּוֹם וֹן", "בשבר אצבעות ורנלה\nדפואתם בשבר והקלה\nכרפואת אצבעות היד\nולפעמים ישוה ואותה", "ההוכש בכף ריגלו שידריך כהם", "נשלם המאמר בשבר, חלה לחוכש לנישכר ילב", "## האופֿן הששי", "באריס וסמי המות וזוֹר ומשה מאמרפֿו", "## פֶּר אֶ", "בכי שיפודד שטוקס\nמות דאר ויהיש", "ברכוזנות הינו עליים", "רטעם חכיצikut או כליחות או הריפות או פתיק ונט\nעליהם הריח חטום כי חס יסרו בה טעם כה שיכרנו\nוארוי שלא ישבו במקום חטום זה על ערב שוק או צמאק\nכיכל אוז שמי ארו יזרים מה שראוי שנין תחזרה\nלחחק הולנות\nובס שחלפא ממאל אס ויהישק", "המות קינאה למס תומ שניני קרים\nהשנני שיוויה וערוקים לאס ו\nיצא חסם מכער בסם ובער ולו יזיהו בים כרנגל\nלמס הזה ודא עליהם כנין זה כח ויהו\nהרגלוות הדוחות הלהיד הארסיס וסמי חמות\nבשידואט כבש ונס תועלו ובקע טעט ארי\nובן תאנא עם רלי דורא ואוכחלה\nהכשקל ויהד יבשה הלקין אנה בולני\nמלה ותאנים כישם כא חמשה הלקים\nוכלא לדתות חק הארסיס למס ויהישק זומק א\nאכזב זה האם זה טני כמים או סם אחד\nלפתה קטנים משקל זה בובל ורוה\nכלום בהם כן ודא ליוורא שלא התחי כל טריטור\nכברכל ומשה זומי תלי שלד בד' לפעשים קינאה כו\nשלא יatum וסנ עפעתים יודיכן שיפור דריכע בעו\nלטשה וכסנית וarkב כה שיכרלו ובקני שפ"ח כו\nכי בישבים כהמשא דחבי ריח הין ומסריו אן ולו\nזימנו בובנות ופרעמים יתיש בקבו וקואו בד' למס\nשיטר מהגופים ומשתת האלנות ותנלו ותנס\nפֶּר ב\nוכמי חמות השטיים כ\nטיני כפ"י חמות ש"י", "כינים פעלע בעיכikut שכו ופועל בעונת ולע\nעצנותו\nוהאך אם ממך מעשה כה האממת הוי\nואס מלהיב כוחס כמו אבפורבי וסם קקר סדרה כו\nופי וסם סתמה למלכות הנשימה כנף כו יתער\nואס הפועל במלל עצמותו כמו היש בכו אל הולא אס\nאש סופר שואו שرو אל ביש וסם לקן השבלת וסא ל\nלדבר אחר כמו קרני השבלת וקבו כרת הנבר וכתו נ\nואלו והרעים שביום הכות ועוד הנה יש כספיו ובקה\nשיוכן על אבר אחר כיווד בעצור כמו קנטוריש ל'ה\nהמקו והארכנת הימית על הראה וכבו שיכל ל'מ\nהנוף כמו האפוי וכל שימן קקרור הבן או בעונש או\nבשיטה על אבר אחר הנה אפשר שיווה פעליו אחר כו\nוגם כי המophל כל עד טשיטר יתור ב同样 זה\nרע והשלום כבנו בהתכה יקרלו", "הנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nענוגיני הארסיס וסמי המות ופרוק המאכר ברגשות המ\nהנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nמאר מלילי בominה חמות השטיים ורפאח", "הנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nענוגיני הארסיס וסמי המות ופרוק המאכר ברגשות המ\nהנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nמאר מלילי בominה חמות השטיים ורפאח\nהנארס וסמי המות שאינם בעלי חיס\nפֶּר אֶ\nבכי שיפודד שטוקס\nמות דאר ויהיש\nברכוזנות הינו עליים\nרטעם חכיצikut או כליחות או הריפות או פתיק ונט\nעליהם הריח חטום כי חס יסרו בה טעם כה שיכרנו\nוארוי שלא ישבו במקום חטום זה על ערב שוק או צמאק\nכיכל אוז שמי ארו יזרים מה שראוי שנין תחזרה\nלחחק הולנות\nובס שחלפא ממאל אס ויהישק\nהמות קינאה למס תומ שניני קרים\nהשנני שיוויה וערוקים לאס ו\nיצא חסם מכער בסם ובער ולו יזיהו בים כרנגל\nלמס הזה ודא עליהם כנין זה כח ויהו\nהרגלוות הדוחות הלהיד הארסיס וסמי חמות\nבשידואט כבש ונס תועלו ובקע טעט ארי\nובן תאנא עם רלי דורא ואוכחלה\nהכשקל ויהד יבשה הלקין אנה בולני\nמלה ותאנים כישם כא חמשה הלקים\nוכלא לדתות חק הארסיס למס ויהישק זומק א\nאכזב זה האם זה טני כמים או סם אחד\nלפתה קטנים משקל זה בובל ורוה\nכלום בהם כן ודא ליוורא שלא התחי כל טריטור\nכברכל ומשה זומי תלי שלד בד' לפעשים קינאה כו\nשלא יatum וסנ עפעתים יודיכן שיפור דריכע בעו\nלטשה וכסנית וarkב כה שיכרלו ובקני שפ"ח כו\nכי בישבים כהמשא דחבי ריח הין ומסריו אן ולו\nזימנו בובנות ופרעמים יתיש בקבו וקואו בד' למס\nשיטר מהגופים ומשתת האלנות ותנלו ותנס\nפֶּר ב\nוכמי חמות השטיים כ\nטיני כפ"י חמות ש"י"]

["מאכר א", "## מאמר", "מה טריגן\nהמות ופרקי המאכר רטרפאלן\nכי הכות שאינן ענין היס\nכדי משטי הכות השומרים ופעמים", "כדי משטי הכות השומרים ופעמים", "במי שיטחוי שטחיקם\nכדי\nהבקבוק\nבענין\nתנאי\nלע\"ל", "לא יתנתחו\nכדי זה\nלא יתנתחו\nכדי זה\nלא יתנתחו\nכדי זה\nלא יתנתחו\nכדי זה", "שאלה פליאופיש ונאן חורש שואה הביש אס ספיות איר\nאמם יתית האדם ולא יכיה הזריזים כי הוא איננו נגיע כן\nבנוזריזים אל הלא בלו איר זران שן כנף נקפיע בנים כהנוף\nההפנелиות שעד לא נשארה איר ההפעלות, אלא השתנית\nכזון ונאדם יתלך בגדך האהלו לזרוב, ומערבים את קינוקים\nהוקז תנועות שריניזרים החישופים וומרא זהה פנס מה\nאך התחוים, ספי כנף כהה ורף פריעול ההפניע כהה שארו\nהיכר יתנתחו ונאץ ודע שהאליפיש ספיות בעד אל המ\nהמת הרובא אס לשליע היחוי במחודשים במערבים אם יוקע עד\nשיהו חמת משכינק בעכמה האדם ותליע ממת כשלאי\nיקע ככם הזריזים ואלרי זהה אל פרישאר איננו ספיות\nעדי אל גוג הזרון ואלרי לא היה משתה מזון ונאיגע א\nאל הלא בגדעתו אל הלא בגדה, לא יתנתחו ונאיגע בגדה", "אף זה הלא בגדה, לא יתנתחו ונאיגע בגדה, לא יתנתחו ונאיגע\nלא יתנתחו ונאיגע בגדה, לא יתנתחו ונאיגע בגדה, לא יתנתחו ונאיגע", "שאלה שבעים חלקי אצלו ונאיגע, חלקי אצלו ונאיגע, חלקי אצלו ונאיגע, חלקי אצלו ו

["פרד אופן", "ובאורים זה היה על שם כהה שנאמר בשערין", "והשני שיוודע הסטני פנים ויוודע מאזה סונ הוא", "הסם מאיזה מין הוא משל הראשון שיוודע שהוא כהמחתכי והגדים ואז תרפאה בכמם החמה והחלים וכן התמציקה הנקרפ'ולרנ הלקוח בשם שקד וושם חלב וכל כה שיבר", "הaneyدor או שיוודע שהוא מרלהיבים ווקורר בכפורה וכיו", "ודרמים ומי כזברה וכיי encr et al. ותחשב אבריו הראשיים כמו עדשי הכים ווהזתם ותחדש עליים", "ההקריב כל עת ומשהו שיוועילכל זה הלב בקר סטכסך הנקריכ'כץ מקור וואש יצריך לוזקה יוקז או שיוודע שהוא", "כי הגדידים החוש ויעשה בכו התריאק ורפוא החלית", "ביין זי ון השוכים או שיוודע שהוא כנגד בעצמות וואז ירפא במטרידאים ותריאק ורפאות הבכז וכאזדה ויע", "ויעשה כן הבשר והיין ויבושם העלול וירוח המקים אשר", "יטה כו וילבש הגדים המבושמים ויעופש ויהוף פי האצ", "האצטומכא וינפה בפיז וומרט שערין וואנים אם", "יודע כן סך ירפא במה שמייחד בו כהה שנציריה ויככל", "נהה הרפאות השתיות בכתת הארסים הנה אם ירעה", "ברישלד הדות הסם או לשנות עוצמתו כמו הצין החת", "והתחו וואש שירה בו הקטל התנגדות איכזון בפ", "בכו שתיית השום בביין למי שעקצז נקבר", "ברפואות החש窝ות לאל ארטיס ומות חם", "הרפאות אשר יצר לקרא", "לקרא הסם שלא יניחו להגיע אל הלב הוא כמו התריאק", "ונשדיום וכבדה מה שהואalgan ויטן תחת וטריאק", "לקוז כנו וטריאק הארבע ואמרו שפחה הלענה הנקר", "דפלי וערלו כמלץ כן סמי הכות ונאמר שנגרני ערעד", "והוא ונניפר כופלא בעני הזה אין דומה או וגרק אנדונא", "ושרשו בשוה כל ארהد זה שיח ארסיני שני זהות יולשב", "בדכש וישוה בתכל הפוח והרפאות הANTEH כנו בזכלות", "ושרח בכור בדים אם ישתה כיין ופודגג גם כן ווערפת ו", "ונס אנאריק שני זהות ביין וכיבכרת הבר ומלווש הזרם ו", "והברק וואש דיארاني ומות ארבנת בזחץ יין שטי", "ואוקיות או שקטור משקל עם באנוקיות שמן זת וצצום ו", "ונס יוקז כי חסם סהוט וישתה ווער פשינג ופרטר קרי", "קרישנישיש וחלתות ופושל געדה ובשול מאסלו ורע עץ", "שפאין כונלא מודכי יוקז ורע נאפוי מדמרני וקש", "וקשטור וולי קנים מא' חלקי אדב קולקונטינדיא נ' פעמים", "בככוה כל ישתה ככנו כיזג גדול ודברים יוחס פ' פעלם ל", "למנורות כהם בכו שיכרנו כי אמן ערס מדבMY יבש כנוקה", "זמנוה כהרפאות ההזקות לדמות הארסים וסי הכות", "כלל א.\n\nמהאכן האדוטה\nהנה הגיוו קצ\nהאנשים שיש בא\n\nפֶּרֶק אֶ", "מהסנים ויקראוניים והחעביים יוחלים", "מהאכן האדוטה", "הנה הגיוו קצ", "האנשים שיש בא", "בנaben אס אַן דס וָהוּ דָלָוֹן הַנָּה כְשֶׁק דַּאֲכַנְפָּנִי\nכִּי אַךְ וְכֵן אוֹם כַּכְבֵי הַכֹּה הַאַכְתִּים הַפּוֹלִיכַ בְּלִי", "לעִצְמֹתֶם כָּמָה בַּבְּש אַדְרֶכ שִׁיר־פְּרָתֶה־פְּתָה בַּבְּש\nוּרְפָרָה הַנּוּר מִעְזָה לֵיהּ הוּא הַבָּאָדְהַר", "בفسך ח' ונקרא דס", "אכן הניכל הזריזה", "דוב מי שישתור לא ניכל", "הוזיק בכנכז כי הוֹא יצֹא", "כמה שהוא מלכטת אֶל־כְּשֶׁנֶּךָ בָּעַז הַכֹּמֶךָ", "החי הנה יקרה לו האב וערובב כל הליפנים", "יובל אל הכוזה ויריש בכבון חזק מאוזו הגד הליפנים", "יובל אל הפיה והשתוף שיקה לעולם הגד כחון ווד", "ודרדו ונאכדו וודרדו נאכן הכוזה בלו־הש", "ההמה הנה ערע מהוֹך יקרה ככנו כקיסר דוסיס לנק", "לנקרים מה שישתור הלויטריר מחללים ומשכני מעו", "והזלה דסיכוב אצטומכא יריג נופי וירעד שנו", "הרפוא ברפואת הטובה איר הנקא ומזה שהוא כ", "במישטפּוֹ שישתנה כמִנֵּי כָּמָה כִּי כִּשְׁכָּל נָחַס ב", "ביין או שתהה כי הדש פון איר פע"ם וס ש"ק"ו בו", "בנוק וואל יומצ'ו איזו ברפואת הפש"ת המע"ס חוקה", "והזוק היב"ל כן בפנויות הכישות ו"כ", "ונצוק אַנּוּ דארו ש"ע"ד ל"י רגל איר ווילונק נ"ל", "הצד ש"טה ראתי יותר שיכן וכל כך אם ישתה"ה", "ואש ירשה ללקט בלו כבכון העפרת ייכנס כון וומא", "הכף הוז ית"ל הנה טורה לשכקף ה"ו א"ה אם ישתה בקב", "כל כך קרוב לא יצרת כי אם הנשה והרבעה ווליכ", "לבד וואם יהו"ו יותר עכז כו"ה לא יעל בברנול", "לא יע"ז"ל", "הלו"רינדש ש"ט ה"פֶּרֶק", "ק"ה למי ש"ט ה"פֶּרֶק", "ש"ח"ה נ"כ ו"כ"ה י"ש", "וירעד ש"ט וצ"א", "ו"ל"פֶּעֶנ"ל"א ת"צ"ר אַבְל ה"פֶּרֶק ה"פֶּרֶק", "כובד באנצומכ"א ומע"ו עד של"פֶּעֶנ"ל"א ו"כ", "להשכ"ל הכע"מ ו"י"ו ב"ע"ל"ו ו"פֶּרֶק ו"צ ו"צ ב"ט"נ"ג", "כ"ח"א ו"ש"כ"מ"א ע"פ"ר"י ו"ת"ר ב"ש"כ"מ", "ה"פֶּרֶק ה"פֶּרֶק", "כ"ן ש"פ"ו ה"פֶּרֶק", "דפואוריאר"ש ש"מ"ר ות"ח"י ב"רפֹא ה"פֶּרֶק", "ו"ש"ה"ו ב"ד"ב ש"ב"ו ו"ר"פֶּר ו"ה"א", "ו"ב"ש"ו ו"ר"ט"י ו"ר"א ש"פ"ו ב"ש"ל ש"ל"ה ז"ו ב"י", "ו"ס"פֶּרֶק ו"ש"ל"ה ז"ו ב"י כ"י ה"פֶּרֶק", "דפואוריאר"ש נ"כ"ר"א יש"א אַספְנָק"ן ו"א"ש"י", "ו"ר"פֶּר כ"ח"ו כ"ו ה"פֶּרֶק", "ו"ר"פֶּר"י כ"ח"ו כ"ו ה"פֶּרֶק", "אשכפ"יאו כ"י ה"דכש", "כ"ו אַספְנָק"ב"ד"ב"ל"ק"ו כ"מ כ"כ ה"דכש ו"ה"ות"ה ב"ר"א", "ש"ו"ר"ת"ע"ב ו"ו"נ"ב"ש"ת"ו א"ל"ו כ"ל"י י"צ"ן א"ל"ו ה"פֶּרֶק", "וכמה שנאמר בשערין", "והמ"ז"ו ו"ה"מ"ל"ו"]

["החיות האכמנים הפסקים לאלו יש כהן\nברק כרנוגריה. הפסקת הלא מתחדש\nהאלו הוא האמור במשתור.", "בכף די ניקוי אציק", "אכן הימר הלא יחל", "דובי בי שארה לא קלא", "היקו כמנו כי לא עיצ", "אכן כל שאר מותקח", "זזק עזרוב שחל", "הכבוד חק כמות חצית לופש", "פיש שיקלה לעצם חצית חקקי ות", "אכן חנוכת ומיהל־איה בלא־ליז", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "אכף ברנוגר ונו וצaur ביטח", "בנוכן כמ־דמ־שכֹל־תְּמַשׁ", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "אכף ברנוגר ונו וצaur ביטח", "בנוכן כמ־דמ־שכֹל־תְּמַשׁ", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "אכף ברנוגר ונו וצaur ביטח", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "קיזי כי שתה־ל־עַל־", "שיגר ג'וגר וופש־פריש־מענט", "ענף שטונ־תינוקת", "אכן אבל תחל־תינוקת", "ענף שטונ־תינוקת", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "אכף ברנוגר ונו וצaur ביטח", "לטינר במחלו וופש־פריש־מענט", "אכף ברנוגר ונו וצaur

["שרד' אופור!", "כיני הראזוהארים שונים לו וכל כך אותו שדומיה לאלאר\nישו לו חוטים כחשוי הליטرانים ובעל ההיים הנקרא כוש\nוהוא עכבר מנגד לביש ומכשל פערלו אם איכל כמנו", "פֶּרֶק בֶּ\nמִ\nכָּרְבִּי הַשָּׁכְלָת\nשִׁשְׁוקָה טָמֵא יתְרֹאו בּוֹ\nאותו השרסאם ויהוּר", "הלשון ויטיף דם כאמתו טפה טפה\nאחר הרפואה המשותפת כהקיא באי שעורים. ושמן ורד\nפּוֹשר וכיצא זה שישתה כן כמפּורא משקל אחד באוק\nבאיקיא מי ורדים ותרה ככד ולבى ברפואות החזקים\nהקרור ככמפּר וצנדי וישתה בכמה זרע תפוחים חסורים\nקלו וקמה קלי שעורים באי שלן בוראב וישתה סהחת\nרכון הכוזן ולחישת קשות ואבשיח וכי שעורים ומי ענבי\nהשועל וישתה הלב נקפא חסון", "פֶּרֶק גֶּ\nבכָּוִרְקִי הַסַּם הַזֶּה לֹא יָד\nזְדַעְנוּ וְהוֹשִׁבְנוּ אַצְדָּא\nאָפֹל הַסֹּבֶר הִיא שֶׁבָּה דּוֹכָ", "לבי ואותו המיוודים למס זה יארנו שיקר להשתהו\nעקילה בכטן ופּוקים ועלוף וכרכמות פננים כלים כלה¼ כחיד\nכשפָּה ותתחר נישיתנו ותרסח: ופּוֹד וּרְדֵי הִשּׁוּ וּתְעַרְבּ\nממנו השכל אחר כוכד בראש יקֶשֶׁף ודפּוֹ וּפְס וִיזָו ז\nזיעה קהה ייקדח ויכוות ורפואתו דרפואת הישב", "זכרן סטים ארס ית חכים רביס\nפֶּרֶק דֶּ\nבכָּוִרְקִי הַסַּם הַזֶּה לֹא יָד\nזְדַעְנוּ וְהוֹשִׁבְנוּ אַצְדָּא\nאָפֹל הַסֹּבֶר הִיא שֶׁבָּה דּוֹכָ", "הרפואה רוזא שיקא ו\nאחר יקור להשQTק שומן חלב ומאה אחר ירפא ברפּו\nברפואת קרני השכותית ושירתּופ עלא כי רמזון וכי תפּוח מ\nכיזריעים כפעם ומי חלב הנקפא", "פֶּרֶק הֶ\nבכל היותו הנקרא טט\nשיטשא לשכּל הנה\nהם השבעה הספורים בס", "בסמ"ס הנפרדים וכל סן\nחל הרכראם וחלב אל עשר וחלב הרד מה שיקר כן האפובליו\nקיזה הם מעקיעה וששלוף הרד מה שיקר כן האפובליו\nוראוי שתשבר כחם כהלב רנקרא אל דון ושומן חלב והם\nומאה וירפא הכנקה המתחדשים מהם משלשול או שת\nשתן דם במה שנאבר בשעריו\nשכר ימי תישק משקל שני זוזים כמנו ורפואתו הרהצה באי\nשל והלב אל עשר ימי בזוזים כמנו בבני ימים וישאר בב\nבככד ורפואתו גם כן כמ"ז זה", "פֶּרֶק וּ\nבכָּוִרְקִי הַסַּם הַזֶּה לֹא יָד\nזְדַעְנוּ וְהוֹשִׁבְנוּ אַצְדָּא\nהָמִית ה"כ"נ שנ"ז זוזים", "והיא קרובת הענינים כמה\nשכְּרֵנוּ וְרֹאָו תַּשְׁפַּר רַעְתָּה בָּאַלְדָּו וָכְמַק קלי כוֹר\nתפּוּהים וּמִין תכּוֹשִׁים ק"יִשּׁ וּמִין רִיכְאַן ק"וּרֶש וְסַמַּ\nבכְּמִיִיאַן וְכְמִילִיוֹ\nהשתיה הכמיתה מהם ש"נ\nזו"ו ויקה שהם ק"א ושל", "ישל"ו מופ"ל ו"ש"ח כמ"נ הנקרא קמ"ריא"ט מט"ל\n"ו"ר"א ו"ק"א ו"כ"ב ק"כ"ב ו"כ"א ב"כ"ב ב"כ"ב כ"כ\"ל\n\"ו\"ר\"א ו\"ק\"א ו\"כ\"ב ק\"כ\"ב ו\"כ\"א ב\"כ\"ב ב\"כ\"ב כ\"כ\"ל", "פֶּרֶק חֶ\nבכָּלְפִּי ה"אָלַיִם\nונק"א ו"כ"א אַרְבָּא", "וה"כ"ב ה"א"ל"ו ב"כ"ב ה"א\"ל\"ו ב\"כ\"ב ה\"א\"ל\"ו ב\"כ\"ב ה\"א\"ל\"ו ב\"כ\"ב ה\"א\"ל\"ו ב\"כ

["מאכז א", "## פְּרַק יָב", "ברוזא ויהי בְּרַבִּית יְקֵה לָ", "לִי שִׁתְהוּ כָּנָבָה בְּלִ", "בְּלִית עָנָי וּשְׁפִּיהוּ לָ", "ברוזא וּשְׁפִּיהוּ בְּמִסְכַּחִים", "## פְּרַק יָב", "בְּתַפְּסִי וּבְלִטִּין תֹּפָ", "תִּשְׁנִי הָאֹפֶש וּרְדֹא", "הַדּוֹר וְהַיְּהוָה יְהוָה וּשְׁכַל בְּעָמֶל", "כָּעַס הַכְּדֹרָת וְהַדָּח אַד וּקְרֵה שְׁפַתְּתִּוּ וְעֹצֵר בָּל הַשִּׁלְחִים וּנְפָחַ הַלַּחְנִי וּיִצְרַק קָרַק וּפָנָ וּשְׁרֹפָה בְּרַזְּן הַצְּצַוֹכָה וּבְלִיּוֹת עֵצְ וָאָו הַפֶּנֶּנָּ פָּנַת יִתְחַד", "קֹוָקָ וְשִׁכְתָּה אַרְבָּה הַיָּהוָה וּכְרֵה לְקִיא וּשְׁוֹקָ אַרְבָּה הַיָּהוָה בְּשִׁלְחִים וּשְׁכַל הַלַּחְנִי וּשְׁפָן הַכָּנָבַנִי וּשְׁרַת אֶפְנֶּנֶּן וְזָמַק וְזָמַק אַיִם וְזָמַק אַיִם וְזָמַק אַיִם וְזָ

["א\n\nס\n\nפ\n\nא\n\nו\n\nכ\n\nו\n\nי", "פֶּרֶק\nכָּב", "בצצל מַמַבִּי וַכַּעַר\nעָצַל וַכַּלְשׁוֹת\nאֶשְׁקֹאָלָא הַנָּהָר", "נַיְנוּנַדְמַי שְׁשִׁיְה כִּזְלוֹה הַהֹדָו הַאַכְרִי יִהוָה דְמַאְלָה יִקְלַן\nכַּכְנַבְּכָּבָשֶׁכָּל יַכְתִּהוֹ עַד שִׁיקְהוּ לְשָׁמָהּ כָּן כְּבָדָהוֹ\nעַקְדִּי לְשִׁוֹק וְלַכְל יִכְשִׁוּ הַיּוֹן הַיּוֹן שֶׁאֹר צְדוֹק שְׁמִיקָה שֶׁשָּׁתְוּ וְהוֹשָׁה אַדְזָא כִּי הַדָּכַשׁ וְיִוּרָלָה שֶׁשִּׁיחַו\nהַהֹלַי הַכְּשַׁח הַנֹּפֶן בְּכָבָדִים וְיִשְׁכָּהּ הָאָכְבָטָלוֹת הַרְגָּוֹן\nוְהַהְפָּפִוּת וְהַרְפָּוֹ�וֹ הַדְּהוֹדָו הַכְּוִדֹת הַרְגָּוֹן הַרְגָּוֹן", "בְּטַמְּךָ וְכָלְשִׁן טְשׁוּ\nפּוֹשִׁום הָוָא כְּן יִשְׂרָאֵל\nדִּעְתִּי פָּעַל וְהוֹאָר", "רֹפֹואֹתוֹ וְאַנְי הָוָשֵׁכֶן כְּן הַהוּיִים וְאִכְבָּר שֶׁהּוּא כָּהֹשִׁן\nחֲדָם וְנָאָכְר שֶׁהּוּא כָּהֹשִׁן פְּלִגְטָמִי בְּשַׁפָּה הַלִּישָׁה וְשָׁלַי", "הַכְּבָדָל וְפָלָת הַדָּמֶק\nפֶּרֶק לַ\nעַגִּינְהוּ וְרֹפֹואְמַקְיִדְכָּ\nכְּבָדָה שֶׁנָּמַד בְּשַׁכְּלָךְ", "בַּעֲשִׂמִי וְגִרְיוֹר הַקְּרָשִׁים רְכַמְּרָאִים שְׁפַשׁ כָּמָהּ כָּמִשּׁ", "וְיִרְכַּם וְתָמַח וְקָה כְּמַדְנַחְנָה וְעָלָף הַלְּיָה הַלְּכָבוֹ כָּכָל אָנָּה\nוַיַּעַן וְשַׁמֶּשׁ וָאַרְדַּי וְשַׁפְּךָ", "הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַ

["MAKSA", "השער וענט ומעיכת שרש הבהנים\nהוכן ין ושכן ורד ולא יוכנו לישן אבל ייעזרו בברישת\nפֶּרֶק ד", "פֶּרֶק ד", "בדר din\nככל הדרידים החושב", "כטבע נשקאתי ומשבר", "הוקה ממנו תלה חפץ קיא חוק ופוקות משבירים חנוכו", "לענף וירדים ומייתם מהריעי אל השבעי אחר הדדית\nכל הגוף ורפאתה המשותפת", "פֶּרֶק ה", "בנשקאתי יק' לשתו", "שדייר אבריו וינפח לשון", "לשוני ויצא קסף ושפי יי", "די האדמו יעינו ותחדש בו סכיב ראש וכנור בחל\nנשמה חזרות וחכוך גוף וכרות וערכות בחל", "לפעמים ירפא ולפעמים יצטבר בקולות מחללים", "לפעמים ינאקן ולפעמים יצרלו לפעמים יתאנו\nהרפואה ראיה שיתנו כהה מים בק", "לפעמים ינאר וערז בק וערז וערז וערז בק וערז\nדנש וריכ בק וערז וערז וערז וערז וערז וערז", "שומן חלב וקר וערז וערז וערז וערז וערז וערז\nמחזורים גם בIAL צייל יישתה זרף צונן וירדול הזרף וזרע\nאודיגא וiazח הירף כחף ישתה בק וһשון וידני הירע", "ה-היעים ואהו כמו מ-דיידיטוס ודריא ושאניגא וכיצג\nבו טרואק האופי ורפאתו", "פֶּרֶק ו", "באל שיאLED", "כנשקאתי ולבש נשקאתי", "הודר יקra ממנו", "קורק הקצוות ומתהה הזקה חינוקות בראש יישש\nשישבש שלא יראה דבר ריבטל הדדין ותיקרו הקצוות\nואור יכינן וירקון מיד\nהרפואה ישה תיעב יתיהו בקוקו", "הוזק וירקוי וילשול ותל־א\nהוזק וירקוי וילשול ותל־א

["ספר ד' אופן", "חיייס ויכל כשרו אין שיהויה בעעמים וכבע בשר הגלוי\nהצפרידה האגמי\nשד כשר טנה ונקמה יקר ליבן\nכבע הדנ הקד והצלי העמים והחליד הנקפא אצטומס\nבנעלמי הימים ושבעת\nבכל נגמותם או", "שכנסדיס\nאנס\nהחלק ההאשון בהחלקו כוכו לארשה והוא אלינומ ובלטין\nאשטאיליז וקנטלידש והצפריד והרחבנת זומכי החידין\nובלטין לוסטרשו וחלק השנין היא הדנ דקר ותעליה הנקום", "ברדניאל\nהם חדים הימודים וכבע\nברדניאל", "ברדניאל אצטומס ווא\nוכבא בקנונים\nההורה ונסם אל הין ורכלי תצר וככומיס ונסחת\nהכקה השנה ככאיבה בכומס ונסחת ונסחת וואשה טורס מאמרומ\nבעריה בגדה בהובזק וברכלה להשתתן חס ונס\nוכרצנה כוכב השנין הוא ויכל או שישתון דס\nוהכיתק כשר בכאק חק ונסקיה עס זה ששליש ידוע\nוהדזק יק וערברבש כשר ופנינה בעת העמיה וילואו וק\nנברת ורוכ דערת ובקה\nומצא בעליל טנסקומן\nבעניו ורפת ותatóה בזק שיווה חן בעלמי הימים האלינומ\nכזק קינית כוכב השנין הוא ויכל קודם דודק האהיר ונסח\nפודרא ראוי שיקיון ותחקנו וארש ידעת ורואו שומט\nבמה שיקיון וברש\nוהתיה האקה תרצנה הירשי ויהו לוגיות חומת רה\nואריזה יתק במער היזה ביטי השוער וואלטוא ווהלן ות\nדריזל פשילי זרע פשתן או בבי השוער וואל ווהלן ווא\nפיניגני ובקת ונהגדי וברכיום ונקדום ונסק\nוהלן בקר חסן וכנון און חלד ה夹ל ביזר נסارت מות\nושוכן החול ונקד ונאכד ויהו חלד ביזר נסارت מות\nהמאר וכספת כלו לוי וועילו ויהו חלד ונקד ון\nנדולים ונקסיו ינו מבולש ונקגא שמאש בנסן אומש\nוכשקה דבש\nהנברני בברנרים בברנרים המברוק בנווי\nאבקס ויטסת סן פרגלה הוא תרייא לוג שן ליבן וק\nסיט סאסוויליס השליש בשקה אדניאלי ווא\nטינוק בקב השווה אומש כן ויד בברנרים וועילו וק\nהזה יכשכן דקום כפי האפשר האבקס וופס\nברניאת התיישטיק ליגל\nלמי שיטה בגדה עס\nנספ ואומע עינוק ויכס", "שעולה יבש ולקזד דס ועוזר שטן ונסן דס אומס וק\nכמיכר בנספ וקב ובקסומס וק וקז מאומל אירוס וירן\nורס וצר וקב בכליות וציאת ותיה כמארה בנספ\nולפעלים תיהו נתייעו וירفع זיעה כרוזה ויתעך האמלו\nואם יראה הדג ייחד סמענו\nכבע הנה כה נתח נתחרא ויציר עס הדג החרוז בנווי וק\nובקריו עס מליגות נכ כנ וזרוב מי שיתרפא בנווי וק\nכנישיש רפואה יעיל במען שתת ה夹ל בעזם מועלת בק\nנטרצת וחלק אתן נס כנ ה夹ל נשים בשידין ונקז ית\nלווא וואלטיאה לוה שולחן ונקז סרטן טרי כמיזה וקלו\nכ. הוא יוביל לאכלו זולשת כאר בעלי הימים הכיבוי וקלו", "פֶּרֶק\nד\nלמי שיטה בגדה עס\nנספ ואומע עינוק ויכס\nשעולה יבש ולקזד דס ועוזר שטן ונסן דס אומס וק\nכמיכר בנספ וקב ובקסומס וק וקז מאומל אירוס וירן\nורס וצר וקב בכליות וציאת ותיה כמארה בנספ\nולפעלים תיהו נתייעו וירفع זיעה כרוזה ויתעך האמלו\nואם יראה הדג ייחד סמענו\nכבע הנה כה נתח נתחרא ויציר עס הדג החרוז בנווי וק\nובקריו עס מליגות נכ כנ וזרוב מי שיתרפא בנווי וק\nכנישיש רפואה יעיל במען שתת ה夹ל בעזם מועלת בק\nנטרצת וחלק אתן נס כנ ה夹ל נשים בשידין ונקז ית", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nקול ותרדמה וענין כשכירות מדברים מגנונים שכיים ו\nחולה זה ויוורו מכנו ריח הכיבריה\nרפֹּא ראוי שיקא\nוביחוד בשתו ליבי או בשכן זית וביהוד בכובל שבתדש\nוהשיה בו כוון כחלכן ביצה נכזרת בכלח ופלפל\nוכרק תרנודת שינה כ夹ח חל ופלפל וזרק האוזה השכן\nויין חו וחזק ישתור מכנו עכע ידיהו נוטל בזונז ופל\nפלפל רב ומלה ויוועילס האפסנתין או דארצי או הפלפל\nביין ויוועילס המים המלוחים והין המבנושל מועל בכהלי", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nקול ותרדמה וענין כשכירות מדברים מגנונים שכיים ו\nחולה זה ויוורו מכנו ריח הכיבריה\nרפֹּא ראוי שיקא\nוביחוד בשתו ליבי או בשכן זית וביהוד בכובל שבתדש\nוהשיה בו כוון כחלכן ביצה נכזרת בכלח ופלפל\nוכרק תרנודת שינה כ夹ח חל ופלפל וזרק האוזה השכן\nויין חו וחזק ישתור מכנו עכע ידיהו נוטל בזונז ופל\nפלפל רב ומלה ויוועילס האפסנתין או דארצי או הפלפל\nביין ויוועילס המים המלוחים והין המבנושל מועל בכהלי", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nהנה יקמה משתיית בזרק\nבזרקטונא הדרה פנילה ת\nרכח והדפק קור כל הנוף ועוממות צרדות נפש וכתיזה\nואצר ותרכתת אברים עס חולהשה ואחר ההתעלפות דפוא\nרפֹּא יהו כריאת הכיבריה", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nאל בטר וכמה הדרים וס\nפֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nאנכל הוא במינו כי יש כמנו שהוא כמיה בנווי ארקזני\nכענו והרע כסינו הוא אותו שלא יהו צמיחתו ב order וק\nיעוד ככטדו שלום לכה שיצמה בו אבל היה אציתו וק\nב order וžeitzל האבנים הסביים האצל האליננות הזקות הח\nהאיכויות והשחור וחם והירוק וכבראה השווע כל־ער ויק\nדקה מסנו כבודה דצרות נפש וופס בטן ואצטום וופוק\nוכב מעיס ורכוכוות כראה ווקיינט דפוק וופס וערף ווי\nוהזער קה ידימת רפֹּא יקיו בה שידעה ובהוד בס\nבסתישת הצנין עס בורק ואחר יקז אפר גן בסכננין ח\nוהרמה ויהו פֿראש הוא יש וראי אחר הנקו\nשישתה כהמהו ירכטי מעט אחר נעפ וןן הכור ונקש\nנס כן חיריק וובל התרגיגים גדולת הכanna אם יש\nישתה בסכננין\nוברק ג ומלכ הינדי ופֿיק הירז וופנג עס\nסנכנגין ובודק ולקרקה המים ככרחת הפלהים זיכבים\nוהבנוני והידין החזק ורישן ואריס ולווניה ונקש\nאפפונק ושבמי וין וחריד ונצטORS וןם האפסנתין ווא\nואזוב הדרי ובשוליים ובשולי האנים ורואו שיחומס בה\nבהחת הדברים המחוממים מה שחתה הכלים כמנו", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nברניאת התיישטיק ליגל\nלמי שיטה בגדה עס\nנספ ואומע עינוק ויכס", "שעולה יבש ולקזד דס ועוזר שטן ונסן דס אומס וק\nכמיכר בנספ וקב ובקסומס וק וקז מאומל אירוס וירן\nורס וצר וקב בכליות וציאת ותיה כמארה בנספ\nולפעלים תיהו נתייעו וירفع זיעה כרוזה ויתעך האמלו\nואם יראה הדג ייחד סמענו\nכבע הנה כה נתח נתחרא ויציר עס הדג החרוז בנווי וק\nובקריו עס מליגות נכ כנ וזרוב מי שיתרפא בנווי וק\nכנישיש רפואה יעיל במען שתת ה夹ל בעזם מועלת בק\nנטרצת וחלק אתן נס כנ ה夹ל נשים בשידין ונקז ית", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nהנה יקמה משתיית בזרק\nבזרקטונא הדרה פנילה ת\nרכח והדפק קור כל הנוף ועוממות צרדות נפש וכתיזה\nואצר ותרכתת אברים עס חולהשה ואחר ההתעלפות דפוא\nרפֹּא ראוי שיקא\nוביחוד בשתו ליבי או בשכן זית וביהוד בכובל שבתדש\nוהשיה בו כוון כחלכן ביצה נכזרת בכלח ופלפל\nוכרק תרנודת שינה כ夹ח חל ופלפל וזרק האוזה השכן\nויין חו וחזק ישתור מכנו עכע ידיהו נוטל בזונז ופל\nפלפל רב ומלה ויוועילס האפסנתין או דארצי או הפלפל\nביין ויוועילס המים המלוחים והין המבנושל מועל בכהלי", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nאל ותרדמה וענין כשכירות מדברים מגנונים שכיים ו\nחולה זה ויוורו מכנו ריח הכיבריה\nרפֹּא ראוי שיקא\nוביחוד בשתו ליבי או בשכן זית וביהוד בכובל שבתדש\nוהשיה בו כוון כחלכן ביצה נכזרת בכלח ופלפל\nוכרק תרנודת שינה כ夹ח חל ופלפל וזרק האוזה השכן\nויין חו וחזק ישתור מכנו עכע ידיהו נוטל בזונז ופל\nפלפל רב ומלה ויוועילס האפסנתין או דארצי או הפלפל\nביין ויוועילס המים המלוחים והין המבנושל מועל בכהלי", "יהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nקול ותרדמה וענין כשכירות מדברים מגנונים שכיים ו\nחולה זה ויוורו מכנו ריח הכיבריה\nרפֹּא ראוי שיקא\nוביחוד בשתו ליבי או בשכן זית וביהוד בכובל שבתדש\nוהשיה בו כוון כחלכן ביצה נכזרת בכלח ופלפל\nוכרק תרנודת שינה כ夹ח חל ופלפל וזרק האוזה השכן\nויין חו וחזק ישתור מכנו עכע ידיהו נוטל בזונז ופל\nפלפל רב ומלה ויוועילס האפסנתין או דארצי או הפלפל\nביין ויוועילס המים המלוחים והין המבנושל מועל בכהלי", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nהנה יקמה משתיית בזרק\nבזרקטונא הדרה פנילה ת", "רכח והדפק קור כל הנוף ועוממות צרדות נפש וכתיזה\nואצר ותרכתת אברים עס חולהשה ואחר ההתעלפות דפוא\nרפֹּא יהו כריאת הכיבריה", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nאנכל הוא במינו כי יש כמנו שהוא כמיה בנווי ארקזני\nכענו והרע כסינו הוא אותו שלא יהו צמיחתו ב order וק\nיעוד ככטדו שלום לכה שיצמה בו אבל היה אציתו וק\nב order וžeitzל האבנים הסביים האצל האליננות הזקות הח\nהאיכויות והשחור וחם והירוק וכבראה השווע כל־ער ויק\nדקה מסנו כבודה דצרות נפש וופס בטן ואצטום וופוק\nוכב מעיס ורכוכוות כראה ווקיינט דפוק וופס וערף ווי\nוהזער קה ידימת רפֹּא יקיו בה שידעה ובהוד בס\nבסתישת הצנין עס בורק וחרי יקז אפר גן בסכננין ח\nוהרמה ויהו פֿראש הוא יש וראי אחר הנקו\nשישתה כהמהו ירכטי מעט אחר נעפ וןן הכור ונקש\nנס כן חיריק וובל התרגיגים גדולת הכanna אם יש\nישתה בסכננין\nוברק ג ומלכ הינדי ופֿיק הירז וופנג עס\nסנכנגין ובודק ולקרקה המים ככרחת הפלהים זיכבים\nוהבנוני והידין החזק ורישן ואריס ולווניה ונקש\nאפפונק ושבמי וין וחריד ונצטORS וןם האפסנתין ווא\nואזוב הדרי ובשוליים ובשולי האנים ורואו שיחומס בה\nבהחת הדברים המחוממים מה שחתה הכלים כמנו", "פֶּרֶק\nש\nה\nיהיידש מז כסוב כereש ומבוכה וערביוב שכי ועובי קו\nהנה יקמה משתיית בזרק\nבזרקטונא הדרה פנילה ת", "כדמיהו כהיר ותלד ותלד ותלד ותלד ותלד ותלד ותלד ות

["מאמר", "הנחיות בקבות הרגל בקבות הרגל בקבות הרגל", "הנחיות בקבות הרגל בקבות הרגל בקבות הרגל", "בנ�ו הרגלים בקבות הרגל", "שנתחי בקבות הרגל", "כדמיה הרגל הוא שיא לוגיזמי\nהשיגר הרגל דגלה ותינור הרגל\nהשיגר הרגל דגלה ותינור הרגל", "דגלה הרגל", "המחרה הרגל בקבות הרגל", "מדיד אבק וופס", "לוגיזמי בקבות הרגל בקבות הרגל בקבות הרגל\nלוגיזמי בקבות הרגל בקבות הרגל בקבות ה

["## פרק יד", "כורת כלב האמיס אמיס", "קצרם כי כל מחרת כל", "כלב האמיס בשנות עד", "עדשה תכית אחר שבוע\nבקר עם גינציאננא רומית וארציני וגם קיבת ארברת ויכר", "וזכרה בשכן בנתוני וידוק ההנהה", "פרק טו", "כית רפואה יקא שותהו כאשר ירעת והיהור טוב בשנוכן", "ההלב ושכן שומשכין ואיר יקח הלוזים והפישתיק ופירן\nוהילר הרג מלש יחד כל פנים כבכד לוז ג钧ל ישתה זה בין\nביום ד פעמים", "## פרק יז", "הכין השלישי דם שור יא", "קיזה לישתוהו להק锐er", "הנשיכה וכקב החכיכ הק", "הנקאים שדלים והושט ואודם לשון וחתבת דם קפוי בש\nבשנים ובחנכים תחץ קא גדל וצעין וחוגנות ופעמים", "ותראה אבוד בשנים ואיר יוליר למחנק ופירון אברים\nרפואה ראהו שימוד לחקון ולשלישון כי ליקוי יש ככנה כל", "אלול יזדהה מה שלא יסבל בפצע ויהוֹנק וIso שתשה רפּו\nרפואות המזועלות בקיאת הны כלו פֿיר תאה ליא מלאים", "הלל וזרע בזרוב ושרפֿא אנדאָר ואשה ובורק וארפֿט עצי\nתאה כהץץ ופלפֿל בחרוכץ וכישחתו רפואות הרג הנקפא בכבגון", "השללה וואז תרטה בטנ בקבה שעורים כמי קראת\nזעת הדורים רל העכל\nחיים יוריק ככנה הנים\nתותulet שדום ויאז ווול", "## פרק ז", "זיז איזוריק כנה הנים", "זוהות ווריק כנה הנים", "כן הנה זעה כרחה וכן האצלויס רפואה יקיא ככים\nדבים וישתה יין שלא עם שכן ורד ושקל חצי דרככן\nאדייסטונוגיאיה והצי דרככן מלח אנדראני ויוועל לוז ש", "שרראק טן חתום\nביצת החומש ובליטן א\nאל הרכי תשכו קעthem ב\nכי מי ישתה כמיצת ה\nה heruch ומותה כיד וואל לא ישו ניד לא יועיל דבר", "## פרק יח", "כיבת החומש ובליטן א", "אלו הרכי תשכו קעthem ב", "הראשה ויהו שווה צועת הרגן כיין טלא ואחר יקיא קא שלם\nויכרחה נופו בשוין והלל ויוועל על ראשו המחל המהוכם ו", "יאכלו האנים יכישם וחמאה וניתניאננא\nכיכנו סכוב ראש והפֿץ קא וכאב כפי האצטומכא", "כיבת החומש ובליטן א", "אל עפוש ארה ויוורל מ", "כיכנו סכוב ראש והפֿץ קא וכאב כפי האצטומכא\nהפעמים יקלה כמנו היצא ממיתה רפואה יקיא כמייה", "הדבש ואיר ישתה הין החזק עם טרחהות הפלפים והיחסם\nבטנו ואצטומכתו בשכן נרד", "## פרק ב", "הדם הנקפא הנה הדם א", "אשר יקפא בטן יוהו כל", "בלי פֿומּ כן הַכִּין תַּזְה וָה", "אַרְבָּעָה וְרַבָּה וְרַבָּה וְרַבָּה", "ספֶר דָּאָפֶן", "ואֶצְפָּא שֶׁלָּא קָנָה אַרְסָה כֹּדֶן לְנָפַל כי הוּא כִּין שֶׁמֹּפֶק", "בו בוחללי הכֹּד וְהָצֹטְמַכָּה וְהַמַּרְיָיִם וְהַמַּרְיָיִם וְהַמַּרְיָיִם יִקְרַיִם כֹּמֶן", "כקרים דרמים כי הוּא יִסְכַּל־הַדָּם בְּהֵדֹה יִקְרַה בְּכֹמֶן שְׁמֹרֶךָ", "המָרָה יִקְשֶׁן הַדָּם וּלְשַׁל יִכּוּל תְּהוָה לְהַלֶּה תְּמַת־וְיָמִיּוֹ", "ההוֹדֵה יִוְכִּי אַל הַעָלָיו וְהָמָּה יִקְלַמָּה כָּמֶר יִקְרַיִם", "הפָּרָמָה הַמִּלְוֹת לְהוּ הוּא אַקְמָא יָלַכְמַה הַמִּלְוֹת", "והאָדָם כָּן כָּן וְדַיְלַי הָאָשָׁה וְהַקְּנָת בַּאֲגָלָם וּכְמָה", "קבת הגרבת ההלב תאמִצִּים וְתִכּוּן הַרְפִּים חֲלֹתָה וְיָמִ", "אַפְּרִי בָּצִי בִּישִׁנְנוּ הַאֲרָבָה כָּמָם תְּהוָה כָּמָה וְכָמָה שֶׁאָדָר וְהוּא", "כֹּלְפֹּא הַלָּב עַצְמָא אַדְמָי בְּלֹא בְּנָפַל וְכָלָה", "וְיִקְוּ אַגְנָדַן וָנַפְרִית חֲלֹק שְׁוָיִם יִשְׁתַּה בְּהֵדֹה וְהוּא וְרַבָּתָה", "נַפְלֹק תַּפְלֹק אַפְּרִי בְּנָפַל וְכָמָה", "הנה אָנוּנוּ כָּל בְּכָרֶךָ בְּכַפְּרַב הַשְּׁלִישׁ כָּל אַפְּרִי בְּנָפַל וְכָל", "שִׁנּוּ לְדָפָר נָכַזְל וְנָצַר בְּהֵדֹה הַרְיָמָה וּטְמֵת חַסְדָּךְ", "אַפְּרִי כָּמָה כָּמָה תְּהוָה כָּל וּכְלָא כָּל אַפְּרִי וּטְמֵת", "יִקּוּק טְמֵת חַסְדָּךְ בְּדַכְמָה בַּנְצִינָגָה דְּדַכְמָה אַשְׁמָּא", "אַרְשָׁלְמִיִּגְיָה עָנָד דְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּבַנְתָּה", "פְּרִיא בְּכֹל אַדְרֹכָה בְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּכֹל אַפְּרִי אַפְּרִי אַפְּרִי", "בשְׁכָּל בְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּכֹל אַפְּרִי אַפְּרִי אַפְּרִי", "בשְׁכָּל בְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּכֹל אַפְּרִי אַפְּרִי אַפְּרִי", "בשְׁכָּל בְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּכֹל אַפְּרִי אַפְּרִי אַפְּרִי", "בשְׁכָּל בְּדַכְמָה יִדְרֹדָא בְּכֹל אַפְּרִי אַפְּרִי אַפְּרִי", "בשכן כָּמָה הקדום המקφאות או תַּעְתָּת או תַּעְתָּת מַכָּ", "בהלל אַ לְקִבָּה שֶׁתָּה בְּהלַב וְקִדְמָה כָּהוּ וְעָקָד וְקִדְמָה", "וְקִדְמָה עַצְמָה רִתָּה וְאַסְלָה קְפִיאָה עַצְמָה", "דַיּוֹר בְּדִבְרָה לָהוּ וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד וְלֹקֶד", "כִּמְנָה הַדָּם יִקְרַךְ כֹּמֶן וְכָל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָּל־כָ

["מאמר ב", "בזוזה זה וכלי כיציאה ובעוד יתמיד בער Aliי תכמך\nהכיציאה וראוי שיהה הכיצוץ כללי צם אבל בכבר אבל כל\nודרף פון ויהיה בלתי מהאכלים שנז וסכבר כץ פון בין\nדיוקני ושתה מככל מעט ואוזז בפֿו מעש כן ורד או ש\nשכן בנסג וסם היה בפה גע יוקיזה כל כו שיתצלו\nיפלטון וארכים הרפאותכו הרפאות המזיזות בשתה\nוהמאדקות המושכות הארס אס יתיה לכה כהסם כושן וסם\nבסת ההשתתות שמשכות מה שידוכה להם כו שיטשה\nשכן התמסח לנשיכת התסם א' **בשר האפֿון אדר**\nהסך קצווינו למשוך ארצם עד שיוו קתת הכנים המ\nוה עילים כן הארים הם אריםים ג'אך שמתם יותר. חל\nהלושים וכאלן הם בין מזג הין ומזג הארס.\nוהמאקר", "הנה ראוי שיעור בז חכם השבע לדעת שתה בלתי ניכן\nואוכן הרופא לא יזיקו אם לא דא יזע.\nיש רבים\nמה ציצקות הכושות משירות כבעקבות ריאוי שיטר מ\nמה ש但在 ושתיה בטנאי הרפאות המוטת\nוכנאי האה שתהיה הרפואה משנה לטעה ארס אד כו\nכשהנויים. אס הקפיאה כפועל טשר הוברת.\nואס\nהשריקה פועל הכיה באש או בקש ותומ א ביזוד הódת\nדרוחת זהו מעשה אנשי כ他们的\nואס באיכות בהום או בקור כנוד אס יעמה כו שיטוי\nבהתחלה או שיפעל דבר כהו שכרנו ולא יәוליו ולא\nיהיה הגד דבר לגל כה יתף האבר וארה יוז\nוכן\nש编শירא איזו ביכר הרופאות הארטש וכת ביטחיות ש\nשden משקוטות הכב ומשינות לברקים בעת שיכף א\nאחר הנשיקות וכש ביטחיות יומם הוּו חלקי שטר שנופל\nב\nט\nב\nט\nב\nט\nב\nט\nב\nט\nב\nט\nב\nט

["פרך ד' אופון ו", "לפֹּודַנּוֹ וּבְשָׁנֵהוּ אוֹ בָרֶשֶׁה וּרְאַכָּם וּקְסָמּוֹ וּקְדַכּוֹנָה וְאַגרְיקִוּן וּשְׁרַשׁ חֲאָשָׁה שָׁלָה דַרְכָּמּוֹ וְכָן בָּעָם דֶּה דְּנִקְרֹתָךְ כָּן עַרְם אַצְטּוֹפְתִּתְכָּם אִמָּיָוֹא בְּכָבּוּרָה וְיִבְזִּבְרָבּוֹ וּזְקַח בְּעֵת הַצְּרִיִּק וּבְשָׁלַבּוֹ לִכְלוֹשׁ נַגְי וּוֹרָעַ אַלְשִׁיאָ וְכָחָ וְתַרְגֹּנוֹת וְכָל שֶׁכָּן עַם קִיבֹת כָּן עַרְם הַזִּי וּרְקַוְי וּנְרַזְקַר הַאֲרָבָה הַהִיּוּ אַשִׁתְהוּ בְּכִי הַמְלוֹה וּכְשָׁלַהּ הַסְּרִשִׁנִּים הַהִרְיִים זְמַן טְרֹטֹנָה וְגָלָבִנִּים מִפּוֹלָא וּנְצַיָּיאָ כָּוֹפְלָא וּוֹרָעַ בָּאֹצְנָה בְּדִבְרִיָּה מְזַיִּיל וְכָמָה שִׁשְׁנִפְלַבּוֹ בְּהֵנָּן הַרְפָּואֹת הַקְּרָת הַשְּׁרִיחַבּוֹת בְּדַבָּשָׁ וְהַגְּדָבִי בְּדִבְרִיָּה בְּהֵעַנִּי וְקִפְלִי וְנִוְיַשׁ כָּוָל לַכָּל וְכָהַ שְׁוֹרַכַבְנַגְּרִיקְוּן עַם מִשְׁלַק אַרְאַשְׁשְׁלוֹנָה אֲרָבָה וְנָהֲרֹקָם כָּוִין וְמִירָא דַּרְכָּמּוֹ כָּוִי שְׁרַשׁ אַשְׁלוֹנָה אֲרָבָה וְנָהֲרֹקָם כָּוִין אֲרָבָה וְעַלְּהַ שָּׁלָה דַרְכָּמּוֹ וַיִּחְיֶה שְׁלֹמָה כָּמַיִתְיַמְּאַ כָּמַדְכְּמַיִם שְׁלֹמָה וְשִׁכְלָמָהּ וְשִׁכְלָמָהּ אַפְּיִם אֲרָבָה וְשִׁכְלָמָהּ בְּשִׁכְלָמָהּ וְשִׁכ

["אַמְרִת", "וָעִלִי סִפְרִשׁ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים\nוַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים", "וַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים\nוַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים", "וַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים\nוַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים", "וַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים\nוַעְלֵי סִפְרִשׁ אַ וְשִׁקְוֹשָׂ אַ לְשַׁכַּן וּוֹ הַגְּמַלִי הַעֲדָלִים", "זֶרַע נַצְקִּיאָ וְאַלְיוּרִים וּן שְׁדֹה הַכְּרֹב יִמָּת הַעֲכָבָר\nדֶּבַר הַעֲכָר וְכָן שְׁדֹה הַכְּרֹב יִמָּת הַעֲכָבָר\nוּבְיָרִים אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַפְשִׁיט עָרוּר וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nאֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַפְשִׁיט עָרוּר וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nשַׁחְסַסְיוֹ אֶפְשַׁחַך נֶכֶן וְהַפְּשִׁט הַעֲוָר הִוא יִתּוֹר זֹקִי\nוָנָאָמְר אֶפְלָקַת אַדְּמָה בָּבִי וְתַקְשִׁוּר רַבְּיוּ בָּאָחָי\nבִּית יִדְבְּרֹח הַנְּשִׂאְרָתִי וּשְׁבַת הַיָּמָי\nבִּית יִדְבְּרֹח הַנְּשִׂאְרָתִי וּשְׁבַת הַיָּמָי", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nוּשְׁבַת הַיָּמָי", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nוּשְׁבַת הַיָּמָי", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nכָּמָנַב הַיָּמָי", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nשְׁחֹר", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nכָּמָנַב מִלְוָא וּכְנָה", "פְּרַק יָח\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nכָּמָנַב הַיָּמָי", "פְּרַק יָח\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nאָלַבֹּל וּכְלָשָׁן עַלְיָה", "פְּרַק יָח\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nהַדְּרַח וְהַקְשַׁן וְהַקְשַׁרְתָּה", "פְּרַק בַּ\nבָּאַמְרִי הַהֹרָבָר וְגִנְעוּת כְּמִתְחֵל הַעֲשָׂר כְּפֵי הַאֹמֵר", "פְּרַק בַּ\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת", "פְּרַק בַּ\nכָּמָנַב הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת", "פְּרַק בַּ\nכָּמָנַב הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת", "פְּרַק בַּ\nכָּמָנַב הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nלַחְשַׁמְעַת יִסְפִּיק הַקְשִׁירָה הַחֹזֶק וְאֶחָי שֶׁהַרְפָּהוּ\nלַחְשַׁמְעַת יִסְפִּיק הַקְשִׁירָה הַחֹזֶק וְאֶחָי שֶׁהַרְפָּהוּ", "פְּרַק וּ", "שְׁתַרָה מִפּוֹצָלָת לְשַׂרְצָי\nאֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת", "הַשְּׁכַב שְׁנִבְשַׁרְבּוֹס וּשְׁחִ\nוּכְן כְּן הַעֲלֵת וּלְבַר מִפּוֹצָלָה לְהִיא", "זְמַכָּחַ בְּשַׁכְּחַת כְּן אַפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nשַׁיְהוָה הַנְּרֹבָה וּכְמַדְיָה שִׂרְבּוֹס בְּמִקֶּם הַ\nהִיא בְּיִטּוּ אָלָיו וְכָהֵ שֶׁנֶּרֶב לְהוּרָת הַשִּׁכְלִים בְּמִקֶּם הַ\nעַל דְּגַן מִשְׁלַב כָּמָעַף לְקִל וְטַוְסִּוּס וְנִצְעֶבֶת וְאֶחָי\nזֶקְפִּים וְאֶחָי וּכְתַב עַסְי וְכִי הַדְּמָס יִשְׁ\nפִּיחְדוּ כְּהֶם אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ\nמִזְרַע הַנְּרַך לָא יִקְרָהוּ נַחְשׁ", "כְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ\nכְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ\nכְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ", "כְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ\nכְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ\nכְּמִי אֶפְלָקַת יְמִיתֶם אֶמְרָה מִי שִׁעֲשֵׂהוּ לְשִׂטְחִ", "וּכְשַׁב שְׁמוֹ חַוָּק הַנְּרַך כְּמִי הַנְּרַך וְחַוָּק הַשְּׁמַה אֲכָנָה וְנִקְר כְּמִי כָּבִית הַשְּׁוֹ\nהַאָב וְהַכָּבַל וְהַיָּה שְׁמַה אֲכָנָה וְנִקְר כְּמִי כָּבִית הַשְּׁוֹ\nהַשּׁוֹעָל וְאֶחְיַלְגִּד וְעַלְי אֶזְאַדְבָּרָה מִתְמַת הַבֹּהִים וְ\nוְרֹבָא וְיִוּדְעִים", "פְּרַק טו\nלָבְדִי הַנְּשִׂה אֶפְלָקַת הַזְּרַך וְתַעֲזִבְנוּ בָּיָת\nוּכְשַׁב שְׁמוֹ חַוָּק הַנְּרַך כְּמִי הַנְּרַך וְח

["כפר ד'ability ו", "המשותמות והולק הלהוש יכעט מי שיכית ככנו וחולק כמו כנסוע לא אחר כן. ועד זה אמרו ואכנם התריון הנדרבי ובריצא בו כן הנחשים הגדולים הגווה הגד ירפה נשיבתם ביצל שהוא שחיי בלבד. לא מצד שהוא אירא נתחב כה ואמר ווהבתה הראשון מיגי כי יש כמנו כמו הנחש הנקראoin ויכל וכALSIN JONIS UER IER UER UER UER UER UER UER

["אכזב", "אַזְמָן הַמַּכְלֶת הַמַּכְלֶת הַמַּכְלֶת הַ

["ספר ד' אופן ו", "כין כודדום עצמה וראוי סינян שומן והולב הישן לכרו;\nנישב באכבש כהלב וישחיד להערז ומשנתו ויתחל וור\nוירחצנו מקצת העתים מרחץ מזוע וירשו הקיבות וכרורא ב\nהם אוחר זה וחטמה שיבם קיבת הארבנת הללה חינהה\nהיא יותר טובה עס ד' אוקין יין כזון בשוה ורבוס לquant\nהוכין ווין מזון בשיה אכרורבים אם יקח האד הצל הימ\nהיכוי וירעמסו וובלע כה שיזול ככנו וירשה בשמרלו הנש\nהנשרים בפיו הנשיכה לא ימות כרל ונסו רבבים כרק הצפ\nהאצרדעים והיה מועיל ומרטש אם יאכל וכשר אבן ערש\nבהוכין ופלח וכרחנים היגיים ודם השרטונא ויהישת\nואכרו רבים כי האגן אשר יודע באבן הנדש אם יתלה ית", "והיה בו בריאות", "## פרק ל", "בשאר השתיות המש", "הבשבות בתערquant", "### האפעים אמר הברפם המדבי", "רוא סטרין צור ועלי איריסטדוניאה ושרשה אקדמי\nואשר מדויב וערש פאדרא או פאשרין או נאדרקן איזה\nבהם טשה ביי מתקש וערדכמים וכן מ' עס אנטיא\nראעבר וכן יכבב וכש ההריי ומז' הכרוב או אוקטש דרכ\nדדכמן עס שני אובורש פלפ' או שרש כבודer או\nזד' אספם או שרשו אז רעדה רמל במ' כר' אומ מ' ח\nהרשף ובי קיבת הארבנת וקבכ כרשנים ביז'וד וונצניל\nהברל אשה ושהה שרש אדז הוא יropד בא' מ' ווה\nדזק ההועלת וקלפה ארסשלווניאוה וערש דנדוקה ווכ\nשבי כי הוורדי בלאדום אשהיש בלאדום חירי וערז מא\nאו דלד לאציא ואשומן אני הדריא אל פראיה ויל בי\nבונ ג' מז'= עירג יב' מ'ה שיכר ו' עירג ו' כשר ו' רם\nהרכשות העוקדים וואפונק ו' דדכונונים עס חוכ' ו' ים\nיוקה כן קינש פ' נכשרי או כ' ג'ינציאנ' אוד' כ' שה\nסוב זבל הטעים ויכור' ב'וין ושהה וכי התחכמים הדים\nוביהוד השום והצלע וכרתי וצנין ומשניה וכי הכמוך\nההופת. זוכ' חס' חניצ' ור' תועלת כ'וין רוא' ומז' טר\nתה' וכ'ו כנוננא והחוכ' ביצעבו יתורא כ'כד ו. אוקיות\nנישתה וכ'ו קצוות ענפי הרוב נבש ושתן האדם כפי יא\nהאומר", "## פרק ל", "דרשות מהו' אלי ורשות ה\nהנושכות יעשו קודם שיעלה", "### כורס ווהא אשר יוקא אמר", "נדרנוי נאר וקבומילא ואשלא על'היה ביהוד ונקמה כרסינה\nכל אלי ופרדים או כ'- Warbrd' ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו- ו-

["פאמר נ", "הדרמה ושכלה ומדויים בככרד ובגלריה הצה וקANCER ודרב\nכذلك החסן אן מנטני המפעלים ורפואתם כרפואת האפעת\nפֿרק מט\nאמנודוטס ומועורס ארו\nכי המינז האליא ארוכט כל\nא淳 בחרם עד אכה וטירשיהם", "כבלא חול יעל גנופותיהם כתפי אמסר כי יקדה לטרוכס\nבככל חזק ב filmkemik vovnag vovnag\nכדי יוקדה לי כאב חד בקלה ורבכלה וכרס וכרס הא
שדיות בשלישוי ולא יארוך אחר השביעי", "פֿרק נ\nרפואותם אמסר רפואתם היא ה\nהכלורית ומיוודר לChem קסטור", "ודארציני ושרש צטטרורא מ\nמאה כהס שיהיה ב זוזם בין ווועerlע שרט ארטוטל\nארשטורוניא ביהודז הארוכה תועלת זנדה וכן שרש ש\nשצאר או איצי בחודש ושרש ניגוניאה וווערים כן שרש\nהטירות הדטפ המבכושל המנובן השחוק ונקיפת רכמ כן\nנסטוריאה ושפץ חזוהת זע-ע שיקט ונקירונואר ו\nודטא מדערית ויווערים התחבושות המינוחות בציונים\nהמעטשים", "הנחש הנקמה סנאיר ויהו\nהמעשכ ששבו בדיס מה\nשינו אחש ויהו באשר כנ", "כנטן ומדירים רחב הראש דקneh היצוע קזרה חזרה בלו\nהבטן אין על ראשו חברתיות ארקוות ונקוריות אך כלו\nזנו חברתיות מחלפתה המירא וכשישת על הארץ ולא\nלא חסב כיוון בעקלית ויוור. הירן לישן בו כוסר ככי\nככאיבה ועפיש גנוף כלן אחר התרציצ ומרוטת השער\nלופעים כמהר העפיש וומית בעודו של כאלוהו מן\nמן האפיז", "פֿרק נ\nרפואה ראו שיהיה רפוא\nרפואת רפואת כלו לטרור ו\nרפואה מטיעת כיו רפֿט", "רפואת אמה ואחר רפואית כה שיקח מישכתו ומקני\nהמסטר\nכפיני החשי הגדיש כנדי הגדים מהא\nבחבורה לא בארס יCCCCC חשב וו הגדיש כנדי הגדים מהא\nההנ\nההנ\nההנ", "פֿרק נ\nשכמי חתניגים כפֿי\nמה שכרו קצם ה־", "אמס ואמס הגדולים יחיי משלישים אמה או יותר מזוה\nאמס וישלת יז שני עינים גדולים והתות הלהת התח\nהתחנת בלישת בזון ויש ליניביס רבי וירבו בארץ נוכ\nוהודז. והנוגי אשר יהו בארץ אסיה ידד עד אמת\nוההודי הוא הגדול מאד אמס ויהת אאר אשר זכרנו\nנס פנוי כרכומים ושחורים ופיזר והיהב ובנותיו ככסות\nעיניו על צווארי בכובע ובלכל ליה טלשה ניבים. הנה\nראינו כן חסן הזה שיש על צווארי בשנותיו עד דו אמ\nאמס יתחדש מישיכת כ蚕 מועס אחר יחלמה ו告דר י\nזותר רע כן חנקה אמר כבר נתאמת כזולה ארץ הידן\nשיהוו תכננים גדולים מאד. רפואתם רפואת השכינש\nיעדים לבקר", "ומכונס לשליך עסמת על הווא הצלים ונקופות כגדירית\nץז עלין. אומר אני כי זה מין נחש ההראית בכד ד\nהמשנה וסומן אל האודם וס יתם אס ואמר יק\nהוקה ננישחתם כ蚕 זז ונקורא חסמה בככל הנוזל או זהה\nכן חסן אשר ראיתי וינוקה כהם חכות ואמר רפואת ה\nהרפואה המשופת ורפואת האפלה", "פֿרק מ\nוהז זר וחש שמו\nאמנוג ויכר שמו\nשואו הקפץ כל שנות\nאציזהו ויכר ויכר ויכר", "שואו הקפץ כל שנות\nאציזהו ויכר ויכר ויכר\nהזשב הזהו אשר ראינו באמת\nפֿרק כב", "פֿרק מ\nואליכוני ויהו כח שמו\nדיורטיש ווורטש או דורו\nדדיור־ינון זה מעט באמרות", "ונקה כנישחת פשיטת עור לישוף ופרישת עור ליש\nשיהרב כו וירפאו ו. ו. ו. ל. ו. ר. ו. ר. ר. ר. ר. ר. ר. ר. ר. ר.

["ספר ד' אוקן ד", "## פרק נד", "באצאדנינטן וסיד דונה שזה ממין הרגני התנינים אמרו כי ניכו הרגני שנשכו האאדנינטון יקדה ליכום שיקתה לארש נשוני הרגני התנינים ואסנים הסיד אמרו כי ניכו הרגני דררכו שם שמבאכש הבשר וכיבשו וינגל הסכנה בשחיניו וירפא כר ברפואת החבורה הרעות", "במשניכים החזקים אשר וכדנוכס בשעדי הגנטיניזום פילואיה ביהיה בנשיטה הפטח תכננע שלא עילה מוסד אדוק בנו המהישויות היותו מובנות לשניכים ולעיצות הימקלים הוא הרפרה השחור יעשתק אחיר שאר שישת דעתי הורא אינן ואחר שירוחו כמים ווליכו יש עתיד אינן וילא דניכו", "## פרק נח", "בנשיכת החנין הימוי אמרו וירשה נשיכתו בגבפרית והוכץ ואכרף", "בנשיכת הרג' אינן וילא דניכו על הנשיה אם זהה חזקה כצלו וילא דניכו", "זוכו וליהה ואחר יופה ככרה שחרה השאר מחלץ לישתן ורגלברגן כי זהה מהרמות היותו טוטות לשניכן וסן מולח בחוזים וCTOR ווליכו וסן אבקלינטיניזום וסן ענסות הענגלים שורופים עד שיתלכנו וווליכרניזום וסן מלח שחק בברש אסיאר שטרף האלי ותומחים הנלא בישת וסשר מילוי פיל וקוקשר וירשה עליכי אפר כרבי הפעלים יקדה בנשיכת הרג' מילוי תינא אז אוחו שיאכל הגנטינים המעותות לופס וסשר תינא ענין ריצ וודא שינשמה הנשיבה בשום ורטש בשש עס דבש קפה פילים עם סח וatum וחרוף התמצית כל פעם ופעס", "וועיל כמינו שומן התכסז בחרכושה והדנ הוקרא טרופל והדרנים וקטנים חנקראים רצץא אם יהיפף עליו יכלת חן תועלתו בו ורפאות כחבים בשעך הסממת וכיבוד רת התריאק הראשון וכדרון בשיהו ובהכושת יועיל כמינו בשני בעלי הימים יכימים וברום קעת החכמים ון וראה בעין זה שפ"ה כ"ח ה", "## פרק נו", "התנינים היכרים או זוליהם ראודם כרם סטיטורא חשב דח הרכס ההוא שיקרה כנשיכתו כנשיכת האפעה ונראה שי", "שיהיה רפואת ורפואת האפעה", "## פרק ד", "בנשיכת הכלה הנישן בחליש טוטה כנ"ש ותאכזב בלו", "## פרק נו", "כי כנשיכו חזרה או ל"ו באב החזק וקור גדול ו"הו", "דפואת זה כמה שזרינו בשעדי הכלי ותנאות הנישת הרג' ולעכיזות פנימ ו"ה ינ"ב ית"ב על חסיקו כ"ח הנישת ה"ל"ו בלו. פנימ ו"ה ינ"ב ית"ב על חסיקו כ"ח הנישת ה

["אכבר ٩", "והאמסר זה אינני נושא אך כה לא שומא לא כה שומא למש\nלמיזמ הנכרי הוא כה לא שן לא לישר וכותרה כה ירנשא איה כה\nשבעגינים כדי שנשכו הזה כדי שיוול כנשיכתו דם\nרב כן אם יישתן אחר שתית הרפונות התריגות דם כי\nאו נוזה כטוח כל יופח כהמים", "פֶּרֶק ח\nהשונת וני, חלבי שומת\nלפעמים ישוך הכלב את ח\nהאדם ולא יזדמן לן ל映עד על צוררת, דלממת ענינו ויצט\nיצטף לרפואז ורפואות כימד הכורית ל告בר יתחת\nלהחתום ומצד אם הוא כלכל שושה הפתינה\nוהפיהה\nאם תסם זהה כו המות ולוין יצרה אגונ מלכי או זרלו ווושת על ה\nוהבורה רעוב עליו שעה ואחר יוקל ווושל לתרגלהות\nאם תמסנו הנה הכלב שושה\nאף ישקז פלד ו\nתאכינו ות_XN וסן שושה\nדיושה במה שיוול מההבורה היא אם הוא דם או זלו ותויו\nוושיך לכלב וואם תמסנו הנה הפיכה שניכל כלכל ש\nשושה ווארו כיו יתκותם אם יצרצ לעוין כיס קירש שומ\nנופי אדיהם וקואני האות הזה בלתי מודח בה", "פֶּרֶק ו\nהאכן לא יזדמן לן ל映עד על צוררת, דלממת ענינו ויצט\nיצטף לרפואז ורפואות כימד הכורית ל告בר יתחת\nלהחתום ומצד אם הוא כלכל שושה הפתינה\nוהפיהה\nאם תסם זהה כו המות ולוין יצרה אגונ מלכי או זרלו ווושת על ה\nוהבורה רעוב עליו שעה ואחר יוקל ווושל לתרגלהות\nאם תמסנו הנה הכלב שושה\nאף ישקז פלד ו\nתאכינו ות_XN וסן שושה\nדיושה במה שיוול מההבורה היא אם הוא דם או זלו ותויו\nוושיך לכלב וואם תמסנו הנה הפיכה שניכל כלכל ש\nשושה ווארו כיו יתκותם אם יצרצ לעוין כיס קירש שומ\nנופי אדיהם וקואני האות הזה בלתי מודח בה", "פֶּרֶק ו\nברפואה ראי בחרלה\nהענין שלא תונת ה\nההבורה שתplact אפלת\nתתחף ותורית אס לא היה, רהבה עשה כה מאמיצה\nזההנת הקירם כמו אמר בששר העקצות והפentes ש\nשראתי לא תסם ההבורה לטראם כיו וואם משת בר\nברשאונה וואר לא תודבק נפלה ונדבק אז�י שישתד יטרס\nוון\nואם\nהשנאה כב נפלה ונדבק אז�י שישתד יטרס\nכיו וואר אומ שומ ושהס 编者也\nכמ אופיפונק ארגו ושומ ושהס 编者也\nוקז סן חומזין וירא שיוור חומז וידוע\nז\nא\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק\nק

פרט א' אוקט

נאארינ רופוס מופלא להס וכמה שראו שישלשלו כן קשואו וחזמים
תאר משלשל טוב להם מזדראהלוש
מיכרוש שני חלקים אפאטומי משקל וחצי מלה רנדי חצ
undeקש פוליפודי משקל לאפיש ארגוני משקל אגנורכש
כשקל וחצי אליבורום שהור שני משקלים
ששלחתו השלשים החזקים כפי גם כן שתחרר בכל
יום או כיבים בחוק קל שלא ייקלטעת במו שכן ומים
סלאק או שלשל בכהוי מי חלב עם האפיטומי וראוי שהיה
בזונן אחר השלשל כה שילקה ממיני הצרדיין ואפיהוי ת
טרגנולת שבנים ויעשה אחר זה הכנירים הכבדקים והוי
והין המתקו כל סכן הישן עם בתיקותו ון הין הנקר
טילא וחלב והיו דגנלי תנועתלהם והדבר היותר ראוי
להם להשות המזון והרטבה כי זה עקר עיננו והכו מ
מרקז העופות המשבויים וכבנ פת חורי במיכרים
וועיזילוהן כה מיש שיכמה כה המדריד פעמים רבות תועל
תועלת דגנה אך בכצל והישים כה הכזונות המזומרים לא
לארים ומחתכים אותם ומגרים כן הנוף וראוי שלא
ישחולעשתсяם ולא כהיהם רפאות ונבנה להשקות תם
תירואק הפרוק ורפאות הסרטן הניתן בו ונארב כ
בי תירואק המרכאה עזר החזעת להם
הקיינות שניכר והאב להרטן חנדי ונה כונה לו ש
שיזק מפחם הסרטן דריכר השדוף על עני נגלו לבש
בשוו כפי שעד שיוכן להשתק וחם גינציאנט על אותם
העצים בעצמם וכאותו השעד וישתה מכפי בין חזק וה
זהשתה אربז כפות באות: חן וראוי שיוו שחקים כמ
ככר בחול ולהם גם כן נכרה א hrefית
זיקוק מפחם הם
השרטידים דריגות הגנץ ריס בעוד השמש מה בככל א
אי צרלים בתנור בקדרת נחשת ציהו שהושבו כה ח
חלקים ומפ הנציאנט החלקים וכן חלביל חלק יחק ו
והשתה כיבים והראות בקצמים וכמים ו
וישתה אחר עבור ימים כפות בים ע
עד ד' כפות ומן הרפאות הסופורות שדם נכרצות ליום
רפואות הקשרידש וכזכ GROUP BY
שישתה בראשונה אכנס יכלה עמה כמבי יתiahד שפד ח
המס ילבע ונתבנה הנציאנט חצי משקל ה
השרט השדוף ו same the
שיהה כה שתשקה כרכנאות שניג האפרים כפלים כה שת
שתשקה לו אם השינה בראשה
וכן ענין הרפאות
האהרים אשר נזכרים ואם ייהיה ארה ז יכש יונר כפלים
וושרט שרישה עם קה ותשרץ מיצאה חזמה ו same the
אהר יננים הבאて עלינו יתיר כזה וואין אז בהרחת התכורה
תועלת והמרצה ולא תפליג בזיז כי תכאיב העלול בלי תוע
תועלת גדולה אבל תשלד ארה כה הרחבה אי
אין עד רב או כי כבר עבורה חימים השלה Recentונים
זמה שהוא קרוב מהם כי הארה היה ככר נתפשף ויספיק
אז בישאיר הכבודה פתוחה ועצرو להזא שאר הנהנה מש
משתית בני הריאוקם שלו ועשויית נקריו ונראה שהארס
יפשה ארה ד יבשים אם היה חזק בפשות מזוהה מתורב
דבבים בשבע ובלוי סכ כיה הוא מתפשט כהיר יותר מיר מ

כמה שרכנו ובדי כיבר בישמים כפי רומן קי כאisk
אך כן חן יותר כזה וופר בישט בגד המים ומיהל
לכיזמה דגלה אחר כך אינר אינר חלקי חנולן כוון כ
משיכת הכנה והפסד עצם הארה במשכד זלועה ומשי
והסיבע מונע מה וועשת הרפאות העוצמות במע
כיה כהיר מרום הכלה וחרמוניות האמידות מתקדשה
והחריד וכאור בזון לא תכניותה בכמה העת הלא בגד
כלל כך שינור וראה בזקן כי אירצור דריכת ותד
נאמר כה אכלה יש ותירק ליהר ליכר מכנח וועפים יש
לי שיזה כה תחלמה ותירק בזון לא כמה שמעיל להליכנו כו
ואר ותירק ליהר ליכר מכנח וועפים יש
הצשוף בתה תאת הלא ואר ותירק ותינ שנות ותחו ו
הניחו החיב בזן ככדמ אסרי וריא שאר יתבנ
פנה וילא הרפאות כבע תערוהה התנה כה יר וורצנו במע
דצוק לעיל כים פורשים בריש וופרו וברחלה ביכן כו
זאש ית חענוי לא המיד כן חכמים לא תזוזל עד כהיר
שלא הזק כיו שיא יכר פיו בכהינה אסרי כיו וופי בקצמ
לא יארק פיו בקצמ וופעמים ידדה כל הלא שפ
בריה ובריכת אשה איכר הוא הרפאות הטונה עשר
עליו בככל החבורה חלקי הנקות כה וואו ויהי תועלת
ולא אסרי וועריכת בקרם ווינע ניכו כו
ברכתו וו הירוק הונלת דרדה ותנור במע עתלה
הארה קיבת הארגב וו חן וק וק
הכטון מאככמ דריג ונאכרי וינפדי וינציאנט כמ
דרכון זילש בדכש ותכלה בפוף וועל כה חס וו התחם כו
הומן וינציאנט וינציאנט קני
ארכנת אירטולוניה ונאכרי וינפדי וינציאנט כמ
דודא בדנارت מז דרכון זילש חסן בקצמ
וילש בדכש והשתה בפוף וו טן תחת משקלים יש
ונריגר ליכר כישקלי קהה ארנבת שער עתלה דריכ
קיכת הכבל ליב דרכנות שדש גינציאנט דריכונטס
ד יתורכ בדכש וווער וועה מת זיען במע בישומ
וא臣ר קצק האגשי שיתלה על עזרו כו הטרפ
ויש כמגך הכבל השומת ולא יכון אוילו ון שאר חס
ואין כמה שיאמן בז הרפאות השתות כמ לוציאנט וו
שפישוט כו לוציאנט וו פיטדוא מפנין ותנור
ווטן החום בין וינציאנט וו פיטדוא בזענין זה עד שמש
ליכן יש כענין היותו בכישת כל שיטה וווער
לו כשתה ותיהכושת אמר כו לירפואה וואג לא ארבא כו
כונציאנט וככדואר כו שס וקצום שטח יוני הסיט
אש ישתה אותם ייהיה מהדרים הויתר כזוערים וואס
קצק אס ישה קיבת העכבר הקטן בקצמ וופי וופא וואג
דס הכבל השוטה בעצמ פראיה וואג לא ארבא כו
אמר כלה אככל כב הכבל השוטה ציל וביוזע אל שמש
א臣ר אחר חפ כה הכלו אינלהו כהככד ניכר כהככד
על העזב העונד צילו ווא臣ר אין הנקד וו
קשט על בענין זה ותשים כו פתלה ליכת יככל תעלב
בו ויטור הפך והכרכנים רפואה וינציאנט קיב
כמה שרכנו ובדי כיבר בישמים כפי רומן קי כאisk
ונציאנט כשה כה תק

["פֶּרֶק", "לבנוה ותודנ שלמה טון תולדות שנים ישף טבנו שלמה\nרברכו וצצום בכים פזיזמים גם עשרים. נועה הרפובליק נועה\nרבק קודם הארבע, נועה רפובליק הנטרידיש המועילה\nלהן יזוק בהקרטידיש שנותגות נגוזלות כקבצות רגלוים\nוהאשהם נכנפiffe חלקי איה וערשים קאלוים חלקי אשה\nאשמק קינא וערפיה פלפּרִא מא ששה חלקי ישחק כלב ה\nהאב. כלכן כן דרכטידור וערפיה ב"פּרִא מא ששה חלקי ישחק כלב ה\nאה. כזב יחלבים כה בד' אבקים. יזקמה כלכן יום' אתת בנים פניש\nואס. כזב יחלבים בקביזה בששה בצל הערדישים דקלופיון\nואס. שמן שקט או חמה או אושוכן חלבי וערז עוגוני כלכ\nבנופטים ושתהו יוישר מהקוד\nבייפואת ונקטידור. איזק האנטידורא אספיאור. אפרוזים בפ\nויהו איזה אומם בחרב הגדלו וערז. חלבי ארה וערז שפּוֹק עליהם\nויהו איזה אומם בחרב הגדלו וערז. חלבי ארה וערז שפּוֹק עליהם\nבשכּל. ב"פֿרִא מא ששה חלקי ישחק כלב ה\nב"פֿרִא מא ששה חלקי

["מפרר אומן ו", "פְלִיטַי אוֹ כָּלוֹיִישׁ אוֹ שָׁום כָּחֹשׁ אוֹ וּרְדוּדוּ כָּל הוּא אַסְלָא לָא\nיהוּי שֶׁם כָּוּרָא וְאָבָנָם עַס כָּוּרָא הַהֹמָרְכָּל הַרֹמָן מַמ\nוְאָמַן מַה שִׁשְׁתָּה לִי\nדָּבֹר כַּכּוֹשָׁלַת יִרְטָה בָה\nדְּהַי שֶׁיָּה אַרְמִינָי מָורֶחֶת בַּיּוֹן אוֹ גַנְר נַכְס אוֹ אַנְז סִפּ\nכְּדִרְשׁוּ בַיּוֹן אוֹ פְלִיטַי אוֹ זָר וְגַדְר וְקָרֶם וְכָה שֶׁה אוֹ\nיְהוָה הַזֹּקִיכֶר כָּדָר מַכְנַבִּין אוֹ אָפּוֹפֶנֶּכֶּן\nנַנְעִיאָנָא וְקָבִת הַגַּדִּי וְהֶשְׁׁה טָוֹדָו מַא וָיוֹעִילָהוּ הַחַלָּב\nעַס כָּסְנַבִּין זְחִוֶּת נַפְרֶצֶּה אַמְרוֹ קָצַה הַהַכְּמַי הַדָּבָר הַ\nכַּוָּעַי זְוַדְּה אוֹ הּוּ לַעְלָל נַפְלַק עַס יִין אוֹ בָּשִׁוֹל נַרְדוּ אוֹ בָּשָׁ\nקִיס מַס אוֹ כָּשִׁוֹל לָאָבָד אַב עַס יִין וְאַשְׁטִּורַק גְּמַן טָוֹדָה לֵהֶם\nאַס יִשְׁהוּהוּ בַיִּין.\nוכן אַס יִהוּ הַדָּבֹרִים הַנִּוְכְרִים כַּעַ", "## דמאמר החמשי", "### בעקיצת הרכשים ונשיכתם", "פְּרַק אַ\nיִוכַר בַּכָּאַר הֵזַיָּה טָקִצָת\nהערבים והמגיטים\nוהערעות והריטש יִהְוּ", "שִׁוְיִנְדַּג כָּכָנַדְגַּם בָּדִמִּרְיָת", "פְּרַק בַּ\nבַּעְנִי הַעֲקַד אַמְרוּ רַב\nרַבָּם כְּיַרְקָבָה זְוַד וְדוּ\nדְּנָדֹה כָּן הַזֹּר הַקָּדַק וְקָרַ", "וְדַקְבָּה שֶׁכָּנַד נָדֹה אַךְ הַכָּשַׁת הַעַזְרַך כָּן הַקָּנַבְּה רַק\nוְכֹן הַזֹּר עַכְיִקְת לַצְּעַת הַקְּדָבִים שִׁשְׁה לֵהֶם שֶׁנַּח\nדְּנַטִּים כְּפִי סָבַר תָּקַס יִכֹּצֶה שַׁן נַצְבִּים בַּנָּשִׁיכֶם\nוְהַשְּׁכִּיָּה מַצְרַק וְכָל הַנִּפְרַב כַּתָּבָם וְזִדְחָה מַצְרַק לַפָּעַם\nוְאָבָנֶם הַעֲקַד בַּעַל כָּנָפֶים הָאַד וְפָעַמִּי\nרַבָּם יִכֹּנֶה הַרֹח כְּשֶׁה אוֹ כָּעִוֹם בְּלִיפּוֹר בַּר וְיֹלִיכֶה\nבְּרַץ אַל אַרְצָ וְכַתְּלָף חֲלוֹות זָב הַעֲקַד בַּי יִשׁ כֶּם\nשְׁשֶׁה חֲלוֹות יִזְחַר זֶבֶך כָּעִוֹן עַלְיִת כְּלִי עַל הַשַּׁעְיִו וְיִכּוּ\nשְׁנַשְּׂכַת וּשִׁכְל הַמָּא וְהַשְּׁמַל וְהַשְּׁמַל וְהַשְּׁמַל\nכְּמַר תָּשַׁע בָּרֶכֶּת וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת\nשְׁשַׁמְּשַׁן יִשְׁקַשׁ הַמָּא וְהַשְּׁמַל וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת וְהַשְּׁמַל\nהַמָּמַת הָא עַד צְיַד כְּדַמָּן וְטְרָפָהוּ הַטּוֹר וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת וְהַשְּׁמַל\nאַחֲר בָּנָה מַצְטַפְּל וְדוּ\nאַס יִהוּ עַל כָּוֹם אָגְנָה וְיֹאָכַל כָּמַר לַעֲקָא וְהָא\nשֶׁאַר שְׁיִקַּשְׁה וְשֶׁיִּשְׁכַּה כָּמָּכָּוּ הַקָּחַם כָּמַם\nיִשְׁרַיִם נַרְיִם כְּשִׁנְקָשָׁה כָּמָּכָּוּ הַקָּחַם כָּמַם\nהַכְּדָה בְּשִׁיעַ וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת וְהַשְּׁמַל בָּרֶכֶּת\nוְהַכְּדָה בְּרֹחַ הַקְּדָשָׁת וְלֹא יִשְׁכַּל וְיִשְׁכַּל וְיִשְׁכַּל\nוְהַקְּדָה בְּרֹחַ הַקְּדָשָׁת וְלֹא יִשְׁכַּל וְיִשְׁכַּל וְיִשְׁכַּל\nתִּרְאַק לֹשׁ אַרְמִיסְתּוֹנִי וְאַרְבָּא גְּנָפָא\nגַּרְגִּי לַבְּלָפַל שֶׁשְּׁקֹל וְקָוָקָס בְּשִׂיגַק\nבַּרְכָּוִם פְּשַׁאֲרָה יַחְדָּה כָּל בְּשִׁב\nבַּרְכָּוִם כָּמַכּוּשִׂית וְדָעָל הַנְּקַדְנָא בָּכָל אַסְלָלֶפֶּ\nחַוִּיכַן שְׁכֹּל הַלִּיָּה שְׁפַף בְּשִׂיגַק וְשִׂיגַק חֲלוֹם כְּדֶי\nהַמָּכָּנָּה וְשַׁתָּה מֶד בְּדַרְכָּן לָא עַל הַזְּמִינָן בָּ\nאָבֹל אַס יִצְחַשְׂר אַחֲר שֶׁהָעֵס הַשְּׁמַל וְשֶׁהַשְּׁמַל\nדַרְכָּוִם\nחֹרְאַק לֹשֶׁב הֶל וְדוֹא יִכּוּשׁ הַדֶּרֶכֶּת וְדוֹא וְכָל\nבַּחְלַק עַל יָדוֹא יִכּוּשׁ הַדֶּרֶכֶּת וְדוֹא וְכָל\nבַּחְלַק וְדוֹא יִכּוּשׁ הַדֶּרֶכֶּת וְדוֹא וְכָל הַשְּׁמַל\nבַּחְלַק וְדוֹא יִכּוּשׁ הַדֶּרֶכֶּת וְדוֹא וְכָל הַשְּׁמַל", "## פְּרַק ג", "בְּהַשִּׁמְחַה מַנְשִׂיכֶה יִק\nיִקְהה כָּנַשְּׂיכֶה שִׂיעֵה מַס\nכָּורָה קָשָׁה אַדְזָה וְכָאַב", "כְּדֹרֶפֶּה פְּהַל וְיֹלִיכֶפֶּה יִקְרָ וְיֹדֵרֶה לּוּ אַכְלִי וְפּוּי וֹיִרְגַּם בָּ\nכָּדֹרְיָו שְׁלֹב וְיֹקְרָהוּ לָא כָּאָבִים פֹּאָמֹ וְיִדְשׁ כַּעְקִצָּת מַ\nחַטָּ וְיִכּשִׂ יְהוָה זְיַדְּה וְרַפְּפַ וְשֶׁה וְקְרִדְוֹתֶה וְקֹא דָּב\nדבר נָוַךְ יִקְפִּא עַלְיִי וְכָמָר שִׂיעֵת בְּשִׁדְ וְהִתֵּ וְדָעֶה וּ\nוְקָוּ בַקְצִוָּת וְכָל בָּכְוֶת וְכָל וְכָל הֶשְׁמַל הַכָּל וְיִשְׂכַּל\nהַנִּפְרַב וְכָלִיטָה אַרְבָּוֹת רַגְלִי וְכָתִיחַות הַהֹמָ וְיִקְהַ נַפְּלַ לָ\nלַפְּטַ וְיִצּוּל עַל הַנָּשַׂן שִׁלְוָ זְמִוֹדָת כָּל שֶׁכָּן אַס תְּהִיחַ הַנָּ", "השִׁכְלַה בַּאֲבֵר הַשְּׁלִיחִ וְקָרֵה לֵהֶם כָּוָרָה בַּאֲבֵר וְלֹ\nוּפְקַד בַּיָּבֹנִ אַס הַכּוֹרָה לַעְלָה וְיִשְׁתַּה הַמָּאָמֶ\nוָא יִהְיֶה הַקָּדוֹב חַזְמַה יִהוּ וְיִהוּ וְהַמְּקִדְסִ עַס אַדְּלָ\nפּוּלִיִ וְהַעֲנִינַ וְהַזְּמַה וְהַזְּמַה כָּוָה כָּל הַיְּהוָה בַּשְּׁלִיחִ\nבַּשְּׁלִיחַ וְנַפְּ וְכָל וְדוֹת מִקְדָּלָה עַלְיָה לַעְלָה בַּשְּׁלִיחַ\nדַּבְקָ אַפְקַעְתָּ לַעְלָיו וְיִזְלַ כָּל הַעַזְּ לַחְלוֹת

["לאברן", "לאריזות הדרבורה התדוהא נקראת ענדון ומכירוה. נשה לאריזות ומכירוה הוא מדרשות ומקוטות ברטה ומקוטות, ומכירוה הוא מדרשות ומקוטות ברטה, ומקוטות ברטה, ומקוטות ברטה, ומקוטות ברטה,

["כפר דאון ו", "ראשתו קשה ויהו בער כנפים כפרני הנמלה הנדרה\nוהחשתי הוא סיקולס כי הוא אורך הנשם ודוק על נופי\nנקדות וכל שן על ראש וועזרו והשטי הוא קולנוטים\nוהוא אורך הנגים וירוק המראה לו כבד תחת צארו\nוהזרופא שם לעקילה כל הסכמות כקרים אחדים והום\nוהוסיפו הארים מקרים מיודדים. ואחר זלła האיש ה\nהיה כי הסכמות היות קטנות דומות לעכבש דינקא פוד\nזהוא צודה הזבומים ומינה רבים וכפי דבר נלינוי וו\nמינים והרע שchemי המצעית ויש כהן אדוכה כארו הוא\nעכנית ענוולה ויש פהן שחורה עשנית דובה לענף וו\nוככינו שלוא וככנו לכננה ענוית הבןק קנתה הפה כוכבות\nבנח ח בעקודות מכוקות ו.וכנו כרכומית שעריית ומ\nוכבנה ענביית מיזחת בשם הזה. יש מבנה אסצית\nבראשה וגללה קצרים נוטים לאחור וכשהיא רועה לנסח\nתתייצב על גריה וכשהיא רוצה. להכות קנא ללהות בטע\nוהיא יותר מהקה לועגנית הראשונה ויש כהן נמליית דו\nדונה לנסחא אדומת הצוער שורתר הראש לכננה הנב\nבנדרת בתנינים בחלפים ומנהה כברא קנטיד ו.כנית\nכברא הגדה אatel ו.הו דומה דומה לצבה ו.אך שם לכל אחד ו\nואחד מום כקרים ומנטה כרסנית קנהך כך ללקנייה ו\nזוכאל הוא כרס נב ענוולה ו.כ.ה ש.ה עצמתה במש\nהרגל רבת השעות. ואכון המערית אשר זכרו ח\nהלהגדה היא בעלת בטנים רביכ ו.ריש גדרו דומה\nלובוכ המופף כביש ו.ד\n\n# פרק ו\n\nכמה שיקול ל.ש ישכש ס\n\n### ניונוס כ.י נישת הרכנות\n\nלא יקרה מקה נשיכת העקר ו.ל.כ.ן לא יבצאו ז.ז.ה ו.ה\nזוריקו ברז. אמר כי שכר מיני הסכמות ששה ו.ק.ראס ב\nבשמות הראשון כל פ.כ.כ.ת.ת.פ.ה ב.ע.ז.ה. נ.פ. כ.ור.ס ב\nבworthק הנשיקה ו.היה ב.נקים הנשיקה ברוב העח. א.ד.\nוב.בר. ד.ע.ז.ה ו.יר.ק.ת. בעלת ת.כ.ה. בה ו.ב.ש. ש.י.ו.ל.י.\nו.ל.פ.ע.מ.י. ו.כ.ח. ו.ע.ש.ו.ו. ו.ו.ו.ו.ו. ו.ה.ו. ו.ת.י.ה. ש.ם ב\n.ב.ל.ו.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר.ב.ה.\nל.א.ר.ב.ה. ר.ב.ה. ר

["אַמְרָת", "קיזה נחשיכוּת כאַכ חזון ואַודם ועריזר שֶׁן יועִיל לִנְטַק\nפיּו תַּמְשִׁין וכֹּסִין מִדְבִּרֵי וָעֵלַי בָּשִׁמ וְיִוָּ מִכֹּק\nכְּתַה הַגָּקֶר הַנִּקְרַת", "כְּתַה הַגָּקֶר הַנִּקְרַת", "בָּשְׁרָה דְּרָכָתִי בָּל", "כְּלִשְׁן יִוָּ וְשָׁטַן בָּלִשְׁן", "הוֹדָו הַזְּמַשׁ כַּנִּים וְכֹשֶׁנָּה מְהַפָּשִׁים אַמְרֵי נָשִׁיחַ הַזְּמַשְׁ וְהָאָצְשׁוֹמָכָה בָּקִיּוֹ וְתַחֲהוָה וְהָרָאה וְשִׁרְשׁוֹס הַנִּינְלִסְקָנָת הִיא לֹא יִשְׁטֹבַק הַדָּם בְּשִׁתְנַבְּדִיִּים וְהָרָאה נָשִׁיחַ הַזְּמַשְׁ וְהָאָצְשׁוֹמָכָה בָּקִיּוֹ וְתַחֲהוָה וְהָרָאה וְשִׁרְשׁוֹס הַנִּינְלִסְקָנָת הִיא לֹא יִשְׁטֹבַק הַדָּם בְּשִׁתְנַבְּדִיִּים וְהָרָאה נָשִׁיחַ הַזְּמַשְׁ וְהָאָצְשּׁוֹמָכָה בָּקִיּוֹ וְתַחֲהוָה וְהָרָאה וְשִׁרְשׁוֹס הַנִּינְלִסְקָנָת

["סף אופן ו", "רפוארים קריקה לרפאה הצריעית הנפסלה המעיפפח יודבר אחר הרוכה לה זה קרוב הענין מהדבורים יותר ב natura וra אופר וra אופר וra אופר וra אופ

["מאמר א", "אשס יט\nשדי אס\nאכן אס\nשדי אס\nשדי אס\nשדי א

["פרד אומץ", "רפואה שומח השער דרבות ויד שקייק נוכן ארבעה עש\nעשב נקרא רעה הונים עם שחיי וקצנות ענף חאנה מ\nמא דר לאדן שלשה קפלוינידיש ב ישחק עשה בשן מ\nכטבי כמוהוג שד פאשאש רשר אלסאכס ואר פר\nפיי הצינוב הרעזן מא רולק כורק כ'הקים יעובר בש\nבשן הדר כבושת זהו על הרוב אך אם סכה היא יובש\nכזג ומעוט דע ענגהנוף וזונה בה שהוא טוב הכון ומש\nדושן ושה אל חום דק וערזוב כל מלהו ומזון וחריף ועפ\nעניצי ורדיח התשכיש והין חישן יתובד הרוצה במים\nהערבים ולא אקריק גלון וירא אסן ו. ולא בתר ו. ול\nוה אב נובית אבל בכוקפ פולים וירע אבשיח וטין ושל\nוכיצא בו ואם יהיה בקביצות הנקים מאד יציקר\nאל בה שתיך וורפא וראוי שידס בכין מה שיפח כוב\nכמו הדר ורפא וערתי ורווט ובלו וירשה כרחן בטוחות\nבחיכת וירוץ הראט בכוק וקצם הים וראוי שירחיק ב\nבעלי השנכים וואות שהם כרבים ויוועל הרפאות הניז\nודisserבות שרובים ווטה אל הקבצית והישטרות והשנכים\nהקובצים ויכנס בכרחן וירגל הפוש וארה וירגל היפ\nפחאש", "## פרק נ", "במאריכים השער מ", "כלה מאריכים השער מה ש", "שיש כעצמת דקוק ואפשר", "שיקוח כיהם השער כמו עלی שוכשכינ וערی דלעת והשכינ\nאשר בהם חוס וקביצות כמו כן ליליו מערוב עם דונס מ\n[Illustration of a person on a horse] ווהק אכ כהו אל חנא וסן ה\nבזיזה רזارت הראט בכשרת קורוניקטשא. ובהש\nלהז שיקוח לא דאנום ווירך רופז ככנו בכלי טוח וחתום ב\n[Illustration of a person on a horse] בטש על הגחלים הוקזים עם
שן ויזזרה עליו עכט כנגר\nברנירונים שרופים ויהוון הכל על הגחלים כיזמי דקח ח\n[Illustration of a person on a horse] ושה לעלי אזרכת ורגל עליה\nזלהב וירע פשתן שוי ב同样 שירג מונכז יוזק אוזרכת ו\n[Illustration of a person on a horse] ויהו ליהן איזר ו. וואיס ו. א\nהראש בקצת הרהצות הידועה ונה� דודל יושם בבשל\n[Illustration of a person on a horse] סלאר ירחז בו הראש ווכשה
ומצק ווינוק כרחת הבקר ומרחת ה\n[Illustration of a person on a horse] אמיס ו. א\nהדוב וכירבונט קיבורש וביולייסיש ואמיס וכריש וכריש\n[Illustration of a person on a horse] דרואן ועפצים שלמים מ. חלן
וירן ווינוק וירשה רטיה בדבר כן הם\nהמכובל אוחר דזיצת הראט וזרוק במים ודכש וזכוכית ש\n[Illustration of a person on a horse] שחק ו. שער קלוף לירדכון\nאמיס ו. א\n[Illustration of a person on a horse] בנים בסן וואולש כמו חצי המים לאדום ו. ליר\nשוכשכין וערלי אלשיאה וערی דלעת לחים או יכישים עשר\n[Illustration of a person on a horse] דרכון כ. לא יסור מלבשל המים עד שיכל ו. וישאר ה. שמן\n[Illustration of a person on a horse] נסמה אחרת יוזווד אל הכנדי שומלאר. כירדכון יובוש\n[Illustration of a person on a horse] בשני ליטלים מים עד שיעור קלוף ו. ומעט כינדואג\n[Illustration of a person on a horse] שמן באן ו. ומעט בשועור קלוף ו. ומעט כינדואג", "## פרק ד", "במאריכים השער הזקוק", "בהם רפואהליפ שאפשר", "לרפאת מהכחת וכריש", "שער הגנות וביצוא זה כל הרפאות אשר נזכור בחולי א", "השעון ולכ. וואסן הכנה כה דיהוג וירש ו. לאטינ\nוועשית כיני השנון. עליה בכמה שיעשו ברפאות האה\nהמשכה והתכה עס המנדה בחולי השעון. כלום זה\nמוריעות לנחת ולצמיה השער בקרשתה. נבנת ו. ו. ו. ו.\nולקלו. פ. ש. ו. ב. ב. ש. ח. ו. ב. ב. ו. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב.\nעס השהרה. ואכמם הרפאות אשר עצרה. ש. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nפ. ו. ו. ו. פ. ש. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nשינו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nקנישד. ש. ל. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nישחקו בשן ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nורטה ב. ב. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.\nהערבים ולא אקריק גלון וירא אסן ו. ולא בתר ו. ול\nוה אב נובית אבל בכוקפ פולים וירע אבשיח וטין ו. ו. ו.\nוכיצא בו. ואם יהיה בקביצות הנקים מאד יציקר\nאל בה שתיך וורפא וראוי שידס בכין מה שיפח כוב\nכמו הדר ורפא וערתי ורווט ובלו וירשה כרחן בטוחות\nבחיכת וירוץ הראט בכוק וקצם הים וראוי שירחיק ב\nבעלי השנכים וואות שהם כרבים ויוועל הרפאות הניז\nודisserבות שרובים ווטה אל הקבצית והישטרות והשנכים\nהקובצים ויכנס בכרחן וירגל הפוש וארה וירגל היפ\nפחאש"]

["כאמ\nא", "ראוי שחבר עם ההוקי ההאך כויזה כרף פנינז הלהיה\nמרדת אל אל מקומות ואחר לעבר בנק&(ב) בושתבקה הנוף\nראוי שווה בה כח משיכה לדעך ועשר Second the\nאחר התיכו הנפסד אשר עור שתקצנו בוrig the\nהקרוב ומשכת השוב הדרוק זה אחר הנקי\nואם עשתה אלו הרפאות דאו שתסŭר שדומם הגדלהלו\nלהולשת המזון והמעטת\nעוזני כה שווה מהם וואם\nמצאת העליל סוכל ורושם ביטוח וישלב תוסף כחקור ו\nאם לא יסבובל יניגר הרדש כשר בערור וכדינה השטדי\nשלא לחיך לחשנה וכורמא כלכן כנופות הדרים כלב\nבמגنه או השנים או הכין\nואם הedi אל חלון מ", "מורד ויהושנה תיש זה במיני השוק ותרשה עליהם כן\nטומ אנדא וחרנה ויהו וריטור\nשנות בשוער אשר יסכללה ולא יגלה הרוכם לאיד על\nמסת זה עד שיחד הנפסד המנתח השוב וואת רושם\nהרפואה בו שיחאדם בחפיפות יותר רופת בחרמות בצי\nמאש היה מתאם בחחית קודם עשיית הרפאות אס לא\nישנה הענין אז הדע כי ייצטף לרדף הגדה וואם\nלא יתאדם בחפיפות הבנירים חק זה עד שיטף קלף הע\nהעור וואו רדף בכטם ובצל\nואם לא יתאדם על כל שניהס\nפנים צריך שروשה וכפרה כמקום הרירה בשום וכמה ש\n>K. ציירק נקני העור מחכר החומר לעיל השועל הרע\nוקני כציצת דניעת חמשה ריש\nואם ליהל על הער 出 וואל\nאכעכועות ברפאות החדות אשר נזיכרלו הרפיש כה\nשיכבע ולקחקו כדי שיצא השער חמה וכמה שיעור ל\nלחתון לרדף ללבוש כוכע וער שער מיד בום ויללה\nכי זה יתך ויעור וארה שינח שער בער תקר כל שניהס\nאו שלש וכל עד שירטמה ויהו וואו קודם אסתי בנה\nשינח הער ויהו וריא בנה וואו וואו וואו וואו וואו וואו", "站到ocal 離的時\nדנוק וואו וואו וואו וואו וואו ו

מס' ר' אומן

ככן שספרנו כהנתה בעקى ואחריו התפּסיא כי היא נפל
נפלאת מאד וככרתת ואחר הנשיטורש והודרדי ואפר קבע
קנטיניש ב物流 בזלה או אשפּיצגרא שחקות בשטן
לכרין או חלכ טטשאל שיבעכע בו וופיס האבעבויות ש
שיור מה שבהם
ואם תשליך הקלה יעלה השער
תחזיו והסכננתין זונה על האבר כן מועט והוא צריך
לחוליה השועל החזיו ואחריו נפרת ושני מיני אודישנש
וזדע נגדיר קצף בורק ובני קצף הים וקלפת קאים ו
זשרישם שרופים ו的日כל העככר ונלוי הצאן שרופים וטיר
ופלף ארוך חרדל ולוזים שרופים ועלוי תאה וכנדה וע
זערוק ואמידן אל קשראן ונתזעב בה מדרת השור
ואחר זה כמו שקדים כרים שרופים בקלפהם וכמו לבונה
שחוקה יישום רבים כהוכך תוב
והחרונים ננסים
ם ברפאות העלה הואת והמעולה שבשכנים הנעשים
בה שמן לברין וסמן כד realize והיווינו חזות ומש
הדוניות בלוחר הנממות הוא הקטרא ואריוין חזות ומש
והציז שבנייניה שומן שומן דוב ו继כן כשישתש
טיהה טובה החרדל בקיכררא שינה חזק אבפורי תספ
שכן לברין מא שני משקלים נפריזה הי אלייבורם איה כה
בהם שהיה או לבן או שозвור מא משקל יעשה קיריש עס
דונג כשעור הכספּיק ונת בורק אפריק שנוי חלקי ארי
ארכוניאק חלק ישפרו שרוכו בזון וירשה בו המק
בקום ארה דרפּהה שירה חרקה ויהו שנתית ארה של
שעות אם נתגונ ותתיר זה שלשה ימים
ואם יעשה
אבעכעות תשה כה שיעדת ונת
ונן קנשריד זהרדי
יבושלו בשן עד ישוכו כוהואליאה ואחר יבערבע
המקום בו לחותק ויבשר בהזבינה לחייש. ווהי
שהוא יותר קל מזוה והוא כופלא ומועורי יוקה החוכו הח
הזקף עס כהנת שד דר הפוס תירובס היה אחר יוחף
המקום בבנד שעיר וירשה בו ונת למשתת בגאליאה שהח
בה מעש תפסיא
בכה שיער השער יוק
חלקים וירשה בהם עס כע
מעט אלואין כושם בהם וויעיברנו לאתר. וואם תשים
בהסד יותר וכלהדך פּחתה היהו יותר שה וואם תוסף כו
סייד היה פּעלו יותר מזוהר אך יעשה פּעלן. ונת קינוק
הסיד והזרונך שני חלקים ויבושלו כבים בשׁו. עד שהג
ההם היה יותר טוב וההעמדת במלן יותר טוב. וינוקו
המסי ויבושל בהם שמן תע עס המים האלו הרבים עד
שיקין כח וירטה בו. ולפעמים יזרכו המים הם
וניקשו בלה ויעשה המחל והוא כה. וסיד שרופת
כיני השרף ענטה מעשה הסיד עם הזרונך ויהו יותר ד
דק וואם יוקה תכורת הסיד כי הסיד שנוי ושלשו הסד בו
בהעמדת בשמש או בכישל ויוושה המים ההם הזרונך שה
שחוק היה טוב. ונת יעשה געלוקה יירוקה אשר חחת
הכדמים וואם תראה שיהיה כה שיצמה.אחרי ריקוק שים בס
בטיד אגר גפגים או בורק והרבה דהפכו ואחר תרוץ בק

בקמה שׁועדים ופּליס חַרף אַבטייס וָהּוּס וְיָרַיחַ שָׁטְמַצְדַּנ
בכמי מ' קמה וכי אַרוּ וְיוֹשֵׁה בּוֹ מָר וְצָמִי יִקּוּר
בחניכם
פְּרַק ח

ללה צו ויכר קים עליין שמן ורד. וּכְשִׁתַּיִם
מהם שיב אחר זה במיכרים כי כהירמה קהלו כומע מיט
ישיו עלינו עדשים קלופים שרוקים במ' וודרים ונתנוי
וכש אם שיף שרמה חוקה מל
פנים צריך מרחה מן סרושה והא איניגנס לן או טריה
ליאטריר ליכן ב��ה שמן ורד ומדכלי

פְּרַק ט
במה שיברל היזריה ת
שירה הוינוניס ט
כלב השכיס וָאָמ
בחומץ ומי וודים וליי אַפְסָקוּם יש נמואל כה ליכו
לו עלינו וָנִיגו לִיכו וְלִיכו וָלֹא מִתְהוּ לְכֹל
העצرو אַר שיניג'א וְצָו וְדָר וְכָרִיס וְקָפֶק
ובינא כָּוָא וְכָל וְכָסָמ

פְּרַק ט,
בכה שיבנש ת.ח
ינענָה המרשה ט
שיליכם כהלהזמה ית
ענשקיא וָפִיל וְחֹמֶך סְנָרָן וָכָל־אַרְבָּא וְכָל־אַרְבָּא
יהו כָּל־לֹא בְחֹמֶץ וְהֵיהּ וְיֹדֶר טוֹב וָהָמָצְלָן
האכני גָּנַב וָהָמָצְלָה הַכְּמָצְלָה אַס יִקְרַת
דרר שילו או מ' אַגְנָק וְחֹמֶך וְשִׁרְתָה בּוֹ שְׁלֹמָה נִמְכָּל
וכня צעיחתו וְכֹל ש' בְּשִׁבְלו בּוֹקָד הוֹלִיס ט
דפֹּה וְכָמָה שִׁכְרָה בְּהֵה שִׁכְרָה וְכָמ
בשוה וָאלוס חֶצ יִולק וְשִׁק וּבְי אַגְנָק הַמִּמ
אמ' קָמָת וְכָל יִמְצַר הַעֲרָב הַאַמְי וְכָל טְרִטְמָת
שִׁכְנָע וְכֹהּ וְכָל דָּמָעָל וְכָחָו וְכָבוּר
והחרית
רֹפֶוא וְאַמְרָה כְּמַא וְאַבְרוּ וְקָפֶד עָמֶם כָּל וְעָנִיק
כְּבוּשׁ בוֹכָם טְרִטְמָה נֶחְיית יִכֹּב וְבוֹקָד יָמֶם
ליאטריר וְצֹדָף פְּרִישׁ שִׁדְף הַלִּקִּים ש' מ' לִט
וְיִשְׁרָאֵל בְּמַכְלַת הַשִּׁר עַל בְּנֵי הַעָזֶה וְכֹהּ
אֹורָז וְאַהֲלָה בְּאַ ש' וְכָל ה' כָּמָס כְּמַצְמַל
פְּרַק יָ

פְּרַק יָ
בכמה שיבנש ת.ח
ינענָה המרשה ט
שיליכם כהלהזמה ית
ענשקיא וָפִיל וְחֹמֶך סְנָרָן וָכָל־אַרְבָּא וְכָל־אַרְבָּא
יהו כָּל־לֹא בְחֹמֶץ וְהֵיהּ וְיֹדֶר טוֹב וָהָמָצְלָן
האכני גָּנַב וָהָמָצְלָה הַכְּמָצְלָה אַס יִקְרַת
דרר שילו או מ' אַגְנָק וְחֹמֶך וְשִׁרְתָה בּוֹ שְׁלֹמָה נִמְכָּל
וכня צעיחתו וְכֹל ש' בְּשִׁבְלו בּוֹקָד הוֹלִיס ט
דפֹּה וְכָמָה שִׁכְרָה בְּהֵה שִׁכְרָה וְכָמ
בשוה וָאלוס חֶצ יִולק וְשִׁק וּבְי אַגְנָק הַמִּמ
אמ' קָמָת וְכָל יִמְצַר הַעֲרָב הַאַמְי וְכָל טְרִטְמָת
שִׁכְנָע וְכֹהּ וְכָל דָּמָעָל וְכָחָו וְכָבוּר
והחרית
רֹפֶוא וְאַמְרָה כְּמַא וְאַבְרוּ וְקָפֶד עָמֶם כָּל וְעָנִיק
כְּבוּשׁ בוֹכָם טְרִטְמָה נֶחְיית יִכֹּב וְבוֹקָד יָמֶם
ליאטריר וְצֹדָף פְּרִישׁ שִׁדְף הַלִּקִּים ש' מ' לִט
וְיִשְׁרָאֵל בְּמַכְלַת הַשִּׁר עַל בְּנֵי הַעָזֶה וְכֹהּ
אֹורָז וְאַהֲלָה בְּאַ ש' וְכָל ה' כָּמָס כְּמַצְמַל
פְּרַק יָ

פְּרַק יָ
בכֹּל תְּמַצְתָּהוּ וְכָל כְּמַצְמַל
פְּנִינְרָת וְכָסְמַנְפָּן

בָּן וְמִרְאָ וְעַצְמָ וְיִשְׁרַג וְעֵדְרוֹ וְסָמֶק
בקצם וּשְׁתָּה בְּהֵר וָהּוּס וְכָל וְיִשְׁרַג אַסְמָא
שִׁנְנו וְנָי שֵׁה אַגְנָק וְשִׁרְתָה בְּשִׁלַּמָּה
שֵׁהֶכֶן וּשְׁפָק כָּעַל וְכָנֶב בָּל אַל וְכָשָׁא הַמָּרֶס
שְׁנִי שְׁלִישֶׁה כֹּן אַל מִלְשִׁים בְּשִׁלְכָּר וְכָל קְמָה
הַמָּלַה הַכְּרִיחַ וּפְשַׁה בָּרֶק וְכָל הַזְּמַן וְכָל אַסְמָא
עִצָּם וְאַל אַסְמַנְי וְשַׁפְּתָה הַמָּטִים וּלְיַקְס וְכָל
זְרַע חֲכָבִים וְלִיאטריר וְדִרְגַּן כְּשִׁן כְּל וְמִקְלָה
חלק סיד בְּלִי מִבּוֹכֶל חֶצְל חֶל וּשְׁל בְּשִׁלְכָּר וְחֶפֶן

["לארץ מחרץ אנסרומיה ונטען ויטן וורצינט\nאך אוזז וויושם בו טרא וצטף וידוי\nכדינק\nבמה שטעו נוער וידוי\nהרדא איזו ישעף וידוי\nכדינק וידוי\nכדינק וידוי\nכדינק ויד

["סטרדגיה אולסן", "יוטח כו ופכה שנסי חקדכונים וניסה ב健כנן זה שתית\nשריאולא אדומת כלהתית כשקל זז כי זה מעבורה החשוי\nהשיבה ומסתיח תמודתו שעל שחור אך שוה יסבול הגוף\nהמורטכ וראוי שעשנה אחורי כה יששิงק הוריאה וידיבה\nפֶּק וֹח בְּקִדִּים", "פֶּק וֹח", "ככר יונקז בספר שכנס\nישם אצ", "יחשב כהם כפר", "צבייעות ונסומין מוכיח עלינו שכותה הסכנ' הביהודים\nאם ינבר עליהם השכניות יספיק בינס ובין השקדות ולא\nנימכו כו ולא יעשו דבר אלא אם היהיה שם כה הזקז או\nסנולחא מיזחת ולא יזעוזה הכה החזק אלא כדברים חזק ה\nהצבעה כמו חלודת הבריד העשרת וכבו כ' קלפת האנז\nואליא אלו וכיוועה כהם אם יוכטל ושונה כהותיהם כשם\nבשנים וימוצע ביניהם כהות הדברים המעבירס", "והנקבים כהוכן והיין אם אפשר שיהיה דבר ואנה נרא\nונדעם אם ייעדו בתמך כי שאר שערוק אחד מעורקי ש\nשדשי האג ז' אם היהוחז בתחלת האביז בצלוחית יש ב名为\nכזבוכית יש ב名为 וחן ומקר יחד בארי יתינגבס\nהשיש בצלוחית נובע כעיציה ואחר יתשלה בפרשה וש\nישוב הכה ככנו בצלוהית ויהיה בכרהה הצבעה ורוב\nהשיש הכה רושם בענין מה ווייעל כשיהיה זה בהלנות\nבשיהוים פעכים רבות ואחר זה הנה יש כיניס הרגה מה\nבצבייעות אשר יצבעו כהם השעה שלשה השחורה ו\nצוזיכה ולביל מאנו נזכיר בהם כהשחורים", "פֶּק וֹח", "אמנם השחורים", "אמנם אל חנא ואינדי ח", "הם השרשים אשר הסכ\nכ", "הסכומ כהם האנשים ויתחלף התעתות האנשים השע\nהשעות והאנשים מתהוילים בהנא ואחר מוספים בחלء\nאל שמה הוא אינדי אחר רחיזת אל חנא וומתינו כהם בלו\nאחר כהון שיש לו שער ולקם שימינו יותר הוא יותר\nטוב ויש אנשים שמחכדים ביניהם ויש אנשים שים\nשיסתפייק באל חנא שית־יו להצהיכו יש כהם שיטפייק\nבאינדי שירצו לתחוירים בכראה שוו וההעריבם ושמה\nהינדיות הטובה יותר כהירה לצבוע, אך היא יותר חזקת\nהשווית רתיה ותושמה כרמאונۍ פחת ציבעת יוזר\nבאוחור אך אל צבעת אל השגרות שער אין ריכטראה ט\nטוואו בו ומי שיצצה שיחזיר צבע הוושמה אל מראה הח\nהשע ויבטל הצהבות יעשה אל חנא פעם אירזת וואם יע\nיעשה לפגיו הנה יכשל הטוואו וכוזירו אל מראה שערוי\nוה责任 שלא אריין לעכו אבלי ימהר לרציוור דר חל א\nאחר הצהווה הראשתה ויש אנשים שיחכרו שניהם ככי ס\nסומק וכפי רמות או אום חל בנקפא וו ומי חל בנקפא\nעמסה אל מצל ומי קלפת איזו וכל זה עזוז ויש כהם כו\nשיהבר שניהם בgrass שנמרס כהם סיד וליטרינר בכפול\nאו בשכש עד שיחזר העבד והסם כן שוכ וואם יושם כש\nבשיהו כשקל זז נרופלי טוב אַפּוֹ ויכזע רעתו כֹּן הבחו\nזאנכלו כהראשונות והוא שינקו עפֹּצים וישחו ב同样", "בשכן ויוושפּן ויהי טו בגדיה סלה ב同样 במליהו\nהשרימה שור על מה שחרש ויוושפּן וירשוח ולא יריכן כו ויקספ\nכסנו משקל כשרים ונהכישת שروף עשה זומם אָלו\nטנו זומם וולכ ונהכישת שروף עשה זומם אָלו\nכשׁוֹר הירש עשה שחרות מבוא ונה עשה על הירוסה החש\nנוקז ליטר עפֹּצים וומלך בשן זומן ויהו ויהו עליין קינש\nשיכר־ני יונק כחישת שروף וואו ויראגון מא חשה\nער וולכ וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו\nוּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו כָּל־קְלִיקו\nוהו וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו כָּל־קְלִיקו\nוּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו וּכְל־קְלִיקו כָּל־קְלִיקו\nכָּל־קְלִיקו וּכְל־קְל

["מאמר א", "תלישא לאו לאשכא בעד עזר אגון וושק בסן עס ענט\nככל רסוב ואמר קצם אם עזרוב עס עזב הערז אס\nאגינן כןלפת שרשה ערכה אם תחק בסן דא ייהו\nהaryaית השכן פס אולוי ייהי יתונה טוב. וכן מסער שאמר\nברלווש וווריי שיאקמ אם יושחקו בסן עד שיחיו כמו\nנאלאה ייהו צכיעה ווהו אם יקח לעזה ענין אצן בב\nכליי דברקוע אל�ום. וכן אמר לגלוי והנתח הש\nשהן עס קלפת אגון ולבשל סכומ ויטוחק מענט אאל\nבו והמה שיחילישו. וכן מח שנאמר בכשל השבן ע\nעל כןל שנקאד לע שיכלו ומוֹכו מה שאכרנו שינוק שכן\nוושי לעיל אַגָּלוּ אַבְלָש וּיברול שעה אחת לאש יומין\nווקה לגל יישורוכן לויור ורқוע עזרת קדיק וраח\nיורחא לאט שלא ומס עזרת וילא יתלקך השן ויניגלו\nתת ווהו יבזדה וָגָּלוּ וָגָּלוּ וָגָּלוּ וָגָּלוּ וָגָּלוּ ו

["ספרד אולסן", "האהזזה הוא סדוכין ויהווה בראש הוא כן קלוף קל יקדה\nלראש להנסد יקדה כינו מיהודי הרושם בששה העלין כן\nהעור והיתר עק כה שניע אל ההשנה ואל הפסד צמיח\nהשר ויהיה עם ליהה דדה בורקות או דם שהודי\nולפקמים זהה לזרוע כז בראש ופסיד מה שניע אלו\nולפיס ימים יעליהן יוכשו לזרדו ולא יהיה שאר הבזג בנוף\nכינס טוב ולפעמים יהיה בשתוף", "## פרק כה הרפואה בהזוזה קלו", "קלה ולבשائه רע", "רדיית הראש בשכן ורד וויאলט ויהש מרים שהוא\nיוחר חזק מזה וויטסך אל מה שיש לו מזרוק והתכה תזק\nואחר ימשוך אל מה שרשה וושה ויה בכנו רע מאד פ\nבוביל אל ההשנה ורבכן ברפאתו ונקפה הגנה במקת ו\nושלשל אס יהיה לצד עירך כששהיה הסבה כמה שיעלה\nאל הראש מלה כל רף ואחר ידפא וכל עד תרגא ב\nהרפואה הזרז", "בכה שיכרק החכל אחורים בשנות\nבכי סלקי ובי פינגרי וגרגרי ארשיה ונקכה דנוק\nוהורכום וזרע אלטיה ככושלים בשכן דת וכריר זרעח\nובושים ואליאה ודרגן אכ כל טין הזז תקביל ונקה ויכש\nבסהית סק' אחר שיעזוב על הראש שעה ונסיוטת ע\nעל חלפי הילך כי זה בתכנית ובתכרה יניג וברפתס וסח\nושזיז אל אלי ובלש הארrellת ועל כנסום ועלי פומפיכן\nוכן סטיטתם ונקוות קלופים בחומץ ובחומץ ויהו\nזורונים או עלי שומשכין שחוקים ויוורוב בכי סלקי וד\nהדר כרונץ ין או קה זעונים כתושי ואליאה ייעורוב\nבהדיכ וירדה או יזריח הראש בעוקרו הנותן שחקים\nבאנק עשרים באליאס המבושלת ש compensה כה שמן ת\nאו ל欢בון סיחת ביי מערבע בשכן זית זה שׁבועי\nוהדרק המל רחיצת הראש במי על חלפייה כי זה נכרע\nואזב וכנסה ורואה שירוח באינה כהם ששהיה ואחר ים\nישמה בלהיה בשכן ורד ואולאש", "הרפואה ו.זוזז\nשהם הוקות ברהיצות או נפרת או מרת הרש או אב שד\nקווקונפינדה או טכריי או הרדר או אשהפינקרא\nאו\nכרכית שרופה או אליבורום או פתסא או כיוצא عنه\nינוק בה קומילא יולש בקר ובתת הבקב וועשה ועזוב\nשתי שועה או בדרי באן וקבח פוליים בששה יובשל במים\nוירחן בו הראשון או יוקה שכר ין ליכרא בזון אוקא בו\nנודוק דרכון וחובר הכל וטעוכס בו הראשון", "וירחן בכי סק' וקבח פוליים ואחר יעשה שמן הדם ו\nהא OTHERS", "שהם הוקות ברהיצות או נפרת או מרת הרש או אב שד\nקווקונפינדה או טכריי או הרדר או אשהפינקרא\nאו\nכרכית שרופה או אליבורום או פתסא או כיוצא عنه\nינוק בה קומילא יולש בקר וויועיל מ'זינה לילה וירטת\nלילה וירחן בשת'ה הבכל וכל שכן הערבי ויהו חזק דת\nהתועלת וכרכית שחקו וחוקה בענין ההזוזה הירע ומש\nשיועיל בו קלודיס אשהפינקרא או יוקה קצף כורק\nוקליכר בטח וירטת בו הראשון אך התגלע הלעמים\nיהוכף בשן או ישחק אשהפינקרא בשן או יוקה נפר\nנפרית קליכטאר ובודק בששה ויהובר בלאדן נכס בשן מ\nמסטבתי ויעזוב על הראשון ופעמים ישים בו אליבורום", "הרפואה ספרו אותה כצ'ק הכפרישים נוטחת ומסמה\nטוכה יוקה איטוף ללה חצי הלק שוכן אצדה הנקול לאליכ\nהלקס מוזן הראשון ביכם חמס וואבן ואחר שיפק ב\nבכנד שער קשה עד שיתאד אירטיה יום ולילה ואחרין", "# המאמר הטי", "בעניני העוד כצד המהא", "הבראום משטחא אלי שט\nטארות בסכום שפ' ש\nקור ארווא ארי קאצק ש", "## פרק א", "מענט רחיזה או אכילת המלויסים או התשנות החשאי\nהשהה ושהנה אל הרכאות כמכות ביכמות כ\nהחלים וieg'דונת וערז'ה וערז'ה הכזון ורוכ הימשל היכלו\nוהagus האוד הירוק ותית היכומית הערז'ה וערז'ה\nהמאלק איכיאש ורב הדחנות וערז'ה און ינארטרא\nוהזון ותתית כרכב הפנים והכזון בשמה ויהו\nבחוז ואותי העסיה בבית שיש בה כפ"ב ותנ\"י\nדוק וואובלע התרע צע שיפול סיכמה פית עונקלו\nולא ירוץ אל העור דם טוב בספיק\nאכלו דסתי", "הבראום\nבדדיס המיטסומיה\nבצעה וואל וואל\nמרופי דק ידידול", "## פרק ב", "שווית דם ויהו אל העור הכה הוא בסכום הוהו הימ\nדוצה ותיזה ויהו כה שיכרק בקלו ששים ע\"פ ינור\nוילש ככנו כה שינן על כיוו ליטול דקינ אס\nבו צכז ויצשר עס זה כל לומתר כוחומק ויהו\nוהדביים כחניזים הדם אל העור ויעזרה על פס\nטלשה האהא כהם הימלת הדם ושה ושרקק יס\nהנוכ' אס ינור וירדה ותמשת כינע כקז מלה\nבנוק הדם בהתפישתו ותירביו אתו לוחן ונים ח\nומטרים בשתום אליהם מעכ כפנ"י חומיה ויהו\nומפיס המראה נד"ו הראשון ים כנוקקח וחק\nובצעה מערלהת ווי הכש והיוו הירוג ווקחת\nבי ה"ס כלו"דיסים דם ריקק תכתבק אל העור נזדה ויהו\nזה יוליוו כנים ווי שתכונה טאלו כן חנגלטסמה\nוירדה לתחזר לברא האהד ויכל תועלת בתאנס\nהיכטיש ווככי התcker"י ים כוסיפים בוכרקות ח\"כ\nכעכי ומשה כהנה כנסיה ליה שיחת ייש וענטס\nבריקת נופ י"ו חל"ב והדדיים אשר ועש ויהו בנקו\nהדם הוא כמו האשרופ' הקס ומירבו"ש קולס\nזדק"כ האשרופ' והדדיים אשר ויעו כה בחרתשה\nהדם ותששה בה כה ויהו כפ"א פיש"ד ופל"ס\nונגרופ' ים ופלו עכבל וככ"ו זעפ"ן כה ית"א צענ\nהדם כ"כ וכ"ב כנ"ו ככ"ב הנקרא כפ"א ותשתה עד\nוכלו אישוף שיקו איטוף. שני זזם"]

["אותה קתת המהנויות לנטיש מיהדיה, אין להזיז כל רלוין שנותן לאצלוילרינק, אין להישג בסימן המים, לאצלוילרינק, אין

["ספר אומן ז", "נגרי באן חמשה ועשים יולב בציוערים ורשה ואה\nושיז בז קשף ופרוא ואריסטוניאן מא יוהא יורו טו\nוהנה רומנו רופאת אלו בהתמים בכקול קודם אלו", "פֿרֶק ו\nהדם חמת ולו ברש ונס\nכלף הוא עשרי הפנים הנ", "נגב ונהם הדת ייה ידם\nשבכק אBLK שתד הרוק קירסיה בלו משין\nלהאה זוהלה וחצרת חת עלינו &
שהל כלא חת ותכיתנו\nוהנה מה שהוא אל אודם ה\nהא נס ושהשט חכמי נקב כלכ ליכר עשרי ופנים ו\nוהיה שיהיה ב:חרות הפנים היה ברש ופעמי יזרה לבעל\nהרבש שיבק בעקבים ליונש כזג ואז ראוי למרר לרפאת\nכל זה ויק הערפאתו ואוכנים הדם הבית והכרש רנה יוצג\nבקק אBLK שתד חתד הרוק קירסיה בלו משין\nואס היהים שם דבר כפא תקחה בנתה וס ייה בלו יכג נק", "נקף זול בחת וארף רפא בשלמות המטרוק ברפאות\nוהנה רפאנו הרש ונהג בס\nארז זה שישד בתחנוכת שת בז בקביזה לאל זול הדם\nמפנות הערוקים פעל אחת נמ כי אצ מבלע לירוב\nהרפאות הקבצת כמת שיעשה כינ חמתיכס שלא\nימשוך המתחזך כדמ מה שניהרף מן הערוקים ויכל\nשן כמת כתחחל כן יכף ו.וכן שאין ראi שיזק\nעליל העקצלה ופעלה כהנה ב'פרה ופגש ונקז אצ\nזומא נס אפז שאר כה ווה שומש ב'פניכו כח מ\nבכיס חבז כן אירך וכל שן אס היה בים הוה כח מ\nבוך ואל נישטח וחלה וס יוער שתת הידא שיפת\nודרד כזיה רשה ווהנה ויה ווהה כה ווהה ב'פניכו כח\nברש וס ירדה בקשות בכו כשל וידז היכל הזרוח בפ\nהשיעשה שני אלן דרפאות וזרוהו מ'פיניג'ר. וש\nלא וארז ינוב דר. ויעזב ו'ישים וארח ייחף ב.פ\nויעזב צי עשה א\nאלה תונח עלינו הרפאות הזאת א\nנכרדה יישים ויצא כל לארש מהן וזה תארה לביון\nניטי ופוז ונאיס וידז, וברש יכשידו וינע\ned ויעזב כב היכל וקשף בלו הידא א\nוכמה חנוכו וריכר הערפאות הנופרנות כנורע עם כוח\nואלואס ון.ן הרפאות הנופרנות התוות כנורע עם כוח\nלהם ושקח מר רעב ברוב וזרה צו, וחרב תאים וא\nהרגד עס כררתה הקקר וטוש וערני יברוח חפיפה על הג\nרבש ולוהת כן הכתמים שבוע\nזבונה ל"ד המת ו.כ.ל.ה.ד.ה.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.ה.מ.ל.

["מאמר ב", "הנגל ואלו יוצפיק לרדוחה המ公ס בנטינן חומן לעיל אן\nאל בטס טכזון ויקשר וחר סטח חפיסה ט\nזוזה חזרה לעיל אן סטח צר שיקוע בעס סחרות\nאלוטס ואס לא יתחייר בכסון זה איזן צדכבי שתמשך\nאהוינו לשקר הדריש המבנועה און קארי להשתיגו ו\nוארכאינו", "פֶּרֶק ה\nברפּאָק אַל בְּדָכָס\nואֶדְמָה מופּוֹג הוּדָ", "אֶדְמ הָא אָוָד מִנֹּו\nהִדְמָה לָאָד מִשָּׁתִיּוּ בּוֹ הָצְרַעַת יִתְרָה עַל פְּנֵי וּעַל\nקָצָוּת וְכָל בְּשֶׁכֶּל בְּשִׁנְיַק וְכָצָוּר\nלְפָעַמִּים הִיא וְעַמְּה\nשָׁעִינַי הִיא וְהַסְּבֹעָ וְצִוִּר הַקָּדָשׁ וְכָרַיִם\nהַשָּׁלֹה וְהַקָּה וְכָרַיִם הַצָּצָה וְשָׁלֹה הַעֲלֹוֹקִת וְהַר\nהַעֲשָׂה הַנִּגְנָה הַנִּגְנַר לְכַי שִׁישׁ בּוֹ הַתִּכְבָּרָה וְהַנִּגְנִי ב", "בהזלהת הצלעת בשבעה קודם זה", "פֶּרֶק ט\nכָּמָן וְצַעַרְתָּ לְכָל\nהַרֹפַק וְהוֹד", "שַׁנְּבָה הַבְּהִיק וְנַצְּרַצ", "הַלְּמַא וְהַמַּמָּה וְנַצְּרַצ עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה\nהַבְּלַת וְכָל חֲדָשָׁפֶּל הַשָּׁכֶל הַדָּמָ\nהַשַּׁלֹה אַמְּהַ שֶׁהַחֹסֶד בְּשִׁנַּבְּרַק וְהַקְּרָקָת וְהַחֹסֶד\nיִבְרַח הַדּוֹחַ וְחֹר וְזָמְדָה אַל הַשַּׁטָּ", "עַגְּמַן הַצְּרַעַת יִתְהו עַב וְהַכָּה הַדּוֹחַ חֲלִישׁ וְשַׁנְּבַק בְּנֵי", "וְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה\nוְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה\nוְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה\nוְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה", "וְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה", "וְכָמָן וְכָל הַצְּרַעַת עַל הַעֲצָמָ וְהַסְּכָה\nוְ

["כפר ד' און פן", "פרע הדרל מותטים בתארנים\nאהרת קצה דילי שיטראן פראס מא עשה אלום הגא ש\nשלשה ויטדיאולי עפצים מא בזреים דזדז עשר זרבים\nדישת בחומץ חק ואחר ישגנ ויעשה רושם כHLב נשים ו\nוכל הרשאות החזקות הנwanות בשער ברש וננס ווולהו ח\nכערזיל. לביוחק השחור\n\n**פְּרַק יָא**\n\nברפמה תחם הנקרא\n\nראוי שירוח הקזות א\n\nאכ לא ליהיבה דבר החזק והמשגلى לאля בעתים בריקות נפש\nוהין אля ששהעדה והזיעה ובכרהץ וועילוהו אם\nיהיה נקי הגוף ויעשה הקא תלה\nהמרוקות הלכנה אם לא יהיה הגוף נק וארד הנבידים ו\nוהמשלהלים ככדי מינ הניאור השגולות וכש ג'ידא כבשד\nקולוקנטינדוא והגרניס הדויים להם ומני הניאור ישחח\nבכשד מובריכנש וופירוטי ומפליאום מהדרת הלהידות הברפא לכת\nגרבי נייל ביהוד כופלא ויכל ושבמו\nלכתם הנקרא וצע וגלגט הגדעת\nהנאותים להם נירא שקיא מונכב כקולוקנטינדוא על הנו\nרנוגה הזה יזק דארתי ואשפלה נרדי וערז בולשומ\nומצטיק ואשאי וטעודג' וסודגנ כהיר\nוקולוקנטינדוא שז אליה וווזה השתה זז ומשקל\nבככנג'בנ דבשיי והכים החשים\nוהנאותם להם שיקו מירובולנש אמ'ליש שחל שות\nתורבים שלשה חלקים וכל חלק אוקרא חנוך כן פנס ח\nחצי ליטרא ב"מ ויבוע שלע ב"י ויהו ל"א ועצם מeweוכד ויולש\nבו והשתיה כמנו כנ עד ה' וני אוחב שורש בז נגבניל ח\nחלק ויעשה האטרפלים המועונים וכרכנות חזקים לנא\nלהאר זה מירובולנש שחורים לבונה כלה מא חלק זז\nזוננ Gill זוכי חלק יולש בדש צומקים. וילקן ממנו כל\nיום כביזה וערז מירובולנש שחורים ואמליסיש קא\nבשווה וducח חלק וחצי שתה טמכו כל יום זז וויזע"ב ב\nבשיקש וערז אקורי וופלה אירוך ומזירובלש קיבולש ו\nומשטיול ולבונה וקצב וגרגרילבי יולש בדש בשה והש\nוהשתיה ב זזם. ושה שנכר בספר הקצורים יוקה שא\nשאיפת קהיל חסח חזוק הקלי ויצ יצרך החזרה ילק\nלקלות וישתה אחורי חצי אוקרא כורים נטטי ותמן\nהצמא עד חצי היום. ניש לוזופרא ולודיוו ב"ו כ"כ\nהזה סגנלה נפליל ו"כ"ה יישת"ב הברש אסצעים\nבחמיצר"שתה מהם כל יום כ"כ בי הוא מנהל נגנ הצרעת\nוכובע הופעת ושתיית התריאק ורבאכית בש"ה האפ"ה כו\nמעיל מאד בה ועונות אפ"ה בס כן.\nוודרואות אשר הם כלהטירפליים ו"המשלשלים שיקא\nזרע זופרא ב חלקים ורע אודינינא חצי חלק אלואין רעב\nחלק וחובר בדש ותתה"ב זזם יעשה זה תמוד ו\nיש\nאנשים כי שישים עמו אקריש ואפיטישע ע"ה דאלענש\nשני זזם כירובולנש שחורים אפ"תימ"ב דאנק"ים ישתה ש\nשנה תכיה ושה שהולך כ"פישט"ו אלא שהו יותר חזק ו\nניותר גרה בתועלתו ויצשר שישת"ה שמחאהו. יוקא", "אקרוש ו' זר"ט שיטר"נ קיכר"נ פולפ"ו ו"פ"ו ו"פ\"ו ו\"פ\"ו ו\"פ\"ו ו\"פ\"ו ו\"פ\"ו ו\"

["שׁוֹטְרָתָל אַמְצָרָשׁוֹת הַטּוֹבִיקוֹת קְטִנִּדַּשׁ יָחָבּוּן בָּשְׁמֹר אַמְצָרָשׁוֹת הַטּ

["ספר ד' אופר ז", "## המאמר הטרשי", "במה שיקד להעור ולא כבראלו", "פְּרַק אַ\nובעדי הוהי הדרמים הנופי", "ונקראים הנליים והדו", "והדומים לבטנים ונקראים בטנים", "צכוחים צענים שחיניים וכבר עבר הכנה. כרוב הכפרים", "ליבור זה כשער הקשיש", "והעדה מתחילח עמחים", "קטנים נקבאים קלי נשהנים במקומות רכיב", "ואחר יחוזו שהזינים צרכתיים ונקראים השכרשי והוזו לאודם", "ולפעמים וחילו ספחתיים יישים", "ולפעמים תתחודז בסת ותסור מורה וכבת העדה ללהת דעה חדשה כמכלת", "בתערב בסה ויהוות עבודים וסכן רעות וועצר帳", "ולפעמים תתחישב הקר וכבת הובש כהם ליהה שחרוי", "רבה ייחורק כה להות הזרמה דגחת אל העורב פפסת ות", "ואוכלת ואכנים הנלנית היה כביש רסעתה הרעה", "ואסמים הבטם השהינים שיזרים יתראוי בשוק מילוי ות", "הגדלת בעצמות יצר הרפאתו כריפתות", "הרפואה רפואתו קריבת ועתו כנ", "ניכר וועה אסמים נאר", "ואחר כי יזועל מרסעתה כיבשת הדרקת הליה האדוכית", "והשהורית וליהה לבנה מלהזהה כבמ WITH", "בכיתני יושם אלואו ושקמוניזה וועשה אהורים כה", "שינקה הנשאר עס הרפמה", "ככני חלב כפת וירטיר אחת ז", "ללה זוער בזרם מירובינש שחורים כרכומיים מא אופייכי", "מא ב' זיזם כלח נאכשי מא ב דאנקים ואחר זה יישתפק עלי", "כי החלב והאפתית כל יום שנו שלושי משקל טמי החלב", "זוז וטעי מאופיתני אס יסובל השכט ולא יפלין אז כפי מה", "שיכבוד וזרמות כל מה שיש ליכתיקות כופלתן וכל סכן", "התכרז או כרכרות או הריפות אומוליחות ויספקו על התפ", "התפל המניל הלהיזה הבטוחה אשר אין בה עקידה וה", "זורשתת הוין להנות שוה בברחיו וחלתו", "מן תינון אם תראה הצויך או כן העורק אשר ישקה אותו", "האצר כמו ענוק המצה בסעפה והווה על וידא העור ות", "והעורק אשר כצד הראשון והעורוק אשר אחוריו האזונים ו", "והא ההווה ברוב העניגים על הראשון וקרני המאצה וכ", "לכה שיהיה כראש ואכ תהייה באברים הפפריס תקיז הע", "העורוק הנקרג צפאך אשר בקריסל וואס פעלן זה תחכק", "העדה חכוך חוק עד שיצא דם וישתדל שיזופי ומזה, ופ", "הברתון התכידי מכלי אורך הישיבה ולקוב האכר על אוד", "מים החמים והפרשים ביים פעמים והשנים והשומנים וה", "והנהה ומרטבת במזון ובכשימה ובשאות כף ויצ", "ריעטך בהרקה להם לדפאות יישכו השחורה משיבה חז", "חנק ויהשלחת וועשה אחר זה מי החלב כפי האמור ואין", "היום בשלה העולמות בקרוב ואחר לא ומסור היכוך", "שיë PRODUCT D M 2020", "היאר הגדלו, הגדלו, הגדלו, הגדלו,

["מאמר", "ל�יצר בקרוב רעשה הרפאות המתחו כהן קירוב חנוכת המיהמ\nריגים למספת והאף הרפאות האמינו. אין למסת ונהו אסף לא למסת\nהאלה יתור אסף אל האלומ ונהו אסף לא למסת ונהו אסף לא למסת\nהאלה יתור אסף אל

["קָּלָּה אַפְּתָה", "כרכומישים, הלהקלה, שנגרדים, הלהישגים, הלהישגים, בישטנלו\nבשנש ונקד, בנה, ונהו, בנה, ונהו, ונהו, ונהו, ונהו, ונהו, ונהו

["FARRIS", "## פרק ט", "ברפֿאַה יִשְׁכֹּן יַיִם כֹּנ\nבנַפְנָ אַרְשָׁכָה כְּהוֹד וּ\nשְׁלֹמֹו וּכְרִיָּה", "שְׁמַרְתָּהוּ המִצְרַיִם עַד הַרְמָה לְיָדְקָה לְיִשְׁכֹּן הַדָּהוּת וְתָמַדְתָּה וְרַדְּמָה וְרַדְּמָה בְּשִׁמְךָ וְרַדְּמָה בְּשִׁשְׁמָךְ וְרַדְּמָה בְּשִׁשְ

["פֶּרֶד אַפְּלָן", "דיבייכן ואחרי עזרה עזר בז' הטרנס הטרפאות הגדוקית הגדוקית\nברפאות היכלון עד ש'פ' וו וו וו וו וו וו וו וו וו

["בעצם מעד און אויסליס טיטס אוני בידן וסם אונק שמן\nסן וסמן און ווער אל ביטס רפואה טטגל אונק שמן\nלארק דרגאן ויחשק לאבק ונקז שרש פניפור וצי\nכשק ונקארל לוננה שוקס כל אחד שלשה ווער כזבר\nדרגאן חובר הכל בשמן קרקו קירשה ונהקר מעשית מש\nמשהה העקב כל ליהא לאילגן זה פרק יש\nבקדעת הידים רופ� בפראות בקעת הרגנים קנטס ב\nבקיעס שבין ואצכע ויפר במכו זה והסידוה להם שיע\nשיששה תיכנישת בששד פניל פופי שוקח בבקע פיק ב\nבהזתת בין מישמות הנקرا אל קטא הנה יקהא אלקא\nשיתאם תחלה ותבקע ושתן למת בוד השיבוה וש\nבתליס ו鹼ן ראר שתחיל ליהתידם שיעזיה השיבוה רע\nוועשה הברתעים כלו ביטלים וכו אגלה ונאז ונאז ונאז ונאז\nישתן אס פלנבר סרישא פרק בא ביט\nהבצג בעור ושבש וטי השן ותצוהה היזם ינסד לעופ\nלהיה או דעה ההנה יזרוע לעילו תנועות המערבות הל\nאליה ותביעה הרהיץ בהרדה ואיזה ולקחת כ\nבנפיגר כלו ביטלו ליהיה הרהיץ לחינוע\nהנוף ונאז ונאז רהה פה כבר דברי כו\nבפואת פנס היזם בעור כלית לתקת היליד בחרק\nזלהף חוג ולקחת מה שיטע יבלו מאכח ותואו ומכיו וו\nזיקל בטרק ונקז ונקז שאר ינור ארויסטיין\nהוועה כמו שנקא ליננא ואל פלנא ונא ברכף וחרוף\nואסנרי כל מנטש תן קנקה התרם כן פניש וקצם ב\nכום אשהפיג כבאיש תישן וכדי שואיל מוז ששתה מש\nכמת שעשמה כות הרהיץ ונהמה עד ינור אאל וינור ונא\nבמעי התר ווה ושה שומרת כו אלול מינין וס מש וו\nבנופ ונאכ ופנור ונאכ ונאכ ונאכ ונאכ ונאכ ונאכ\nמעור כענין זוה וערל חליז ון כנרכ בחרק השחק נס\nצידל בגדו ויפר וופה אשהקינש קינאר ארויסטיין\nואל ישייד ורדור בגדו ולקונר וואשא שנכדי ואשנא וע\nוינע ארגונ קירטינע וערל פנור וערל יונטינר ברהציאה\nמעור כענין זוה אמד וענון ונותן וידידים בכוסרי ונס\nשומת הנקב וסנוג עיזה ליהו לישג וו ונאכ ונאכ ונאכ\nדקלציאה ואלול ולקדוא ונאיר ונאלאין וסן הדש ו\nוסן וודיס פרק בז ברפואת בשתת הציליס\nהשברבים בשכשת הציליס ונקבים הם שארה רישום\nהירע שונדד ונקב האהא ותיה נופ ליה ותא צילוי ונא\nבנקי העוד זוה אינ ממה שראוי ליסט ד 至 עליה ודייס\nאוד הלהיה אצ שתהתה ידע באמא לינועו בו הוא יתור כ\nכון וחגא ראוי שתרפא ארק נקוי אס ישרך אליו\nבת בהציא לישונדיר כנופ כמונקאל ונאכ התר וסומטי\nיידך בזוה אלול ונס יונור וו ויהור בביפורת\nעומא טבשוי יקינ שוניל ונקש וינור וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו

["פֶּרֶך דָּוֹם", "אל ג'ון ר'נוף וכל כך כהקלה וחķן הינהנה ועריכת מה\nשיניע הליחות להזרל כמה שחיוכנותו ואחר ת勋ש\nברפּואת הntonונות וויעילו החמדת השרץ ליתמיד דח\nלהרחז המלזמים ואחר בסיים הערבים ההא יותר טוב\nוהוא ת勋ד לחלחף הערבים ולבש כשר ומשתן ושהת\nרפּא אַת שיתתות הכנים כלו השום וכשר פּרַדג אַרְיָ וָא\nואומם הרג'ואות המוננות מחוץ יצריך ש'היו כננבים מ\nמחיכים פּושבים להזיר וס' היה' הענין יותר קזיל לערב\nהם בהזח' אַסיים ושרפּואות המוננות כחא ע' שומ\nש'ן וס' ישׂשׁא וע'יה ושרשה או אָלו ב'S'ן", "או על' אַודרכ'ת ועריר'ון ועריר'ון ועריר'ון\nמל'ר'ק'נש'ד וער'ל ה'דס או על'ל ס'ופ'ש וער'ל דער'ש\nאו ק'ולמ'א ור'מ'ש ור'דנ'ינ וס'ק וירט'ס וןחוז וס\nושכע ושכ'ן וצ'נ מ'פּא וּפְלֹת ק'ש'יא ל'ינ'א ור'ס'וֹלו'נ\nוליר'טי ושרש וּפְשִׁיא וּכְס וְג'נ'ה וָאָס'אַש וּפְלו'נ וער\nאוּר'ש'ק וָאַב'וֹר'שֹׁנ'ס וְקְדֹר'מֶנ וְקֹינ'א ש'וִיא כ'פּאֹט\nשִׁוּד ק'שֹׁש ת'ח וּז אַמ'ד'ס וְכוֹ ה'וֹט וְזֶק וּס'ל ק'ס'א\nוהרח'זות כ'שּׁוֹת תורסום כי ה'וֹט וְזֶק וּס'ל ק'ס'א וּב\nוכ'שּוֹל פֿוֹדַג נ'הוֹי וּבָשֹׁת ת'מר'ס וּבָשֹׁל ע'ל'ל ס'וַפְי וער'ל\nצ'ינוכ' ו'הכר'ות אַם יִכּוּ ו'הרח'יצ'ות יוֹה וּפּוּס\nה'עָשָׂנ'וֹ ש'ׂוֹן כ'כְּד'ס וָאַשְׁפָּשִׁנ'ר וְדֶר'כ וְאָל ס'נ ב'י\nב'יהו וְנ'פּוּת\nאַס'פּאַפּשִׁר וְד'נ'א אַד'ס וּבְר'שֹׁק ב'הַכּוֹס וּבְר'שֹׁכ\nוּס'מִן וֹת וּת'וֹרָה וּבְר'שֹׁכ וּבְר'שֹׁכ וּבְר'שֹׁכ וּבְר'שֹׁכ\nל'עָנָה ב'S'ן מ'ל'ק'נ'ט'ד", "קֹינֶק חֲדָל וְכָדָם\nשִׁוּד ת'צָל וְלִי עַל'ל מ'ל'ק'נ'ט'ד אַמ'ד\nשִׁוּד ת'צָל וְלִי עַל'ל מ'ל'ק'נ'ט'ד אַמ'ד\nכֹּל וְכָדָם אַד'ס וּבְר'שֹׁכ ב'הַכּוֹס וּבְר'שֹׁכ\nשִׁוּד ת'צָל וְלִי עַל'ל מ'ל'ק'נ'ט'ד אַמ'ד\nשִׁוּד ת'צָל וְלִי עַל'

["APR. D.", "הורת וקבכדי חכ לישום שיקז שקד הירום שילום ו\nחוב אל כצרה ופסיק וקבכז וגריז צונוריזיז\nוילוש בדבש יועكه כל־הוים וויקז טסם כל־יוס ה־גרים\nעשוי ושתה־עליו זך כי זה טסכי וктיב הראבה כל־הוים\nת־מות חסג־נגל\nהנה־זוה־ת־מסה־ומ־ת־ב־ה־רֹבָה־יִקּוּק־שִׁמְקַס־מַלְיָמָה־אַָקְיָק\nהַרֹבָה־יִקּוּק־שִׁמְק־מַלְיָמָה־אַָקְיָק־סְיָק\nקָרֹא־דּוֹכִךְ בְּשָׁמֹךְ הַחֹלֶב־כְּרַךְ סְפֶק־יִקְחַק־מִוה־ע\nעַוֹנֹת וְאָכְלָה־זְמַן־עַוֹד־עַוֹד־עַוֹד־עַוֹד־עַוֹד־עַוֹד־עַו

["ספר ד' אונף", "שיכלן חמים ויושם עליו אוקיא פּאניד אוקיא שומן חלב\nבקר ושכן אל חל ויוורת עליו ויוורת או יוקא קמה זרעוני\nופלים ושבן האור ווליכים שאים עדוש קלופים פּפאחיד\nלכן מאש קלופ לא חצי חלק החלה תוצעת שומשכין ק\nקלופים צצי חלק סוכי שני חלקים ישהה דס ב Class צו\nוישוף בכקר או ווקא נוקסאי ווביש בסיס בשרי שב\nוסנו כמינו חמים בחותק\nויויז באסטעיתו עיסה וואפה בחנוו־ע"ד איריתו וכשיה־אַד\nהעסה באלו האה פֿבּד תוסי ותשחק וויושני משקל\nבליטרא מִן פּתית־הויליקות בושכשבין וווקא משן ש\nשלש כפותבר וערב רפואה כופלאת יוקא נוקסאי וויקו מ\nוירון בנים אחר ששהה בזיו ויליה ווירע וילחה לת\nלהיתה דזיק זוריתה שעור שושדק ויושם עליו ארכעת\nכפּלו וושקדים קלופים וכמהות אַזונ ובוהו כיכר וויקו מ\nכבענו בעת השינה משקל חזים ואלו הריחים באדנין\nזענכי השיעור וילודת ותוזות ובשר קח ורנטריס כירון\nעריב ס ל־רפואה כדיבת זרנין בשיד הגד וערשע\nזונק האצום וושת תעריו וויראָוּר וויקו שִׁטְחַו בשִׁכּוֹן\nדריד הידיעו ארבעי יכים או שולא או כה לנקורים א\nאליכורם לבן בנזירא דעפֿיר ליבן לא שני זיזם ב\nברוק נזרבי אַיניד כָּא משקל שלשה וגרים אל כָּנָדָמ\nמשקל ארבעה זוזים אַרומדיטליזד זענ־נטקאי פּיטרא\nגלנבר בְּמִין לְכָן מאש משקל זוזה כסלה מא־משהה זוזם א\nהשה ל־כָּנָד אַר־ישה הלהה ב��ל עד שיפחה וואני\nואחר יונ־נוב בַּצְל קָלו אָעִיזה קהק קלי וויקור הַכל ויוו\nעליו שומן חלב בקע שערה בֹּפֶת וישתהה כמינו כָּל־כְּלִין\nזערב עשר תישתה על־הוילוה אחיר ידוע אל־ויבור־ליבן\nקָהָל פֿולין וָקָמ דערוֹנים וואָב־אָבִיא בָּא חַל בְּלִיא שִׁנּוּ\nחַל־כָּבַד כַּרְבַּי וּפְלָמ־מַמ־אַצְלִי־שִׁוֹשָׁ וָאָפַק\nחנור ויווּר וּוֹר־כְּדַבּוֹר וּכְכָדֹהוּ לֵהֶם סָלוֹת כָּנָבֹג וּוֹקַ מ\nכָּכָל כָּל־שִׁדְכָּ וּוֹשָׁ כַּכְּרָא אַפרּוֹר כָּרָלוֹת שֶׁ\nשכן וּוֹשִׁ וּדְכָה־מַכָּל\nבסLEY משקל הגד זוזים וילודת על־לירטא מ"וֹט וּפָאש\nאַן בּוֹ חַמִּישׁתִּי כָּל־וּפָי שֶׁהַזְּמַן כְּבָר וּרְבָד\nוכעב הַשִּׁגַּה בָּכָל עַה כָּס וּוֹיִרְשַׁל אַרְבַּי בְּקָמ\nקיי וָאָל עָלַה בָּדִבְרַי בְּקָמ קלי חֹזֶק תַּנָּלוֹת לֵהֶם\nחַפְּבַמ וּרְשִׁ וְחַם חַמְקִי קָדָם כָּל־כְּלִין מִכָּל־כְּלִין\nברפּואֹת כַּכְרִישׁוּת הידיעו וְהַנָּהה בעיל הגד וָאַיּוֹג\nאותו שֶׁבָּה חַם יִובַּשּוּ כַּרְנַר הַמַּחְוָכִים וְאֹתוֹ שִׂיח\nשִׂיחַבּר בּוֹ עָל־שִׁוּ וּקְוִ קָר הַנָּהַג בַּעֲלָי הַקָּה לְכֹל־יִחַי\nפָּאַכְנַבְּ גִּגְעִים הַגָּה כָּל־כְּלִין מִכָּל־כְּלִין כְּלִיבָה אַן\nוכניצב וּכָשָׁ אַשְׁוֹשֵׁ בּוֹ דֶּבֶר כָּנָדַכְּנָ וְכָהּ מַרְבְּנִי\nבּבר נזיכר וּפְשִׁי הַתֹּואֹת הַמַּשְּׁנַל וְנָצַר אַדְכָּה כָּהּ\nיֹקֶח\nדֶּא בַּכָּשָׁ כָּל־שִׁכְל וְיִטּוּר וָאַר־ישֶׁק כָּא וְיִבּוּר אַל־וָאַל־צְי\nלִטְרָא אַלְי וְשַׁנִּ לִטְרָא חַל וּקְח אַר־ישֶׁק אַד וְהִזְרַח זה כָּל־וּכְס בָּוִס\nוּזְעָוִוּנִים כָּא רַכָּע־לִטְרָא אַר־ישֶׁק וּכְיוֹן על־הַתּוּרְכַת אַרְבַּי וְיִזְרַח הַכל\nלְבָשַל בַּהֲנֹר עד שִׂיחַו דְּרַשׁ כָּו וּכְוָה הַכל וּקְח בְּמָה בְּדַבְרָ וְ אַמִּוֹקִים שְׁכָדִים וָאַזְמַמְּאַ\nאַוקיא וּוֹקֶשׁ דְּקַ וְיִשְׁ וַיָּוּל־פֶּק דְּמַ וְהַשְּׁפָה אוֹ הִיא וְלֹא אָעַרְלוּ אוּ\nאַרְבַּ אַרְבַּ כָּמָ הִיד והרגל והשֶׁפֶּה אוֹ הִיא וְצִק זה ס\nמצד המאכל והמשתה כי זה כולל כל הגוף אבל מִצְדַי משֶׁ", "כשיכת חֲמָן אוֹל וָוַוָּוּ אַל אוֹל הָפֶּרֶךְ אל כָּמַל־וָלָכָ\nכְּלִי זְעַד־פִּגְלָה־מַדְמַד בְּלִחְרָת וּברְמֹא־הָאָד\nהִיא אַדְכָּל־הַגַּח בְּחַפָּה שֶׁאַה־הִיא הִיא וְזֹרַק הַעָלָה־תֶּר\nרַבִּי תַּחְנָם וָאַז רַבְּפָלָה־הַוֹת וּברְד־דִּיעֶת בְּמַחְלָה\nהַשָּׁר אַיִם יִקְשֶׁה הַזְּמַן וְרַבְּדָל־עַל־זְרַעַל־עַל זה הָלֹמֶנ הַיְהוָה בַּק\nקָרֶשֶׁה דְּדַק כְּלִיוֹתָן אוֹ כְּלִחְרָה בְּחִלְוֹן לְוָלֹהּ וְיָדָר\nכְּלִרְדַּבְּרַה הַשָּׁה וָהָאֹם וְהָאֵין וּברְדָה בְּמַדְלָה־זְרַדְּוֹן בִּמְשִׁכְּלָה־פָּעָם\nאַכְרָ וָאַת־הַשֶּׁה וְהָאֹפֶר דְּסָרָם הַזְּמַן הַזְּמַן בְּשִׁכְל־פָּעָם\nוּנְדַר הַעָוֹר מַנ־דְּדִין הַיְהוָה כְּדָה־שְׁדֹה הַבְּשָׂד אַד בְּשִׁכְל־פָּעָם\nהַשִּׁר הַזְּמַן בְּנַדְּמֹפֶר הַשְּׁמַל־פְּלֹא מַעֲלָה־עַל־זְרַעַל\nכָּמַי הַשִּׁר־פָּעָם בְּשִׁכְל־פָּעָם הַשְּׁמַל־פְּלֹא מַעֲלָה־עַל־זְרַעַל\nהַמַּגְנָה־הַיְתֹרֶעֶז וְהַתָּעַסְק־וְלֹהַיִם הַעָוֹר קָמ־לֹא־עָוַד־עָוָלָיוֹן\nשִׁפְעָה הַזְּמַן וְיִסְכַּם כְּמִן כָּוָדָה־וְיִדְיָו עַל־זְרַעַל־עַל־זְרַעַל\nדַּמְּרַס־פִּכְן־עַל־מִצְרַיִם וּפְעַל־פִּכְל־עַרְק־עַרְק־עַרְק־עַרְק־עַרְק־עַרְ

["פֶּאַרֶך", "פְּלִיאִם לְשִׂמְלַת כַּסְּמַן וְיִשְׁרָאֵל כְּמַצְרָיִם וְיִשְׂרָאֵל כְ

["ספר ר' אונן ז", "כטס וור וסנו דמיה ואיר נקוש עליין ישום שומע\nלוהו ואחר יום שמע בביום וגליה של משען\nזה מפיל ויוודג בק שמן זתת האל ויכנ�ו הלהל\nשהיו שטרק בשכן\nבזמנה הפאות ובכ' אס יערוב בו אפוקמ אס משן\nשאת רננים אל בניגון ונכ דק אלינוט ועס וירן ונק\nונטיליו יזקר בחרץ ויכנש לחש בחרץ וירן\nבכל כפר ספר מיט וסנו ידניכו ופרת ברשע תן\nעלך א' כטס יוקא כמנו היכרשת בזומן", "## פרק יג", "ששתדכד להסיד וילופ וירן\nעליים וירט כננע מזון זה", "", "האיד הורתי זה עד שינגול והנודע בזון שיקר ברנדי\nשיקשר על האצבע בכוכע בסופ היהו בוכסח\nשבכת וגדים שלא איבי כמנו האיד לומע וסנפרא\nליכנע האיד כמנים אוקי כזולה יזיסר בברשא\nוירא שווה חכנ\nלדכ וירפץ לא אידוד עליו וגע כדידן אירוי ויהו\nהאצבע כזון ששים כי א' ימחק תצחי הורתי טוב\nבצדעת ההווה על תצחי קהיל וריה", "## פרק יד", "אנס פיש וירק וערונת חכ", "", "נוייה כו וינקר העצרת קכ זעפשת ויהו ות\nמס רפופים כמערבים בדנינ אדום ופישרן זומר\nכופו זה ובכ' הורתי כן ושרפיש ותקרע\nכופו ונסר בשרה אס שיטע כנ הרשה בוכזון", "## פרק טו", "בברכון איר קירן תצחי\nריטה בעשר וילופ כזון\nאדא רתת בק' וירט", "", "שחק הטור כחן\nברצינ האפריש ויהו\nתלה כנעל הוסמ מל\nבעלה רטן א' וירט", "## פרק יי", "", "הברכים א' צידיש לא ראש עצרות בק' אינש וקינע\nאליו התרששות תעשה אלו השוט粱 ידנינ וקינ\nוהקרישות בחרת", "## פרק יז", "מרצון כל כהו יומא כמח\nמעורב זכמת ירשה ובא יז", "", "סנק יצקו ל'Mל' א' חיד וראוי שיטוע תצטן לער\nשטע באלאסן ככלי עד שיזה התרש חתח ונק\nקזרה כזש שערק הצפין תינור תח וידר בק' מיה\nשתהתי לא ליה ליה למסה ולא ייכא וארה תשרח א'ו\nיסים יתכטש אס ייהו שם חלמה והסידו הצפין\nשטעמה והוזיהו והרכמה וואן ראוי שטרוח א'ו\nכי זה ינור בק' נדון יותר נדון כן דואם א' א' שיטע\nעליו בננת וצטוק על חצפין מיט החסיט וסן פיריש\nותגיה עליו א' זה ואחרי אס מלנית באשלקן", "נשל' ספר הרביע' תיהל צו ארי ושתע", "נונ אספ'ינית בתאר' זה ק'פת רטן חסן וע\nועפעים וקלפת נחשת הגנרת וzugנאר יערוב כרבש יוטה\nינקר ורא' ינע המקים מיט ולא שמן\nולפעמים יצטר\nאצל פ' חד הא'e לעשות קלדיקן מדריך ועריאול ור\nזונגאר ותד כי זה כונגבו וא' יותר משובה כמנו וא' יומ\nמחדואס השתין מונלא' אז תחוז ותחח ש' לא יתפישר\nרטו בא צבע כל' וככר דברנו בתאר' פ' א' אחרת", "באנ' תכדכ ומדס האפ\nהצפרים וק'יפס והגרב ש\nשל' ה'נה יקרו אל המקרים", "## פרק", "לכ'ת יוכש ומז ש'-היה בסדוק הצפרים אל\nהילקים זרים\nיתלו כשר וירקז ווייזע אז'אבר ל'ו\nא'גוי העבר וא'כנ פראו'ן צ'ד בלי נקי ותנ ותנ\nע'הוד ל'שחורה א'תה זבכרת והרפאות הכונחיות\nשריש כאל סיט וס' מחל עסיה ושכרי'ו וידר'ה ב'אל\nהעכבר עלי ויכש' פס ש'ן חס רשה וורע פשת ויהו\nריה' ישר עליו כדבש הף ע'ם כלה כורק וירקור ה'פ\nהפרולח והקרוכיות אז דרשה בו אל סירח ותחז' או' אל\nכרים ומלח ושכרי' יז' ווה יועיד ל'ק'ו ולק'ו כן צככי\nנס ע'ם כלה ורשי", "## פרק יא", "החצה והקים והגב'ה\nל'צפרנים העלה ה'הת", "חקה ל'צפרנים ברוך כן השח'ה תותפּם ות'accו'ם ות'כוי'ם ות'קע"ם ות'ענ"ם ופּעִים זה'ה סכת זת'ורק מהעורים\nקלה ל'צפרנים כי אס דר'ה האדם ש'יצח צמח ש'וב ו'ר\nיד'קדש ב'קוני ולא ימשש בה הדרה אס לא'מה צ'א\nש'יצא אל חכונה ור'ה ח'חל כ'הולדה על חל"ל הה'א\nיר'ה מה ש'יבואו'ן כן המזון וביוז'הו ולא י'יצא בו העכרת\nוככני י'יצא על שני פ'י השבעיים ו'סיב'ב בש'ר השפ'ן\nס'כ'ה י'יהו ל'כ'הוכר בש'ר הרפ'ה א'שר חבורה\nה'חורה אין צ'ד מכלי ה'רקת אס היה' כולל הג'פ ויהיו\nה'ערכות כל'כ כ'ש'ב כן ז'תוכן המזון ו'הדברים יותר\nנאות"ם ל'ה ומשתת'ה ש'יר והתמדת השועת הצפרים אס\nת'היה השחורה מ'יודחת ל'צ'פ'ן ב'צ'פ'ן א'הת אז אז'ר\nש'ק'פ'א ברפ'אות המונחיות והרפ'אות המונחיות ל'ה\nש'כ'ב כך ל'צ'פ'ן וביינה ל'ק'ל ו'פ'ה ויהיו ו'ר\nהרפ'ה א'שר חבורה\nש'כ'ב י'יהו ל'כ'הוכר בש'ר הרפ'ה א'שר חבורה\nה'חורה אין צ'ד מכלי ה'רקת אס היה' כולל הג'פ ויהיו\nה'ערכות כל'כ כ'ש'ב כן ז'תוכן המזון ו'הדברים יותר\nנאות"ם ל'ה ומשתת'ה ש'יר והתמדת השועת הצפרים אס\nת'היה השחורה מ'יודחת ל'צ'פ'ן ב'צ'פ'ן א'הת אז אז'ר\nש'ק'פ'א ברפ'אות המונחיות והרפ'אות המונחיות ל'ה\nש'כ'ב י'יהו ל'כ'הוכר בש'ר הרפ'ה א'שר חבורה\nכ'ן ר'וב ה'רטב'ן ו'שכרי' הש'ר ה'נקר'א אל פ'גע כי זה י'ק\nאותו ל'ה'שועה ז'ן אס י'סכּול י'וד ת'חמהו ב'דונ'ן ו'ה\nש'רף ס'פ'יש ותחבוש'ת ש'וב ל'רוכבו ו'זוע'פ'ת'ן כ'ט\nל'כייה ו'שומ'ן צ'א אס י'קז'ור על'יו ו'זוע'ב רכובו\nא'ס ל'א י'כ'ין ה'חזור על'יו ו'ת'פ'אם עד ש'יתר י'וכ'ו ל'ה'שועה\nו'ויר'ל מ'ר'ב כ'ב", "## פרק יז", "התחבורה לעקו'י 'צכ'ן\nה'צפ'ן הר'ב כ'כונתו\nוכמ'ראה ו'שאר מ'ומ'ן", "כדי ש'צמה ע'פ'ו'ן אחר תמורתו ש'וב י'ק'ש ר'ף ס'פ'יש ו\nו'רשה בו הצ'פ'ן הר'ע י'ט'ים ש'מה ו'אחר תכ'ע ל'ה'שרישן"]

["דניב", "dorionibus ?\nunibus", "2 odis", "vocunens ?\nvis", "## המאמר התשיעי", "בשליקות והשבוולים והמשLIBמים והנדנים והגא שני\nשלשים נסחאות\nהמאמר העשירי", "בשנים והוא ארבעה ושלשים נסחאות", "## המאמר אחד עשר", "במסרליות הנקراים מתחם כלו־אייניצן וכתה\nבתחבושות והוא ככ נסחאות", "## המאמר הראשון", "בנץ הספר החמשי בתריאקים והמעתים והגלויס\nתוריא אל פֶּפֶק ויקור שברפֹתנאות המורבות\nוהנככד טשבים לרוב\nתועלותיו וכש לא־\nלא־סיס", "תאר עונות האפאה\nתאר עוגות אסқיקלא\nעוגות אנדروكان ובלטאין אלינדראקרן\nמעוג משרדיוטיס ונקרא על שמו וחרבו כרף", "מרפאות כנסות\nהאר קופיון ובלטיין קוקין העשוי\nבמישרדיוטיס", "תוריאק עזרה\nנסוס אחר לעזרה", "תאר עוגות אנדروكان העשויים בו\nהאר תוריא הארבע ובלטיין דיאה. טסי־ירואן\nסוטור הככלט רגדול ובלטיין שוטירא\nתאר עוגות אדרעכטשו ובלטיין אלדמיאו ה\nהעשויות בממלט כגדול.", "אךד דרי א\nובלטיין נידידור דריא זה המ\nמרפואות פֶּרס גדלות החברנות הולדות במשפֹ\nבמשפֹט אפּלוניהא וחריאק ושאלתא גדול בק", "בעוג הפּלוסופים והוא הנקרא חוכר החידים כי\nמועיל מכותרי הלחנה וכחק וגלריה ובשכח\nוכשב וכחזר הבחירות ובנוסף", "כזכרון וכשמירת הדברים\nשאלתא ובלטיין סולישטירטת לה בכל תועלת\nכן הששות והחליים הקרים", "אניס דאר ובלטיין אדיאנט דאריא ה'א רפּנאה\nואדיית מששתת", "א", "ב", "נ", "פ", "א", "י", "ו", "ו", "ש", "ו", "## הספר החמישי", "לאבור הקאנון כן השר אכן סיני יש בו יוא מאמריו", "## המאמר הראשון", "בצרים הם טריאקים והמעוֹגים הגדולים ובבלטיין סיר\nטורייס קונפֿיקטיאוניש מאנני", "## המאמר השני", "בניני האיהרג רל מיני הגירש הורא שני ועשרי נסחא\nהמאמר השלישי", "## המאמר الثالث", "בשירות חלמה וטעמי\nהמאמר השלישי", "בניני הפּרקנות הנקراים נואריש והוא תעה למשת\nהמיאר בישום בישום", "## המאמר הרביעי", "באבקס הנשאפים ונקראים הפּיק והקמzieים והלעיטי\nוהיא כנסחאות", "## המאמר החמישי", "בכליקות שיאוחז כפה לכלוע מה שיותך הורא עשה כ\nהמאמר הששי", "## המאמר החשוי", "במשקים הנקראים אישרוכש והעסס, הקרושים הנכ\nהנקראים שאפש והוא שנים וארבעים נסחאות", "## המאמר השבעי", "בברוקים הפּשׁויס הנקראים מורכבות והוא נט נסחא\nנסחאות", "## המאמר הש\-מיני", "בענונות הנקراים טרוציקש והיא שנים וסתי נסחא", "זיוור וסתי־ליב וארז קסוק על־ע"ו וארז קסוק\nכד ג'ב כשבן זית אירוא ויכנלו־ליב\nח"ה וכש אם יעורבו אופק־ליב ש"ו\nש"ה הרפואות חלמה וטעמי\nכד בירובן וסכק אינופס וס"ו\nכד בירובן וס"ו ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nק"ק כמנו התחוות כ"ו\nש"ו ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nע"ו שינגל והנודע בז"כ ס"ק ויכי־ליב\nש\"ו האצכע ככיבע כמקפ"ל ה"ה ט"ט ויכי־ליב\nש\"ו לא־ע"ב כ"ב ויכו־ליב ויכו־ליב\nש\"ו חכנע ההש"ח ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nע"ו שינגל והנודע בז\"כ ס\"ק ויכי־ליב\nש\"ו האצכע ככיבע כמקפ\"ל ה\"ה ט\"ט ויכי־ליב\nש\"ו לא־ע\"ב כ\"ב ויכו־ליב ויכו־ליב\nש\"ו חכנע ההש\"ח ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nאנט-ש"ט וויקע"ק\nבהזון ומק"ו ומש"ק\nהרבובן בד"כ ע"ל פש"ק ו"פ ויכו ו"פ ב"ו\nש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nד"ה ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nאנג"ו ויכר"ק אירוא\nסוקטדט"ק ב"ו ויכי־ליב\nת"ה ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nכ"ק ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nח"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nש"ו איזו ויכו־ליב ויכו־ליב\nה"ש"ק ה"ש"ק ב"ו ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nכ"ק ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nכ"ק ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nכ"ק ב"ו ויכי־ליב ויכי־ליב", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nש"ו חלוהו ויכר ויכר ויכר ויכר\nש"ו חלוהו ויכר ויכר ויכר ויכר\nש"ו חלוהו ויכר ויכר ויכר ויכר", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב\nש\"ו איזו ויכו־ליב ויכו־ליב\nש\"ו חלוהו ויכר ויכר ויכר ויכר\nש\"ו חלוהו ויכר ויכר ויכר ויכר", "ש\"ו ב\"ו ויכי־ליב ויכי־ליב"]

ומחזקת הלב וטיפה המראה ומבשמת ריה הפה והזיעה ותועליתה גדולה

מעון אחר הנדי פזכך הכראה ו駕קה האצט

ומרכך השבע ומועיל כהטחורים בעוג נודע אל חרבו ובלטיין אל גירי מועיל כ

פֶּי

משתי המרות והעצלה והכךך ואל אברדא ומוכזק האצט ומועיל בן הקולין והרח ומאה

חֶי

המאכל וékזק המשגלה מעוות כזד הiley ומחזק המשגלה

ואטיפה המראה ומסיר הברכו וכטיב ריה הפה ומעון תריאו גדולכמלאכתנו כנוכה לתועלות

כָּ

הניזרים כמעוגנים אשר לפגיו מעוות קטן תריאו כלאכתנו

כָּ

מעון תריאו גדולכמלאכתנו כנוכה לתועלות הגיזרים כמעוגנים אשר לפגיו

מעוות קטן תריאקי כלאכתנו

כָּ

מעוות קיר ובלטיין סישאר מועיל מדפיקת הלב ו וכפי הוכאים הקרים והמעדים והטימה ועפוש

בָּ

ארוך וכובד העכל וכובד הגשימה והפוקות ה hoקזות

כָּ

אטריבק הגדול נקרא בלשונם טריפרא מקנא מועיל מרזע העכל וקור האצטוככא וביחוד ל

בָּ

למעים ורפין האצטוככא והמקה ומוסף בת בתאות המשגלה ומועיל בכלוב הדעת

שַׁשָּׁ

והשחווה ומתקן תנועת המתחינה ושומר העומר זה המראת הגדול ובלטיין זה המירין כגנום

בָּ

והמראן הקטן קרוב בתועלותיו מן הגדול כה בק

כָּ

ענוג לגלינוס מועיל ממאב הכבר והשע והשעול וקיא הדם

בָּ

מעון אירמיטש תועיל מהכקרס וכאבי הפרקים והכלליות ותחלואים אחרים רבים

כָּ

מעון אירמיטש מועיל כן העסוי הנקר

כָּ

פֶּנשֶׁכּוֹן וחלאים אחרים בק

כָּ

א ליככג ובלטיין אל קישקיניגי גדול התועלת בועיל כהלוי הילדים והגערים והבפיה ותת

לָ

ותחלואים אחרים תאר אל כרכג ובלטיין אל קשירי העשווה בו

לָ

לב מעוות הכוסף הגדולה מדפיקת הלב ומכל החלה ומהשורה ומקוצר רנה והיא רפואת

לָ

הנ functional

לָכָּעַ וְכָעַ שְׁמַךְ אַרְכָּעַלְיִמַּכָּב הגד וְהאַשְׂכָּל וְמִתְיַר הַרְזָה וְהַנְפֹּלָה

לד רפואת המתח באפסתין מועילה מפוקת הלב ותחלואים אחרים

לד רפואת המתח

לד רפואת המתח במעילה מפוקת הלב ותחלואים אחורים וחלוי השחורה ותחלואים אחורים

לד רפואת

לד רפואת מסך אחרת מועילה לאותם חלויים עוצם

לד רפואת

לד רפואת

לד רפואת מסרניא נדולה ובלטיין שאגזיניאה וויא כנסום מזנת התועלת לכל החלאים הקרים וליהו ע

לד רפואת

לד רפואת מסרניא חטנה וויא כענינה אמורייא ובלטיין אומוריא מועילה מה

לד רפואת

לד רפואת אמורייא וויא ותחלואים אונדיאיז וויא מזנת הגדולה והטחול ותחלואים לודריאן מועיל בהכאות בפוקס

לד רפואת

לד רפואת אמורייא וויא ותחלואים אונדיאיז וויא ותחלואים לודריאן מועיל כבל כיני כאכיא הצט

לד רפואת

לד רפואת

לד רפואת אמורייא וויא ותחלואים אונדיאיז וויא ותחלואים לודריאן מועיל מקווה השם וחייאים אווייס

לד רפואת

לד רפואת אמורייא וויא ותחלואים אונדיאיז וויא ותחלואים לודריאן מועיל כבל מה שמועיל

לד רפואת

לד רפואת דחמתא ובלטיין דיאמרתא מועילה כמלמי דחמתא ובלטיין דיאמרתא מועילה כמלמי

לד רפואת

לד רפואת באדמונג ובלטיין בידימוריגי תועלתן מועילה בדמונר

לד רפואת

לד רפואת כעוג כושיעי ובלטיין אל גריש בועיל נטג

לד רפואת

לד רפואת מעוות אצפר צלים ובלטיין סיטרינא שלים כלו כרכומ בטוח מועיל כחלוי השחורה ומועיל ל

לד רפואת

לד רפואת כרכומ בטוח מועיל כחלוי השחורה ומועיל ל

לד רפואת

לד רפואת

לד רפואת

["מן הכאלף וחממה שכה וvjvמה השetורה וככל חעלף\nהקרות", "בעון לאכף משלם ונקראם מושיע והורא כהמ\nהמדומגים החור ושקישים הכאבים סכל רו\nרוח וככל חולי גוגר וחלאים אחרים\nמעונה כהום ומעיל כהבוקח אל ברדא והלהה\nנהגא ווסיף בכח וזכיכך המראה וכחיזר בע\nבעריו כתאר הבחור ומעיל בכל חולי\nאטאנישת הגדולה אשר בה ככר הואב ממ\nהנועילה ליבאי הכבד והטחון והאצטומכא ו\nההרחות", "אנסטיא וקטנה ותועלתה כתועלתה הנגדולה בע\nבעצמה\nרפואת הכרכם הקטן ונקרא דיאקרוקומא כיב\nכינור מועיל מחולשת הכבד וקשי ומשתלתה\nהשקוי", "תאר רפואת הכרכם ונקרא מומאכת ליניו ומו\nכזורי בחרת הכארים הרישם בישן הווים בכבד וכח\nובטח וחלאים אחרים\nרפואת היות הגדולה ונקרא ית לאכף מאזור\nמועילה כתועלת רפואת הכרכם ופעתת חצץ\nרפואת היות הקטנה ופלשין הכבדה\nוהאצטומכא נקשים וקורם וקשי הטחון ותח\nחאלומא אחרים", "כלי אכת אל קיפ ובליטן אלקוקי מועיל\nכשעלול וופי ובקד המה\nאסלוניא ונקרא פלוניאום הרומי ות SHIPPING\nכזועה כחורים רבים ושכ בנאק וקינלו ומש\nומקטפ בכאבים", "אלווניא הרפנית ובליטן פלוניאום פירשיק\nבהזלהת הגדות והשחורים והתבתה השבע\nוממה תת חתלאים אחרים", "בעון הכאנב מועיל כהשעינים בפקת ובייגל\nולואות שישינו דם כנופה", "רפואת הכנוגיות ובלישן דיאה אירונדיניש כן\nמעיל כמבן התרה והסבוק וכאבים אחרים\nתאר קרופומעא ובלישן קרוקו סאגנישיש הגב\nהנכנס ברפואות הכנוגיות", "רפואת הגפנית ובלישן דיאה שולמף אוולי היר\nהרפואת המאה תשל לתריאק מועילה כן הקד\nהקדינות הקרות הקופות ושרביעית ותחליאו", "אחרים\nמעוון הלהתירה ובלישן דיאשא מועיל כהקפי ה\nהקירות וחלאים & חרים", "בעון מלבד & דגדי מנקה הצאלו & עזור הקיא ומו", "ספיגס אחר מועיל כמבא הכבד\nחנוכו & רנ�א", "ספיגס באלפסינן מועילה מפוקה מל\nחנוכו & רנ�א", "ספיגס המתקזת המועילה מפוקתלן\nשחורה ותחלאים חנוכו", "ספיגס אחרת מועילה לאוחא חלינן", "ספיגס נגלה & בלישן שאצינא דואלה\nעולה & הלא בער הילויים הקטן ליה\nשחורה ותחלים תחליל & אוטורטסומלה", "שחורה ותחלים תחליל & אוטורטסומלה\nהיה מעוות הלילו & לישן & ליה\nמעיל מועיל כבכ & מיט אכדמיה\nלאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו\nספיגס מועיל כל מהשביל", "לאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו\nלאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו", "לאריזה & חנוכו",

["## המאמר השני", "במיני הגיראש", "א", "איארג הוא שרש ושם לכל מתקן ומשלשל והיא הרגואה האלוות", "", "ב", "נירא פיקרא הכר הוא איארג גדול ובלשין מאליאיש חועלתו לקרבים ולאצטומכ", "נ", "איארג הוא נירא לונדיאון היא במורכת רתת ה\nהתועלת לתלארים רבים יאך סורם", "ד", "נירא לתדיאון אחר גוכג בולוס ובלשין", "ה", "נירא רופוש מועיל כן השחורה והלבנה חולי השועל", "פ", "נטז ארכAIMS ובלטין ארכיגיניש ההכון המ\nהבועל כחלוי הלבנה והשחורה וסכוב הראשון\nוהחלקת הא\nוהחלחת הא\n", "ז", "תואדרוס ובלטין טיאודוריקון הגדול מועיל בהנסכ המר הקרוי ותחלואים אחורים", "א", "הזדריטוס אחר בועיל כן הלאי הממעורני\nכן הקור והלבנה", "ט", "הנדריטוס אחר בועיל באלו החלאים\nהמתעוררים כן הקור והלבנה", "פ", "הואדריטוס באגא מוסדא מועיל כל תחלואי\nרǐ\nרא\nרא\nרא\nרא\nרא\nרא\nרא\n

["אציקליאור מנקד הדרי ומלאיד\nס\"ב ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "אציקליאור מנקד הדרי ומלאיד\nס\"ב ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל", "אציקליאור מנקד הדרי ומלאיד\nס\"ב ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "כד", "לט", "לט", "כד", "לט", "כד", "כד", "כד", "כד", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "לט", "כד", "כד", "כד", "כד", "אציקליאור מנקד הדרי ומלאיד\nס\"ב ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאש וכאסם אל\nהאגיכו ובלישן קאסטיקל", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", "ש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט\nש\"מ ברטוט ובלישן כנטט פעליה\nש\"מ ושקט כהאות כזוער כמיכל וירט", {"bbox": [652, 461, 934, 483], "category": "Text",

["א\n\nמקליטה מועילה חן העסוי הגקיא טנשםן", "א\n\nוהכלי הבטן והשלול והטחורים, אבק נשאף בועיל מרוחה הטחורים והט", "ב\n\nוהשלול והעסוי וכלי הבטן אבק נשאף נקרא קולא ובל也可能 קشלי עוצ", "א\n\nעוצר הכטן אבק נשאף ובל也可能 בועיל לערוכרות כנרש הרוחות מחזק הכבוד והאצטומכה", "ד\n\nלמערכות כנרש הרוחות מחזק הכבוד והאצטומכה", "ה\n\nלזרון הכבד ולחותה אבק נשאף ובל也可能 כובדי הרגלתו בועיל והאצטומכה", "ו\n\nאבק נשאף ובל也可能 כובדי הרגלתו בועיל לערוכרות כנרש הרוחות מחזק הכבוד והאצטומכה", "ז\n\nובפ\n\nאבק נשאף מועיל חן החום בקדעת ובפ\n\nב\n\nובפיהוק והכרה וחלאים אחרים קמח אבטיח הארוך כועיל לאצטומכא הר הרפה עוצר הבטן ולחלאים אחרים", "ח\n\nאבק נשאף הגשה לנערים כשינבר עליהם החום", "ט\n\nאבק נשאף לאריסטוטלים כתבו לאלב\n\nלא\n\nאבק נשאף אל כרכפי מועיל בה Thorlojim וה", "ו\n\nוהולשת האצטומכא", "יא\n\nלעיסה לערוכות ובל也可能 ויאור נסמן מגופ", "יא\n\nהמירות והלבלה לעיסה אורת לערוכות", "ו\n\nלעיסה אורת לערוכות", "יד\n\nלעיסה אורת לערוכות", "ט\n\nאבק נשאף כקיאתא נאצופ לעסוי כלהבלי הפ", "ו\n\nלעיסה לערוכות ובל也可能 ויאור נסמן מגופ\n\nיא\n\nאבק אאלסקנד ובל也可能 די אישקיאולא", "ב\n\nלעיסה לערוכות ובל也可能 ויאור נסמן מגופ", "יב\n\nהמירות והלבלה לעיסה אורת לערוכות", "י\n\nלעיסה אורת לערוכות", "לעיסה אורת לערוכות", "ט\n\nאבק נשאף כקיאתא נאצופ לעסוי כלהבלי הפ", "ו\n\nלעיסה לערוכות ובל也可能 ויאור נסמן מגופ", "ו\n\nלעיסה לערוכות ובל也可能 ויאור נסמן מגופ", "ו\n\nככחי ובל也可能 קאליאט להפש המעים והש", "ו\n\nוהשלול השוקד", "ו\n\nאבק נשאף לטחן ורוע המראה והעכ", "ח\n\nאבק נשאף ואות לבי ש\"ש בו ירקן ופאב חכ", "ח\n\nהכבד והכרה כרכומיות", "ו\n\nאבק נשאף לבי ש\"ש לוי קדחת וכאב הכבד והת", "ו\n\nוהתכה כפני המותרות", "ב\n\nאבק נשאף ומועיל כ-ם הכבד וירקן וסתימה", "א\n\nורקית הדם", "כ\n\nנוסה מלח המועיל לבעל החום והשלול חן ה", "ה\n\nהסמה האדוכה ובעורר תאות המאכל", "ב\n\nנוסה אחר כלה כועיל לאצטומכא ולכבד ולכ", "ב\n\nללבאב הפרקים ולכל חולי כהמותרים הועים", "## המאמר החשי", "א\n\nב-לקיו ובל也可能 אל לוהקאת", "א\n\nלקיקה ובל也可能 לוהו לישעיל ישב", "ב\n\nלקיקה לשעיל מהו ניובש", "נ", "ר\n\nלקיקה הפכvé מועילה כפלהית הדום קנטחת", "ה\n\nהเรישעון וכמא ההזה ופ\"ריאורישיש", "ל\n\nלקיקה אשфורי כועילה לישעיל ופלישת הדסן", "ל\n\nלקיקה אשфורי אורת פ\"ריאורישיש", "נ\n\nנניעת הריאה", "ל\n\nלקיקה אשфיטסא מועילה פקשי הגשיטה ח", "ל\n\nלקיקה השום מועילה חן השיעל הפיתורכן ח", "א\n\nה\n\nהיכנה ניכר החזה מיכש הליהנות הריקוקו", "ט\n\nלקיקה אחרת", "פ\n\nלקיקה אכטס מועילה ללחירות הקול ושהיטו", "ל\n\nהריאה ולבי יש בו רקיקות הלהיחה ומווח חס", "הסמה", "## המאמר הששי", "ב\n\nבשқיס\n\nה\n\nהכשנבי הכובל הירוני כבכה הקדחת ומן\n\nהתלהבות האצט וחלאים אחרים\n\nה\n\nהאר סכ-נבי שנו\n\nב\n\nכשנבי שלשל האדוכת", "נ\n\nד\n\nכשנבי מששל האדוכת", "ל\n\nל\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "א\n\nא\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ל\n\nל\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ו\n\nו\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ל\n\nל\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ח\n\nח\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "א\n\nא\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ו\n\nו\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ל\n\nל\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ח\n\nח\n\nכשנבי איר כירש החשורה", "ט\n\nט\n\nכמ. הידבש וכוכפי מועיל מחלאים הקיים וכ\n\nה\n\nהכבד והחזה", "א\n\nא\n\nנוסח מי הידבש איר בועיל חן הקדחת וה\n\nוה\n\nוהתלהבות והרוב הצמא השיעל כהוס כועל", "ל\n\nל\n\nלפ'ארא-לישת", "ב\n\nב\n\nנובב כבי וירדום", "ו\n\nו\n\nכשמה החבושים ונקרא מיכב כוחו האצט", "ל\n\nל\n\nע\n\nע\n\nע\n\nע\n\nע

["רבואת לנו תאות לננע הנקוח ושיני העוכים\nאל האבר ניזור באבר", "## המאמר השבעי", "ברקוחים הנקראים מרבכות ובלטין קונקריש\nואל גינJBיט", "ג'לינבן הדבש הוא אדיש רישט\nא\nב\nע\nמ\nע\nכ\nל\nה\nא\nמ\nק\nל", "נסה אחר מארוג מירוק\nל\nד\nה\nב\nע\nכ\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\n

["פְּקָדְתָּ הַלָּבָנִיּוֹת", "אֶשְׁכְּלִפִּיאָדַת מִזְעִלִּים כַּבָּא הַצַּשּׁוֹמֶכָּ וּמ", "אֶשְׁכְּלִפִּיאָדַת מִזְעִלִּים כַּבָּא הַצַּשּׁוֹמֶכָּ וּמ", "אֶשְׁכְּלִפִּיאָדַת מִזְעִלִּים כַּבָּא הַצַּשּׁוֹמֶכָּ וּמ", "אֶשְׁכְּלִפִּיאָדַת מִזְעִלִּים כַּבָּא הַצַּשּׁוֹמֶכָּ וּמ", "הַקָּעֵצֶר", "עַוֹדִוֹת וְרֹדִי עִם אֲשֶׁפֶּלַיִּכּוּעַ לִי מִקְדָּהּ הַ", "דַּמַּעֲרִבְכּוֹת הַיִּשְׂנֹת מַלַּבָּנָה וְאַדְבָּה", "עַוֹדִוֹת וְרֹדִי הַנִּקְרָה דַּר וְבַלְּטִי דִּיאָה אַ", "אַדְזֶן כָּוִעַיִל כְּשִׁתְקַת הַכַּדֶּב וְהַשְּׁחֹד וְהַקְדָּוֹת", "הַשְּׁנַרְיַת הַלָּבָנִיּוֹת", "עַוֹדִוֹת וְרֹדִי הַמִּועִלִּים מִקְדַּת שַׁלִּישִׁיִּת", "עַוֹדִוֹת וְרֹדִי בָּאשְׁפִּיק נַרְזִי כָּוִעִלִּים כַּבָּא הַ", "הַכַּדָּב", "עַוֹדִוֹת כַּכָּפֹרָ מַכְבִּים הַתְּהֵלָהוּת הַקְּדָהּוֹת מִזְעִ", "מִזְעִלִּים מִטְיִת כַּכּוּד הַצָּמָ וְקִיא הַדָּב", "נָוַס הַאַר עַוֹדִוֹת כַּכָּפֹרָ כָּוִעִלִּים כַּ", "בְּהַתְּהֵלָהוּת הַצַּשּׁוֹמֶכָּהּ וְהַכַּדָּב וְקִיאָדוֹם וְצָ", "וְהַצְּמָ", "עַוֹדִוֹת כַּכָּפֹרָ כָּוִעִלִּים בָּקְדָהּוּ חַזּוֹת וּפְוּחָ", "יִאֹ", "מִשְׁתַּק הַבָּה הַקָּחָ", "נָוַס אַדְזֶן", "יִבָּ", "עַוֹדִוֹת כַּכָּפֹרָ", "יִבָּ", "עַוֹדִוֹת אֲשֶׁפְּי בְּחַרְבָּגִין כָּוִעִל כן הַקְּדָהּוּת הַת", "דַּחַד וּכְלֹבָה אַזְוָ", "שְׁוֹ", "עַוֹדִוֹת אֲשֶׁפְּי בְּזַר אֲשֶׁטְיִשְׁתָּהּ מִזְעִלִּים כִּ", "הַ, דְּהוֹת הַאֲדָוּמִיּוֹת וְהַשְּׁלִישִׁיּוֹת", "עַ זֹּוָת בָּרְבִיש מִזְעִלִּים כן הַקְּדָהּוּת הַגְּלָהּוּת", "זְוִ", "וּמָרְכָּוֹת הַכַּדֶּב וְהַצְּמָ", "זְוִ", "עַוֹדִוֹת בָּרְבִיש נָוַס אַדְזֶן", "עַ נֵּת בָּרְבִיש אַדְזֶן יֹאמֶר לִקְדֹות", "זְוִ", "הַגְּלָהּוּת וְהַצְּמָ וְהַצְּר וּכְלֹבָהוּת מִכָּ", "עַוֹדִוֹת כַּרְבִּיש מִזְעִלִּות כן הַקּוּ וּת הַשּׁעֲרָל", "כְּ", "עַוֹדִוֹת בָּרְבִיש מִזְעִלִּות כן הַקְּדָהּוּת וְהַשּׁעֲרָל", "וּכָבָא הַכַּדֶּב וּכְשִׁקְיִשְׁתָּהּ הַצָּמָ", "כְּ", "עַוֹדִוֹת בָּרְבִיש לְנוּ", "כָּ", "עַוֹדִוֹת אֲשֶׁכְּמַתִּין כָּוִעַ לָתֹךְ כְּהַקְּדָהּוּת הַנּוֹשֶׁנֹּת", "בָּ", "וּפּוּחָהוּת מַזְמַד וּמְגִרִיּוֹת", "זְמֹגָהוּת אֲשֶׁכְּמַתִּין כָּוִעַל־לָכַד וּלְשַׁחְל וּלְצָ", "בִּ", "וְרֹאָצְשָׁוֹמֶכָּהּ וּלְשַׁלִישִׁיּוֹת", "כְּ", "עַוֹדִוֹת פֿוּקִירִיאָה כָּוִעִלִּות כן הַקְּדָהּוּת הַגְּלָהּוּת", "הַגְּלָהּוּת וְהַצְּמָ וְהַצְּמַתִּה וְהָמוּכָּוֹת הַכַּדֶּב וְתָ", "וְהַטְּמֶל", "כָּ", "עַוֹדִוֹת קָאָפִירָ", "כְּ", "עַוֹדִוֹת אֲשֶׁכְּמַתִּין כָּוִעִלִּים כַּבָּא הַכָּלִיּוֹת", "כְּ", "עַוֹדִוֹת כָּאָכְנִי כָּוִעִלִּים כַּבָּא הַכָּלִיּוֹת וּמָ", "כְּ", "וַיַּבְקָה וּכְדָבָה", "עַוֹדִוֹת כָּאָכְנֵן בָּעִלְיִם כָּמַכְיַב הַכָּלִיּוֹת וּבְקָמָ", "וּלְשַׁתְּתַנְת הַדָּמ וְכָלַבָּנָה וּנְגָנָה הַקְּמֹ", "עַוֹדִוֹת כָּאָכְנֵן כָּוִעִלִּים כְּשַחֲנִי הַכָּלִיּוֹת וּמָ", "וּלְשַׁטְּפִּת הַשְּׁמֹ", {"bbox": [31, 272, 330,

["אַרְבָּאָבָה בְּשִׁמְכָּל", "אַרְבָּאָבָה בְּשִׁמְכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְצֹפֶן מִצְרַיִם וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה אַרְבָּאָבָה וְצֹפֶן וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְהוּא הִיאוֹד בְּשִׂטְקָלָן", "אַרְבָּאָבָה מִצְרַיִם וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה בְּשִׁמְכָּל אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה מִצְרַיִם וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה הַזָּמָן וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה לְשָׁמַשִׁיא וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה מִצְרַיִם וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "אַרְבָּאָבָה וְלִשְׁכָּל הַגָּלָל וְלִכְלָל מִכָּל אַרְבָּאָבָה", "נָבַן", "עָנֹות לְהַחֲלָת הַפִּים הַכְּכִּוִּים וְקָשִׁי הַכַּד\nעָנֹות וְרֹעֵם מָעֲלִים בָּאַבָּה אַצְטּוֹם הַקִּ\nוּהֲדָק הַתָּבָנִית", "נַבָּן", "עָנֹות וְרֹעֵם מָעֲכַל הַפִּי קְרִיאָה יִצְחַן בְּשִׁיִּ", "נַבָּן", "הַשֹּׁנָת וְכָדַב הַכַּד וְרֹיִקַּץ", "נַבָּן", "עָנֹות לֹא מַזְמַן לְשִׁמְצִיָּה הַכַּד וּטְחַל וּקְדֹ\nעָדֹת הַמִּידְיָתָבָנ הַפִּי רִשִּׁ", "סַבָּ", "עָנֹות פִּה מִצְקִים קָשִׁי הַטּוֹל וְכָאַב הַכַּד וּכְדֹ\nוּהֲדֹת הַדְּנַתְתַּ", "סַבָּ", "עָרְגָּה הַעֲשָׁה יִצְחַן לְקָדֹה נִשָּׁנַת וּמַכְוּ\nוּתְחַיָּה", "נַבָּן", "עָנֹות כָּוָעָלִים הַקְּדֹה הַשֹּׁנָת וּהְתַלָּהּ בָּהּ\nוְהַקְּא וְמַרְבָּים הַטָּע", "יִד", "מַבָּב הַכַּד וְהִירִקַּץ\nנַגְרִי הַהִצְרָה וְכָלָט מְרֻפְּקֹות מָעֲלִי הַכָּל\nאֶלָּקַה וְכָאַב הַאֲרַבְּה וְהַרְקִּים מַהֲלַבָּה וּפְ\nוְפָלָג", "טְו", "נַגְרִיס לְקָבֵאלִק וְכָלָט אַל־אָטְלַחְד הַכָּד וּפְ\nלְלַבָּה וּלְשַחְדָּה כְּגִרְשִׁים הַרְחֹות כְּמַחְלֶשׁת הַע\nחֲכָר וּשְׁתִּקְי וְחֶרֶף", "יָה", "נַגְרִי אַל־דּוֹר וְסֶפֶּר אַל־כְּלָמָן וּבְטִין אַל־יָד\nדּוֹרִי אַשׁ יִכְרַ אַלְקַלְפִּישׁ בְּשִׁב רִיח הַפָּ\nהַפְּ מַצְחֶה הַרֹאָם מִדְרָ וְלַבָּה וּמָאָם הַמָּ\nהַמָּאַל כָּחִיז בְּשִׁנַּם הַלַּעְקָמָת", "זְי", "נַגְרִיס מָעֲלִים מַהְוָי וְגַל־ברֹא וַחלָּשֶׁת הַ\nהַאַצְטּוֹם וּטְחִוּם", "יִחָ", "נַגְרִיס אַל־דּוֹר וְכָלָטִין דִּינַי מָעֲלִי הַכָּל\nהַקְּלָה וְהַקְּלָג וְכָאַב הַבָּ וְהַאֲרַבְּה וְכָל־כָּאַב\nכָּלָבָה", "יָה", "מַרְחַ מִשְׁלַל מָעֲלִי הַכָּלָה כָּמַצְחֶה הַרֹאָם וְ\nוכָדַר הַשִּׁכָּל וְכָאַב הַטּוֹן וְכָן הַקָּנָק וְכָאַב\nפְּרָקָם וּרְפִּין וּצְלַיִם וּלְצֹהּוּ הַלְּחֹות\nנַגְרִי אַצְטַמְּכִק אלֶכְנַד מַחְזִים הַאַצְטּוֹם\nסָמֹא הַמָּכַל לְעָלָל אַצְטָחָא וָחֲאִים אַרְיָיִד\nנַגְרִי אַל־ברַמִּי בְּקִם הַרְאֶשׁ וְקָצָוּת כָּוָע\nמָעֲלִים כָּבֹורֶת וְתִישִׁ וְיִשָּׁה עַלְיָה כְּיִשָּׁו\nשִׁלְיִגְנוּ לְבָשֹׁן", "כָּל", "נַגְרִי אַבְנָ חֲרֵת וְנוֹסַל עַל־כָּבֵק הַמִּנְבָּנ וְכָסְמֶר\nבַּ שִּׁלְהָ וָכָבָה הַטּוֹן וְכָן הַקָּנָק וְכָאַב\nפְּרָקָם וּרְפִּין וּצְלַיִם וּלְצֹהּוּ הַלְּ

## המאבר העשירי

כט
שכן אל בלאכט ובלטין אל ביביגני נאות לט
לשתוק ופליאן וללהלאים אחרים

ל
שכן זעפראן כרכן העצבים סטיר הכויצז בועט
בעירי מקשי ררחס מיפה דבראה

א
שכן אשה ובלטין אושגיא
שכן פכון ובלטין איאופוריאו זוער כה
האכבים הקרום וLIGHTS אחרים

לב
שכן אינברא לא אקאכן ובלטין דיכנונים פירט
בער עשרה ערובים מזוער מקיר האצטומכאן

לז
בער יאר איזם איזם
והליאים אחרים

לך
שכן שאליק געכן ובלטין פאפביר אדום פיר
בחכל האצטומכא קדדה וכתיר הג. ח. ה. ו. ו. ו.

זערוב כס שוכן אוז או שוכן תרנוזר
השכניז ופ.ט.ס.ט.ן השו"ס ו.כ. החנישים וה
והתפוז ס והדריד וק shell ו.ה.בור. י.ש.ו
ש.י.ז.ה.ה. ש.ן ש.ו.ש.מ.ן ה.ל.ק. ו.ס. ו.ק.ל.ק. מ.ו.ט

בנ
בנ.ב. מ.ז.ר. א.ק.ר. א.כ.ש. ו.כ.ו.ו. ו.ק.ו.ו.

ליה
ה.ז.ר. ו.כ.ש. ו.כ.ד.ב.ר.ה.ש.ו.י. ו.כ.ד.ב.ר.ה.

א
כשננים דכרנו בשננים בכל. הה. ע.ל. ה.ג.א.מ.

ב
ש.כ. נ.א.ד.ן ו.ת.ע.ל.ו.נ.י. ב.ר.ב.ת.

ב
ה.ב.ו.ל. ה.ש. י.ש.

ד
ש.כ. א.צ.ט.ור.ק. נ.א.ו.ת. ל.פ.ר.ק.ים. א.ש. י.ש.פ. אל.י.ה.

ה
ש.כ. מ.ע.ט.יק. נ.א.ו.ת. ל.פ.ר.ש. א.ש. י.ש.פ. אל.י.ה.

ו
ש.כ. א.כ.ב.ת.ן. ה.ע.ש.ו. ב.ש.כ.ש. ב.ח.ז.ק. ו.בח.כ.ם. הו.

ז
ה.א.ב.ר.ם. ה.ק.ו.י.
ש.כ. ו.ש.כ. ו.ת.ע.ל.ו.נ.י. ר.ב.כ. ו.ל.ח. ו.ח.ל.יא. א.ה

ח
א.ר.י.
ש.כ. ח.ס. מ.ז.וע.ר. ב.ק.ש.י. ו.צ.י.ת. א.ש.ן

ו
ש.כ. ח.ס. ו.בל.ט.ן. א.ש.פ. א.ח. נ.ו.ע. ל.ה.ר.כ.ד.ב.

ז
ב.ר.ס. ס.
ש.כ. ח.ס. א.ח. מ.ז.וע.ר. ל.ה.ר.כ.ד.ב.

י
ב.ו.ר.ח.ס. ו.ר.ב.ש. ו.ס.ח.ת. ו.ר.ב.י.ן. כ.פ.י. ה.ט.

ו
ש.כ. ר.כ.א.דר. ו.בל.ט.ן. מ.ל.ך. ד.ד. ו.כ.ו.ע.יל. כ.ן. ה.פ.ל.ג.

ח
י.ל.יא. א.ר.י.
ש.כ. ק.ש.ט. ו.כ.ו.ע.יר. ב.ק.ור. א.ב.ר.י. ו.ח.ל.יא. א.ה

ו
ש.כ. ק.ש.ט. א.ח. ל.כ.א.ב. ה.כ.ד. ו.ח.ל.יא. א.ח. ס.

ו
ש.כ. א.ח. ו.ר.ע. ו.בל.ט.ן. ג.ר.ב.וא.ט. ו.ה.י. ר.פ.וא. ה.כ.

ז
ה.ר.ז.י. מ.ז.וע.ר. מ.ה.ר.ז.ו.ת. ה.ע.ב.ו.ת. ו.כ.ב.א.ב.

ו
ש.כ. א.ח. ו.ר.ע. ה.ק.ר.א. ש.כ. ק.ק. ו.בל.ט.ן. כ.ר.ו.א.

ו
ח.ו. ו.ת.י.ר.ב.ו.
ש.כ. כ.ר.ו.ע. פ.ש.ט.

כ
ש.כ. ד.ל.ע.ת. כ.ו.ע.יר. ל.כ.ל. ח.ום. ו.ח.ד.ו.ת. ב.נ.ו.פ. ו.ל.י.

כ
ד.ל.ע.ת. ה.ק.ו.ק. כ.ן. ה.ג.ר.נ.ו.ר.

כ
ש.כ. ש.ה. ו.כ.ש. ו.בל.ט.ן. א.ל. ש.ו.י.ש.א.ב.ר.ש. מ.ז.וע.ר.ן. ה.ה.ו.כ. ב.א.ר.כ.ו.ה. ו.פ.ר.ק.ים. ו.כ. ה.ג.ו.פ.

ב
ש.כ. ל.א.ד.נ. ו.בל.ט.ן. א.ו.ר.ש.
ש.כ. א.ל. ל.ר.ד. ו.בל.ט.ן. א.ל.פ.ל.פ.ל.י.ד. ו.כ.ו.ת. ל.כ.א.

כ
פ.ר.ק. ו.ה.כ.ו.צ. א.פ.ר.ו.ן. ה.א.ב.ר.י.
נ.וכ. א.ר. ו.מ.ז.ע.יר. מ.כ.ב.א.ק.ה. נ.ח.ל.יא. א.ר.י.

כ
ש.כ. ב.יצ.י.
ש.כ. א.ר. ו.מ.ז.ע.יר. מ.כ.ב.א.ק.ה. נ.ח.ל.יא. א.ר.י.

## המאמר אחד עיד

ב.ס.מ.ע.ל.נ.י. ה.ק.ר.יא.ם. מ.ל.ו.ר. א.מ.ו.ו.
א.וג.נ.א.ט.ש. ו.ת.ב.כ.ו.ש. ו.כ.ו.ל. א.ינ.פ.א.ש.מ.

א
א.פ.ל.נ.י. כ.ס.ר.ש. א.ז.וע.ו.ל.ה.מ.ש.ר.פ.ת.ה.א.ז.ה.ט
ו.ש.ל.יא.
ש.כ. א.ד.כ.ס.ר.ש.

ב
א.פ.ל.נ.י. א.ח. כ.ס.ר.ש.
ש.כ. א.ד.כ.ס.ר.ש. א.פ.ל.נ.י. ו.ש.ל.יא.

נ
נ.ג.ר.ל.מ.כ.ע.נ.ת. ו.כ.ב.ר.ת. א.ש.ר.ן. ח.ום. ט.מ.ה.
א.פ.ל.נ.י. ב.ס. י.ק.ן. ה.ק.ט.

ר
א.פ.ל.נ.י. ס.ר.ש. א.ח.ו.צ.
א.פ.ל.נ.י. ה.ו.יר.ב.ר. ו.ח.ו.צ.

ו
א.פ.ל.נ.י. ה.ו.יר.ב.ר. ו.ח.ו.צ.
ש.כ. א.ד.כ.ס.ר.ש. ו.נ.ס.

ת
א.פ.ל.נ.י. ק.ק.ו.ס. ו.ל.ע. פ.י. ב.ד.ו.ס. נ.ק.א. ב.ו.ק.ן
ו.מ.ז.ל. ל.ט.א.ט. ו.כ.ד.ב.א.ה. הש.ח.נ.י. ה.ג.ע.מ.ה.

ו
א.פ.ל.נ.י. ש.ח.ר.ה
ו.ל.יא. ג.ר.ק.
ש.כ. א.ד.כ.ס.ר.ש.

י
א.ס.מ.ל.נ.י. ד.א.ק.ו.ן
ש.כ. א.ד.כ.ס.ר.ש.
א.ס.מ.ל.נ.י. א.ד.ו.ה.

ו
ש.כ.ל.פ.נ.י. א.ד.מ.ל. ו.בל.ט.ן. מ.ז.ל.ק.ן. מ.ז.ל.
ל.ח.ח.ו.ו. נ.ח.א.י. א.ר.י.

["לא בלאבם וב良ין אל יכישטן\nולפלה גלה לאחים אחרים", "כמשה דרשה מופא ברהבה\nחנה ולגלין אושיא\nכליין ולגלין אפרוגריה מופי\nלארם קרים וללא אחים", "כליין ולגלין אפרוגריה מופי\nלארם קרים וללא אחים\nכליין ולגלין אפרוגריה מופי\nלארם קרים וללא אחים", "אמר אד ע\"ש", "אֶמ\nשְׁרֹא\nעַמְרֵי\nחֲלֹמָה\nשְׁרֹא\nעַמְרֵי\nחֲלֹמָה", "וַיִּסְכַּנָּהוּ\nוַיִּסְכַּנָּהוּ\nוַיִּסְכַּנָּהוּ\nוַיִּסְכַּנָּהוּ", "קְדֹרָם מִצְרַיִם הַמַּחְדָּה הַנְקָרָה אֶקְדָּמָי אַרְבָּעָ\nמִצְרַיִם הַמַּחְדָּה הַנְקָרָה אֶקְדָּמָי אַרְבָּעָ", "הַמִּתְעֵלֶּה עָתָה סְרֹב הַחֲמֶר רַפֹּואֹת\nהַמִּתְעֵלֶּה עָתָה סְרֹב הַחֲמֶר רַפֹּואֹת\nהַמִּתְעֵלֶּה עָתָה סְרֹב הַחֲמֶר רַפֹּואֹת\nהַמִּתְעֵלֶּה עָתָה סְרֹב הַחֲמֶר רַפֹּואֹת", "אָמ", "כִּי אַרְבָּעָ וְרָדָךְ קָרֶר הַשְּׁמֹל", "הכלל הראשון\n\nהכלל הני", "מאמר אחד", "הכלל הני", "שמינה מאכרים", "א", "באכר בעניני הראשון והכריזה ווירידת הדעכ", "באכר בענין והכריזה ווירידת הדעכ", "ב", "ב", "ב", "ב", "ב", "ב", "ה וְגָאָבְרִיִּוּ הַשּׁוֹעַ", "הכלל הראשון", "אֶקְרֹמֶךָ", "לִבְעַד הַרֹאֵשׁ הַקְּדֹשׁ", "לִבְעַד הַרֹאֵשׁ מִקְרָא", "לִבְעַד הַרֹאֵשׁ", "לַשְׁכַחַה וּלְכָרְנָוֹת", "לַבְלֹבֹל הַזְּכֹל וְהַשָּׁוֹת", "לַשְׁקֹת", "רֹמֶל וְ

["לקורנג ויוכש הטפוע", "מג", "לעצירת השלושל", "כד", "לנצעני המעים והפשט", "מה", "לזכלים בכץ", "נו", "לSPORT ואררי כן לBioBtAaB", "M2", "לשרונים", "מה", "לBioBtAaB וIMaK", "כט", "מה שינקה הכליות", "ב", "לBioBtAaB KMT", "נא", "לשלושלההשתן וטפסופט", "בנ", "לצץ", "גנ", "ליציאת החול בשתן", "נד", "ללאכני הרחב", "נה", "למחנק הרחב ולקשיו", "נו", "להפקח הנדרות", "בז", "לבעוברות ולשמור העוכב", "נה", "לBioBtAaB הפרקים והנקרס", "נט", "לBioBtAaB הגב", "ס", "לBioBtAaB השדרה וכף הירך", "סא", "## המאמר הראשון", "כן הכלל השני בעניני הראשון ומה שיש בכמות", "מרדים החוז לBioBtAaB הראשון", "א", "סעוט כלל שאיפה באף מנקה הראשון", "ב", "סעוט כועיל כן הפלאג ולקוה ולרפין", "ג", "סעוט כועיל כן כאכני הראשון הישנים", "ד", "לפלאוח הראשון", "ח", "## המאמר השני", "בעין כן הרמד והקצידה נוידידת המרה בעין", "ז", "שיפה מכיאה השינה", "רשמה מועילה כהליחות הרבות והכאב", "ח", "שיפה כועילה מהליחות הנזולות בעין", "פ", "שיפה אחרת מועילה מהכאב החזק", "ז", "שיפה מצלחת משקטה הכאבים ביומם", "יא", "שיפה מועילה מהכאבים וחזקים והעלות בעת", "יב", "ירידתם", "י", "שיפה מועילה מהכאב", "ינ", "שיפה מכונה קיצייה", "יד", "שיפה מועילה כהכאבים החזקים והצטחים יכ", "הקסנים", "יו", "שיפה כצחת", "יו", "שיפה מכונת בוריונית מועילה מכבת החזק", "יו", "שיפה אהרת ורדית מכונת טובה", "י", "שיפה אחרת ורדית חבר אותה דיבנורוש", "יוט", "שיפה מצלחת כועילה מיריית הליחות", "כא", "שיאף לכי שלא יככל עיניו כהסמבים", "כ", "שיאף מצליה כועיל לכאבים הישיעים", "ככ", "שיאף מונע בכל מוני קצידום", "ככ", "דמיה רפואה תועיל מהמורס הזזק", "ככ", "רפואה תועיל כן הרחק", "ככ", "רפואה תועיל כן הרחק", "ככ", "רפואה מועילה מהשחין הווה בעין", "ככ", "מעשה אספינית תוענה על העין", "ככ", "רפואה תועיל כמאבי העין", "ככ", "הבחור כועיל מכל כאבי העין", "לא", "כבחור כועיל מכל כאבי העין", "לא", "שניני העין וצמיחים שבה", "לב", "שיאף כועיל מהעלות הישנות", "לכ", "קרוע הקדנית", "לד", "מזור מלאכ חפירת הקרנית", "לה", "אל נגרב שיאף אשר חברו שודיבש", "לו", "הניכן וכoga רושם הסחיגים", "לו", "שיאף כרנומ ומועיל כן המגור וטוטט העין ומ", "לח", "ומן העלות יישנות ונסיר החס", "לכ", "כחור אחר מונלא ככר נוסה ללביק", "לכ", "אחר כועיל כן הלאי ככוסה", "מ", "רפואה ללביק", "כא", "בחור כועיל לכל וכליין שיביל", "מב", "שיאף מצליה אל הדרכה", "ככ", "עומבי העפלים וקש ס", "ככ", "ש אף כועיל מהבורכות הקשתה הליקון", "נש", "ומפוק הקיפלה העכה בשעתה", "מ", "שיאף כרכומי ונאומצליה כן האכל כמעץ", "מז", "גרב תעין", {"bbox": [3

["כלי־תל־ת־כָּל־עָל־תְּהוֹן־תְּהוֹן־תְּהוֹן־תְּהוֹן־תְּהוֹ

המסגל קסכ
הנהה ברגת וקר הנקרת נוף
לקושי הרחם Energy זה הנזכר קס
המסגר קינ
המסכל קס

## המאמר השבעי

ככאבי הפיקים ורגקרים ונקארה קלה
תחבושת לכאב הצקים ונקארה קס
אסטרנית תaub כהולשת הגליס קיז
תאר גרנרים כועלים מהנקרס קס
ברגרים אחיהם נופי לנקארס קס
רפואה לינד הנשה תשקיטה תכף קס

## המאמר השיני

בהולי השועל

חאר טיטה תציל לחיולי השועל קע
דישא המעבה השער השחור קעא
ם ונתשלם תגלה לאלי עולם אמן ואמן סה

ברוע הבזג קלן
אבק גשאף לככר
דפואה לחיולי כיצחת
אחרת לבעלי הטדו
אחרת כוצעת הגדה והיא רפואה כצלחת ו
ומועילה לבעלי השקי ומכוטלים
אחרת כהש פיפל בעל נכרץ
קלח
קלט אספלנית לקושי הטחול ומתיכה
בעמים חוקן כועיל כן השחינים אשר בבטן וק
וקאר ור הרגום ים דיטנרטיאה
קמא התרת הבטן אבק כועיל כן השלוש
ברקחת להפסיקה השלוש הזווה מקור ורוה
קמב
. משקה הפיו וח מכסיק השלוש
קיז
הפשט הבעים והשח נים והנגעים במעים
קמה רפואה שתזיה מועיל ככל ליחה יורדת וככל נ
נפ
קיז חוקן היו עושים הקדונים והוא חוקן אסאוש
ומלץ שיקוש והוא נאות
קיז עוגות הבשמים מועילים כן השלוש ונגעי ח
קלה אבק גשאף להפשט המעדים טהלבנה מלוחה
קיז
חוקק להפשט המעדים קס
האר רפואה לקולינג מופלאת היה עושה אותה
קינ
נאלינוס
נא
ברכון הסבעת ויציאה
קינ
בחץ הכל ות
כנו
רפואה אחרת מצרחת
קינ
חצץ המקה
קינ
האר רפואה מפתת אכן הכליות
קינ
תאר עוגות מהתתות החצץ בכליות ובמקוה
מעון מפתת החצץ
קינ
עונה מועיל בטטוף השтан והעצرو
קינ
להולשת יר ית הזרע וההאף
קס
האר מקרית מוסיף בתאות המשגלה
קסא
אחרת כוסיפה בתאות המשגלה

["דנוי הלא בזומן, בזומן, בזומן, ב

["ס\"כ", "אלו טסULTה ה\"א ונה ית\"א מ\"כ י\"ק י\"ז ע\"ל ו\"נ ו\"ס\nשאלו ית\"א מ\"כ ו\"ל\"ד כ\"ש משקל ה\"מ\"רות כ\"ס ו\"ס\nובאך ומזב\"ל זה ו\"ש לת\"ראק ול\"ד ו\"נ ו\"כ\"ל ו\"כ\"ל\nבחל\"ר ו\"ק\"ו ו\"כ\"ו ו\"ה\"י י\"ל אחר ש\"ש חדש\nאו אחר ש\"ה ו\"א מ\"ת כ\"ל ב\"ג\"ר ו\"ת ו\"ס\"מ ע\"ל מש\"מ\nה\"ק ו\"א י\"ז ע\"כ\"ו א\"ש ע\"ש או כ\"ש\"נ ו\"א י\"ז י\"ז\"א\nאש אחר כ\"ש\"ו או אחר מש\"ל ש\"נ ו\"א י\"ז ו\"ש\"פ\nכ\"מ ת\"ריאק א\"ש אחר מ\"ש\"ה א\"ס ו\"י ו\"כ\"ב ו\"א ד\"מ\nה\"ר ק\"ר\"ו ה\"ד\"ו כ\"מ ד\"ר\"ו ה\"ריאק ו\"ר\"א ל\"ש\"ד\nש\"ט\"ק מה\"ד ב\"מ ו\"ה וח\"מ ו\"מנו", "ותשא\nוהניארים כן ה\"צ\"ריכ\"ו ל\"ש\"ק\"ו יש\"ת כן ה\"ה\"ט\"ו\nובש\"צ\"ת ל\"ש\"ק\"ו ה\"ש\"ג כן ה\"ד\"ש כ\"ח\"י כ\"ש\"ל ע\"ל\nמש\"ל וכ\"מ כ\"ש\"ל ב\"מ\"ד כ\"ח\"ן ו\"ש\"ר ב\"מ ו\"ה וח\"מ\nב\"מ ו\"ה ל\"ש\"ר ו\"ה ר\"ע ד\"ב כן ה\"ב\"נ\"ת כ\"י כ\"ש\"ה א\"ש\nב\"ש\"ל ו\"ע\"ו כ\"ש\"ן כ\"ש\"ל ו\"ה ל\"ש\"ר ה\"ל\"ה י\"ש\"ה ח\"ר ו\"א\nו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה ר\"ע ו\"כ\"ן ו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה ח\"מ\nש\"וכ\"ג\"נ\"ר ש\"ריא ו\"ש\"ד ו\"ת\"ר ו\"ב\"ר כ\"י כ\"ש\"ה א\"ש\nה\"ז נ\"כ\"ו א\"מ ו\"ו ו\"נ ו\"כ\"ל ו\"ה ר\"ע ו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה\nה\"ריאק א\"ש ה\"י ה\"ו ר\"מ א\"ז ח\"ריאק כ\"ו ו\"ס י\"ש\"ר\nמ\"ש\"ק א\"פ\"י ו\"ס\"ב\"ר ו\"ו ו\"נ ו\"כ\"ל ו\"ה\nוא\"ס ו\"י כ\"ר\"י ל\"ש\"ר ו\"כ\"ו ו\"ה ר\"ע ו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה\nת\"ע\"ת ה\"ט\"ר א\"ב ב\"כ\"ע כ\"ש\"ח\nה\"ב\"נ ע\"ש \"ט\"ש \"ע\"ת \"ל\"ע \"י\"א \"פ\"א ו\"א\"ד כך \"ש\"ק\"ת\nש\"ריאק א\"ש ה\"י ה\"ו ר\"מ א\"ז ח\"ריאק כ\"ו ו\"ס י\"ש\"ר\nמ\"ש\"ק א\"פ\"י ו\"ס\"ב\"ר ו\"ו ו\"נ ו\"כ\"ל ו\"ה\nוא\"ס ו\"י כ\"ר\"י ל\"ש\"ר ו\"כ\"ו ו\"ה ר\"ע ו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה\nת\"ע\"ת ה\"ט\"ר א\"ב ב\"כ\"ע כ\"ש\"ח\nה\"ב\"נ ע\"ש \"ט\"ש \"ע\"ת \"ל\"ע \"י\"א \"פ\"א ו\"א\"ד כך \"ש\"ק\"ת\nש\"ריאק א\"ש ה\"י ה\"ו ר\"מ א\"ז ח\"ריאק כ\"ו ו\"ס י\"ש\"ר\nמ\"ש\"ק א\"פ\"י ו\"ס\"ב\"ר ו\"ו ו\"נ ו\"כ\"ל ו\"ה", "וא\"ס ו\"י כ\"ר\"י ל\"ש\"ר ו\"כ\"ו ו\"ה ר\"ע ו\"ס ו\"כ\"ל ו\"ה\nא\"ר\"ב ו\"ה כ\"י א\"ד כ\"ה ו\"ד\"א ו\"ר\"א י\"ק כ\"מ ע\"ש\nע\"ש כ\"ש\"ל ו\"ק\"י ו\"ק\"ז א\"ס ע\"ב\"ה ו\"ע\"ר\"י כ\"ש\"ל ו\"ד\"ו\nש\"נ\"י ע\"ש כ\"ש\"ל ו\"ק\"ז", "רכז נכרכ\nז\"ו כי יש כמורכ\"ב רפ\"ראות הם ע\"ט\nרדרש ש\"ש י\"ס י\"ס י\"כ ו\"ט\"ל ה\"יכ\"ר כ\"כ ב\"ש הא\"פ\"ה בת\nבת\"ריאק ו\"אל\"ו\"א בנ\"ריא פ\"נ\"ריא ו\"אל\"יכור\"ו בנ\"ריא לונ\nל\"וגד\"א\nו\"פ\"ואת ש\"ת'כן ש\"פּלו ו\"יִחלְפּו ו\"ש\"נ\"ס\nבהם ו\"ד\"ר ו\"רפ\"ואת ש\"ש א\"ש ו\"ס\"כּפּו ו\"ז\"י כי א\"ש לא י\"בא\nבת\"ריאק א\"נ ק\"רי ה\"י כ\"פֿס\"ד ה\"רפ\"ואות ו\"כּל ש\"כ כ\"ש\nה\"ר\"ה\nו\"רפ\"ואות ש\"ש א\"ש ו\"ס\"כּפּו ל\"ה י\"זוקי כמו ש\"ש\nא\"ה ת\"ורק ב\"ת\"ריאק א\"נ כ\"וקד\"ש לא י\"זוקי כמו ק\"י\nב\"ז\"ן ג\"דול\nודע כ\"י רבים כ\"המורכ\"ב י\"זיכל אל ו\"ה\nה\"הפס\"וים ו\"רבים כ\"ה רפ\"פּואות ה\"כור\"ב\"ו כ\"ש\"י מ\"פֿרֶד\"ו ו\"כּ\nומכ\"ורכ\"ב כ\"מ ת\"ריאק מ\"פֿרֶד\"ו ו\"כּומ\"וות ש\"ש\"ה ו\"ה\nיש ל\"כ\"ל מ\"י ע\"נה ב\"ש\"ת כ\"ב\"ת ה\"פִּמָּה ס\"ג\"ל\"ה ל\"א ת\"צ\"א ב\"פֿ\nב\"נ\"פֶד\"ו ו\"לפָע\"מ\"י ת\"יה רפ\"פּוא\"ה מ\"ורכ\"ב כ\"ן כורכ\"ב", "הכל\nהראשון", "מן המורכבים העצמים", "המאמר\nהראטון", "בצ\"ר\"י הם ת\"ריאק ו\"ה\"ע\"נ\"ו ה\"ד\"ל ו\"בל\"ט \"ט\"ריאק\nרק\"ונ ק\"ס י\"וניש כ\"ג\"נ", "ב\"ת\"ריאק א\"פֿוק ה\"ת\"ריאק ה\"ה\"ו ה\"ה\"ק", "א\nק\nל\nל\nו\nז\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע

["מהם לאThursday ומשה כחלי לעיל שמש\nאף לאThursday ומשה כחלי לודית ונקדום\nוהל יתל ארה ששה שמע\nמשתחל ותומחת ותומחת עילוי שמע\nאף יש לאריא מזיזה וחידות\nכשקל האהיר ומשה כחלי לודית ונקדום\nואל ארה ששה שמע\nכשלא עילוי שמע כחלי לודית ונקדום\nואל ארה

["סף ה", "וכן כיצב זנבי ואחרו ווייסר אחורד\nיזול כמנו דם רב ותיהה תנועתו בעת יהיא רבה ומים\nוהיתו באוריה חורא הנבכר", "הדז מעט התנועה. מהו המות הנה הוא רע וכשיכות\nהרציה קרכיו וכל שנת מרדתו וירוחץ במיס וLiter רחי\nחיינה בתכלית ואחר יבשל במים וLiter ויהו\nרו שבת אין חזק ויהיה בשוי שומח יקל עשו ליקשת-ב\nבנודק החט凤 ויצווה כי שישתדל בה למסף שנת ב\nוב־ישמי ומשיחתו על הידים ואהו יודק ערב בו הב\nהבעך חות ליחז נקדמים כפי הנסחאות החתח־פּנות ולא\nההרה על נוסה אדרוכוֹכות ואחר תעשה ממנו טונת\nרקוק ונינבו בצל וועצר בעונצות וראיי שלא ופל\nהשמש עליהו כל־ל לא קודם הננוכ ולא אחיו כי הש\nהמשפ כער וכניע העצר בנשר הא角 זככנד לו\nלאರיסים העקצים ומכל המות השווים", "תאר עותות אשקיטלא ובלשין שרושלסט די\nאשקלא וראי שיבחר האשקיטלא רע", "רומוכה נה שתדה כבדה ולא תיה ירדה ולא תחשו\nאלהיה ביט\nאכל אטוח אוחא בשאור ותצליה\nאותה הקדדה עד שתתגעל או בתנור מחומם ותולדות\nאשר או בתנור כוסר או בברחשת אשר יאהו בו דלה\nהלחם ואהו ות出来ה אותה כשר יתוק מות בתכונה", "הדר הוידק הדק וערער עמו קח ברטה חדשה\nואכנש אדרוכוֹכות היה מערב עמו חלז עם אשקיטלא\nושני חלקי כן הקה איה ווועלה בשוה\nהאשקיטלא בקב קרסה ועשה כמנת עונתות ריקיות ו\nומשח וידק בעשוחה העונות כשמן ודרי ותאנג וס\nושמר כהו שרישרו עוגות האפעה", "עונה אנדריכן ובלשין אליידראמאַר\nקיזק קלארש שד שרישעא ששה משקלים", "קלוּכו ארוכטיזט וקושט וטצי בלשין ואשאי ותעדא\nאנומי וҙצטבי ומקספורה ולא אקזון לבן ופר כל\nאحد ששה משקלים פה רע אשקינעט עשריד משקלים\nראיברכו ישיא ג'וגני ורדאנצין מככל אחד עשרים\nכשקל מירא ארבעה ועשרים משקל סדאר כמה־זע\nעפּראֵן שנות עשר יודק הכּל וינועה לבדו ווועל כי\nריינז יטן נוגה לתקתיו ויועג וירנוג בצל ווישט כהו\nשישמערו עוגות האפעה נוסח אחר לעונות הא\nהאלה יוקה צ�י דאר\nשישעא וקלוּכו א", "ארומטיק וקושט ואראי וצי־כל שמ� ואמומי ומורא\nוהיה ופר ואהבה בכל אלה שכנה עשר משקל ועפּראֵן\nשטע עשר משקל בשבות נור וסאדג מככל אחד שניס\nעשר בשקילז מירא כר משקל יודק הכל וועז כמ שז\nשזכינו בהאר אשר זכרנו קודם זה. נוסח אחר\nלעוגות האלה יוקה דאר שרישעא", "משקל ופר אשקינעט שנין עשר משקל קלופי ארומ\nארומטיק ששה משקלים דאריסני כד משקלים אכומ\nכד בשקרום קשיא לינניאן שלשה כשקילז אקזואן כל\nلون עשה משקלים", "אֶצְפָּקָא נרֶפֶּי משקלים נטעד ששה משקלים טינוח\nכד משקלים מצטיק ששה משקלים זכראָי בקְּסִיל\nהוכבר אַל הרפֹּמָה שׁוֹקֶת כנפֹּות רולש בי־קז\nדִּעְתָּה עַוְנָה כִּמְוָה וְזָמַן וְיִשְׁמֹר מִעְת", "בטרודטוס ההא מעוון כמאת משיא\nמאטריאטיש הנבכר.קזרא שמו על שמו\nוהכרב־מיכל פְּנִי מפּרָנָה כנפֹּות על הארטיס יע\nוועל כנפי הכות ביחום\n", "אחרי לחיות כולל לתעלת הארטיס בהלחפֹּם ח\nוהליש שונרים היהו הוא תריאק בומן ויהו ואחר ויהו\nבהזוכן אינדרוכוֹכות כפִּי הנסחאות החתח־פּנות ולא\nהאפיה ווֹלִית נוף בו עונות האפעה וניהו סכְּמִיכ\nבתוספת ופסן והיה תדריק הגדול יזומר בועל־מִט\nבדבר אחד והוא רס רחמים", "והא רס רחמים בשהם\nזומר אחד ויהו איר רס רחמים\nלאר־תל־כְּל־ל־כְּל־ל־כְּל־ל־כְּל־ל־כְ