Předmluwa.

Již po dlauhý čas cítilo welectěné obecenstwo newy-
hnutelnau potřebu stručného slowníku, jenžto by pokrokům
naší literatury, za nejnowějších časů učiněným, wyhowěl;
wšak nadarmo se po pomoci takowé ohlíželo.

Dosawadní dílo toho druhu, Thamem sepsané jest
tak neauplné a chatrné, že sotwa nepatrnému požadowání
swého času wyhowělo, neřkuli wyššímu našeho
nynějšího literárního postawení.

Při wždy úplněji nabyté přeswědčenosti o weliké
potřebě slowníku kapesního pro jakéhokoli stawu osoby,
zwláště w krajinách českoslowanských zijící, odhodlal
se spisowatel tu práci na sebe wzíti.

Použiw k tomu wyborného slowníku o českoslowan-
skau literaturu wysoce zaslaužilého a slawného Josefa

Jungmanna, a wšech jiných zřídel tohoto druhu co nejpilněji, osměluje se nyní weledrahým ctitelům českoslowanského nářečí swau práci podati s tím doložením, že, obzvláště w německo-českém díle, snažně hleděl. — aby slownik tento pauhau slow sbírkau nebyl, — wšude kde duch jazyka českého we zwláštní půwodnosti swé wyswítá, slownik hmotu rozmanitými mluvení spůsoby co nejmožněji ožiwiti, a jej každému — duchownímu, důstojníku, auředníku, lékaři, umělc, učenci a t. d. upotřebytelným učiniti. Pročež také wýznamy z oboru wědeckého, umění, průmyslu, řemcsel bedliwě z dobrých pramenů se wyčerpaly a wzdělaly, tak že wšem třídám společnosti občanské tímto slownikem wyhověno bude.

První wydání tohoto slowniku bylo před tiskem druhého a třetího s welikau pilností prohlidnuto, weskrz poopraweno a znamenitě rozmnoženo, t. co se týká obsahu, jest toto wydání skoro o třetinu wětší, než bylo první, což jedenkaždý z porownání starého s nowým wydáním seznati musí. Nestranný posuzowatel z takowého porownání nabude přeswědčenosti, že toto wydání práwě

takowými slowy a pořekadly rozmnoženo jest, kterých
w obecné mluwě častěji než jiných užíwáno, a že ním
prwní wydání welice zdokonaleno. Nic wšak pod nebem
tak dokonalého není, coby strannému posuzowaćči k wy-
jiždkám i na dobré dílo příležitost aneb chuť nepodalo
aneb coby časem ještě wíce zdokonaleno býti nemohlo.
To tedy také o tomto a o každém jiném slowníku platiti
musí. Kdo wšak české kapesní slowníky dobře zná,
tomu bude lehce wynesti úsudek: který mezi nimi je
nejlepší?

Aupl

6

Ausk

stechlichkeit, f.; —ný, —liwý, adj. be-
rechlich, Bestechungsz.

Auplaw, u, m. Abfluß, m. Ableitung
f.; —í, n. —ice, o, f. Durchfall,
Banchfluß, m. weiße Ruhr; —ičný,
adj. Ruhr-; —ičnik, u, m. Motten-
kraut, Schabenkraut, n.; —ka, y, f.
w. —ice.

Auplaz, u, m. Fenster an der Scheune,
2) der Gang in einem tiefen Thale.

Aupln, u, m. Fülle. f. Vollsein, n.; —ě,
ado. völlig, ganz und gar, genau;
—ěk, —ek, m. Völle, f. Vollmond,
m.; —ost, i, f. Völligkeit, Vollstan-
digkeit, Vollzähigkeit, Genauigkeit, f.
—ý, adj. voll, völlig, vollständig, ge-
nau, komplett.

Aupol-i, n. —ka, y, f. Kamryf, m.;
—nik, a, dem. —niček, m. Schwarz-
meise, Holzmeise, f. Feldspaz, m.

Aupor, u, m. Halsstarrigkeit, Hart-
näckigkeit, f. Widerstand, m.; 2) An-
ger, Rain; 2) Angergras, n.

Aupořiček, čku, m. Angerblume, f.;

Auporn-ice, e, f. Widerspänstige, f.;
—ik, a, m. Widerspanstiger, m.; —ost,
i, f. Halsstarrigkeit, Widerspänstig-
keit, f.; —ý, adj. widerspänstig, hart-
näckig.

Auporowy, adj. Rain-, Anger-.

Auprawa, y, f. Zubereitung, f. Bebauen,
n.; Pflege, Nahrung, Zubat, Zierde,
f. Puz, m.

Auprawn-a, y, f. Appreturstube, f.;
—i, adj. Appretur-; —ik, a, m. Ap-
preteur, m.; —ost, i, f. Stattlichkeit,
Köstlichkeit, Pracht, f.; —ý, adj. statt-
lich, ausgerüstet, köstlich, künplich.

Auprch, auprk, u, m. Andrang, Sturm,
Anlauf, Gallopp, m.; auprkem, hef-
tig, über Hals und Kopf; —em ulici
se hnáti, dur » die Gasse sprengen.

Aurad, u, dem. auřádek, dku, m. Amt,
n. Vosten, Dienst, m. Stelle, Ver-
richtung, f.; —důstojný, Ehrenstelle;
—jest prázdný, nedosazený, das Amt
ist erledigt; —wyläuditi, ein — er-
schleichen; —iti, v. Amt führen; —ně,
adc. ämtlich; —ni, —ný, adj. Amts-

ämtlich; —nice, e, f. Beamtin, Be-
amtenfrau, f.; —nický, auředlnický,
adj. Beamten-; —nictwí, auředl-
nictwí, n. Amt, n. Amtswürde, Amts-
pflicht, f.; —ničí, adj. Amts-, Beam-
ten-; —owati, v. amtiren.

Auraz-ce, e, m. Beleidiger, Verleger,
m.; —ciwý, w. úražčiwý; aurážka,
(auraz, m.) Anstoß, m. Verlebung, Be-
leidignng, f.

Aurazný, adj. schädlich.

Auřed-nik, —nik, a, m. Beamter, m.;
—niti, v. amtiren.

Auřek, řku, m. Beschreiung, f.

Auřez, u, m. Abschneiden, n.; —ek,
m. Abschnitt, Abschnizel.

Auroč-ek, w. aurok; —iti, v. in Pacht
geben, in Pacht haben, Zinsen tragen,
verzinsen; —ky, pl. m. Gesichtsgrind,
Freisam, m.; —ni, adj. Zins-, Gült-;
—nice, f. Ansprung, m.; —nik, a,
m. Zinsmann, m.; 2) u, Hasenklee,
m.; —ňowati, v. verzinsen; —ný, adj.
jährlich, zinsbar.

Aurod-a, y, f. Buchs, Körperbau, m;
2) Fruchtbarkeit, f.; 3) Erzeugniß,
n. Frucht, f.; —nost, i, f. Fruchtbar-
keit, f.; —ný, adj. fruchtbar, trag-
bar.

Aurok, u, m. Beschluß, m. Festgesetzte,
n., 2) Jahrgeld, n. Zins, m. Abgabe,
f. 3) Ansprung m; 4) Beschreiung, f.

Ausad, u, m. Kreuzweh, n.; —ek, dku,
m. Festsetzung, Abtheilung, f.

Auseč, i, f. (ausek, u, m.) Abschnitt,
m.; —ný, adj. prácis.

Ausil-i, úsili, n. Bemühung, f. Be-
streben, n. Gewalt, f.; —nost, i, f.
Mühe, Anstrengung, f.; —ný, adj.
emsig, fleißig, mühsam.

Auskal-i, n. Klippe, f.; —ina, y, f.
Fels, m.

Auskočn-ik, a, Hinterlistige, m.; —ost,
i, f. Ausflucht, Hinterlist, Bevorthei-
lung, f.; —ý, adj. betrügerisch, hin-
terlistig, ränkevoll.

Auskok, u, m. Flucht, Ausflucht, f.
2) Griff, Unterschleif, Kniff, m.

Ausloví, n. Idivitismus, m.

Band

11

Barw

Bandur—a, y, f. Vandore, Kosaken-
laute, f.; —ka, y f. die Bank, wor-
auf der Sträfing gelegt wird, wenn
er geschlagen wird.

Bandyt, a, —a, y, m. Bandit, Ver-
bannter, m.; —ka, w. bambitka;
—ský, adj. Banditen-, —stwi, n.
Freilassung aus der Verbannung; 2)
Banditenleben.

Báně, ě, f. Kanne, f. Krug, m.

Baněčka, y, f. Fläschchen, n.

Banička, y, f. bäuchiges Gefäßchen, n.

Banik, u, m. Stückwischer, m.

Bäniti, v. ausblasen.

Banit-ost, i, f. bauchige Beschaffen-
heit, f.; —ý, adj. bäuchig.

Bank, u, m. Bank, Wechselbank, f.

Baňk—a, y, f. bauchiges Gefäß, Schröpf-
kopf, m.; —ář, e, m. Flaschenmacher,
m.; 2) Anheger, m.

Banket, u, m. Schmauß, m.; —ni, adj.
Schmauß-; —nik, a, m. Schmauß-
geber, m.: —owati, v. banketiren.

Banknota, Bankocedule, w. bankowka.

Bankorot, bankrut, bankrot, u, m. ban-
krot-stwo, a, n. Bankerott, m.

Baňkowati, v. schrövfen.

Baňkowit-ost, i, f. Bäuchigkeit, f.;
—ý, adj. bäuchig.

Bankow-ka, y. f. Banknote, f.; —ý,
adj. Bank.

Bankrot, u, m. Bankrott, m.; —nik, a,
m. Fallit, m.; —ný, adj. Bankrott-;
—owati, v. bankerotieren.

Bankýr, a, m. Bankier, m.; —ka, y,
f. —in, f.; —owá, é, f. die Frau des
Banquiers; —ský, adj. Wechsler-.

Baňowit-ost, i. f. bäuchige Beschaffen-
heit, f.; —ý, adj. bäuchig.

Banský, adj. Ban-, Landeshaupt-
manns-, Vogt-.

Baňsky, adj. Berg-.

Bár, conj. wenn auch, obgleich, 2) ob
entweder, oder; 3) o wenn!

Baračnik, a, m. Häusler, m.

Baracht, u, m. Fabel, Tändelei f.

Barák, u, m. Barake, Hütte, f. — owý,
adj. Barake-.

Baraun, u, m. großes Schiff.

Barbar, a, m. Barbar, m.; —ka, y,
f. Barbarin, f.; —sko, a, n. Barba-
renlant, n.; —ský, adj. barbarisch;
—stwi, n. Barbarei, f.

Barbery, pl. Barbenkraut, n.

Barbiř, e, m. Barbier, m.

Bard, a, m. Barde, m.

Bardön, u, m. Barde, Laute, f.

Bardyš, e. m. bardyzana, y, f. Breit-
heil, (Helebarde).

Bärečni, adj. Barken-.

Barewn-a, (barwirna), y, f, Färb-
werkstätte; —ě, aěr. färbig; —i,
adj. Färb-; —ický, adj. Färher-;
—ictwi, i, n. Färberkunst, f; —ik, a,
m. Färber, m; —ost, i, f. Färbig-
keit, f.; —ý, adj. färbig.

Barchan, u, m. Barchent, m.

Barchant, a, m. Pankert, m.

Bärin-a, (bäina), y, f. Sumpf m.;
—atěti, v. sumpfig werden; —atost,
f. sumpfige Beschaffenheit f.; —atý,
adj. sumpfig; —ný, adj. Sumpf-.

Bařisko, a, n. Sumpf, Moraſt, m.

Bárka, y, f. Barke, f.

Barkan, w. barchan.

Bärkowý, adj. Barken-.

Baron, a, m. Baron, m; —čin, a, o,
der Baronin gehörig; —ka, y, f.
Baronin, f.; —owá, é, f. Baronin,
Gemablin des Barons; —owna, y.
f. die Tochter des Barons; —sky,
adj. freiherrlich; —stwi, i, n. Frei-
herrnwürde, f.; —ůw, owa, owo,
dem Baron gehörig.

Bars, conj. wenn gleich.

Barušky, f. pl. Kächen an den Bäu-
men.

Barw-a, y, f. Farbe, f.; —ení, n. Fär-
ben, n; —enice, e, f. Farbenbüchse,
f.; —ený, adj. gefärbt; —ici, adj.
Färbe-; —ička, y, f. Färbchen, n.
eine Art Kartenspiel; —ina, y, f.
Färbestoff, m; —inek, m. Waldrebe,
f. Sinngrün, n; —inkowý, adj.
Waldreben-.

Barwiř, e, m. Färber, m; —čin, a, o,
der Färberin gehörig; —ka, y, f.
Färberin, f.; —owá, é, f. des Fär-

Bauch

13

Bäze

Bauchratý, adj. Dickbäuchig.

Baukal, a, m. Kollerer, m.

Bauk—ati, —áwati, —nauti, v. gurren, kollern; 2) brüllen; 3) summen; —at na nějakém nástroji, dudeln, sichtet svielen; —ati, murmeln; —ati se, ranzen, brausen (von Schweinen).

Baule, e, (dem. bulka, y,) f. Beule, f.; —krewni, Blutbeule, f.; —morowá, Pestbeule, f.

Bauliti, bauliwati, v. die Augen stark öffnen, glozen.

Baulowat—ěti, v. Beulen bekommen; —ost, f. Anwesenheit der Beulen; —ý, adj. veller Beulen.

Baulowy, adj. Beulen.

Baura, bura, y, f. Floretseide, f.

Bauraci. adj. zum (Einreißen dient).

Baur—ati, —áwati, v. einreißen, niederreißen, stören, einstürzen.

Bauče, e, dem. bauřka, y, f. Sturm, m. Ungewitter, n.; —strašliwá, Drkan, m; 2) Getze, n. Lärm, m.; bauřku stropiti, Lärm machen; 3) Ungestüm, n. Hize, Hestigkeit, f.; 4) Aufruhr, m.

Baurec, rce, m. Seidenraupe, f. Seidenwurm, m.

Bauř—eni, n. Stürmen, Lärmen, Brausen, Toben, Schwärmen, Empören, n.; —ený, adj. stürmisch, bewegt, aufgewigelt; —ici, adj. Lärm, Sturm; —idlo, a, n. was Unruhe, Aufruhr hervorbringt; —il, a, m. Lärmer, Stürmer, m.; —ilka, y, f. Stürmerin, f.

Bauř—iti, —iwati, v. stürmisch machen; —iti lid, das Volk aufswigeln; 2) beunruhigen, stören; —iti koho proti někomu, Einen gegen den Andern in Harnisch bringen; 3) poltern, lärmen, rumeln; impers. bauří, es donnert, es stürmt; 4) schwärmen; —iti se, ungestüm werden, aufgeregt werden, sich entrüsten, toben; —iti se na koho, gegen Iemand; —iti se strachem, beunruhigt werden.

Bauřiw—è, bauřliw—è, adv. unruhig, stürmisch, aufrührerisch; —ost, f.

stürmisches Wesen, Ungestüm, m.; —ý, adj. stürmisch, ungestüm.

Bauřliw—áček, čka, m. Sturmvogel, m.; —ec, m. unruhiger Mensch, Aufwiegler, m.

Bauřný, adj. stürmisch, unruhig.

Baurowý, adj. von Filetseide.

Baw—a, y, Beschäftigung; —idlo, a, n. Tändelei, f. Zeitvertreib, m.; —itel, e, m. Verweiler, Verhinderer, Beschäftiger, Zerstreuer m.; —itelka, y, f. die, —in, f.; —iti, —iwati, v. verweilen; —iti koho, aufhalten, unterhalten, beschäftigen; —iti při sobě, bei sich halten, bei sich unterhalten; —iti se, sich aufhalten, verweilen; —iti se čím, sich womit beschäftigen; —iti se s kým, sich mit Iemanden unterhalten, umgehen.

Bawln—a, dem. —ka, y, f. Baumwolle; bawlnu mrskati, die Baumwolle schlagen; bawlna na owoci, das Käzlein an den Früchten; —ár, —kár, e, m. Baumwollhändler, m.; —ářka, —kárka, y, f. Baumwollhändlerin, f., —ářstwi, n. Baumwollhandel, m.; —ěnka, y, f. Baumwollenzeug, m.; —ěný, adj. Baumwollen; —ice, e, f. Wollsame, m.; —ik, u, m. Baumwollpflanze, f.

Bawlnkow—atý, bawlnow—atý, adj. baumwollartig; —ý, adj. Baumwoll.

Bawlnopředka, y, f. Baumwollspinnerin, f.

Bawný, adj. unterhaltend.

Baydarka, y, f. Käsermuschel, f.

Bazalik—a, bazilik—a, basilik—a, bazalk—a, intens. bazaličk—a, baziličk—a, y, f. Basilie, f. Biegelkraut, n. Hundskohl, m.; —owý, adj. Bazilien.

Bazank—a, y, f. Biegelkraut, n.

Bazduřiti, v. anplauschen.

Bázeň, zně, f. dem. —ka, y, f. Furcht, f.; u weliké házni býti; házní se bauřiti; w bázni a strachu býti; bázeň miti, in Furcht sein; bázeň uwěsti, pustiti na někoho, in Furcht

Blán

25

Bíló

Blána, y, f. Haut, f.; blanka, y, f. Häutchen, n.

Blana, v, f. Aue, f.

Blan-ář, e, m. Kürschner, m.; -ářiti, v. -handwerk treiben; -ářský, adj. Kürschner-; -ářstwi, n. Kürschnerei, f.

Blaniti, v. holzen.

Blánitý, adj. häutig.

Blank, u, m. karta bianca.

Blanka, y, f. Koinblume; f. w. blána.

Blankyt, u, m. Blau, n.; -ek, tku, m. himmelblaues Tuch; -nawý, adj. bläulich; -owý, adj. himmelblau.

Blánowina, y, f. Hautgewebe, n.

Blánowý, adj. häutig.

Blanžet, u, m. Planschet.

Blaták, a, m. Kothschnefte, f.

Blatauch, u, m. Schmalzblume, f.

Blatňka, y, f. Limoselle.

Blati-na, y, f. Sumpfgegend, f.; -ště, n. Morast, m.

Blátiti, v. mit Koth besucleln; bláti se, es wird kothig.

Blat-itost, -iwost, -natost, -nost, -nowitost, f. Kothigkeit, f. Koth, m.; -ity, adj. kothig; -iwo, adv. kothig; -ko, a, n. Koth, m.

Blatn-ěti, v. zu Koth werden; -ička, y, f. Kohlmeise, f.; -ik, a, m. Thunfisch, m.; -ik, u, m. Kothdeckel am Waagen; -no, adv. kothig; -ný, adj. kothig.

Bláto, a, n. Koth, m.; z bláta do lauze, aus dem Regen n die Traufe; dnes jest-, dělá se-, heut ists kothig; -k lauži přidávati, das Uebel ärger machen.

Blatoň, nň, m. Plattensee, m.

Blatošlap, a, m. Pflasterstreter, m.

Blaud, a, -ek, dka, -eček, čka, m. Irrender, 2) Telpel, m.; -čni, n. Irren, n.; -idlo, a, n. Irrgang, m.; -iti, -iwati, v. irre gehen; -iwost, f. Irrthum, m.; -iwý, adj. irrend; -owský, -ský, adj. herumirrend; telpelhaft; -stwi, n. Dummheit, f. Irrsinn, m.

Blaukati se, v. herumschweifen.

Blauzeni, n. Irren, n.

Blauzn-iti, -iwati, v. irre reden, unnüz reden.

Blawanka, y, f. Berlinerblau, n.

Blawkati, v. bellen.

Blawý, adj. berlinerblau.

Blazárna, y, f. Narrenhaus, n.

Blaze, adv. glückselig, wohl.

Blázen, zna, m. Narr, Thor, m.; -stwi, n. Narrheit, f.

Blazinec, nce, m. Narrenhaus, n.

Blázn-čení, n. Narren, n; -ice, e, f. Nárrin, f. Narrenhaus, n.; -ič, e, m. Luftigmacher, m; -iček, čka, m. Nárrchen, n.; -iti, v zum Narren machen, bethören; -iti se, ein Narr werden.

Blázniw-ě, adv. närrisch; -ec, -wce, m. Schwärmer, Narr, m.; -ěti, v. närrisch werden; -ost, f. Narrheit, f; -ý adj. närrisch.

Bláznomluw-ec, ce, m. Plaudemarr, m.; -eni, n. thörichtes Reden; -ný, adj. thöricht redend.

Bláznost, f. Narrheit, f. Wahnstinn, m.

Bláznotwárný, adj. närrisch von Gestalt.

Blaznowati, v. narren.

Bláznow-ě, adv. närrisch; -ižě, ě n. Narrenhaus, n.; -na, y, f. Narrenhaus, n.; -skv, adj. närrisch; -stwi, n. Albernheit, Thorheit, f.; -ý, adj. närrisch.

Blažen, w. blažen; -ě, adv. selig; -ec, nce, m. Glückseliger, m.; -i, n. Seligpreisung, f. Segnen, n.; -ost, f. Seligkeit, Glückseligkeit; -stwi, n. Seligkeit, Glückseligkeit; f., -ý, adj. selig, glückselig.

Blaž-itel, e, m. Beblücker, m.; -iti, v. selig preisen, beglücken; -ný, adj. glücklich.

Bib, a, m. Tělvel, m.; -čti, v. blöde werden; -iti, v blöde machen.

Bibláč. e, m. Stammler, m.; -ka, y f. Stammlerin, f.

Biblati, v. stammeln, stottern.

Biblaw-ost, f. Stammeln, Stottern, n.; -ý, adj. stammelnd, stotternd.

Blbost, f. Blözigkeit, f.

Ciz

41

Cuc

Cizot-ina, y, f. Ausländische, n.; —ný, adj. fremd.

Cizozem-cůw, cowa, cowo, des Ausländer's; —čin, a, o, der Ausländerin gehörig; —čina, y, f. etwas Ausländisches; —ec, mce, m. Ausländer, m.; —ka, y, f. Ausländerin, f.; —ný, adj. fremdländische; —ský, adj. ausländisch; —ština, ausländisches Wesen, —stwi, n. Ausland, n. ausländisches Wesen, n.; —stwo, a, n. die Ausländer.

Ckáti, cknauti, ceknauti, v. mucksen.

Cknutí, n. Mucksen, n.

Cl-ář, e, m. Zöllner, m.; —iti, v. vergollen; Farbe bekennen, (Kartenspiel).

Cliw-y, bange, einsam; —ost, Einfameit, f.

Clo, a, n. Zoll, m

Clon-a, y, f. Ueberschattung, f. Schleier, m.; —iti, v. versfinstern, Schatten machen; —osta, y, f. Zollmeister, m.

Clota, y, f. garstiges Wetter, Gesindel, n.

Cluba, y, f. Griesfäule.

Cmaud, Brandgeruch, m.

Cmaur, Butterfag, m.

Cmer, cmar, u, m. (slc.) Buttermilch, f.

Cmir-ač, e, —al, a, m. Pantscher, m.; —áni, n. Pantschen, n.; —aný, adj. gepanscht; —ati, v. pantschen.

Cnost, cnota, y, f. w. ctnost, ctnota.

Cnůstky, w. ctnůstky.

Co, což, was, welcher, e, es, so; jeder, alle; co den, jeden Tag; seit, co jsem žiw, seit ich lebe; als, wie, co pán, als Herr; warum; po čem, wie theyer.

Codenni, alltäglich.

Cokoli, cokoliw, cokoliwěk, cožkoli, was immer.

Cop, u, m. Zopf, m.

Copuch, u, m. Ofenloch, Dampfloch, n.

Cos, cosi, irgend etwas; was.

Cp-aci, adj. Stopf-; —áč, e, m. Stopfer, m.; —áni, n. Stopfen, n.; —aný, gestopft; —atel, e, m. Stopfer, m.; —awý, adj. stopfend; —áti, v. stopfen, füllen; —áti na koho co, die Schuld auf jemanden werfen.

Cpu, w. cpáti.

Crček, w. crh.

Crčeti, v. riefeln, rinnen.

Crh oder crk, u, m. Riefeln, Tröpfeln. n.; —, a, m. Weindrossel, f.; —ačka, y, f. Klapperwerk, n.; —ati, —nauti, v. zirken, klirren, sicken; —awy, adj. zirkend, klirrend, riefelnd; —ot, u, m w. crk.

Crnkoliti, v. klirren, klingen.

Crle, etc, n. Weindrossel.

Cten—ec, nce, m. Geehrter, m.; —i, n. Ehren, n.; —ý, adj. geehrt.

Cti, w. čest.

Cti—č, e, m. Verehrer, m.; —hodnost, i, f. Ehrwürdigkeit, f.; —hodný, adj. ehrwürdig; —chut, i, f. Ehrliebe; —prázný, adj. ehrlos; —škodný adj. entehrend.

Ctitedl—ně, adv. gastfrei, ehreibietig; —nost, i, f. Ehrerbiethigkeit; Gastlichkeit, f.; —ný, adj. gastfrei, ehrerbietig.

Ctitel, e, m. Verehrer, m.; —ka, y, f. Verehrerin, f.; —ný, w. citedlný; —ův, owa, owo, dem Verehrer gehörig.

Ctiti, v. ehren, verehren; cti mne, es macht mir Ehre; —se, sich bewerben.

Cti—utrhačný, adj. ehrenverlegend; —wážný, adj. ehrwürdig; —wý, adj. ehrerbietig; —žadost, i, f. Ehrbergierde, f.; —žadostiwý, adj. ehrbergierig.

Ctně, adv. ehrlich, ehrbar.

Ctnost, i, f. Tugend, Ehrbarkeit, Eigen-schaft, f.; —liwě, adv. tugendhaft; —liwost, i, f. Tugendhaftigkeit, f.; —liwý, adj. tugendhaft; —ně, adr. tugendhaft; —nost, i, f. Tugendhaftigkeit, f.; —ný, adj. tugendhaft.

Ctnota, y, f. Tugend, f.

Ctnůstky, pl. f. Hofen, f.

Ctný, adj. ehrlich, ehrbar, tugendhaft.

Cuc—adlo, a, n. Ludel, f.; —ák, a, m. Säugling, Bube (verächtlich), Tropf, m.; —áni, n. Saugen, n.; —ati, v. saugen, lullen; —awka, y, f. eine Art Birnen; —awý, adj.

Cert

47

Cet

f.; —ý, adj. frisch, lebhaft, geschwind, kühl.

Čert, a, m. Teufel, m.; hned se č. stuchá, gleich ist der Teufel los; po čertu, teuflisch; —adlo, a, n. Pflugkrümme, f.; —ati, v. Striche machen; —i, adj. Teufels-; —ice, e, f. weiblicher Teufel, Teufselsweib; —ik, a, m. Teufelchen n; —iti, r. Muthwillen treiben, teufelmäßig thun; —owati v. fluchen; —owina, y, f. Teuselei, f. Teufelszeug; —owka, y, f. Teufelin, f. Teufselsweib, n.; —owský, adj. teuflisch; —owstwi, —owstwo, a, n. Teuselei, f.; —ůw, owa, owo, dem Teufel gebörig

Čerw, a, m. Wurm m. Made, f.; —w prstu, Nagelgeschwür, n.; —ánči, adj. himmelroth; —ánka, y, f. rothe Ruhr; —ánky, pl. f. der rothe Schein am Himmel; Morgenroth, n.

Čerw-cowý, adj. scharlachen, Kermes-; —ec, wce, m. Kermesetche, Cochenille; Purrurschnecke, Scharlachzeug; —en, wna, m. Juni.

Čerwen-ati, v. roth werden; erröthen, roth sein; —awo, adv. röthlich; —awý, adj. röthlich; —cowý, adj. Julius-; —ě, adv. roth; —ec, nce, m. Juli; —ěti, v. roth werden; —ice, e, f. rother Boden; Rothweide, eine Art rother Birnen, Pflaumen; —idlo, a, n. rothe Schminke; —ina, y, f. das rothe Wesen; —iti, v. roth machen, erröthen machen; —iti se, sich röthen, erröthen; —ka, y, f. rothe Ruhr; Rothkelchen; eine Art Birnen, rother Boden; —o, adv. roth, röthlich; —ost, i, f. Röthe, f.; —ý, adj. roth.

Čerw-iče, ete, n. ein junger Wurm; —iček, čka, m. Würmchen, m; —ik, a, m. Wurm, m.; —ina, —inka, y, f. röthliche Kuh; eine Art rother Birnen; rothe Ruhr; rothe Erde.

Čerwiw-ěti, v. wurmig werden; —ost, i, f. Wurmfstich, m.; —ý, adj. wurmfstichig, wurmig.

Čerwn-atěti, v. wurmig werden; —owý, adj. Junius-.

Čerwo-jedlina, y, f. Wurmmehl, n.; —toč, e, m. Holzwurm, m.; —točina, y, f. Wurmfstich im Holze; —točný, adj. wurmig, mulmig; —watý, adj. wurmförmig; —wy, adj. Wurm.

Čerý, adj. finster, dunkel.

Česa-ci, adj. Kamm-; —č, v, m. der kämmt, hechelt, Obst pflückt; —dlo, a, m. Kamm; Striegel, m.

Čos-ák, a, m. Obstleser, m.; —ání, n. Kämmen, Hecheln, n., —ati, —nauti, v. kämmen, hecheln, bürsten, pflügen, kragen.

Česko, n. Böhmen; z česka mluwiti, den Böhmen hören lassen.

Český, adj. böhmisch; Groschen.

Česl-e, e, f. Mühlrechen, Rechen, m. Stauche, f.; —o, a, n. Wschen, n. w. česno.

Česnek, u, m. Knoblauch, m.; —ář, e, m. Knoblauchhändler m.; —owati, v. Knoblauch anmachen; —owatý, adj. Knoblauchähnlich; —owý, adj. Knoblauch.

Česno, a, n. Flugloch am Bienenstock.

Čest, cti, f. Ehre, f.; č. komu č. Ehre dem Ehre gebührt; —iti koho, Ehre hezeugen; —ka, kleine Ehre; —nč, adv. mit Ehren, ehrbar; —nost, i, f. Ehrbarkeit, Ehrwürhdigkeit, f.; —ny, adj. ehrbar, ehrsam, Ehren.

Češčin, a, v, der Böhmin gehörig.

Češka, y, f. Böhmin, f.

Češn-ický, adj. Mundschenk-; —ictwi, n. Mundschenkamt, n.; —ik, a, m. Mundschenk, m.; —ikowá, é, f. Mundschenks Frau; —ikowna, y, f. des Mundschenks Tochter; —ý, adj. Schalen-.

Češpiwo, a, n. Bierbruder, m.

Češt-ěti, v. zum Böhmen werden; —ina, y, f. das Böhmische; —iti, v. böhmisch machen.

Češuje, češule, e, f. Schächen, n. Kapsel, f.

Čet, u, m. Anzahl, f.

Četa, y, f. Truppe, f. Haufe, m.

Čet-ba, y, f. Leseart; Vorlesung, f.;

Ci

48

Cist

-ina, y, f. Reis; -ný, adj. zahlreich, groß.

Či, čili, conj. ob, oder-oder; ob denn; ob wohl.

Či, pron. wessen.

Čiča, Urin, m.

Čič-ák, a, -al, a, m. Harner, Brunzer; -ál, u, m. Harnröhre, f.; -ati, v. harnen (in d. Kindersprache).

Čidlo, a, n. Sinneswerkzeug.

Čih, u, m. Lauer, f. Vogelstellen.

Čih-ač, e, m. Aufpasser, m.; -ačka, y, f. Aufpasserin, f.; -adlo, a, n. Vogelheerd, m. -álek, lka, m. Hafstel- macher, m.

Čih-aná, é, f. Lauer, f. Paffen, Vogelstellen; -aŕ, e, m. Auflaurer, Aufpasser, m.; -aŕský, adj. Laurer-, Vogelsteller-; -aŕstwi, n. Vogelfang, m. Vogelstellen, n.; -ati, v. lauern, aufpassen; warten, nachstellen.

Čihaun, a, m. Spitzel, m.

Čich, u, m. Sinn, Geruch, Wittern; -ati, v. riechen, schnüffeln; -owy, adj. Sinnes-, Geruchss-

Čik-ati, v. schielen; -awy, adj. schielend.

Čil-ost, i, f. Gefühlsvermögen, n. Lebhaftigkeit, f.; -ý, adj. fühlend, frisch, lebhaft.

Čin. pron. womit, wodurch; čim-tim, je-desto.

Čim, u, m. Handlung, That, f. Werk, n. Art, Weise, f.

Činaŕ, e, m. Kunstweber, m.

Činčanost, i, f. Niedlichkeit, f.

Činěn-i, n. Thun, Handeln, n.; -ý, adj. gethan.

Činitedl-nost, i, f. Thunlichkeit, f.; -ný, adj. thunlich.

Činitel, e, m. Thäter, m.; -ka, y, f. Thäterin, f.; -ný, adj. thätig.

Činiti, v. thun, handeln, machen; újmu -, den Rechten eines Andern Eintrag thun; wěci mocným se činiti, sich einer Sache mächtig machen.

Činliw-ost, i, f. Thätigkeit, f.; -ý, adj. thätig.

Činn-ost, i, f. Wirksamkeit, Thätigkeit, f.; -ý, adj. wirksam, thätig.

Čino-hra, y, f. Schauspiel, n; -hráč, e, m. Schauspicler, m.; -wati, i, f. Drillich.

Činž, e, m. Zins, m. Miethe, f.; -owati, v. Zins zahlen; -owni, adj. Zins-; -ownik, a, m. Zinsmann, Ziusbauer, m.; -owy, adj. Zins-.

Čipčeti, v. pipen.

Čípek, pku, m. Zäpfchen, n.

Čiper-a, y, m. ein flinker, wiziger Mensch; -nost, i, f. Flinkheit, Gelehrigkeit, f.; -ný, adj. flink, gewandt, frisch, wizig.

Čipkowý, adj. Zavken-.

Čipleti, v. schlank, hager werden.

Čipl-iti, v. schlank, dünn machen; -ost, f. Hagerkeit, Schlankheit, f.; -ý, adj. schlank, schmächtig, hager.

Čiprny, w. čiperný.

Číře ady, ganz, völlig.

Čirek, rka, m. Čirka, y, f. Krikente, f.

Čirlata, pl. n. hellschwarzes Erz.

Čir-ost, i, f. Lauterkeit, f.; -ý, adj. schier, lauter.

Čis, čisi, irgend jemands.

Čisl-ni, adj. Münz-; -nost, i, f. Zählbarkeit, f.; -ný, adj. zählbar.

Čislo, a, n. Zahl, Anzahl, Münze, Währung, f.; -rušec, šce, m. Münzfälscher, m.; -wna, y, f. Münzkammer, f.

Čisnauti, v. einmal kämen; fig. betrügen.

Čist-aŕ, o, m. Alchymist; Raffineur; Schleusenräumer, m.; -ebnice, e, f. Schwizbad, n.; -ek, tka, m. der die Reinlichkeit übertreibt; -ec, tce, m. Zink, n.; -ěni, n. Reinigung, f. Reinigen, n.; -erna, y, f. Reinigungsort, m. Cisterne, f.; -erni, adj. Cisternen-.

Čisti, w. čtu.

Čisti-č, e, m. Puzer, m.; -dlo, a, n. ein Mittel zum Reinigen; -tel, e, m. Reiniger, m.; -telný, adj. reinigend-; -ti, v. reinigen, puzen, säubern; -wý, adj. Reinigungss-.

Ctrn

50

Cur

m. Leser, m. ; -ářka, y, f. Leserin, f. ;
-ářský, adj. Leser-; -ářstwo, a, n.
Lesewelt, f. ; -i, n. Lesen, n. ; -ý,
adj. gelesen, gezählt.

Čtrnáct, -e, vierzehn; -ero, a, n.
Vierzehn; -erý, adj. vierzehnerlei;
-ka, y, f. Vierzehner, m.; -krát,
adv. vierzehnmal; -ý, der Vier-
zehnte.

Čtu, čisti, v. ich Lese, Lesen.

Čtwerá-čký, adj. poſſenhaft, Spitzbü-
bisch; -ctwi. n. Poffen, Spitzbü-
herei, f; -ček, čka, m. Poffen-
reise; vier Leimruthen.

Čtwerac-iti, v. Poffen reiſen, Spitz-
büberei treiben; -iwost, i, f. Luft
zum Schäkern; -iwý, adj. schä-
dernd, neckisch; -ka, y, f. Poffen-
reiſerin, Spitzbübin, f.

Čtwerák, u, m. Biere, f. viereckiger
Gränzstein; -, a, m. Poffenreiſer,
Spitzbube, Schelm, m.

Čtwerak--o, adv. vierfältig -ý, adj.
vierfältig.

Čtwer-atý, adj. viertheilig; -če,
ete, n. Vierling, m.; -ec, rce, m.
Dua tformat, Quadrat, n.; -eč-
nost, i, f. Quadratur, f.; -ečný,
adj. Quadrat-; -hran, -hranik, u,
m. Biereck, Duarré, n.; -hraniti,
v. viereckig machen; -hranost, i, f.
Quadratur, f. Duarré, n.; -hraný,
adj. -hranatý, viereckig; -ka, y, f.
Biere, f.; -mo, adj. auſ allen Wic-
ren; -násobný, adj. vierfach; -na-
tv, adj. geviert; -noh, a, m. vier-
füßiges Thier; -ný, -ni, adj. vier
enthaltend; -o, adr. vier von etwas;
-ý, adj. viererlei, vierfach.

Čtwrce, e, čtwrt, i, f. Viertel, n.

Čtwrt-áčka, y, f viertäqiges Fieber;
-ák, a, m. Vierfürst, Rhombus, m.;
-ecni, adj. donnerstäig; 2) Vier-
tel-; -ek, tku, m. Donnerstag, m.;
-hodina, y, f. Viertelstunde, f.;
-ina, y, f. Viertel, n.; -iti, v. vier-
theilen; -ka, y, f. Viertel; -kowy,
adj. Viertel-, donnerstäig; -letni,
adj. vierteljährig; -libra, y, f.

Viertelſund, n. ; -loketni, adj.
viertelellenlang; -ně, ě. n. Viertel,
n. ; -ni, adj. Viertel-.

Čtwrtý, adj. der Vierte.

Čtyra, Zwitter.

Čtyradwadcetina, Vierundzwanzigſtel.

Čtyři, čtyry, vier.

Čtyři-dcatery, adj. vierzigerlei;
-dcatý, adj. der vierzigste; -krát,
adv. viermal; -stý, adj. der Vier-
bundertste.

Čtyr-ka, y, f. Biere, f.; -leták, a,
m. vierjähriges Pferd; -letni, adj.
vierjährig; -mecitma, vier und
zwanzig; -mecitmý, adj. der vier
und zwanzigste; -násobný, adj.
vierfach.

Čub-a, dem. -ka, intens. -ička, y,
f. Hündin, f. Luder, n. langer Man-
tel, Wildschur; -ač, e, m. ein
Thier mit einem Schopfe; -atka, y,
f. Haubenmeife, f.; -atý, adj. scho-
pfig, buschicht; -či, adj. Bezen-;
má čubčí tlamu, er hat ein erzloſes
Maul; -čin, a, v, der Hündin ge-
hörig; -čiti se, čubčiwati se, v.
hurren, ludern; -ička, y, f. kleine,
junge Hündin.

Čučeti, v. hocken.

Čučka, y, f. w. čočka.

Čud, u, m. Wunder, n.; 2) Rauch, m.
Čud-a, y, f. Liederliches Frauenzim-
mer; -ák, a, m. Ungeheuer, n.;
-iti, v. w. čaditi; -iwý, adj. w.
čadiwý; -ný, adj. wunderlich, fon-
derbar; -o, a, n. Wunder, n.

Čuch, u, m. w. čich; -ati, v. w.
čichati.

Čum-ěti, čumiwati, v. lauern, maul-
affen, gauern; -ič, e, -il, a, m.
Lauscher, m.

Čun-če, ete, čüně, -čátko, a, n.
Ferkel, n.; -iti, -iwati, v. klek-
sen.

Čupěti, v. auf türkische Art fitzen.

Čupryna, y, f. Haarschopf, m. vordere
Haarlocken.

Cur-adlo, a, n. Sprengtopf, m. i
-ák, u, m. männliche Ruthe; -ati,

Dobi

58

Doč

Dobir-ati, w. doberu; -ka, y, f. w. doběrek.

Doblazniti, v. völlig närrisch machen.

Dobný, adj. formal.

Dobodu, v. velleads durchstechen, erstechen, antreiben.

Dobojowati, v. erkämpfen.

Dobrati, w. doberu.

Dobrausiti, v. auswegen.

Dobrauš, e, m. guter Mensch.

Dobře, adv. gut, wohl, recht.

Dobředu, břesti, v. watend erreichen.

Dobř-eti, v. gut werden; -ezwedený, adj. wohlerzogen; -ičký, adj. sehr gut, gütig; -iti, v. gut machen, besänftigen.

Dobro, a, n. Gut, Wohl, Heil, n.; -cenný, adj. vollgültig; -čin, u, m. Gutthat, Wohlthat, f.; -činec, nce, m. Wohlthäter. m.; -činliwost, -činnost, i, f. Wohlthätigkeit, Wildthätigkeit, f.; -činliwý, -činný, adj. wohlskätig, mildthätig; -činiti, v. wohlthun; -děj, e, m. Wohlthäter, m.; -dince, e, m. Wohlthäter, m.; -dini, n. Wohlthat, f.; -dinka, y, f. Wohlthäterin, f.; -dinný, adj. wohlthätig; -dinstwi, n. Wohlthat, Wohlthätigkeit, f.; -druh, a, m. Glücksritter, Abentheurer, m.; -družnost, i, f. Abeathenerliche, n.; -družný, adj. abentheuerlich; -družský, adj. abentheuerlich; -družstwi, n. Abentheuer, n.; irrende Ritterschaft, f.; -duši, n. Seclengüte, f.; -hlasi, n. Wohlklang, m.; -libec, bce, m. ein Liebhaber des Guten; -libeznost, i, f. Wohlgefallen, n.; -libezný, adj. wohlsgefällig; -mluwec, wce, m. Wohlredner, m.; -mluwný, adj. wohlsredend; -mrawný, adj. wohlsgesittet; -myslnost, i, f. Gutmuthigkeit, f.; -myslný, adj. gutmuthig; -pisebnost, i, f. Rechtschreibung, f.; -pisec, sce, m. Rechtschreiber, m.; -pocestnost, i, f. Wohlanständigkeit, f.; -pocestný, adj. von gutem Rufe, unbescholten; -řečeni, n. Segnung,

f.; -řečiti, v. segnen, lobpreisen; -řečný, adj, wohlredend, segnend.

Dobrost, i, dobrota, y, f. Güte, Tauglichkeit, f.

Dobrotiw-ě, adv. mildherzig; -ost, i, f. Mildherzigkeit, Huld, f.; -ý, adj. gütig, menschenfreundlich.

Dobro-wěžný, adj. vollwichtig; -wěrnost, i, f. Rechtgläubigkeit, f.; -wěrný, adj. rechtgläubig; -wolník, a, m. Freiwilliger, m.; -wolnost, i, f. Freiwilligkeit, Gutwilligkeit, f.; -wolný, adj. freiwillig, gutwillig; -wýslownost, i, f. qute Aussprache; -zdáni, n. Gutdünken, n.; -zněni, Wohllaut, m.; -zřizenost, i, f. Richtigkeit, f.; -zwěst, a, m. Evangelist, m.; -zwučnost, i, f. Wohlklang, m.; -zwučný, adj. wohlsklingend.

Dobrý, adj. gut, rechtschaffen, trestlich, tüchtig.

Dobuditž, v. erwecken, aufwecken.

Dobudu, dobydu, dobyti, dobýwati, v. ba bleiben, ausdauern, erwerben, gewinnen, erobern; wrchu se -, die Oberhand gewinnen; -hlasu, seine Stimme hören lassen.

Dobyt-če, ete, n. Stück Vieh; -edlný, adj. eroberbar; -ek, tka, u, tku, m. Vieh, n. 2) das Erworbene.

Dobytk-ář, e, m. Viehhändler, m.; -ářský, adj. Viehhändler; -ářstwi, n. Viehhändel, m.; -owý, adj. Vieh;

Doby-tný, adj. einnehmbar; -tý, adj. erworben, gewonnen, erobert; -wač, e, m. Erwerber, Groberer, m.

Dobýwaw-ost, i, f. Groberungsfucht, f.; -ý, adj. groberungsfüchtig.

Docel-a, adv. gänzlich; -eti, v. ganz werden; -iti, v. ganz machen.

Dociliti, v. erzielen.

Docpati, v. vollends stopfen.

Dočasn-i, adj. einstweilig, zeitlich; -ost, i, f. die Dauer auf eine Zeit.

Dočekati, v. abwarten, erwarten.

Dočeliti, v. erzwecken.

Dočerpati, v. erschöpfen.

Dočerniti, v. völlig schwärzen.

Dom

62

Dop

muthen, n.; -iwati se, w. domňěti; -iwawý, adj. muthmassend.

Domodliti, v. ausbieten.

Domohu, domoci, v. völlig bezwingen, bewerkstelligen.

Domo-řadi, n. Häuserreihe, f.; -rodec, dce, m. Eingeborner, m.

Domotati, v. aufshaspeln.

Domow, u, m. Heimath, Wohnung, Wartestadt, f. Waterhaus, n.; -ati, v. hausen, wohnen; -i, n. w. domow; -itost, i, f. Hänslichkeit, f.; -itý, adj. Haus-; -nik, a, f. Hausgenoss, Miethmann, Hausbesitzer, Haushofmeister, m.

Domrz-ati, v. anekeln; domrzá mněto, ich werde dessen satt; -awý, anekelnd, vollends frierend; -eti, v. vollends anekeln.

Domů, domůw, adv. nach Hause, heim.

Domůsl-eti, v. erinnen, einsehen, vermuthen, muthmassen; -eni, n.; -iwost, i, f. Muthmassung, f.

Donašeč, e, m. Zuträger, m.

Donáše-ní, Hintragen, Einbringen, n. Anklage, f.; -ti, v. donesu.

Donašitel, e, m. Zuträger, Rüger, m.

Donáška, y, f. Zuträgerei, Nüge, f.

Doněkud, adv. eine Weile, etwas.

Doneslý, adj. zugebracht.

Donesu, donesti, v. Bis hin tragen, zutragen, berichten.

Donosi-č, -tel, e, m. Hinbringer, Ankläger, m.

Donuc-eni, n. Zwingen, n. Zwang, m.; -ený, adj. gezwungen.

Donůška, y, f. etwas Hingebrachtes; 2) Ankläger.

Donutiti, v. zwingen, nöthigen.

Doorati, v. aufackern, das Pflügen behindigen.

Dopad, u, m. Einfallspunkt, Anfall, m.; -nauti, -a'i, v. zufallen, fallen bis; erlangen, erwischen; -awý, adj. zufallend, anfallend; -ek, dku, m. Accidenz; -eni, n. Ergreifung, f.; -ni, adj. Einfalls-.

Dopáliti, v. ausbrennen.

Dopatřeni, n. Kontrolle, f.

Dopekly, adj. ausgebacken, gar.

Dopeku, dopéci, v. ausbacken, ausbraten, gar machen.

Doperu, prati, v. vollends schlagen, auswaschen.

Dopiditi se, v. erreichen, finden, habhaft werden.

Dopiji, piti, v. austrinken.

Dopis, u, m. Zuschrift, Adresse, f.; Briefwechsel, m.; -ný, adj. Zuschrift; -owani, n. Zuschreiben, n. Briefwechsel, m.; -owatel, e, m. Zu-, Abschreiber, Ausschreiber, m. -owati, v. zu Ende schreiben, ausschreiben, zuschreiben, correspondiren.

Doplaceni, n. Bezahlen, Auszahlen, Nachzahlen, n.

Doplat-a, y, f. -ek, důplatek, tku m. Zuzahlung, Nachzahlung, f.; -itel, e, m. Zuzahler, Nachzaehler, m.; -iti, v. vollends bezahlen, zuszahlen.

Doplaw, u, m. Ankunft zu Schiffe; -iti, v. bis hin schwemmen, schiffen, schwimmen.

Doplaziti se, v. bis hin kriechen.

Dopletu, plesti, v. fertig flechten.

Dopliji, iti, v. bis hin speien.

Doplna, adv. völlig.

Doplněč, e, m. Vollstrecker, m.; -ěk, ňku, m. Ergänzung, f. Nachtrag, m.; -ěni, n. Vollfüllen, Zu, Abfüllen, n. Ergänzung, f.; -ěný, adj. völlig, gefüllt; 2) vollzählig, vollständig; -iti, v. vollfüllen, zusfüllen; ergänzen, nachtragen.

Doplowati, v. bis hin schwimmen, schiffen, segeln.

Dopočitati, v. vollends zählen.

Dopohon, u, m. Execution, f.

Dopoledn-e, adv. Vormittags; -i, adj. vormittägig.

Dopolu, dopoly, halb.

Dopom-ahaci, adj. Hilfs-; -ahač, e, Verhelfer, m.; -áhání, n. Verhelfen, n.; -áhati, v. verhelfen; -ocný, adj. behilslich; -ohu, -oci, v. verhelfen, behilslich sein; -ožení, n.

Dop

63

Dos

Helfen, Verhelfen, n.; —ožený, adj.
verholfen.

Dopowěděti, v. ausreden, auserzählen.

Dopracowati, v. zu Ende arbeiten,
fertig machen.

Dopřá—lý, adj. gönnend; —ný, ge-
gönnt, vergönnt.

Dopraw—a, y, f. —eni. n. Transport;
—iti. v. ausreden, auserzählen, wo-
hin schaffen, beenden.

Doprodati, v. den Rest verkaufen.

Doprositi, v. erbitten.

Doprow—ázeti, v. bis hin begleiten;
—oditel, e, m. Begleiter m.; —odi-
ti, v. bis hin führen, geleiten.

Dopřáni, n. Gönnen, Vergönnen.

Dopředu, přisti, v. auspinnen, zu
Ende spinnen.

Dopřeji, přiti, v. gönnen, vergönnen,
gewähren.

Dopřisti, w. dopředu.

Dops—áni, n. das zu Ende Schreiben;
—aný, adj. vollends geschrieben.

Doptati, v. erfragen, erforschen.

Dopuditi, v. bis hin treiben, 2) ein-
jagen.

Dopust, u. m. Zulassung, Führung, f.;
—ily, adj. begangen; —itedlný, adj.
zulässig; —iti, v. zulassen, gewähren;
— se čeho, etwas begehen, (z. B.)
Mord; —ný, adj. zulässig.

Dopušt—ěni, n. Zulassung, Erlaubniß,
Willfahrung, f.; 2) Verhängniß, n.;
—ěný, adj. zugelassen.

Dorada, y, f. guter Rath.

Doraz, düraz, u, m. der letzte Schlag;
2) Eindruck, Nachdruck, m.; —iti,
v. vollends einschlagen, niederschla-
gen, durchsehen, andringen; —nost,
důraznost, i, f. Eindringlichkeit, f.;
—ný, důrazný, adj. eindringlich, auf-
sollend.

Doráženi, n. Eindruck, m.

Doraženi z milosti, Gnadenstoss.

Doraženy, adj. völlig geschlagen.

Doráž—eti, w. doráziti; —ka, y, f.
Anfall, m.; —liwý, adj. zudränglich.

Doražný, adj. offensiv.

Dořeknauti, v. ausreden.

Dořezati, v. vollends abschneiden auf-
hören zu schneiden.

Doročni, adj. jährlich.

Dorost, u, m. Nachwuchs, m.; —lý,
adj. völlig erwachsen, mündig; —u,
růsti, v. heranwachsen, erwachsen.

Dorown—a, nachgerade; —áni, n. Aus-
gleichung, f.; —ati, v. ausgleichen,
ebnen, schlichten.

Dorozumě—lý, adj. verstanden; —ti,
v. ganz verstehen, einverstehen.

Dort, u, m. Torte, f.

Doruč—itel, e, m. Einhändiger, Ueber-
bringer, m.; —iti, v. einhändigen,
zustellen; —ný, adj. bei Hand, bereit.

Dorůstek, dorostek, tku, m. Nach-
wuchs, m.

Dorwalý, adj. erhascht.

Dorwu, ati, v. vollends abreifen, aus-
reißen, erwischen.

Doryji, ryti, v. vollends wühlen,
graben.

Dosaditi, v. zu Ende sezen, zusezen,
einsezen, anstellen.

Dosáh—lost, i, f. Erreichbarkeit, f.;
—lý, adj. erreichbar, bis hin rei-
chend; —nu, auti, v. bis wohin rei-
chen, langen, sich erstrecken, erreichen;
—nutedlný, adj. erreichbar; —nuti,
n. Erreichung, Erlangung, f.; —nu-
tý, adj. erreicht, erlanqt.

Dosawad, posawad. dosád, dosud,
adv. bis jetzt, bis her, noch; —ni,
—ný, adj. bisherig.

Dosazen—ec, nce, m. Erfassmann;
—i, n. Ersezung, f. Einsatz, m.

Dosazowati, v. dosaditi.

Dosaž—eni, n. Erlangung, f.; —ený,
adj. erreicht, erlangt; —enost, i, f.
Errungenschaft, f.; —itelný, adj.
erreichbar.

Dosciplý, adj. krepirt; —nedosciplý,
halbkrepirt.

Doséci, w. dosekati.

Doseřený, adj. vollends durchgehauen,
gemähet.

Dosed—ati, v. sich niedersezen, antre-
ten, einmessen; —ěti, v. sitzen bis,
aussitzen, sitzen bleiben.

Dos

64

Dot

Dosekati, doseknauti, v. vollends
schneiden, hauen, mähen.

Doseti, v. zu Ende säen.

Doschnauti, v. völlig vertrocknen,
austrocknen.

Dosilatel, e, m. Zusender.

Doskákati, doskočiti, v. hinspringen.

Doskoč-nost, i, f. Hurtigkeit, f.
Vorwig, m.; —ný, adj. schnell, vor-
wigig, keck.

Doskok, u, m. Zusprung. Vorwig, m.

Doskaumati, v. hinter etwas kommen,
ausforschen.

Doslaužiti, v. ausdienen, verdienen.

Doslechnauti, v. vernehmen, hören.

Doslowný, adj. wörtlich.

Doslýchati, v. w. doslechnauti.

Dosauditi, v. zu Ende richten, — se
čeho, etwas durch Gericht erlangen,
finben.

Dospě-ji, ěti, v wohin gelangen, an-
rücken, auſwachsen, erwachsen, mann-
bar, reif werden; —lost, i, f. Reife,
Tauglichkeit, Mannbarkeit, f.; —ły,
adj. erwachsen, gereift, vollkommen,
mannbar.

Dospěsný, adj. hurtig, eilig; — čas
Muße, f.

Dost, dosti, adv. genug, ziemlich.

Dostačiti, v. hinlangen, zureichen.

Dostání, n. Bekommen, Erhalten, n.

Dostatečn-ost, i, f. Hinlänglichkeit, f.;
—ý, adj. hinlanglich.

Dostatek, m. Genüge, f.

Dostati, dostanu, v. betommen, erhal-
ten; — se, gelangen, gerathen.

Dostáti, w. dostojim.

Dostáwati, v. dostawá se, ich bestehe,
bin versehen, w. dostati.

Dostaw—ení, Einstellung, Vollendung,
f.; —iti, zusezen, ergänzen; —owa-
ti, stellen, herstellen, ausbauen.

Dostelu, stlati, v. fertig betten, auf-
betten.

Dostičin-ěni, dostiučiněni, n. Genug-
thuung, f.; —iti, v. genugthun.

Dostih, u, m. Einholen, n.; —y, pl.
Wettlauf, m.; —ač, —atel, Wett-
renner, m.

Dostihati, n. erreichen, einholen.

Dotih—lost, i, f. Erreichung, f.; —ły,
adj. erreichbar, erforschlich; —nauti,
v. erreichen, ereilen, ertappen, gelan-
gen, ergründen; —nuti, dostiženi, n.
Erreichung, Freilung, Ertappung,
Ergründung, f.

Dostojim, dostáti, v. stchen bis,
Stand halten; w slowu dostáti,
Wort halten; — se čeho, erstehen.

Dostonati, v. aufhören zu feufzen,
krank zu sein.

Dostrašiti, v. aufhören zu schrecken;
durch Schrecken zu Etwas bewegen.

Dostřel—ená, é, f. Schuseweite, f.'
—iti, z. hinschießen, mit dem Schus-
erreichen, vollends, todtsießen.

Dostřiknauti, v. bis hin sprißen.

Dostrojiti, z. völlig zurichten, zube-
reiten, vollends ankleiden.

Dostupn-ost, i, f. Zugänglichkeit, f.;
—ý, adj. zugänglich.

Dostupowati, v. völlig auftreten, hin-
zutreten, erreichen; dostaupiti na
někoho, Jemanden nahe treten.

Dosud, w. dosawad.

Dosunauti, v. bis hin schieben.

Dosušiti, v. vollends trocknen, aus-
dörren; aufhören zu trocknen.

Doswědčiti, v. bezeugen, beurkunden.

Doswit, u, m. Tagwerden, n.

Dosypati, v. voll schütten, zuschütten;
aufhören zu schütten.

Dosyt—a, adv. satt; —iti, dosycowa-
ti, v. vollends sättigen.

Došek, šku, m. w. doch.

Došiji, iti, došiwatí, v. vollends fertig
nähen.

Došlý, adj. gekommen, reif, vollkom-
men, erreichbar; došlá směnka, ein
fälliger Wechsel.

Dotad, adv. bis dahin, so lange, hieher.

Dotáhnauti, v. hinziehen, anziehen,
ausspannen, dehnen, gelangen.

Dotancowati, v. hintanzen, zu Ende
tanzen.

Dotawad, w. dotad.

Dotaz, u, m. dotázka, y, f. Anfrage,
Nachfrage, f.; —ni, adj. Frag-i

Dotč

65

DOW

-owati se, v. fragen, anfragen, nachfragen, untersuchen.

Dotč-eni, n. Berührung, Erwähnung, f.; -ený, adj. berührt, erwähnt, obbesagt.

Dotejkati, w. dotknauti.

Doteku, dotéci, dotékati, dotikati, v. zu Ende ließen, ausfließen; nachspüren.

Dotěrný, adj. zudringlich.

Dotinati, w. dotnu.

Dotir-ati, v. w dotru; -awost, i, f. Zudringlichkeit, f.; -awý, adj. zudringlich.

Dotisk, u, m. der völlige Abdruck; Unterdrückung, f. Zwang, Eindruck, m.; -nauti, dotiskati, dotiskowati, v. vollends drücken, niederdrücken, andrängen, zwingen.

Dotknauti, v. berühren, anrühren, anтаsten; erwähnen, betreffen.

Dotlačiti, v. vollends drücken, niederdrücken.

Dotlaukati, dotlaukawati, v. vollends zerschlagen, zerstoßen, zerstampfen, zufchlagen, zuklopfen.

Dotnu, dotiti, v. vollends abhauen, bis wohin hauen, niederhauen.

Dotopiti, v. erheizen, vollends schmelzen, völlig versenken, untertauchen.

Dotrhnauti, v. vollends zerreißen, bis wohin reißen.

Dotřěka, y, f. Scharműzel.

Dotru, třiti, v. vollends zerreiben, anfallen, anrennen, aufrreiben.

Dotrw-alý, adj. gereift; -alost, Nachhaltigkeit, f.; -ati, v. ausdauern, ausharren, erwarten.

Dotwrditi, v. erhärten, beträftigen.

Dotýkatí, v. w. dotknauti.

Doučiti, v. ausleihen.

Dowád-ěni, n. Treiben, Schäckern, n. Muthwille, m.; -ěti, v. schäckern, muthwillig sein; voltern, schelten; -iwý, adj. schäckernd, muthwillig.

Dowaliti, v. bis dahin wälzen; niederreißen.

Dowařiti, v. abkochen, gar kochen.

Dowaž-eč, e, m. Zuführer, m.; -ek, žku, m. Zusaß, m. Zuwage, f. -

Dowáž-eni, n. Hinführen, Hinliefern. n. Zufuhr, f.; -eti, w. dowezu; -iti, dowažowati, v. vollends abwägen, zuwägen; ausschöpfen, vollwiegen.

Dowěd-ač, e, m. Ausforscher, Nachfrager, m.; -ěti, dowidati, dowědowati se, v. in Erfahrung bringen, erfahren, sich erkundigen, nachfragen.

Dowedu, dowesti, v. hinführen, anstellen, zu Stande bringen, darthun, beweisen.

Dowěra, w. důwěra.

Dowěř-eni, n. Vertrauen, Trauen, n.; -iti, -owati, v. vertrauen, anvertrauen; se, sich verlassen, anvertrauen; -owání, „ w. dowěřeni.

Dowěrný, w. důwěrný.

Dowezu, wezti, v. zu Wagen hinführen, zuführen.

Dowidati, w. dowěděti se.

Dowirati, w. dowru.

Dowleku, dowléci, dowléknauti, dowlékati, dowláčeti, v. bis hin schleppen; zu Ende eggen.

Dowoditi, w. dowedu.

Dowodliwý, adj. erweislich.

Dowodny, adj. gründlich.

Dowol-ati, -awati, v. vollends rußen; se, sich um etwas melden.

Dowole-ni, n. Erlaubniß, f. Urlaub, m.; -ný, adj. erlaubt.

Dowol-iti, -owati, v. erlauben, gestatten, einwilligen, beurlauben; -owací, adj. Erlaubniß.

Doworati, w. doorati.

Dowoz, u, m. Zufuhr, Lieferung, f.; -iti, w. dowezu; -né, ého, n. Fracht, f.; -ni, Einfuhr; -ník, a, m. Fiaker, m.; -ný, ého, m. Kondukteur, m.; -nina, y, f. Einfuhrgut, n.; -owání, n. Hinführen, n. Beweisführung, f.; -owati, w. dowezu.

Dowrš-iti, -owati, v. erfüllen, das Maß, den Hau'en vollmachen; se,

5

Dowt

66

Drap

voll werden, den höchsten Grad erreichen.

Dowru, wřiti, v. völlig zumachen, zuschließen; 2) vollends steden, gar kochen.

Dowt-ip, w. düwtip; -ipiti se, v. errathen, fassen.

Dozajista, do zajista, adv. w. jistě.

Dozír-ač, -atel, e, m. Aufsfeher, m.; -ati, w. dozřiti.

Doznamka, f. Punkt.

Dozn-aný, völlig anerkannt; -ati, v. vollends kennen lernen, erfahren, ersehen.

Dozor, u, m. Aufsicht, Inspektion, f.; -ce, é, -nik, a, m. Aufsfeher, Inspektor, m.; -či, adj. Aufsfeher.; -kyně, -nice, Aufsfeherin; -ni, adj. Aufsicht.; -ný, wachend; -nictwo, a, n. Aufsichtskommission, f.; -nost, Acht samkeit; -stwi, n. Aufsfeheramt.

Dozpiwati, v. aussingen, zu Ende singen.

Dozral-ost, i, f. Reife, Zeitigung, -f.; -ý, adj. reis, zeitig.

Dozráti, v. reis, zeitig werden; -na někoho, einem gewachsen sein.

Dozřiti, v. bis hin sehen, erblicken.

Dozwati, v. einladen, auffordern.

Dozwěděti se, v. inne werden.

Dozwíd-ati se, v. zu erfahren suchen; -awě, w. zwidawě.

Dozwu, dozýwati, w. dozwati.

Dožád-ání, n. Erbitten, n.; -ali, v. erbitten, erfuchen; se čeho, etwas erbitten.

Dožati, w. dožnu.

Doženu, dohnati, v. bis hin treiben, antreiben, zutreiben, einholen.

Dožeru, w. dožrati.

Dožínati, dožiti, w. dožnu.

Dožirati, w. dožrati.

Dožiti, v. erleben, ausleben.

Dožiw-iti, v. ernähren bis; -otný, adj. lebenslänglich

Dožnu, v. vollends ärnten, schneiden, abmähen.

Dožrati, v. auffressen, vollends ïressen.

Dráb, a, m. Fußknecht, Landknecht, Schloßwächter, Amtsdienner, m.

Drabant, a, m. Trabant, m.

Drábec, bce, m. Deichsel am Pfluge, f.

Dracaun, u, m. Kazensilber, n.

Dráč, e, m. Räuber, Weinschädling, (Pfl.)

Dráč-i, adj. Drachen-; -ice, e, f. Drachin, Furie; höses Weib; -ka, y, f. Federschleißerin, f.; -ka, y, f. Rauſerei, f. Gereiß, n. Schleuſe, f. Lichtspan.

Dráč-ný, adj. Drachen-; -owy, adj. Berber-; -stwi, n. Räuberei, f.

Draha, y, f. Menge, f. Geleite, n.

Dráha, y, f. Bahn, f. Weg, m. Schlit-tengeleife, n.; Anger, m.; Gutweide, f.

Drah-ně, adv. ziemlich, viel; -niti, v. vergrößern; se, sich anfehnlicher machen; -ný, adj. ziemlich groß, anfehnlich.

Draho, adv. theuer; -, a, n. Theuerung, f.; -connost, i, f. Kostbarkeit, f.; -cenný, adj. kostbar, theuer, werthgeschäzt.

Drahost, i, drahota, v, f. Theuerung, f. hoher Preis, Kostbarkeit.

Dráhowý, dražní, adj. Bahn-.

Drahý, adj. theuer, kostbar, edel, geschäzt.

Drach-na, y, f. Plandertasche, f.; -tati, v. schnattern.

Drak, a, m. Drache, m.; aby to -! der Geier hole es! -owec, wce, m. Drachenstein, m.; -owy, adj. Drachen-; -yně, č. f. Drachin, f.

Dral-ec, ee, m. Magnet; -ka, y, f. Compaß, m.; -něli, r. magnetisch werden; -niti, v. magnetisiren; -nost, f. magnetische Beschaffenheit, f.; -ný, adj. magnetisch; -o, a, n. Magnetismus, m.

Dranc-éŕ, -iŕ, e, m. Plünderer, m.; -éŕstwi, -iŕstwi, n. Plünderung, f.; -owati, v. plündern; -ownik, a, m. Plünderer, m.

Dráni, n. Reißen, Schleißen, n.

Dranice, e, f. Gereiß, n. Rauſerei, f.

Dráp, u, m. Klaue, Kralle, f.; -ač, e, m. Kraker, m.; -ačka, y, f.

Haus

81

Hlad

Hausk—a, y, f. Semmel, f. Strizel; —owý, adj. Semmel—.

Hausl—ář, e, m. Geigenmacher, Geiger, m.; —e, —ičky, pl. Geige, Violine, f.; —icka, y, —ickár, e, m. Dvurf—geiger, m.; —íř, w. hauslář; —ista, y, m. Violinist, m.; —istka, y, f. Violinspielerin, f.; —owý, adj. Geigen—; —owitý, adj. geigenförmig; —owati, v. geigen.

Haušt, i, f. hauští, n., hauština, y, f. Dickicht, Gebüsch, n.

Hauž, i, —ew, žwe, f. Wiede, f.; Strick, m.; Halsband, n.; Leistenring, m.; —ewnatý, —ewný, adj. biegsam; záh, karg; —owatěti, v. záh werden; —witi, v. plagen.

Hawěč, u. hawět, f. Gestügel; Gestindel, Ungeziefer, n.

Hawran, a, m. Rabe, m.

Hawýř, e, m. Bergmann, m.; —ský, adj. v. ergmannisch; —stwi, n. Bergbau, m.

Ház—eci, adj. Wurſ; —eč, e, m. Werſer, m.; 2) Wurſgeschoss, n.; —ecka, y, f. Schleuder, f.; —eni, n. Werſen, n.; —eti, v. werſen; se, u. sebau, sich herum werſen; —ka, y, f. Wurſ, m.

Hazuka, Mönchš, Frauenkleid, n.

Hbit—è, adv. behind, geläufisq, gewandt; —ost, i, f. Hurtigkeit, Gewandtheit, Geläufigkeit, f.; —ý, adj. fertig, geschickt, hurtig, thätig.

Hebk—ost, f. Biegsamkeit, f. Geschmeidigkeitz, f.; —ý, adj. geschmeidig, biegsam, gefügig.

Hebny, biegsam.

Hečna, y, f. Spinnrocken, worauf man sitzt, m.

Hedwáb—i, n. hedbáw, u, m. Seide, f.; —ko, a, n. Seidenfaden, m; —ohlaw, u, m. Seidenstoff, m.; —ni, adj. Seiden—; —nice, e, f Seidenpflanze, f.; —nictwi, Seidenhandel, m. Seidenkultur, f.; —nik, a, m. Seidenhändler, Seidenwurm, m.

He, ! hei! interj. he! holla! juhe!

Hejcuk, v, m. Ausguß, m.

Hejčkati, v. habscheln, schauckeln.

Hejdlíčka, y, f. Gatharte, f.

Hejduše, heduše, f. Heidtkorn, n.

Hejl, a, m. Gimmel, m. fig. rothe Nase von der Kälte; —owý, adj. Gimmel—.

Hejno, a, n. Haufen, Schwarm, m. Trupp, m.

Hejral, a, m. hejř—ič, e, —il, —ilec, m. Schwelger, Verschwender, m.

Hejř—icka, y, f. Schwelgerin, Schwämerin, f.; —iti, v. schwelgen, schwärmen; —iwost, f. Verschwendung, Lieberlichkeit, f.; —iwý žiwot, flottes Leben.

Hejs—a, interj. Heisa! —ek, ska, m. Prasser, m.; 2) Springinsfeld, m.; —kati, v. sausen, brausen.

Hejtman, Hauptmann; —stwi, Hauptmannschaft, f.

Hekati, v. achzen, stöhnen, kreißen.

Helekati, v. jodeln.

Hemel, u, m. Zopf, m.; —ice, f. Schindmähre, f.

Hemz—awý, adj. kriechend, krabbelnd —eni, n. Wimmeln, n.; —eti, v. wimmeln; hemžiti, v. wimmeln.

Herec, rce, m. Schauspieler, m.; —ký, schauspielerisch; —twi, n. Schauspielkunst, f.

Herk—a, y, f. Stutte, Mähre, f. —ynč, è, herečka, y, f. Schauspielerin, f.

Heŕmán—ek, nku, m. Kamille, f.; —kowy, adj. Kamillen—.

Hern—a, y, f. Schauspielhaus, n.; —i, adj. Spiel-, Schauspiel—.

Heselni, adj. Losungs—; —slowo, Stichwort, n.

Heslo, a, n. Parole, Losung, f. Zeichen, n. Wahlspruch, m.; průpovědní—, Motto.

Hewer, u, m. Winde, Haspel, f. Hebezeug, n.

Hez—kost, —aučkost, f. hübsches, artiges Wesen; —ký, —aučký, —aučký, adj. recht hübsch, artig.

Hlad, u, m. Hunger, m. Hungersnoth, f.; —em měřiti, großen Hunger haben; —em měřiti, hungern lassen.

6

Huh!

93

Hyö

Humen-ec, nce, m. —ce, e, n. Vokelherd, m.; —ečnik, a, m. Herdvo gel, m.; —ice, e, f. Mauerbank, f.; —ný, —ský, adj. Scheuer, Tenne.

Humno, a, n. Tenne, Scheune, Dreschflur, f.

Humpolák, a, m. Lump, m.

Huň-áč, e, m, ein haariger Mensch am Leibe; —atěti, v. zottig werden; —atost, i, f. Zottigkeit, f.; —atý, ranh, haarig.

Hunč, č, f. Kože, f.

Huntowati, v. hunzen, zu Grunde richten; schlachten.

Hup, u, —ek, pku, m. Sprung; —em, —kem, Sprungweise.

Hůř, —eji, adv. ärger.

Hůr—a, y, f. Berg, m. Boden, m.; —ka, y, f. Hügel, m. Kleiner Boden.

Hurt, u, m. Getöse, n. Ungestümm, m.; —owati, v. poltern, lärmen.

Hus, i, m. —a, y, f. Gans, f.; —ačka, y, f. Gänsemädchen, n.; —ák, a, m. Gänserich, 2) Gänsejunge, m; —áček, čka, m. Gänsejunge, Gänsehirt, m; —ar, a, m. Husar, m.; —ář, e, m. Gänsehändler, m.; —arčin, a, o, dem Husarenweihe gehörig; —ářčin, a, o, dem Gänseweihe gehörig; —arka, y, f. Husarenweihe, n.; —ařka, y, f. Gänseweihe, n.; —arský, adj. Husaren; —ařský, adj. Gänsehändler; —arůw, des Husaren; —ařůw, des Gänsehändlers; —ce, e, f. Kipfel, Wecken, m; —enik, u, m. Schafkraut, n.; —í, adj. Gänse; —ina, y, f. Gänsefleisch, n.; —inec, nce, m. Gänsestall, m.

Huspenin—a, y, f. Sulze, f.; —owý, adj. Sulz, Gallerten.

Hust-ě, ado. dick, dicht, häufig; —ina. huština, y, f. Tichicht, Gebusch, n.; —iti, v. dick machen, verdichten; —nauti, v dicht. dick werden; —ost i, —ota, y, f. Dicke, Dichtre, Dichtheit, f.; —ý, adj. dicht, häufig, zahlreich.

Hut, i, (huť, ě), f. Hütte, f.; —ni,

adj. Hütten; —nický, adj. Hüttenmann; —nik, a, m. Hüttenarbeiter, Hüttenmeister, m.; —nost, i, f. Dichtigkeit, f.; —ný, adj. Hütten.

Hužew, žwe, f. Reis, n. Wiede, f.

Hužwa, y, m. Wiedmacher, m.

Hwězd—a, y, f. Stern, m.; —ář, c, m. Sternseher, Astronom, m.; —árna, y, f. Sternwarte, f.; —ářský, adj. astronomisch; —ářstwi, n. Sternkunde, f.; —ice, e —ička, y, f. Sternchen, n.; —ičkowatý, adj. sternchen; —tig; —ičkowý, adj. Sternchen; —iti, v. leuchten; —natost, f. Sternhimmel, m. Sternsörmigkeit, f.; —natý, adj. sternvoll, besternt; —nost, f. gestirnte Beschaffenheit; Gestirn, n.; —ný, adj. Sternen, besteint; —owatý, adj. sternicht, gestirnt; —owý, ad, Sternen.

Hwizd, u, m. Pfiff, m.

Hwizd—ač, v, m. Pfeifer, m; —áček, čka, m. Grieshuhn, n.; —án. a, Pfeifer, m.; —áni, n. Pfeisen, n; —ati, v. pfeisen; —awý, adj. pfeisend; —čk, hwižděk, čka, m. Bachstelze.

Hwizdot, u, m. Gepfeife, n.

Hwižč, č, m. taube Huß; —ák, a, m. Pfeifente, f.

Hwozd, u, m. Malzdörre, f. Harz, m.; —a, y, m. Malzmacher, m.; —ěni, n. Malzdörren, n.; —iti, v. Malz dörren; —nice, e, f. Malzdörre, f.

Hyacint, u, m. Hyazinthe, f.

Hyb, u, m. Bewegung, f.

Hýb—aci, adj. Bewegungs-; —adlo, a. n. Bewegungswerkzeug, n.; fig Beweggrund, m.; —ati, v. bewegen, rühren; —awost, f. Beweglichkeit, f.; —awý, adj. beweglich, bewegend.

Hybliw—ý, adj. rührig; —ka, Perpetuum mobile.

Hybn—ost, f. Raschheit, f.; —ý, adj. rege, flink.

Hyzel, cle, m. Hundsfänger, m.

Hyčkati, v. hätscheln.

Hyena, y, f. Hyane, f.

Chl

96

Chň

—nice, e, —owna, y, f. Brodkamer, f. Brodbehältniß, n.; —owý, adj. Brod-; —ožraut, a, m. Brodfresser, m.; —tati, v. schlappen.

Chlemst, w. chlamst; —ati, w. chlamstati.

Chlemt-ač, e, —al, a, w. chlamtoņ, chlamstoņ, chlastoņ, ně, m. Schlapperer, Säufer, Fresser, m.; —ačka, —alka, y, f. Säuferin, Fresserin, f.; —awý, adj. schlappend.

Chleptač, w. chlemtač.

Chlew, chliw, u, a, m. Stall, m.

Chlipa, y, f. Geilheit, f.

Chlipěti, v. střemend, strahlend fließen, fig. geil sein.

Chlipiti, v. herabhängen lassen.

Ghlipk-ost, i, f. Begierde, f.; —ý, adj. begierig.

Chlipn-ě, adv. geil; —ěti, v. geil werden; —ik, a, m. Wollüstling, m.; —iti, v. geil machen; —ost, i, f. Geilheit, Unzuchtigkeit, f.; —auti, v. plumven, einfallen; —ý, adj. gierig, unzuchtig, wollüstig.

Chlistnauti, v. mager werden.

Chlišt, è, m. Krautschnecke, f.

Chliw, u, u. a, —ec, wce, —eček, čku, —ek, wku, m. Stall, m.

Chlopn-ě, ě, f. Klappe, f.; —í, —ý, adj. Klappen-.

Chlub-eni, u. —eni se, n. Prahlen, n.; —ictwi, n. Großthun, n.; —ič, e, m. Prahler, m.; —iti se, v. sich rühmen, auffschneiden; —iwost, f. Prahlsucht, f.; —iwý, adj. prahlerisch; —nost, f. Prahlerei, f.; —nik, a, m. Prahler, m.; —ný, adj. ruhmresig, prahlsüchtig.

Chlum, u, m. Hügel, m.; —čatý, adj. Hügelig; —ek, mku, m. Hügelchen, n.; —ni, —ský, adj. Hügel-, Berg-.

Chlup, u, (dem. chlaupek, pku, chlaupeček, čku), m. kurzes Haar am Körper; —ač, e, m. Waldmensch, m.; —aček, čka, m. Bologneserhündchen, n.; 2) Stachelbeere, f.; —ák, a, m. Waldmensch, m.; —atě, adv. haarig, zottig; —atěti, v. haa-

rig werden, rauhen; —atina, y, f. haariges Wesen; —atiti, v. haarig machen; —atka, y, f. Klosterbeere, f.; —atost, f. Haarigkeit, f.; —atý, adj. haarig; —awka, y, f. Kräuselbeere, f.; —ina, y, f. Mäusekraut, n.; —nice, e, f. englisches Reigras; —owity, adj. haaricht.

Chmat, u, m. Griff, m.; —ati, v. greisen; —ni, adj. Griff-; —ný, adj. schnell ergreifend.

Chmaul-iti, —iwati, v. verfinstern.

Chmaur, u, m. Walderde, f. Fasern-; —a, chmura, dem. chmurka, y, f.; finstere Regenwolke; Verfinsterung, f.

Chmauřiti, chmuřiti, chmaurati, v. bewölken; — se, sich wölken, sich verfinstern.

Chmautāti, v. essen, stopfen.

Chmel, e, m. Hopfen, m.; —ák, a, m. Hopfensack, m.; —ař, e, m. Hopfenhändler, m.; —ařčin, a, v, der Hopfenhändlerin gehörig; —ařeni, n. Hopfenbau, m.; —ařiti, v. Hopfenhandel treiben; —ařka, y, f. Hopfenhändlerin, f.; —ačna, y, f. Hopfenkammer, f.; —ařský, adj. Hopfenhändler; —ařstwi, n. Hopfenbau, Hopfenhandel, m.; —ařůw, dem Hopfenhändler gehörig; —eti, v. sich berauschen; —ik, u, m. Flachssame, m.; —ina, y, f. das bittere Wesen des Hopsens; —išto, ě, n. Hopfenplay, m.; —iti, v. hopfen; 2) zechen; —iwý, adj. hopsend, zechend; —natost, i, f. Hopfenbitterkeit, f.; —natý, adj. hopsenbitter; —ni, adj. Hopsen-; —nice, e, f. Hopsfengarten, m.; —ničný, adj. Hopsen-; —nik, u, m. Hopfenberg, m.; —nost, i, f. Hopfenbitterkeit, f.; —ný, adj. Hopfen-; —owi, n., —owina, y, f. Hopfen, m, Hopfenblätter; —owý, adj. Hopfen-.

Chmer, u, m. Fasern, pl. f.

Chmurn-o, adv. trüb, bewölkt; —ost, i, f. dickes Gewölk; —ý, adj. trüb, gewölkt.

Chňap! interj. schnapp!; —ho, indech-

Chřa

98

Chr

machen; —rota, y, f. Tavferkeit; —rý, adj. wacker, tapfer, kühn.

Chřadn—auti, v. schwinden, abzehren, welken.

Chrám, u, m. Tempel, m. Kirche, f.; —ni, adj. Tempel—; —oborce, e, m. Tempelstürmer, m.

Chramost, u, m. (chramoštění, n.) Rauschen, Geräusch, n.; —a, y, m. Geräuschmacher, Ungehobelter, m.; —ejl, e, m. weißes Wiesel; —ejlowý, adj. Wiesel—; —iti se, v. rauschen, Gestöse machen.

Chramot, u, m. Geräusch, n.; —iti, v. Geräusch machen.

Chrámowy, adj. Tempel-, Kirche-.

Chrana, y, f. Asyl, n.

Chrán—ce, e, m. Schirmer, Beschüger, Beschirmer, m.; —ěnec, nce, m. Klient, m.; —ění, n. Schirmung, Beschirmung, Beschützung, f.

Chranidlo, a, n. Schutzmittel, n.

Chranitel, e, m. Schirmer, Beschüger, m.; —kyně, č, f. Beschügerin, Beschirmerin, f.

Chrániti, v. schüzen, hüten, beschirmen, bewahren; se, sich vorsehen; chrań büh, Gott behüte; čeho, etwas beschüzen.

Chrán—iwý, —liwý, mäßig; schüßend.

Chranný, schirmend.

Chrapač, e, m. Schnarcher, m.

Chřapač, e, m. große Nuß, Morchel; 2) große Nase, f.

Chrápáni, n. Schnarchen, n.

Chrápati, v. schnarchen, röcheln.

Chřápati, v. rasseln.

Chrapaun, a, m. Flegel, Grobian, Lümel, m.; —ský, adj. flegelhaft; —stwi, n. Flegelei, Grobheit, f.

Chrápaw—ost, f. Heiserkeit, f.; —ý, adj. heiser.

Chraplaw—ost, i, f. Heiserkeit, f.; —ý, adj. heiser.

Chrapot, u, m. Schnarchen, n.

Chraptiw—ost, chřaptiwost, chřapliwost, f. Heiserkeit, f.; —ý, adj. heiser.

Chrast, u, m. chrasť, i, f. Gesträuch; Reisig; Krautblatt, n.

Chřastač, e, m. Flachsbreher, m. —ka, y, f. Flachsbreche, f.

Chřastal, a, m. Wachtelkönig, Wiesenschnarrer, m.

Chřastati, v. den Flachs grob brechen.

Chrastaw-ěti, v. kräzig werden; —ost, f. Kräzigkeit, f.; —ý, adj. kräzig, raudig.

Chrast-ěti, v. zu Strauch werden, Geräusch machen; —í, a Gestirpe, Gebüsche, Gesträuch, Krautblätter, pl. n.; —ina, y, f. Busch, Strauch, m.

Chřastina, y, f. Herz bei den Pflanzen, n.; 2) grobgebrochener Flachs.

Chrastiti, v. rasseln.

Chraumati, v. knorpeln.

Chraun, —il, a, m. Faulenzer, m.; —iti, v. schnarchen.

Chraup—awý, —lawý, räsch, krachend.

Chraust, a, —ek, —iček, m. Käfer; —ati, c. knappern; —awý, knarpelnd; —owý, adj. Käfer—.

Chrbol, u, m. Kopfhülle des Frauenzimmers.

Chrčeti, v. röcheln, heiser sein; startl rinnen.

Chřen, u, m. Mecrrettig, Krän, m.; —iště, —owistě, n. Kränfeld, n.; —owý, adj. Meerrettig—.

Chřest, u, m. Geräusch, Gerassel, n.; 2) Spargel, m.; —ac, e, m. Klappermann, Plauderer, m.; —ačka, y, f. Klapper, Ratsche, f.; —ačni, adj. Klapper—; —ati, v. klappern, rasseln; —awý, klappernd; —ěni, n. Geräusche, n.; —ejš, e, m. Klapper—schlange, f.; —owý, adj. Spargel—.

Chrchl—ák, a, —awec, wce, m. Räusperer, m.; —ati, v. räußern; hüsteln; —awost, f. Husten, f.; —oň, č, m. Räußperer, m.

Chřipě, f. pl. Nasenlöcher, pl. n.

Chřipěti, v. heiser sein.

Chřistek, tku, m. kleines Geräusch; ani tu chřistka není, es ist keine Seele hier.

Chrk—ání, n. Räußern, n.; —ati, v. räußern; se, sich räußern; —awý, adj. räußperig; —el, kle, m. Auswurſ, m.

Chrn

99

Chwa

Chrněti, v. schnarben.

Chrobák, a, m. Käser, Wurm, m.

Chroch-ceni, n.; -ot, u, m. -táni,
n. Gionzen, n.

Ckrom-è, ade. krumm, lahm; -ec,
mce, m. Lahmer, m.; -iti, v. lahm
machen; -ost, i, -ota, y, f. Lahm-
heit, f.; -ý, adj. krumm. lahm.

Chropot, u, m. Röcheln, n. Heiserkeit, f.

Chropt-ěti, r. rocheln, heiser sein,
schnarben; -iwost, f. Heiserkeit, f.;
-iwý, adj. heiser.

Chrpa, w. charba.

Chrst, u, m. Wurf, Sprig, m.

Chr, a, m. Windspiel, n. Windhund;
fig. hagerer Mensch, m.

Chrtán, u, m. Burgel, f.

Chrt-è, ète, n. junges Windspiel;
-i, adj. Windspiel-; -ice, e, f.
Hündin von Windspielen.

Chrup, u, m. Gebiß, n.; -ání, n.
Schnarchen, Knacken, n.; -ati, v.
schnarchen; -awka, y, f. Knor-
pel, m.; -awost, chruplawost, f.
Knorpeligkeit, f.; -awý, -lawý,
adj. knorpelig, räsch.

Chrust-ačka, y, f. Knorpel, m.; -awý,
adj. knorpelig; -natý, -owatý,
adj. knorpelig.

Chtič, e, m. Begierde, Lust, f.; natür-
licher Trieb.

Chtiti, r. wollen, verlangen, wünschen;
chtě, freiwillig, gern; chtíc ne-
chtíc, unwillführlich; -koho, zum
Mann, zum Weib wollen; chce se
mu čeho, er hat Lust nach etwas;
to by se mi ještě chtělo! das möchte
mir noch abgehen!

Chtiw-ě, adj. begierig; -ost, i, f.
Begierlichkeit, Begierde, f.; -ý, adj.
begierig, lüstern.

Chůda, y, f. Stelze, Krücke, f.; chůdy,
pl. Schneeschuhe.

Chud-ák, a, -áček, čka, (chu-
das, a,) m. Arme, armer Tropf,
Narr, m.; -ě, ado. arm, armselig;
-ěra, y, m. armer Schlucker; -ěti,
v. arm werden; -ický, adj. sehr
arm; -ina, y, m. armer Mann;

-inec, nce, m. armer Tropf -iti,
v. arm machen; -nauti, v. mager,
arm werden; -oba, y, f. Armuth,
f.; -obně, ade. arm, dürftig;
-obněti, v. verarmen; -obniti, v
arm werden; -obnost, f. Zustand
der Armuth; -obný, adj. dürftig,
arm; -ý, adj. arm, mager.

Chuch-el, chle, m. Klumpen, Knote,
m; -liti, v. Klumpen machen;
-walec, Ice, m. Pogen, Klumpen, m.

Chumáč, e, m. Büschel, n.

Chumel, e, m. Wirbelwind, Schwarm,
m.; -ení, n.; -ice, e, f. Gestöber,
n. Windwirbel, m. Handgemenge, n.
-iti se, v. stöbern, schneien, stauben,
sich halgen, raufen; -iwý, adj. stöberig.

Chuml-anka, y, f. Wirsroh, n.;
-ati, v. zerzaufen.

Chund-ál, u, m. Haarzotte, f.; -el,
e, m. Klumpen, m. Rolle, f.; 2)
Haarzotte, f.; -eliti, v. zusammen-
rotten, zusammenringeln.

Churaw-ec, wce, m. Siecher, m.;
-ěti, v. mager werden, kränkeln;
-iti, v. mager, krank machen; -ost,
i, f. -stwo, a, n. Viagerkeit, Kränk-
lichkeit, f. Siechthum, n.; -ý, adj.
mager, kräntlich, siech.

Chut, chut, i, f. Geschmack, m. Lust,
Neigung, f. Appetit, m. Belieben, n.;
-ěti, -něti, v. schmecken, gefallen.

Chutn-ání, n. Schmecken, n.; -ati,
v. schmecken, behagen; -ě, adv.
schmackhaft; rasch, bereitwillig; -ost,
f. Schmackhaftigkeit, f.; -ý, adj.
schmackhaft, lieblich, bereitwillig.

Chůwa, y, f. Kindsfrau, Amme, f.

Chůze, e, f. Gehen, n. Gang, m.; 2)
Weg, m.; 3) Reise, f.

Chwácení, n. Fangen. n. Raub, m.

Chwála, y, f. Lob. n. Ruhm, m. Chre, f.

Chwalba, y, f. Lob, n.; chwálce, e, m.
Lobsprecher, m.

Chwalebn-ost, f. Löblichkeit, f.; -ý,
adj. löblich, lobenswürdig.

Chwalitebn-ě, adv. löblich; -ost, f.
Löblichkeit, f.; -ý, adj. löblich,
lobenswerth.

7 *

Chwa

100

Chytr

Chwáliti, n. loben; — se, sich rühmen.

Chwal-ka, y, f. kleines Lob; —ně, löblich; —ný, löblich; Lob-.

Chwalo-řeč, i. f. Lobrede, f.; —řečiti, v. Lobrede halten; —řečnik, —wnik, a, m. Lobreddner, m.

Chwast-ač, e, —al, a, m. Prahler, Windmacher, m.; —ati, v. auſſchneiden; se, ſich prahlen; —awost, f. Prahiſucht, f.

Chwat, u. m. hastiger Griff, heſtiger Anfall; Cile, Hаст, f.

Chwát-áni, n. Cilen, Raffen, n.; —ati, v. cilen, raffen, haschen; —awě, adv. eilends, eilfertig; —awost, f. Fil-fertigkeit, f.; —awý, adj. eilig, eil-fertig; —iti, v. haschen, ergreifen, vacken, ertappen; cilen,

Chwěji, chwili se, v. zittern, beben; schwanken, wehen.

Chwěj-ný, —ici, —iwý, adj. wehend, bebend.

Chwil-e, e, f. Weile, Zeit, Muße, f. po chwili, am Ende; tě chwile, zui Stunde; dobra wěc chce chwili n.iti, gute Sache braucht Weile; hned tu chwili, gleich darauf; přes chwili něco nowěho, jeden Augenblick etwas Neues; —ička, —čička, y, f. kleine Weile, Muße, f. Weilchen, n.; —ka, y, f. Weilchen, n.

Chwist-ač, e, m. der den Bauchfluß hat; —ačka, y, f. Bauchfluß, Durchlauf, m.; —áni, n. Bauchfluß, m.; —ati, v. dünne musten, lariren; —ek, tka, m. rotše Ruhr.

Chwoj, e, f. Nadel der Tanne, f.; 2) Reißig, n.; 3) Fichte, Föhre, f.; —ka, y, f. Wolfsmilch, f.; —ný, adj. Tangeln, Nadeln habend; —owy, adj. Fichten-.

Chwost, u, m. Schweif, m.; —iště, ě, n. Besen, m.; —ištko, a, n. kleiner Besen, Kehrbesen, m.

Chyb-a, y, f. Fehler, m. Gehrechen, n.; —a, conj. es sei denn daß, außer; —eni, u. Fehlen, u.; —ěni, n. Ab-

gang, m.; —ěti, v. fehlen, mangeln, fehlschlagen; —iti, —owati, v. fehlen, verfehlen; irren; čeho, umgehen, vermeiden; každému něco chybi, jeder Mensch hat seine Mängel; chybi co, es schlägt fehl, trisſt nicht ein; —ně, adv. fehlerhaft; —ný, adj. fehlerhaft; —owáni, n. Fehlen, Irren, n.; —owati, v. fehlen, irren. Chycen—i, u. Fangen, n.; —ý, adj. gefangen.

Chyčeti, v. schwer athmen.

Chyl-iti, —iwati, v. neigen, nachhängen, sich nähern, herabhängen; —iwost, f. neigende Beschaffenheit; —iwý, adj. neigend.

Chyst-áni, n. Zubereitung, Zurüstung, Vorbereitung, f.; —ati, v. zurichten, zubereiten, vorbereiten, zurüsten; se, sich fertig machen.

Chyše, e, f. schlechte Hütte, Keische, f.

Chyt, u, m. Fang, Griff, m.; —áni, n. Fangen, n.; —ati, —iti, —nauti, v. fangen, haschen; se, sich fangen; se čeho, wornach greifen, sich anhängen. sich woran machen; okna chytaji, die Fenster fangen an zu frieren; opici —iti, sich betrunken; jest chycený, er hat einen Hieb; lelky —ati, gaffen; to se ho chytá, das macht bei ihm eine Wirkung; chytil se na slunci, er hat sich abgebrannt.

Chytlaw-ost, i, f. Anhänglichkeit, f.; —ý, adj. anhängig, fangbar, verfänglich.

Chytr-áček, čka, —ák, a, listiger, schlauer Mensch; —ati, v. schlau verschmißt werden, sein.

Chytr-e, adv. gescheidt, schlau, listig, verschmißt; —ee, tree, m. w. chytrák; —eti, v. klug, listig, geschickt werden; —iti, klug, geschickt machen.

Chytr-ost, i, f. Gescheidtheit, Schlauheit, List, f.; —owáni, n. listiges Benehmen, n.; —ý, adj. schlau, gescheidt, listig, verschlagen.

Kal

110

Kan

chen, n.; -nik, a, m. Kalenderma-
cher, m.; -owý, - ský, adj. Ka-
lender-.

Kalen-ec, nce, m. Strohhüschel, n. ;
-í, n. Trüben, Härten, n. ; -ice,
e, f. Stroßchaube, f.; Dachgiebel, m.

Kälenina, y, f. Pfüge, f.

Káleti, v. besúdeln, beslecken, místen,
- se, sích besúdeln.

Kalhota, y, f. -y, dem. -ky, pl. Un-
terkleider, Hosen, Beinkleider.

Kali, Kali.

Kalich, u, m. Kelch, m. Kelchglas, n. ;
-owý, adj. Kelch-.

Kalina, y, f. Bachhollunder, m. Droſ-
selbecre, f.

Kališek, šku, m. Kelchlein, Stengel-
glas, n.

Kališn-atý, adj. kelchförmig; -ik, a,
m. Kelchner, m.; -ý, adj. Kelch.

Kališt-ě, ě, n. Lache, f. Sumpf, m.
Pfüge, f.; -ný, adj. sumpſig.

Kaliti, v. beschmugen, trüben; 2) här-
ten (bas Eisen); 3) spülen (die
Wäsche.)

Kaln-atý, adj. trübe, getrübt; -ost,
f. Trübheit, Dunkelheit, f.; -ý, adj.
trübe, schmutzig.

Kalo-krewnost, -studenost, f. Me-
lancholie, f.; -krewný, - studený,
adj. melancholisch; -tok, u, m. Sa-
menfluß, m.

Kalow-ina, y, f. Schlam im Teiche,
m.; -ý, adj. Schlamw, Saß-.

Kaluž-e, -ina, y, f. Pfüge, Lache, f.

Kalužn-atost, i, f. sumpſige Beschaf-
senheit; -ý, adj. Sumpſ-.

Kalwin, Kalwińan, a, m. Kalvinift m.

Kam, kamo, kamž, adv. wohin.

Kamaše, pl. Kamaſchen.

Kamen, (kámen) a, m. Stein, m.; -ák,
u, m. Steinnuß, f.; -ář, e, m.
Steinschneider, Steinmeß, Stein-
schleifer, m.; -ářin, a, o, der
Steinschneiderin gehörig; -ářka, y,
f. Steinschleiferin, Steinmeßin, f.;
-ářský, adj. Steinschleifer; -ářstwi,
n. Steinschneiderei, Steinbauerin, f.;
-ářůw, des Steinschneiders; -atěti,

r. steinig werden; -atost, f. steinige
Beschaffenheit; -atý, adj. steinig;
-cowati, v. alannen; -cowaty,
-cowitý, adj. alaunartig; -cowý,
adj. Alaun-; -či, n. Gestein, n.;
-ec, nce, m. Alaun, m.; -ek, nku,
m. Steinchen, n.; -ěti, v. zu Stein
werden; -i, n. coll. Steine, Gestein;
-ice, e, -ička, y, f. Steinmeßin, f.;
ický, adj. Steinmeß-; -ictwí, n.
Steinmeßerei, f.; -ik, a, m. Stein-
meß, Steinbrecher, m.; 2) Bacham-
sel, f.; -ina, y, f. Steingut, n.;
itý, adj. steinig, steinigt; -ný,
adj. steinern, Stein-; -opis, otisk,
u, m. Steindruck, m.; -opisec, sce,
m. Litograph, m.; -owání, n. Stei-
nigen, n.; -owati, v. steinigen.

Kamizola, y, f. Kamisol, n.

Kamkoli, -w, -wèk, adv. wo immer
hin, wohin nur.

Kamn-a, dem. kaménka, -ička, pl.
n. Ofen, Rachelofen, m.; -owec,
wee, m. Ofentopf, m; -ýř, e, m.
Hafner, m.

Kams-ice, kamz-ice, e, f. Gemßziege,
f.; -ik, a, m. Gemſe, f.; -ikowy,
adj. Gemſen-.

Kamýčkowat-ost, f. Grobkörnigkeit,
f.; -ý, adj. grobkörnig.

Kamýk, u, m. Steinchen, n.

Kamýnka, pl. Deschen, n.

Kanabáč, e, m. Kanaſaß, m.; -owý,
adj. kanaſaſen.

Kanál, u, m. Kanal, m.

Kanár, a, -ek, rka, m. Kanarien-
vogel, m.; -owý, adj. Kanarien-
vogel-.

Kanauti, v. fließen, rinnen, träuſeln.

Kañaur, a, m. junger Eber.

Kancelář, e, m. u. f. Kanzellei, f.;
-ský, adj. Kanzellei; 2) Kanzel-
list, m.

Kancelista, y, m. Kanzelift, m.

Kancionál, v, m. Gefangbuch, n.

Kanclér, e, m. Kanzler, m.; -stwí, n.
Kanzlerwürde, f.

Kancowý, adj. Eber-.

Kanč-i, adj. Eber-; -ik, a, m.

Kauk

113

Kaz

Geiziger, m.; -ný, -owy, adj.
Werg-; -owitý, adj. wergartig.

Kauka, y, f. Herzwurm, Spulwurm, m.

Kauk-ač, e, -al, a, m. Gucker, Zu-
feher, m.; -ačka, y, f. Guckerin,
Zuseherin, f.; 2) Guckkasten, m.;
-ati, kükati, -nauti, -áwati, v.
schauen, gucken, zuschauen; kau-
kati po někom, Jemand nachschauen.

Kaukol, e, m. u. f. Rade, f. Korn-
nägelein, n.; -atě, čte, n. ungera-
thenes Kind; -ka, y, f. Radensieb,
n.; -natý, -owatý, -owitý, adj.
Raden-, radenartig.

Kaukow-í, n. coll. Kiesel im Berg-
haue; -ý, adj. kämen, Feuerknein, m.

Kaul-e, w. kule; -eti, w. kupčti.

Kaumar, u, m. eisengraue Farbe; 2)
graues Tuch; -owy, adj. grau,
staßlgrau, eisengrau.

Kaup-adlna, -árna, y, f -adlo, a.
n. Bad, n.; -ati, -áwati, v. baden;
se, sich baden, waschen.

Kaupě, ě, f Kaus, m. práwo předni
kaupě, Verkaufskrecht, n., 2) Waale, f.

Kaupel, v, f. Badwasser, Bad, n. Wa-
schung, f.

Kaup-eni, n. Kaußen, n.; -ený, adj.
gekauft; -iti, kupowati, kupowa-
wati, v. kaußen.

Kaur, a, m. Hahn, m.

Kauř, e, m. Rauch, m.; dichter Dunst,
Dampf, m.

Kaura, kura, dem. kuřice, e, kurka,
y, f. Henne, f.; 2) junges Hühnlein.

Kauř-eni, n. Rauchen, Räuchern,
Dämpfen, n.; -ici, adj. Rauch-
; -idlo, kuřidlo, a, n. Rauchwerk, n.,
2) Rauchpfanne, f. Rauchsaß, n.;
-iti, -iwati, v. rauchen, dampfen,
qualmen, räuchern, dünsten; -iwo,
a, n. Räucherwerk, n.; -iwý, -liwý,
adj. Dampf-, Rauch-; -nik, u, m.
Rauchtopf, m.; -owy, adj. Rauch-.

Kaus-ací, adj. Beiß-; -adlo, a, n.
Gebiß, Beißwerkzeug, n.; -ák, ku-
sák, dem. kusáček, čku, m. Hirsch-
zahn, Schneidezahn, m.; -áni, n.
Beizen, n. -aný, adj. gebissen;

-ati, -áwati, -nauti, v beißen,
stechen, fig. nachreden, sich zanken;
-awě, adv. bissig; -awost, i, f.
Bissigkeit, f.; -awý, adj. bissig, bei-
ßend, äßend; -ečok, čku, -ek, sku,
m. Stückchen, u.

Kauskow-atý, -itý, adj. stückweis,
zerstückelt; -ý, adj. Stück-.

Kaut, u, u. a, dem. -ec, tee, -ek,
tku, intens. -ěček, čku, m. Winkel,
m.; 2) Kindbett, n; -a, pl. n. Feld
in einer Ocke, im Winkel; -kowati
se, sich verbeigen, Winkel sußen;
-kowatý, adj. wintelig; -natý, adj.
wintelig; -ni, -uý, -ěčný, adj.
Winkel-; -nice, e, f. Kindbettein.
2) Augenwinkel, m., 3) Winkelmaß.
n.; -nik, u, dem. -niček, čku, m.
Winkelhaken, m Winkelmaß, n.;
-nik, a, Winkelspinne, f.; -oměr,
u, m. Wintelmessen, m.; -owy, adj.
Winkel-.

Kautro, a, n. Bettverhang der Wöch-
nerin, m.

Kauzedln-a, kauzelna, y, f. Magu,
f.; -ice, e, f. Zauberin, Here, f.,
-ický, adj. Hexenmeister-, Zauber-
Hexen-; zauberisch; -ietwi, u. Zau-
heret, Hexerei, f.; -ik, a, m. Hexen-
meister, m.; -ý, adj. Zauber-, zau-
berhaft.

Kauzeń, zně, f. Alt unter dem Dsen, m.

Kauzl-iti, v. hexen, bezaubern; -iwý,
adj. zauberisch; -o, a, n. -y, pl.
m. Zauberei, Hexerei, f. Zauber, m.;
-oplný, adj. bezaubernd, zauberisch,
zaubervoll; -owáni, n. Zaubern, n.;
-owati, v. zaubern, hexen; -owy,
adj. zauberisch.

Káwa, y, f. Kaffee, m.

Kaw-ář, v, m Kaffeeschenker, m.
-árna, y, f. Kaffeehaus, n

Kaw-či, adj. Dohlen-; -čiti, v
klecksen, beklecken; -ka, y, f. Dohle, f

Kawna, y, f. Hutte der Beigleute. f.

Káwowý, adj. Kaffee-.

Kaz, u, m. Gebrechen n. Schaden,
m Beschädigung, f. Fehler, Mangel, m

Kazajka, f. Jacke, f.

8

Kol

122

Kom

Kolisati, v. schauckeln, wiegen,
schwanken.

Kolisko, a, n. großes Rad, großer
Pfahl.

Koliště, ě, n. Glacis.

Kolita, y, f. großes Schellkraut.

Koliti, v. Pfähle einschlagen.

Kolk-o, a, n. Rädchen, n.; -owaný,
adj. gerändert, gestempelt; -owati,
v. rändern, stempeln.

Kolleje, kolej, e, f. Kollegium, n.

Kolm-ice, f. senkrechte Linie, Verpen-
dikel; -o, adv. senkrecht; 2) stechend,
stichweise; -ý, adj. senkrecht.

Koln-a, y, f. Raderschuppen, Wagen-
schuppen; -i, adj. Rad-; 2) Schup-
pen-; 3) Pfahl-; -ídek, čku, Steck-
rübchen, n.; -ik, u, m. Steckrübe,
f.; -ikowy, adj. Steckrüben, f.;
-ý, adj. spaltig, Spalt-.

Kolo, a, n. Rad, n. Kreis, m. Scheibe,
f.; do kola, kolem, im Kreis
herum; na zadni kola mysliti, auf
die Zukunft denken; dělají se mi
kola, hlawa mi jde kolem, hlawa
jde semnau kolem, mir wird schwin-
delig; -děj, v, m. Wagner, f. g.
Spaßmacher, m.; -hnát, a, m. Kla-
chel, Lümmel, m.; -mast, i, f.
-maz, i, m. Wagenschmiere, f.;
-maziti, v. theerig machen; -mazni,
adj. Wagenschmier-, -maznice, e,
f. Theerbüchse, f.; -maznik, a, m.
Wagenschmierer, m.; -měr, u, m.
Durchmesser, m.

Kolot-áni, n. Hin- und Herwälzen,
n.; 2) Seelenunruhe, innere Bewe-
gung; -ati, v. herumtreiben, hin
und her bewegen; se, sich herum-
walzen.

Kolotěž, e, f. Hemmschuh, m.

Kolowati, v. kreisen, herumkreisen.

Kolo-wrat, u, m. Spinnrad, n.;
-wratec, tce, m. Leier, Wolfsmilch,
f.; -wrátek, tku, m. Drehbohrer,
m. Spinnrädchen, n.; -wratnik, a,
m. Leiermann, Spinnradmacher, m.;
-zubý, adj. zahnlos, krummzähnig.

Koltra, y, f. Vorhang, m

Komár, a, m. Mücke, f.; -ek, rka,
m. kleine Mücke; -owý, adj. Mü-
cken-.

Komediant, a, m. Komödiant, m.;
-ka, f. Komödiantin, f.; -ský,
adj. Komödianten-; -stwi, n. Ko-
mödiantenwesen, n., -stwo, a, n.
Komödiantenbande, f.

Kometa, y, f. Kenet, m.

Komický, komičný, komisch.

Komin, u, -ek, u, m. Schornstein,
Rauchmantel des Glasbläserz, m.

Kominář, e, m. Rauchfangkehrer, m.

Komin-ice, v, f. Rauchfangkehrerin,
f.; -icky, adj. Rauchfangkehrer-;
-ictwi, n. Rauchfangkehreret, f.;
-ik, a, m. Schornsteinfeger, m.;
-ikůw, owa, owo, dem Schornstein-
feger gehörig.

Kominy, pl. f. Weinträber.

Komis-ář, e, m. Kommissár, m.;
-árek, rku, m.; Kommissbrod, n.;
-i, n. Kommission, f.; -arský,
Komissár-; -arstwi, n. Kom-
missariat, n.

Komnat-a, y, f. Kabinet, Gemach, n.;
-ni, adj. Gemach-.

Komol-iti, v. stumyr machen, stugen;
-ý, adj. abgestumpft, gestuft.

Kamoň, é, m. Roš, n.

Komonice, v, f. Steinkec, m.

Komonstwo, a, n. Gefolge, n. 2)
Pferde, pl. n.

Komora, y, f. Kammer, f. Behältniß, n.

Komoř-i, m. Kämmerer, m.; -iti, v.
als Kammerdiener dienen.

Komorn-á, é, f. Kammerfrau, f.; -i,
adj. Kammer-, Kammeral-; -ice, e,
f. Kammerjungfer, f.; -ictwi, n.
Kammeramt, Kämmereramt, n.;
-ictwo, a, n. Kammerleute; -ičiti,
v. Kammerdiener sein; -ik, a, m.
Kammerdiener, Kämmerer, m.

Komořský, adj. Kammer-.

Kompletni, adj. komplet.

Komůrka, y, f. Kämmerlein, Fach, n.
Abteilung, f.

Komž-e, e, f. Chorrock, m.; -ička,
y, f. Chorröfchen, n.

Kop

124

Kor

-anice, e, f, Graben, n.; -anina, y, f. Graben, Begrabene, n.; 2) ge-grabener Acker; 3) Rebenhaft, m.; -aninný, fossil; -ati, v. graben, hacken; -awost, f. Neigung zum Ausschlagen, Stoßen mit den Füssen; -awý, adj. gern ausschlagend mit den Füssen.

Kopcowat-ost, f. Hügeligkeit, f.; -ý, adj. hügelig.

Kopcowitý, adj. hügelförmig.

Kopč-iti, v. aufhäufeln, anhäufeln; -itý, adj. aufgehäuft, voll, hügelförmig.

Kopec, pce, m. Hügel, Hauße, m.

Kopeč-ek, čku, m. Hügelchen, Häuflein, n.; do kopečku, bergauf; -kowati, v. anhäufeln.

Kopej-sko, a, n. Kohlenschaufel; -tko, w. kopyto.

Kopeni, n. Häufeln, „n.

Kopet, ptu, m. Rauch; Ruß; -ní, -ný, adj. Rauch-, Ruß-.

Kopi, n. Spieß, m. Lanze, Stange, f.; -ičko, a, n. Spießchen, n.; -ičkowitý, lanzenförmig; -idlen, u, m. Haselwurzel, f.

Kopin-a, y, f. Bhalanr, f.; -natý, adj. lanzenförmig; -nictwi, n. Turnieren, n. Knappshaft, f.; -ničiti, v. Lanzen brechen (im Ritterspiele); -nik, kopitnik, a, m. Spießträger, Lanzknecht, m.

Kopist, i, f. Rührscheid, Knetcheid, n.

Kopiště, n. Schaft, m.

Kop-iti, v. häufeln, schobern, schocken; -ka, y, f. Häuflein; Häufelspiel (Karten), n.

Koplin, u, m. Hühnerhaus, n.

Kopn-a, y, f. Kolben am Schießgewehre, m.; -ina, Fossilien; -o, a, n. hackbarer Boden; -auti, v. hacken; schlaqen, stoßen mit dem Fuße; -ý, adj. grabbar, hackbar.

Kopow-ka, y, f. Schockholz, n.; -ý, adj. Schock-.

Kopr, u, m. Dille, f

Koprn-ěti, v. erstarren, gefühllos werden; -ik, u, m. Bärwurz, f.

Kopřiw-a, y, f. Nessel, f.; -itý, adj. nesselartig; -na, y, f. Nesselstrauch, m.; -ný, adj. Nessel-; -owý, adj. Nessel-.

Kopt-ěni, n. Berußen, n.; -ič, e, m. Sudler; -iti, v. sudeln, berußen.

Kopyt-ář, e, m. Leistenschneider, m.; -natý, adj. behuft; -nik, u, m. Haselwurzel, f.; -o, a, n. Klaue, f. Huf, Leisten, m.

Koráb, u, -ek, bku, m. Rinde, f.; Schiff, n.; Arche, f.; -nictwi, n. Bankerott, n.; -ik, a, m. Rindenfschäler, Bootsknecht, Bankerottirer, m.; -owý, adj. aus Rinde, Schiff.

Korál, u, m. Koralle, f.

Kořalečn-i, -ý, adj. Branntwein-; -ice, e, f. Branntweintrinkerin, f.; -ictwi, n. Branntweintrinken, n.; -ik, a, m. Branntweintrinker, m.

Kořal-ice, e, -ička, -ka, y, f. Branntwein, m.; -na, y, f. Branntweinschenke, f.; -nice, e, f. Branntweinbrennerin, -schenkerin, -trinkerin, f.; -nictwi, n. Branntweinbrennen, -schenken, -trinken, n.; -nik, a, m. Branntweinbrenner, -schenker, -trinker, m.

Korál-nik, a, m. Korallenmacher, m.; -owitý, adj. korallenartig; -owý, adj. Korallen-.

Koratý, adj. rindig.

Korauhew, hwe. (korauhewka, korauhwička,) f. Fahne, f.; 2) Eskadron, f.; -ní, adj. Fahnen-; -nický, adj. Fahnenträger-; -nik, a, m. Fahnenträger, m)

Koraw-ost, f, Steifheit, f.; -ý, adj. steif, starr.

Korb-a, -ička, y, f. Korb; Kalesche, f.

Korbel, e, m. Humpen, hölzerner Pockal; -ář, e, m. Humpenmacher, m.; -iček, čku, m. Kleiner Humpen; -owati, v. saufen.

Korč-ák, u, m. Scheffel, m. Strich, m.; -ení, n. Hader, Zwist, m.; -ili, r. einen Strich schütten; -iti se, v. zanken, hadern.

Kor

125

Kos

Kord, u, m. Degen, m.

Kordulka, y, f. Weiberkorset, n.

Korec, rce, m. Scheffel, Strich, m.

Korečný, adj. Strich-, obereschlächtig.
Korejniti, v. wühlen.

Korejš, e, m. Schalthier, n.

Korejtko, a, n. Tröglein, n.

Korek, rku, m. Korkholz, n.

Kořen, a, u, e, m. Wurzel, f.; fig.
Anfang, Grund, Ursprung, m.; -ář,
e, m. Kräutermann, m.; -ářiti, v.
Würzhandel treiben; -ářka, y, f.
Kräuterweib, n.; -ářstwi, n. Kräu-
terhandel, m.; -atěti, v. Wurzel
fassen, würzig werden; -atost, f.
Vielheit der Wurzeln, Würzhaftig-
keit, f.; -atý, adj. voll Wurzeln,
würzhaft; -ec, nce, m. Gewürz-
kuchen, m.; -ěti, v. Wurzel fassen;
-i, n. Gewürz, n. Kräuter, pl. n. ;
2) Demüthigung, Erniedrigung. f. ;
-iti, v. würzen; se, einwurzeln;
-ka, y, f. Gewürzbüchse, f.; -ný,
adj. von der Wurzel, Wurzel-, ge-
würzt.

Koř-il, a, -ilek, lka, m. der demü-
tbige Kriecher.

Kořinek, nku, m. Würzelchen, n.

Kořist, i, f. Beute, f. Nužen, m
Ausbeute, f.; — uchwátiti, — uho-
niti, dělati, dobyti, beuten, erbeu-
ten; —iti, v. beuten, sich zueignen;
—liwý, adj. benüzend, Beute ma-
chend; —nictwi, n. Freibeuterei, f.;
—nik, a, m. Freibeuter, 2) Nužen-
zieher, m.; —ný, adj. vorteilhaft;
heutesüchtig; —né, ého, n. Priesen-
geld, n.; —owati, v. Beute machen.

Koř-itel, e, m. Anbeter, m.; -iti, v.
demüthigen; se, sich demüthigen,
schmiegen.

Korkowy, adj. Wartoffel-.

Kormauceni, n. Betrübniß, f.

Kormaut-iti, v. betrüben; se, trüb
werden, sich grämen; -liwost, f,
Trübsinn, m. Schwermuth, f.; -li-
wý, adj. trüb, schwermüthig.

Kornat-ěti, v. rauh roh werden; -ý,
adj. krustig, hart wie eine Rinde.

Karnaut, u, m. Düte, f. Skarnizel, n
—kowy, adj. Düte-.

Kornelowý, adj. Kornell-.

Korni, adj. Rinden-.

Koroptwa, y, korotew, twe, f. Reb-
huhn, n.

Korotewnice, e, f. Rebbühngarten, n.

Korotw-i, adj. Rebbühner-; -ička,
y, f. Rebbühnchen, n.; -ičkář, e,
m. Stockaar, m.

Korowatý, adj. rindig.

Kortizaun, a, m. Hanswurst, m.

Korun-a, y, f. Krone, f.; -aci, f.
Könung, f.; -ik, u, m. Kronleuch-
ter, m.; -ka, y, f. kleine Krone;
-owaci, f. Krönung, l.; -owaný,
adj. gekrönt; -owati, v. krönen;
-owy, adj. Kron-, Kronen-.

Korýtko, a, n. Trögchen, n. Grand, m.

Korytn-ačka, y, f. Schildkröte, f.;
-ik, a, m. Trogmacher, m.

Koryto, a, n. Trog. m. Rinne, f.

Kos, a, m. Amsel, f. 2) Amselsch, m.

Kos, u, m. Feder, f. Federkiel, m.

Kos-a, y, -ička, y, f. Sense, f.;
-ář, e, m. Sensenschmid, m.; -ář-
ka, y, f. Sensenschmiedin, f.; -atec,
tce, m. Grasfichel, f.; 2) Schwerdt-
lilie, f.; -ba, y, f. Heuernte, f.;
-ec, sce, m. Hohlenien, n.; 2)
Mähder, m.; -em, adv. schräg;
-enka, -inka, y, f. Flederwisch, m.;
-ice, e, f. Sensenhütte, f.; -íř, e,
Gartenmesser, n. Hippe, f.; -iště,
n. Sensenstiel, Sensenbaum, m. -iti,
v. mähen, krümmen; se, stuzen,
stolzen.

Kosle, kůsle, pl. f. Schlittschuhe.
pl. m.

Kosm, u, -ek, emku, m.; -a, y, f.
Zotte von Haaren; 2) Flocke: -áč,
e, m. Zottige, m.; -ačka, y, f. Sta-
chelbere, f.; -aták, a, m. zottiges
Pserd; -atěti, r. rauh, zottig wer-
den; -atice, e, f. Straube, gebackene
Hollunderblüthe; -atiti, v. zottig
machen; -atost, -atina, y, f. rauhes
zottiges Wesen; -atý, adj. rauh, zot-

Kot

127

Kozel

3) Scheibe, f.; -iti, v. wirbeln, im Umkreise drehen; -iti se, v. sich im Kreise bewegen; -ni, adj. Ring-, Kreis-.

Kotě, ěte, n. Kätchen, n.; koťátka, pl. Palmzweig, m. Kätchen an Bäumen.

Kotec, tce, m. Behältniß, n. (für Tau-
ben, Kälber u. f. w.)

Kotečn-ik, a, m, Kauenmacher, m.;
-ý, adj. Kōthen-.

Kotel, tle, m. Kessel, m.

Koteň, tně, f. Knöchel an der umge-
kehrten Hand.

Kotěnec, nce, m. das Junge der Kaze.

Kotěrec, rce, m. Hühnerhaus, h.

Kotew, twe, f. Anker, m.; -né, ého,
n. Ankergeld, n; -ní, adj. Anker-;
-nice, e. f. Ankerblume, f.; -nik,
a, m. Ankerseilmacher; 2) Ankerschmied,
m.; -nik, u, m. Ankerblume, f.

Kot-ik, u, m. Knöchel (an den Fin-
gern) m.; -iti se, v. (bei Kazen)
Junge werfen, bekommen.

Kotk-ati, v. stammeln; -awý, adj.
stammelnd.

Kotl-anka, y, f. Oden mit einem Kef-
sel; -ář, e, m. Kupferschmied, m.;
-ářik, a, m. Kesselsicker, m.; -ařiti,
v. Kessler sein; -árna, y, f. Kupfer-
schmiede, f.; -ářský, adj. Kumpfer-
schmied, Kessler-; -ářstwi, n. Ku-
věerschmiedhandwerk, n. Kesslerei, f.;
-awěti, v. hohl werden; -awý,
adj. hohl-; -iček, čku, -ik, u, m.
Kesselchen, n. Tiegel, m.; -ina, dem.
-inka, y, f. Kesselgrube, f.; -iště,
ě, n. Kesselherd, m.

Kotn-i, adj. Kōthen-, Knöchel-, 2)
Geburts-; -iček, čku, -ik, u,
m. Knöchel, Knoten, m.; -ikowaty,
-ikowity, adj. großknorrig; -ikowy,
adj. Knöchel-.

Kotrb-a, y, f. Schädelknopf, Schädel,
m.; -anec, nce, m. Purzelbaum, m.

Kotrč, e, f. Hasenohr, n. (Pfl.)

Kotrkál, u, m. Rittershild, m.

Kotrl-čiti, v. wälzn; -ec, kotrmelec,
ce, m. Purzellaum, m.; -eti, v.
wälzen.

Kotw-a, y, kotwice, kotwička, An-
ker, m.; -ář, e. m. Ankerschmied, m.,
-ářský, adj. Ankerschmied-; -ičko-
watý, adj. ankerförmig; -ičný, adj
Anker-.

Kotyz-alka, y, f. Schmeichlerin, f.
-aun, a, m. Hanswurft, m.; -owá-
ní, n. Schmeicheln, n.; -owati, -ati,
v. schmeicheln, liebkosen; -owati se
k někomu, sich anschmeicheln.

Kow, u, m Metall, Erz, n.; -aci,
adj. Schmied-; -adlo, a, n. Amboß;
-ati, -áwati, v. schmieden, hämmern;
kowati koně, das Pferd beschlagen.
2) anzetteln; -ání, n. -anice, e, f.;
Beschlag, m.; -aný, adj. gehämmert,
geschmiedet; -aný Nèmec Stock-
deutsche, m.; -ář, e, -ářik, a, -
-ářiček, čka, m. Schmied, m.; -
ařiti, v. das Schmiedhandwerk trei-
ben; -ářka, y, f. Schmiedin, f.; -
árna, y, f. Schmiede, f.; -ářský,
adj. Schmiede-; -ářstwi, n. Schmied-
handwerk, n.; -ec, wce, u. (kujiř)
Zeugschmied, m.

Kowičeti, kowikati, kowikáwati, v.
weheklagen.

Kowkop, a, m. Bergmann, Bergknapp, m.

Kown-i, adj. Metall-; -ost, f. Häm-
merbarkeit, f.; -ý, adj. hämmerbar;
metallartig; Mineral-.

Kowow-atý, adj. metallisch; -ec,
wce, m. Metallurg, m.; -na, y, f.
Metallniederlage, f.; -ý, adj. metal-
len-, Erz-.

Kowstwo, a, n. Metallreich, n.

Koz-a, -ka, -ička, y, f. Ziege, f. 2)
weibliche Brust; 3) Holzbock, m.; -
ácký, adj. Geißhirten-; 2) Kosaken-;
-ářek, čka, m. kleiner Ziegenhirt;
2. kleiner Kosak; -ačka, y, f. Zie-
genhirtin, f.; -ák, a, -ář, e, m.
Ziegenhirt, m.; -atý, adj. hochbusig,
hochbrustig.

Kozel, zla, kozlik, a, kozelec, lce,
kozliček, čka, m. Bock, Geißbock, 2)
Holzbock, m.; kozla! Teufel! kýho
kozla! was Tausend! je toho na
kozly, es ist dessen sehr viel; kozla

Křt

135

Krw

Křtěn—ec, nce, m. Täufling, m.; getauftes Kind: —i, n. Tausen, n.; —ý, adj. getauft.

Krt—i, adj. Maulwurfs—; —ice, e, f. Maulwurf, m. Blutgeschwüt, n.

Krtici, adj. Tausz.

Krticowat—ý, adj. der Blutgeschwüre hat; —ěti, v. Blutgeschwüre, Skropeln bekommen.

Krtč—i, adj. Maulwurfs—; —ina, y, f. Maulwurfshaufen, m.; —natý, —ný, adj. skrophulös; —nik, u, m. Sauwurz, f.

Krtinec, nce, Maulwurfsbügel, m.

Křin—y, —ky, pl. Tauffschmaus, m. Kindstausfe, f.

Křitedln—a, y, —ice, e, f. Tausfstein, m; —ý, adj. Tausz.

Křtitel, e, m. Täufer, m.

Krtiti, v. scharren, wühlen.

Křtiti, v. tausen.

Krtkowiště, ě, n. w. krtinec

Krtowy, adj. Maulwurfs—.

Kruč—eni, n. Kollern im Bauche, n.; —eti, v. kollern; —ina, y, f. Pfriemkaut, m.

Kruh, u, m Ring, Kreis, Umfang, m. Scheibe, f.; —adlo, a, n. Krauthebel, m.; —owna, y, f. Hohldocke, (beim Schmiede), f., —owý, adj. Kreis—.

Kruhul—e, e, f. Blumentopf, m.; —owý, adj. Blumentopf—.

Kruch, u, m Stück, n. Masse, f.; 2) Gyps, m.; —owý, adj. mauka —owá, schwarzes Mehl, Pohlmehl, n.

Kruchta, y, f. Emporkirche, f.; Chor, m.; Grüft, f.

Krumpl—ěr, e, m. Seidensticker, m.; —ěrstwi, n. Seidenstickeri, f.; —owati, v. sticken.

Krupař, e, m. Grießler, m., —ský, adj. Grießler—; —stwi, n. Grießhandel, m.

Křupati, v. knorpeln, knacken.

Krupě, ě, —je, e, f. Tropfen, m.; —, pl. f. Schneeschuhe.

Krupic—e, e, f. Grüße, f. kleiner Hagel; —owý, adj. Grieß—.

Krupička, y, f. Grieß, m.

Krupičk—a, y, f. Tröpfchen, Sprenklein, n.; —y, pl. Bergißmeinnicht. n.

Krupičkowatý, adj. grießig.

Krupka, y, f. Gräuplein, n.

Křupka, y, f. Knorpel, f.

Krupkow—atý, adj. voll Gräupeln; —itý, adj. gräupelnartig; —ý, adj. Graupen—.

Krupn—i, adj. Graupen—; —ik, u, m. Graupenmühle, f.; Tropfstein, m.

Krupobiti, n. Hagelsturm, Wetter- schlag, Schauer, m.

Krusiček, čku, m. Ringelblume, f.

Krušcowat—ěti, v. körnern; —ost, f. körnige Beschaffenheit; —ý, adj. körnig.

Kruš—cowý, adj. knollig, Knollen—; —ec, šce, m. Knollen, m. Bruchstück, n.; —ina, y, f. Faulbaum, m. Pinnholz, n. Schließbeere, Spergelbeere, f., —iti, v. zerbrechen, zerreiben, zerstossen.

Krušn—atý, adj. knollig, körnig; —ost, f. Zerbrechkichkeit, Sprödigkeit, f.; —ý, adj. zerbrechlich, brüchig, fig. hart, streng, bitter, sperre; —é hory, Erzgebirge, n.

Kruťa, y, f. welsche Henne, f.

Kruťák, a, m. welscher Hahn, m.

Krutě, adv. grimmig, grausam.

Kruťka, y, f. junge, welsche Henne.

Krut—ost, f. Grausamkeit, Strenge, Hestigkeit, f.; —ý, adj. grimmig, grausam, streng.

Kruwek, wku, m. kleines Dach.

Kruž—áček, čku, m. kleiner, runder Kuchen; —adlo, a, n. Krautschabe, f.; —alka, y. f. Spaltel, n. Scheibe, f.; —alkowitý, adj. scheibig; —anec, nce, m. Bladen, m.; —átko, a, n. Taqrad, Krauteisen, n.; —cowatý, adj. knollig; —idlo, —itko, a, n. Zirkel, m.; —ina, y, f. Radmantel, Bogen des Mühlrades, m.; —itky pl. Kräuseln, Tazeln an Aermeln —itý, —iwý, kräuselnd.

Krwac—ení, n. Bluten, n.; —eti, v. bluten.

Kyl

140

Lah

teln, schlagen; —owi, n. coll. Knüt-
telholz, n.; owý, adj. Knüttel-.

Kýla, y, f. Bruch, m.

Kyn—auti, v. winken, deuten, nicken;
—uti, n. Winken, n. Bewegung, f.

Kypělý, adj. aufwollend; —ěni, n.
Aufwollung, Aufsiedlung, f.; —ěti, v.
aussieden, aufwallen, überlaufen, ko-
chen, brudeln.

Kypřěti, v. locker werden; —ice, f.
Mühleisen, n.; —iti, v. lockern.

Kypr-ost, f. Lockerheit; Elasticität,
f.; —ý, adj. locker, elastisch.

Kýr, u, m. Aalstecher, m. Harpune, f.

Kyrys, u, m. Küräpi, m.; —ar, a, m.
Kürassier, m

Kys—ánek, nku, m. Sauerkiee, m.; —
—áni, n. Säuern, Gähren, Beausen,
n.; —ati, v. säuern, gähren, faulen,
eitern.

Kyseláček, e, —ák, u, m. Saueram-
pfer, m.; —e, adv. sauer; —eti, v.
säuern, sauer werden; —ice, v, f.
Weißseitursche, f. Obstmuß, m.; —
ina, y, f. Säure, f. Säuern, n.

Säuerling, m.; —iti, v. sauer ma-
chen, fig. ärgern; se, aufgebracht,
zornig werden; —ka, v, f. Sauer-
brunn, m. säuerliche Birn, Traube;
—nice, e, f. säuerliche Birn; —o, a, n.
säuerliche Flüssigkeit, Sauerwasser, n.
fig. bitteres Wesen; verdrüßlicher
Mensch; —o, adv. sauer; —ost, f.
Säure, f. fig. Bitterkeit, Erbitterung,
f. Groll, m.; —ý, adj. sauer; fig. er-
bittert, sauertöpfsch.

Kýška, y, f. Schlickermilch, f.

Kýšni, adj. Säure-.

Kyta, y, f. Strauß, Busch, m.

Kýta, y, f. Keule, f. Schlegel, m.

Kytaj, e, m. chineſtischer Baumwollenzeug.

Kýwadlo, a, n. Perpendikel, n.

Kywák, u, m. Ableger, Senker, m.

Kýwáni, n. Wackeln, Wanken, Nik-
ken, n.; —ati, —nauti, v. wackeln,
winken, deuten; —awý, adj. wackel-
haft, wankend.

Kyz, u, m. Kies; Giftstein, m.

Kýž, interj. wenn doch, daß doch, ba-
mit doch

L.

Lábati r. trinken.

Labuť, ě, f. Schwan, m.

Labutě, n. junger Schwan; —1, labu-
—łowý, Schwanen-.

Labužnik, a, m. Leckermanl, n.

Lace, e, f. Wohlseilheit, f.

Laci, lajeci, schmähend.

Lacině, adv. wohlfetl.; —ěti, v. wohl-
feil werden; —o, adv. wohlfel: —ost,
f. Wohlfelheit, f.; —ý, adj. wohlfel.

Lačněti, v. hunqern, fig. begehren;
—ost, f. Nüchternheit, f. Hunger, m.;
—ý, adj. nüchtern, hungrig.

Lad—a, y, f. Göttin der Liebe der Sla-
wen; 2) schönes Mädchen; láda wo-
zowá, Winde, f.; —ici, adj. Stimm-;
—iti, v. stimmen bei Instrumenten;
—né, ado. —ný, adj. schön, niedlig,
artig; —něti, v. hübsch werden; —

niti, v. hübsch machen; —nost, f.
Niedlichkeit, Schönheit, f.

Lado, a, n. Lehde, Heide, f. Brache, f.

Ladon, a, Ladoň, ě, m. der slawische
Mars.

Ladry, pl. Niemenzeug, n.

Láhew, hwe, f. Flasche, f.

Lahod—a, y, f. Lieblichkeit, Anmuth,
Delikatesse, f.; —iti, schmeicheln, lieb-
kosen; —iwost, f. schmeichelhaftes
Wesen, n. Schmeichelei, f.; —iwý,
adj. schmeichelnd, liebkosend.

Lahodně, adv. lieblich, angenehm, an-
muthig; —ěti, v. sankt, süß werden;
—ice, e, f. Schmeichlerin, f.; —iček,
čka, —ik, a, m. Schmeichler, m.; —
iti, v. sankt, anmuthig, süß machen,
—omluwnost, f. liebliche, schmeichel-
hafte Srrache, f.; —ost, f. Lieblich-
keit. Anmuth, Küstlichkeit, Delikatesse.

Lem

145

Les

Lemuji, owati, v. einfassen, einsäumen, garniren.

Len, lnu, m. Flachs, m.

Lenaŕ, e, m. Flachshändler, m.; —ka, y, f. Flachshändlerin, f.; —stwi, n. Flachshandel. Flachsbau, m.

Lén, adv. faul, träg.

Len-ěti, v. faul werden; —iště, v, n. Flachsfeld, n.; —iti, v. träg machen; se, faul sein.

Leniw-ě, adv. faul, träge; —ec, wce, m. Faukenzer, m.; —ěti, v. faul, träge werden; —ost, f. Fauhelt, Trägheit, f.; —ý, adj. faul, träge, läßig.

Lenni, adj. Leben.

Léno, a, n. Leben Lehengut, n.; —po meči, Mannsleben, n.; —po přeslici, Weiberleben, u

Lenoch, a, m. Faukenzer, m; fig. Lehne, f. Lehinubl; 3) Fauhisch, m.

Leno-chod, a, m. Fauhthier, n.; —chowat, adj. faul; —chowati, v. faulenzen; —sim', n. Leinsame, m.

Lenost, w. leniwost.

Lenos-eni, n. Faukenzen, n.; —iti, v. faulenzen; —iwost, w. leniwost; —ka, y, f. Faukenzerin, f.; —stwi, n. Faukenzerei, f.

Lenowati, v. faul sein, säumen, zögern.

Lenow-ni, iho, m. Lehensträger, m.; —nik, a, m. Basall, m.; —itý, adj. leinartig, —ý, adj. Flachs.

Lenuška, y, f. Lehnseffel, m.

Lep, u, m. Vogelkeim, Kleber, m.

Lépaŕ, e, m. Ankleber, m.

Lepawý, adj. klebrig.

Lépe, —ji, adv. besser.

Lepen-ák, u, m. Lehmgebäude, n.; —i, n. Kleben, Pappen, n.; —ice, e, —ina, y, f. Lehmwerk, Kleiberwerk, n. Lehmwand, f.; —ka, y, f. Pappe, f. Pappdeckel, m.; —kowy, adj. geklebt, geleimt.

Leperna, lepna, y, f. Leimtasche, f.

Lep-ěti, lipěti, v. kleben; —ič, e, m. Kleiber, Anpapper, m., —ik, u, m. blaues Klebkrant: Schlingbaum, m; —iti, v. pappen, kleiben, schmieren; se, kleben; —iwý, adj. klebrig.

Lepkost, f. Zähigkeit, Klebrigkeit, f.

Lepkowlhk-ost, f. Schleimigkeit, zähe Flüssigkeit, f.; —ý, adj. zähe, flüssig, schleimig.

Lepký, adj. zähe, klebrig, anklebend.

Lepnat-ost, f. Leimigkeit, f. —ý, adj. klebrig.

Lepn-i, adj. Leim-; —auti, v. Kleben, ankleben.

Lepost, lepota, y, f. Feinheit, Schlankheit, Güte, f.

Lepow-atý, adj. klebria; —ka, y, f. Kleber, m.; —ý, adj. Leim.

Lepš-ení, n. Besserung, Verbeßerung, f.; —i, adj. bessr, swého lepšiho hleděti, seinen Vortheil suchen; —eti, v. besser werden; —iti, v. bessern, vergüten, se, sich bessern.

Lept-a-i, adj. Leb-; —adlo, a, n. Bet, n. rtel, n.; —ati, v. beizen, ägen; —awy, adj. äzend, scharf.

Lepý, adj. sein, schlank, Schön, reizend, nett, hold.

Les, a, u, —ik, u, m Wald, Strauch, Busch, m. —ačka, y, f. Waldbewohnerin, f.; —ák, a. m. Waldbewohner, m.; —ina, v, f. Waldung, f.

Lesk, u, m. Schimmer, Glanz, m.; —awy, adj. w. lesknatý; —lý, adj. glanzend.

Leskn-atost, leskawost, f. Glanz, Schimmer, m.; —atý, adj. schimmernd, glänzend; —auti, v. schimmern, glänzen, blinken; —uti, n. Schimmern, Blinken, n.; —utý, —awy, adj. glänzend.

Leskot, u, m. Bliß, Schimmer, Glanz, m.

Léskow-ec, liskow-ec, wce, m. Haselnuß, f.; —i, n. coil. Haselg. busch, n.; —ice, e. —ka, y, f. Haselstock, m.; —ý, adj. Haselnuß.

Les-ňak, a, m. Waldbewohner, m.; —natěti, v. zum Walde werden; —natý, adj. waldig.

Lesn-i, adj. Wald-; —i, iho, m. Forstmann, m.; —icky, adj. Forst-; —jetwi, n. Forsterei, f.

Lesňowka, y, f. Holzapfel, m.

Leson, è, m. Waldgott, m.

iv

Lhaw

147

Lido

Lhaw-ost, f. Lügcnhaftigkeit, f.; —ý, adj. lügcnhaft, lügnerisch.

Lhostejn-ë, adv. gleichgültig, weichlich; —ec, nce, m. Gleichgültige, m.; —ëti, r. gleichgültig werden: —iti v. gleichgültig sein; —ost, f. Gleichgültigkeit, Weichlichkeit, f.; —ý, adj. gleichgültig, weich, zart, fahlauffig.

Lhota. v. f. stenerfreie Anstiedlung, f.

Lhu, lháti, v. lügen, erdichten.

Lhůta, y, f. Frist, f. Auffschub, Termin, m.

Li, Frage- oder Anhängepartikel, wie, denn, ob, wenn.

Lib-ač, e, m. Küßer, m.; —áček, čka, m. Flitterwoche, f.; —ačka, y, f. Küžerin, f.; 2) Frittergold, n.

Lib-áni, n. Küssen, n.; —ánkv, pl. Flitterwoche, f.; —ati, v. küssen, herzen; —awý, adj. gern küffend; zum Küssen.

Libě, adv. lieblich, angenehm, holdselig.

Libeček, čku, m. Viebstücke', n.

Libek, hka, m. Liebhaber, Geliebter, m.

Liber-ka, y, f. Pfundgewicht. n.; —ni, adj. pfündig. Pfund.

Libezn-ö, adv. lieblich, anmuthig; —ost, f. Vieblichkeit, Anmuth, Holdseligkeit, f; —ý, adj. lieblich, anmuthig, niedlich.

Libiti, v. lieben, Luft an etwas haben, gefallen, beliehen.

Libiw-ina, y, —ost, i, f. Fleisch, n. Fleischigkeit, f.; —ý, libowý, adj. fleischig.

Libka, y, f. Kuß, m.

Lido, w. libý.

Libomudrc, e, m. Philosoph, m.; —ký, adj. philosophisch; —twi, n. Philosophie, f

Libost, f. Lieblichkeit, Anmuth, Gefälzigkeit, f. Vergnügen, Wohlgefallen, n. Lust, f.

Libostka, libůstka, y, f. Lust, f. Vergnügen, n.

Libostný, adj. lieblich, wonnig.

Libowati, v. Wohlgefallen haben

Libowon—nost, f. Wohlgeruch, m; —ný, adj. wohltriedend.

Libozpěw, u, m. Wohlgesang, m.; —ný, adj. lieblich, singend.

Libozwčn—ost, f. Wohlklang, m.; —ý, adj. wohltlingend, wohltenend.

Libra, libřicka, y, f. Pfund, n.

Libý, adj. lieblich, angenehm, anmuthig, süß, sanft, holdselig.

Lie, e, m. Haarseite, Manzeite, f.

Lice, e, n. Wange, f. Backen, m. Antliß, n.

Liceti, léceti, v. aufstellen.

Lien—i, adj. Wange-, Backen-; —ý, adj. schön, zierlich.

Licoměr—enstwi, —nietwi, n. w. licoměrnost; —ně, adv. heuchlerisch, gleißnerisch; —nice, e, f. Gleißnerin; Heuchlerin, f.; —nik, a, m. Gleißner, Heuchler, m; —nost, f. Gleißnerei, Heuchelei, f.; —ný, adj. gleißnerisch, schünheilig.

Lič-ák, a, m. Enterich, m.; —átko, a, n Entchen, n.

Ličba, y f. Schminken, n.

Lice, e e, n. Entchen, n.

Ličen—i, n. Schminken, Anstreichen, Weißen, Beurkunden, Beweisen, n.; —ost, f. geschminntes Weizen; —ý, adj. gefärbt, getüncht.

Ličidlo, a, n Schminke, f. Anstrich, m.

Ličiti, v. schminken, anstreichen, weißen, tünchen; schildern, erzählen; fig. schmücken, zieren.

Lička, y, f. Entchen, n.

Ličk-a, y, f. Fallstrich, m. Falle, f.; —o, a, n. kleine Wange

Ličn—i, adj. Wangen-, Backen-; —ý, adj. ganz klar; —nost, f. Schönheit f

Lid, v. m. Volk; —e, —i, nom. pl. m Menschen, Leute, pl. m.; —iny, —ičky, pl. f. Beutchen, pl.

Lidmil, a, m. Menschenfreund, m.; —ecký, —owný, —ný, adj. menschenfreundlich.

Lidnat—ěti, lidněti, v. volkreich werden; —iti, lidniti, v. bevölkern, volkreich machen; —ost, lidnost, f. Bevölkerung, f.; —ý, lidný, adj. volkreich, bevölkert.

Lido—krádce, e, m. Menschenräuber

10*

Lip

149

Lit

Lipow-ec, wce, m. Lindwurm, m.;
—i, n. coll. Lindenholz, n. Lindenh-
wald, m.; —ý, adj. Lindenz.

Lipůwka, y. f. Lindenschwamm, m.

Lis, u, m. Kelter, m. Presse, f.

Lis, a, m Fuchs, m.

Lisa, y, f. Hürde, Flechte, f.

Lis-áni, n. Fuchsschwänzen, Liebkosen,
n.; —ati, v. fuchsschwänzen; se, sich
einschmeicheln.

Lisaw-ost, f. Fuchsschwänzerei, f.; —ý,
adj. fuchsschwänzend, liebtosend.

Lisči, n. Gebusch von Haselstanden.

Lísek, sku, m. Wäldchen, n.

Lisice, e, f. Presse, f. Kelter, m.

Liska, y, f. Haselstande, f.

Lisk-anec, nce, m. Ohrseige, f.; —
ati, —nauti, lištiti, v. schlagen, mau-
schellen.

Liskow-atý, adj. voll Haselnußstanden,
—i, n Haselbusch; —ice, e, —ka, y,
f. Haselstock, m.; —ý, adj. Haselz.

Lisnice, e, f. Kelterbaum, m.

List, u, m. Blatt, n. Brief, m. Schrei-
ben, n. Schrift, f. Schein, m.

List-a, y, f. Liste, f.; —ař, e, m Zet-
telträger, Briefträger, m.; —ář, e,
m. Briefsteller, m.

List-eček, čku, m. kleines Blättchen,
Briefschen, n.; —ek, tku, m. kleines
Blatt, Briefschen, Billet, n. 2) Fünf-
singerkraut, n.

List-i, n. coll. Blätter, pl. Laub, n;
—ěti, v. laubig werden, sich belauben;
—iček, čku, m. Blättchen. Brief-
chen; n.; —ina, y, f. Urkunde, f.

Listn-atec, tce, m. Zapfenkraut, n.;
—atost, f. Blätttrigkeit, f.; —atý, adj
blätterig, blattreich; —i, adj. Blatt—
ý, adj. belaubt, blätterig.

Listopad, u, m. November, m.

Listow-atý, —itý, adj. Laubicht, blät-
trig; —na, y, f. Archiv, Grundbuchs-
amt, n.; —ni, adj. Brief-, brieflich,
schriftlich; —i, iho, m. Amtsschrei-
ber, Briesschreiber, Grundbuchsführer,
m.; —nice, e, f. Archiv, n. Brief-
chreiberin f.; —nik, a, m. Brief-

schreiber, Archivar, m.; —ý, adj.
Blatt-, Laub-.

Lisak, a, m. Fuchs, m.

Lisč-i, adj. fuchsen, Fuchs-; —ina, y,
f. Fuchsalz, m.

Líše, adv. falsch.

Lišej, e, m. u f. Flechte, f. Zitter, m.;
—nik, u, m. Aftermos, n. Flechte, f.

Lis-ěň, šně, f. Leistenholz am Wagen,
n.; —enec, nce, m. junger Fuchs;
—ení, n Widerspiel in Farbe, n.;
—iti se, v. sich unterscheiden, abste-
chen.

Líška, y, m, u. f. Fuchs, m.

Lisnů, f. Wagenleiste, f.

Lis'ta, y, f. Leiste, dünne Latte, f.

Lis'tě, čte, n junger Fuchs.

Lis'ti, n. Haselbusch, m. Haselstande, f.

Lis'tuka, y, f. Fuchsschen, n.

Lis'tow-áni, n. Leistenwerk, n. Ein-
fassung mit Leisten, f.; —nik, u, m.
Kehlstoß, Kehlhebel, m.

Lit-áni, n. Fliegen, n.; —ati, e. fliegen;
—awý, adj. fliegend.

Litě, adv. heštig.

Litec, tce, m. Gießer, m.

Litec, tce, m. Wüthrich, Tyrann, m.

Litectwi, n. Gießkunft, f.

Litera, y, f. Buchstabe, m.

Liti, w. liti.

Litice, e, f. Tyrannin, Furie, f.

Litina, y, f. Regenguß, Guß, m. Gieß-
werk, n.

Lititi se, v. wüthen, toben, grausam
sein.

Litka, y, f. litkup, u, m. Leihkauf,
m. Handgeld, Angeld, n.

Litkup-ec, pce, —nik, a, m. Angeld-
nehmer, Meuf iuſer, m.

Lito. adv. leid, unangenehm, wehe.

Litost, f. Leid, n. Traurigkeit, f. Gram,
m. Mitteid, n. Grimm, m.; —iti, v.
Leid tragen; —iwō, adv. kläglich,
traurig, mitleidig; —iwost, f. Trau-
rigkeit, Kläglichkeit, Mitleidigkeit,
Wehmuth, f.; —iwý, adj. traurig,
kläglich, mitleidig, erbarmend; — n.

Lom

151

Lub

Lomi—hnát, u, m. Jakobskraut, n.; —kamen, e, m. Steupimpinelle, f.

Lomiti, v. brechen, zerbrechen; —se, brechen, entzwei brechen.

Lomoz, u, m., —eni, n. Brechen, Gebreche, Gefrache, n.; —iti, v. krachen.

Loni, lůni, w loni, w lůni, adv. vorigen Jahres.

Loňsk—o, a, n. voriges Jahr; —ý, lonský, adj. vorjährig.

Lopota, y, f. Schaufel, f. Grabscheit, n.

Lopat—ár, e, m. Schaufelmacher, m.; —ka, y, f. Schaufelchen, n. Palester, Britsche, f. Schulterblatt, Achselbein, n.; —nik, a, m. Schaufelmacher, m. Kummer, m.

Lopot, u, m., —a, y, f. Clend, n. Trübsal, Mühseligkeit, f.; —ný, adj. mühselig, armselig, elend; —owáni, n. Mühsal, North, f.; —owati se, v. sich sehr kümmern, kümmerlich leben, räckern.

Los, a, m. Clend, Clendthier, n.; —, u, m. Los, n. Kabel, f.; —ice, e, f. Clendkub, f.

Loskati, v. knallen.

Loskot, u, m. Gepraffel, n.; —ný, adj. krachend.

Losn—i, —ý, adj. Los—; —ik, a, m. Losdeuter, m.

Losos, a, m. Lachs, m.; —i, adj. Lachs—; —ina, y, f. Lachsfléisch, n.; —nice, e, f. Lachsfalle, f.; —nik, a, m. Lachsfänger, m.; —owy, adj. Lachs—.

Losow—áni, n. Losen, Loswerfen, n.; —ni, adj. Los—; —nik, a, m. Losdeuter, m.; —ý, adj. Clend—.

Loštiti, v. raffeln, krachen, rauschen.

Lot, u, m. Lotb. n.

Loter—ie, e, f. Lotterie, f.; —iowy, —ni, adj. Lotterie—; —nik, a, m. Lottospionier, m.

Lotr, a, lotřík, a, lotřec, tree, lotřiček, čka, lotras, a, lotrásek, ska, m. Lotterbube, Mörder, Schächer, m.

Lotrow—áni, n. Rauben, Plündern, n.; —ina, y, f. Räubergesindel, n.; —ský, adj. räuberisch, spitzbübisch; —stwi, n. Räuberei f.

Lotruji, owati, v. Räuberei treiben.

Lotryně, č, f. Rauberin, Spitzbübin, n.

Low, u, m. Fang, m. Jagd, f.; —ba, y, f. Fischfang, m.

Lowcow—ský, adj. Jagd-, Jäger-; stwi, n. Jägerei, f.; —ý, adj. Jäger-.

Lowči, adj. Jagd-, Jäger-; —i, iho, m. Jäger, m.

Lowec, wce, m. Jäger, m.; —ký, adj. Jagd-, Jäger-; twi, n. Jagdkunst, f. Wildhann, m.; —two, lowcowstwo, a, n. Weidhaufen, m.

Low—ečni, adj. Jäger-, Jagd-; —ěna, y, f. Diana; —ič, e, m. Fänger, Jäger, m., —eni n. Fischen, n. Fischfang, m. Jagen, Fangen der Thiere, n.; —iště, n. Jagdbezirk, m. Fischgrube, f.; —itebný, —itelný, adj. jagdbar; —iti, v. fischen, fangen, jagen; —kyně, č, f. Jägerin, f.; —ný, adj. gut fangend, leicht zu fangen; —ni, adj. Jagd—, —no, adv. leicht zu fangen.

Lož—e, ložce, e, n. Loge, f.; 2) Bett, n. Lagerstatt, f.; —ice, —ičko, a, Lager, Bett, n.; —isko, a, —iště, n. Lager, n. Stad, m.; —ni, adj. Bett-, Lager-; —nice, e, f. Schlafkammer, f. Schlafkabinet, n.; —nik, a, m. Beischlafer, m.

Lpawý, adj. anklebend.

Lpiti, Ipěti, v. kleben, hängen bleiben.

Lsknauti, v. schimmern, blinken, glänzen.

Lstiti, v. listen; se, sich täuschen.

Lstitel, e, m. Argliftige, m.; —ka, y, —kyně, č, f. Argliftige, f.

Lstiw—ec, wce, m. Argliftige, m.; —č, adv. argliftig, listig; —ost, f. Arglift, List, f.; —ý, adj. argliftig, listig.

Lštití se. v. glänzen.

Lub, u, m. Baumrinde, f. Lauf in der Mühle, m. Einfassung, z. B. des Siebes, der Schachtel, u f. w.; —owaty, —owitý, adj. hornicht, horkenartig, laufartig.

Luc

152

Luž

Lucern-a, -ička, y, f. Laterne, f.;
-ář, e, m. Laternmacher, m.

Luciás, e, m. Teufel, m.

Luci-fer, a, m. Morgenstern, m.;
-per, a, m. Teufel, m.; -perowy,
adj. teuflisch; -perowati, v. den
Teufel oft nennen.

Lucký, adj. Wiesen-.

Luč-ák, u, m. Steingeschüß, n.; -aw-
ka, y, f. Scheidewasser, n.; -ba, y,
f. Chemie, f.

Lučebn-a, y, f. Chemisches Laborato-
rium; -i, adj. Chemisch; -ický,
adj. Chemiker; -ik, a, m. Che-
miker, m.; -ina, y, f. Chemisches
Präparat.

Luč-ení, n. Werfen, n; -idlo, a, n.
Lösungs-, Trennungsmittel, n.; -ina,
y, f. Flur, Wiese, f.

Lučiš-íář, e, m. Bogenmacher, m.;
-tě, n. Bogen zum Schießen;
-tnik, a, m. Rüstmeister, m.; -tný,
adj. Bogen-.

Lučiteln-ý, adj. scheidbar; -ost, f.
Scheidbarkeit, f.

Luč-iti, v. mit dem Bogen schießen,
schleudern, werfen; -mo, ado. wurf-
weise.

Lučn-í, adj. Wiesen-; -i, ího, n.
Wiesenzins, m.; -ý, adj. wiesen-
reich; -ik, a, m. Bogenmacher, Bo-
genschüze, m.

Lud, a, m. Narr, m.; -acký, adj.
verführerisch; -actwi, n. Verfüh-
rung, f.; -ac, e, m. Verführer, m.;
-ář, e, m. Landstreicher, Verführer,
Betrüger, m.; -ářka, y, f. Land-
streicherin, Verführerin, n.; -ářst-
wí, n. Landstreicheret, Betrügerei, f.

Ludr-ácký, adj. Liedelich; -ačiti,
-owati, v. Liedeliches Leben führen;
-ák, a, m. Liedelischer Mensch.

Luh, u, m. Sumpf, Hain, m. Aue, f.;
-owatý, adj. sumpfig, morastig;
-owitý, adj. sumpfartig; -owy, adj.
Auen-.

Lúj, loje, m. Unschlitt, n. Talg, m.

Luk, u, m. Vegen (zum Schießen), m.
Armbrust, f.

Lulati, v. harnen (bei den Kindern).

Lumir, a, m. Augenspiegel, m. (Schmet-
terling).

Luň-ači, adj. Geier-; -ák, a, m.
Weißer, Hühnergeier, m.

Lůn-o, -ko, a, n. Schoos, m.
Scham, f.

Lup, u, m. Schuppe (auf dem Koyfe),
f.; Beute, f.; -áček, čku, m. Blech,
n.; -ání, n. coll. Laub, n.; -ati,
-nauti, v. krachen, puffen, prügeln;
-ek, pku, m. Schuppchen, n.

Lupen, u, m. Blatt, n. (des Baumes,
der Kräuter, Blumen); -atý, adj.
blattreich, blattrig; -ec, nce, m.
Holz ohne Rinde, n.; -í, -o, a, n.
coll. Blätter, pl. n.; -owy, adj.
Laub-, Blatt-.

Lupice, e, f. Schill, m.

Lupič, e, m. Räuber, m.; -ka, y, f.
Räuberin f.

Lupina, y, f. Schuppe, Schale, Hülse,
f.; -tost, f. Hülfigkeit, f.; -tý, adj.
voll Hülsen, Schuppen.

Lupínek, nku, m. Blattlein, n.

Lupkamen, e, m. Steinvimpinelle, f.

Lurč, e, m. Spielbreit, n.

Lusk, u, lusek, sku, m. Schre-
Hülse, f.; -a, y, f. Schre, Schurpe,
f.; -ání, n. Schalzen mit dem
Munde oder Finger, n.; -ati, lau-
sknanti, v. schalzen, ein Knippchen
schlagen; -atý, adj. Schotig, -natý,
adj. voll Schoten.

Luskow-atý, adj. schotig, hülsig;
-itý, adj. schotenartig, hülfenartig;
-ý adj. Schoren-.

Luštěni, n. Knallen, Knastern, n.

Luštin-a, y, f. Hülse, f.; -atý, -o-
watý, adj. hülsig, schotig; -owitý,
adj. hülfenartig.

Luza, y, f. Vöbel, m. Gesindel, n.

Luzný, adj. reizend.

Luzowina, y, f. Liedeliches Zeug.

Luže, e, n. Bett, n.

Lužina, y, f. Sumpf, Moraust, m ;
2) Lagerholz in der Mühle.

Mašk

157

Mázl

Mašk-ara, y, f. Maske, f.; Marr, m.;
-arni, -owy, adj. Masken-.

Maškrinost, f. Leckerhaftigkeit, f.

Mažl-e, e, -ička, y, f. Masche, f.

Maštal, e, f. Pferdestall, m.

Mať, mitď. máti, gen. materě, materi,
f. Mutter, f. Máta, y, f. Munze,
f. (Vl)

Matěin, a, o, adj. Mutter-, mütterlich.

Matečn-ik, a, dem. -íček, čka, m.
Mutterböhnchen, n.; -ik, u, m.
Mutterkraut, n. Stämpel in der
Blume, m; -ý, adj. Mutter-.

Maten-i, n. -ice, e, f. Gewirre, n.
Verwirrung, f.; -ina, y, f. Chaos,
n. Wirrwarr, m.; -ost, f. Verwer-
renheit, f.; -ý, adj. verworren,
verwirrt.

Máteŕ, gen. materě, f. Mutter, f.

Máteŕina, y, f. Mutterspitche, f.

Máteŕidauška, v. f. Duendel, f.

Materie, e, f. Materie, f. Steff, m.

Materin, a, o, adj. Mutter-.

Maternik, u, m. Gebärmutter, f.

Máteŕ-ský, adj. mütterlich; -ština,
y, f. Mutterspitche, f.

Mat-ice, e, f. Mutter, f. Tond, m.;
-ičin, a, o, adj. Mutter-; -ička,
-inka, y, f. Mutterchen, n.

Matka, y, f. Mutter, f.

Matl-ák, a, m. Pantscher, m.; -áni,
n. -anina, y, f. Gepantsche, Chaos,
n.; -ati, r. pantschen, verwirren;
-awý, -iwý, adj. vantschend; -och,
u, m. -ocha, y, f. Gepantsche, n.

Mátoha, y, f. Gespenst, Schreckbild, n.

Matoliny, pl. f. Hülsen, Trester, pl. f.

Matenoha, y, f. Schwindelhafer, m.

Matu, másti, v. verwirren, verwickeln
mischen; beirren; se, vorschweben,
scheinen; sich einmengen, verwirren.

Mauč-etí, v. zu Mehl werden; -iti,
r. zu Mehl machen.

Maučk-owatý, adj. mehlig; -owy,
adj. Mehl-; -owitý, adj. mehlartig.

Maučn-atý, adj. stark mehlig, mehl-
reich; -ost, f. starke Mehligkeit;
-i, adj. Mehl-; -ý, adj. mehlig,

mehlreich; -ice, e, f. Mehlkammer,
f.; -ost, f. Mehligkeit, f.

Maud, u, m. maudě, n.; maudi, u.
coll. Hoden; -ní, adj. Hoden-.

Maudr-ost, f. Weisheit. Klugheit, f.;
-ostka, -ůstka, y, f. kleine, junge
Weisheit; -ý, adj. weise, klug.

Maudřeti, v. weise werden, klug werden.

Maucha, y, f. Kliege, f.

Mauk-a, maučka, y, f. Mehl, n.;
-aŕ, mukaŕ, e, m. Mehlhändler, m;
-ařka, y, f Mehlhändlerin, f.;
-owitý, adj. mehlartig

Mauliti, v. mußeln; schmollen

Mauň-a, y, -ák, a, m. schmutziger
Mensch; -iti, v. schmuchen, suveln

Maur-a, -ka, y, f. graue Kuh; -awý,
adj. grau; -ek, rka, m. graue
Kake.

Mauřenin, a, m. Mohr, Neger, m.;
-ka, y, f. Mohrin, f.; -ský, adj.
Mohren-.

Mauřiti, v. schwärzen.

Maurow-aný, -atý, adj. katzengrau;
-itý, adj. katzengrauartig.

Mautew, two, f. Stéssel, m.

Mautiti, v. trüben; verwirren, querlen.

Maz, u, m. Kleister, m. Strieme, f.;
-ač, e, m. Schmierer, m.; 2) Weich-
ling, Zärtling, m.; -ačka, y, f.
Schmiererin, Kleckserin, f.; -adlo,
a, n. Schmiere, f.; -al, a, m. Schmie-
rer, m.; -alka, y, f. Schmiererin,
f.; -anec, nce, m. Eierbrot, n.
Gierkuchen, Kuchen, m.; -aneŕnik,
a, m. Kuchenbäck, m.; -ánek, nka,
m. Zärtling, m.; -áni, n. Schmie-
ren, Streichen, n.; -auche, -anina,
y, f. Schmiererei, f.; -ati, v. schmie-
ren, ausschmieren, streichen, salben;
-awost, f. schmierige Beschaffenheit;
-awý, adj. schmierig, weich; -ba,
y, f. Pflaster, n.

Mázd-ra, y, f. Fleischhaut, f.; -řička,
y, f. Hautchen, n.

Mázl-íček, čka, -ik, a, m. Zärtling.
Weichling, m. Mutterböhnchen, n.
-iti, v. verzärteln; se, zärtlich thun,
sich verzärteln.

Mezi

161

Milost

Mezi, praep. zwischen, unter, innerhalb;
-časi, n. Zwischenzeit, f.; -druži
n. Mittelschlag, m.; -hři, n. Zwischenspiel, n.; -slowce, v, n. Interjektion, f.

Meziti, v. beqränzen.

Mezitim, adv. inzwischen, zwischendurch;
—ni, adj. inzwischen seitend.

Mezk-áčr, e, Mauleseltreiber, m.; -owati se, v. sich rackern; -owský, adj. hüffelhaft; -owy, adj. Maul-esels.

Mezn-i, adj. Gränz-, Rain-; -ice,
-e, f. -ik, u, m. Markstein, Gränz-
stein, m.

Mez-owati, v. anqränzen, scheiden; -ownik, u, m. Gränz scheider, m.

Mezulan, u, m. Mesulan, m.; -ik, a,
m. Mesulanweber, m.; -ka, y, f.
Mesulaurock, m.

Mha, mhla, mlha, y, f. Nebel, m.; -wý, adj. nebelig.

Mhaur-áni, n. Blinken, n.; -ati, v.
blinzen; -awý, adj. blinzend; -nuti,
n. Blinken, Nicken, n.

Mhl-eti, -iti, v. schwach regnen, zie-
seln; -owy, adj. Nebel.

Mi, mir.

Mič, e, m. Ball, m.; -irna, y, f.
Ballstube, f. Ballhaus, n.

Mih, u, m. Augenwink, m.; mluweni
na mihy. Mienesprache, f.; -adla,
pl. n. Schöpimaschine, f.

Mih-áni, n. Flimmern, Blinken, Blinkeln n.; -ati se, v. flimmern, blinken, blinzeln, winken; mihá se mi, es geht mir vor, es schwebt mir vor den Augen; mihnauti se, sich hin und her bewegen; -awý, adj. flimmernd, schwedend; -awice, e, f. Augendeckel, m; -awost, f. Neigung zum Blinken.

Mihule, e, f. Nennauge, n.

Mich-aci, adj. Misch-; -ač, e, m.
Mischer, m; -ačka, y, f. Mischerin,
f. Rührlöffel, m.; -adlo, a, n. Bar-
bierpinfel, m.

Mich-áni, n. Mischen, Mengen, n.;
-anice, e, f. Mischmasch, m. Ge-

menge, n.; -anina y, f. Gemisch, n.;
-ati, v. mischen, mengen.

Mijeti, v. vorbeigeben, schwinden, ver-
gehen; se, verfehlen.

Mikačka, y, f. Kiebich, m.

Mil-á, é, f. Liebchen, n. Geliebte, f.;
-áček, čka, m. Liebling, m.; -átko,
a, n. liebes Kind, lieber Schatz.

Milaunký, adj. allerliebst, lieblich.

Milauš, e, -ek, ška, m. Liebhaber, m
-kowati, v. liebkosen.

Milče, ete, n. Liebeßgott, m.

Mile, e, f. Meile, f.

Mile, mile, ado. lieb, holdselig, gern,
willig; jak mile, sobald.

Milec, Ice, milek, Ika, m. Amor, m
Liebling, Liebster, Geliebter, m.

Milen-ec, nce, -ek, nka, m. Liebling.
m.; -ka, y, f. Liebchen, n. Geliebte,
f.; -kowati, v. freien; -stwi, n.
Liebschaft, f. Lieben, n.

Mil-ice, e, dem. -ička, y, f. Liebchen,
u. Liebste, f.; -ik, a, m. Liebhaber,
m.; -ina, y, f. Benus, f.; 2) Schilf, n.

Miliskowati se, v. verzärteln.

Milit, ado. gleich, sogleich.

Militi se, v. sich schmeicheln, liebkosen,
gefallen.

Militký, adj. lieb, allerliebst.

Milk-a, y, f. Meilchen, n.; -owáni,
n. Liebeln, n. Liebkosung, f.; -owati,
v. liebeln, liebkosen.

Million, u, m. Million, f.; -ni, adj.
der millionste; -áč, e, m. Millie-
när, m.; -ský, adj. Million.

Miln-i, adj. Weilen; -ik, u, m. Mei-
lenzeiger, m.

Milo, ado. lieb, wobl, angenehm; -
hrádek, dku, m. Lustschloß, n; -
srdi, -srdenstwi, n. -srdnost,
f.; Warmherzigkeit, f. Mitleid, n.;
-srdně, ado. warmherzig; -srdný,
adj. warmherzig, mitleidig.

Milost, f. Liebe, Lieblichkeit, Holdelich-
keit, Gnade, f.; milost pán, gnadiiger
Herr; hoži milosti, Schneeballen
(Sreide); hoži milost, Robertskraut,
n.; -énec, nce, m. Günstling, m.;

11

Mlun

165

Moc

ſcheret, f.; —ati, v. naschen, lecken;
—awý, adj. nafchast; —ek, sku,
m. Naschwerk, n.; —iti, w. mlsati;
—ky, pl. m. Näscherei, f. Naschwerk,
n.; —nost, f. Nafchhaftigkeit, f.; —
ný, adj. nafchast, genäſchig; —ota,
y, f. Naschwerk, n. Näscherei, f.; —
—ota, y, m. Nascher, m.

Mlun—ný, adj. elektrisch; —o, a, n.
elektrische Materie.

Mluw—a, y, f. Rede, Sprache, f.; —
ce, e, —ec, wce, m. Sprecher, Red-
ner, m.; —či, adj. Sprecher—; —eni,
n. Sprechen, Reden, n.; —ici, adj.
Red—, Sprech—; —idlo, a, n. Sprach-
rohr, u.; —ílek, lka, m. Phrasenma-
cher, m.; —ilkowání, u. leere Phra-
senmacherei, f.; —ilkowati, v. leere
Phrasen machen; —írna, y, f. Sprach-
zimmer, n.; —iti, t. reden, sprechen,
jagen; —ka, y, m. Planderer, m.

Mluwn—ice, e, f. Sprachlehre, f.; —
ický, —ičný, adj. grammatisch, sprach-
lehrig; —ik, a, m. Grammatiker, m.;
—ik, u, m. Sprachlehre, f. Sprachrohr,
n.; —ost, f. Gesprächigkeit, f.; —ý,
adj. gesprächig, redend.

Mluwozpyt, u, m. Sprachforschung, f.;
—ec, tce, m. Sprachforscher, m.

Mlýn, u, Mühle, f.

Mlvnář, e, m. Müller, m.; —ik, a, m.
Müllerbursch, m.; —ka, y, f. Mül-
lerin; 2) Mählmeise, f.; —ský, adj.
Müller—; —stwí, n. Müllerhand-
werk, n.

Mlýn—ek, nku, —ec, nce, m. Mühl-
chen, n.; —ný, —ský, adj. Mühl—.

Mlz, v, m. Leckerbissen, m.; —nauti, —
—ati t. lecken.

Mne, meiner, mich; mnedle, meiner-
halben.

Mný, mir.

Mnaučiti, mnaukati, e. maužen, miauen.

Mněni, n. Meinen, n.

Mnich, a, m. Mönch, m.; —owský,
adj Mönch—; —owstwi, n. Mönch-
thum, Mönchswesen, n.

Mluik, a, m. Nalraupe, f.

Mnišek, šku, m. Giftheil, n.

Mniš—ka, y, f. Monne, f.; —ni, adj.
Mönchs—; —stwi. n. Mönchsthum,
n.; —stwo, a, u. Mönche, pl. m.

Mniti, v meinen, denken, vermuthen.

Mnohdy, adv. vielmal, manchmal; —
krát, adv. vielmal, oft.

Mnohem, viel.

Mnoho, adv. viel; —krát, adv. viel-
mal; —náctekrát, adv. vielfältiqmal

Mnohonásob—iti, t. vervielfachen;
—né, adv. vielfach, vielfältig;
—nost, f. Vielfältigkeit, f.; —ný,
adj. vielfach, vielfältig.

Mnoho—noťa, y, f. Vielfuſt, Polyp,
m.; —početný, adj. vielfach, viel-
zählig.

Mnohost, f. Vielheit, f.

Mnohotwarn—ě, adv. mannigfaltig;
—ost, f. Mannigfaltigkeit, f.; —y,
adj. mannigfaltig, vielförmig.

Mnohowážn—ost. f. Hochachtung,
Schaybarkeit, f.; —ý, adj. achtbar,
ansehnlich, hochschaybar

Mnohoženstwi, n. Wielweiberei, f.

Mnohý, adj. viel, mancher, häufig.

Mnauti, v. reiben, wischen.

Množ—ec, že, m. Polyp, m.; —eni,
n. Mehrung, Vermebrung, f.; —itel,
t, m. Mehrer, Vermehrer, m.;
—iti, v. mehren, vermehren, multi-
pliciren; se, sch mehren, haufen;
—ný, adj. vielfach; —stwi, mnost-
—wi, n. Menge, Fülle, f.; —stwi-
krát, adv. vielmal, oftmals.

Mnukawý, adj. der nicht gut reden
kann.

Mnuti, n. Reiben, n.

Moc, i, f. Kraft, Stärke, Macht, Ge-
walt, Wirksamkeit, f.; —, adv. viel,
až — über und über; —en, mäch-
tig; —enstwi, n. Besugniſs, f. Dy-
namismus, m.; —i, mohu, o. können.

Mocn—ad, e, m. Magnat, m.

Mocnář, e, m. Monarch, Machthaber,
m; —ka, y, f. Monarchin, Macht-
haberin, f.; —ský, adj. monarchisch,
Regenten—; —stwi, n. Monarchie,
Macht, Souveränität, f.

Mokr

167

Moz

f. naſſer Ort; —nauti, v. naß, be-
feuchtet werden, eingeweiht sein.

Mokrada, y, f. sumpſiger Ort.

Mokř-e, adv. naſſ, —eti, v. naß wer-
den; —ina, y, f. naſſer Ort. Fleck,
Bruch, m.; —iti, v. naß machen.

Mokro, adv. naß; —, a, n. mokrost, i, f.
Näße, f.; —witr, wětru, m. Nord-
westwind, m.

Mokrý, adj. naž.

Mokwati, v. näſſen, naß sein, Nähe an
ſich ziehen.

Mol, e, m. Schabe, Motte, f.

Moldánky, pl. f. Sackpfeife, Dudelsack-
pfeife, f.

Mol-ek, Ika, m. kleine Motte; fig.
Saufer, m.; —ik, a, m. kleine Schabe,
Büchermotte.

Molow-atý, adj. schäbig, mottig;
-ity, adj. mottenartig; —ý, adj.
Schaben-, Motten-, mottig.

Mor, u, m. Pest, Seuche, f.

Morák, a, m. welscher Hahn, m.

Mořan-in, a, m. Meerbewohner, m.;
—ka, y, f. Färberkraut, n.

Mor-ás, —aus, a, m. Unhold, m.

Morč-e, ete, n. Meerschweinchen, n.;
—í, moráči, adj. Truthenne-.

Mord, u, m. Mord, Todtschlag, m.;
—ér, e, m. Todschläger, m.

Moře, e, n. Meer, n. See, f.

Morek, rku, m. Mark (in Knochen), n.

Moř-ení, n. Foltern, Plagen, n.;
—iti, v. plagen, tödten, drücken,
vressen, umbringen; —iwý, adj.
tödtend, verzehrend.

Morka, y, f. Meerschwein, n. kaleku-
tische Henne.

Morkowý, adj. Mark-, markig.

Morn-a, y, f. Todtenkammer, f. Burg-
verließ, n.; —í, —ý, adj. Pest-, —ice,
e, f. Pesthaus, n.

Morow-ý, adj. Pest-, pestilenzialisch;
—atý, adj. fleckig, schwarzgestreift.

Mořský, adj. Meer-, See-.

Moruš-e, e, f. Maulbeere, f. Maul-
beerbaum, m.; —owý, adj. Maul-
beer-.

Mosař, e, m. Gelbgießer, m.

Mosaz, i, f. u. u, m. Messing, m.;
—ák, u, m. Messingstück, n.; —nik,
a, m. Gelbgießer, m.; —ný, adj. messingen; —owý, adj. Messing-.

Mosor, u, m. Narbe, f.

Most, u, m Brücke, f.; —ecký, adj.
Brücken-; —ek, tku, —ček, čku,
m. Brücklein, n.; —né, ého, n.
Brückenmauth; —ni, iho, m. Brü-
ckenmeister, m.; —nice, e, f. Brücken-
pfahl, m.; —ný, —owý, adj. Brü-
cken-; —né, ého, n. Brückengeld, n.;

Mošenka, y, f. kleine Moschee, Samen-
kapsel, f.

Mošn-a, mošenka, mošnice, moš-
nička, f. Moschee, f. Zecker, m.;
—ář, e, m. Zeckermacher, m.

Mot-ač, e, m. Haspler, m.; —áč, e,
m. Weise zum Abwinden, f.; Heuseil,
n.; —ačka, y, f. Weiferin, f.; —adlo,
—a, n. —ák, u, m. Haspel, f.; —áni,
n. —anina, y, f. Weifen, Haspeln, n.
Taumel, m. Gewirre, n.; —anice,
e, f. Gewirre, n.; —ati, v. haspeln;
se, taumeln, wanken, sich bewegen;
—awý, adj. taumelnd, wankend.

Motejl, a, m. Schmetterlinq, m.; —ice,
e, f. Heunserd, n.; 2) Drehkrankheit
der Schafe und Ziegen; —ka, y, f.
Schotenklee, m.; —ni, adj. Schmet-
terlings-; —nik, a, m. Puppenhülle,
f.; —owitý, adj. Schmetterlingsartig;
—owý, adj. Schmetterlings-.

Motl-a, y, f. Fizerei, Kabale, f.
Wirrwarr, m.; —ach, a, m. Kon-
fusionsrath; —ář, e, m. Kabalist, m.

Motolice, e, f. Drehkrankheit der
Schafe, f.

Motorný, adj. passend, geschickt.

Motowidlo, a, n. Haspel, m.

Motrechal, a, m. Wirrer, m.

Motyčka, y, f. kleine Jathacke, f.

Motyka, y, f. Hacke, Haue, f.

Mow-itý, adj. beweglich; —itiny,
—itky, pl. Meubeln; —itinky, pl.
Galanteriewaaren.

Mozeček, čku, m. Hirnchen, n.

Mozek, zku, m. Hirn, Schirn
Mark, n.

Mrk

169

Mši

-kowati, v. gittern, negen; -owina, y, f. Sprengwerk, n.

Mrk-ač, e, m. Blinzler, m.; -ačka, y, f. Blinzlerin, f.; -áni, n. Blinzeln, Blicken, n.; -ati, v. blinzeln, winken; -awý, adj. blinzelnd.

Mrkew, kwe, f. Möhrrübe, f. gelbe Rübe, f.; -nv, adj. Möhren-.

Mrkn- auti, r. blinzeln, winken; -uti, n. Außenwink, m

Mekot, u, m. Wink, m.; -ati, r. blinzeln, se, tändeln.

Mrkw-anec, nce, m. Möhrenkuchen, m.; -ice, e, f. wilde Möhre; -ička, y, f. Möhrenchen, n.; -istě, v, n. Möhrenfeld, n.; -owy, adj. Möhren-.

Mrliina, y, f. todter Körper, todtes Wesen.

Mrnawý, adj. verbuttet.

Mrn-è, ète, n. mrňaus, a, m. mrňau-se, ete, n. loses Kind, Frag, Wicht, m.; mrňata, pl. Schnurr-, Stuhzbart, m.; -èti, r. wimmera.

Mrsk, u, m. Hieb, Strich, Streif mit der Ruthe, Weitsche, m.; -aci, adj. Schlag-; -ač, e, m. Geißler, m.; -ačka, y, f. Geißlerin, f.; Geißeln zur Ostezeit, n.; -áni, n. Hauen, Weitschen, n.; -anice, e, f. Stau-venschlag, m.; -ati, -nauti, r. hauen, weitschen, geißeln.

Mrš-ák, a, m. Aasgeier, m.; -i, adj. Aas-, Luder-; -ina, y, f. Aas, Luder, n.; -inowatý, adj. aabhaft. -nik, u, m. Ewindanger m.; -ny, adj. Luder-, Aas-.

Mršt-iti, w. mrskati: -nöst, f. Flinkheit, Geschwindigkeit, Schwunakraft, Elastizität, f.; -nv, adj. flink gewandt, geschmeidig, elastisch

Mrč, i, f. todtes Wesen; Fleisch in der Wunde, Brand der Gewächse, dürres Gefsträuch, taube Erde.

Mrt-ew, twa, v, adj. todt; -ew, twe, f. Leimleder, n.

Mrtw-eni, n. Tödtung, f.; -ěti, r. sterben, absterben, oefüblios werden; -ice, e, f. Gicht, f. Schlag, Schlag-

fluß, m.; -ičný, adj. Gicht-, Schlag-; -ina, y, f. todter Körper, todtes Fleisch an der Wunde, Brand, m.; -iti, r. todtten, umbringen, zu Grunde richten; -ola, y, f. Leiche, f. Leichnam, m.; -ost, i, f. Tod, m.; Erstarrung, f. Einschlafen, n.; -ý, adj. todt, leblos.

Mru, mřiti, r. sterben, fig schmachten, sich sehnen.

Mručeti, mrukati, mruknauti, r. murren, brummen.

Mrw-a, y, f. Splitter, Schiefer, Dünqer, m.; Wurstrob, n.; -iti, r. düngen, misten, rütteln.

Mrz-ácký, adj. krüppelhaft; -áctwi, n. Krüppelhaftigkeit, f.; -aditi, r. verkrüppeln, -ačka, y, f. -ák, a, Krüppel.

Mrz-ce, adr. unflätig, garstig, häßlich, schandlich, schnöde; -eti, r. verdrießen, mißfallen, eckeln.

Mrzk-ost, f. Unflätigkeit, Garstigkeit, Schandtigkeit, f.; -ý, adj. unflätig, garstig, häßlich.

Mrz-lawý, adj. frostig; -nauti, r. frieren, gefrieren.

Mrzut-č, adr. verdrießlich, mürrisch, zornig; -ina, y, m. verdrießlicher Mensch; -ost, f. Verdruß, Unwillen, Zank, m.; -ý, adj. verdrießlich, mürrisch, zornig, unwillig, häßlich, beschwerlich.

Mrž, e m. Scepčerb, n.

Mst-a, y, f. Rache, Ahndung, f.; -čni, n. Rachen, n.

Mstitedln-ost, f. Rachsucht, f.; -ý, adj. rachgierig, rachsuchtig.

Mstitel, e, m. Rächer, m.; -ka, y, -kyně, è, f. Rächerin, f.; -ský, adj. Racher-.

Mstiti, v. rächen, abnden.

Mstiw-ost, f. Rachsucht, f.; -ý, adj. rachsüchtig.

Mstow-ina, v, f. Mostgeschmack, m.; -ý, adj. Most-, mostig.

Mše, e, f. Messe, f.

Mšiti, v. Messe lesen; 2) mit Moos ausstövsen.

Mžik

172

Nab

Mžíkn—auti, v. klingeln; —uti, n. Au-
genblick, Wink, m.

Mžítek, tku. m. Verstecken, n. (ein Spiel,
Mžiti, mžeti, v. nebeln, siefern.

N.

Na, praep. auf, an, nach, über, zu,
von, in.

Nabádati, v. antreiben, anstiften.

Nabájeti, v. viel Mährchen vorbringen.

Nabalamutiti, v. ausreden.

Nabačiti, v. bereden, aufheben; das
Maul derb abblauen.

Nabarw—iti, —owati, v. färben; se,
viel, lange färben müssen.

Nabauchati, v. viel puffen, viel Unnü-
—jes reden; — se něčeho, něčim, sich
anstopfen.

Nabawiti se, v. sich sehr gut unter-
halten.

Nabažiti, v. sattigen; — se, lüstern
werden; take se toho nabaži, er
wird es auch satt werden.

Nabědowati se, c. Noth, Kummer lei-
den; wehklagen, jammern.

Náběh, u, m. Anlauf, Angriff, Uebersall.

Naběhati, v. belaufen, zusanmentaufen;
— se, sich müde laufen.

Naběhl—ik, u, m. aufgelauſener Koch;
—inč, y, f. Anlauf, m.; Geschwulſt,
f.; —ost, f. Geschwulſt, f.; —ý, adj.
aufgelauſen, weischwollen.

Naběhn—auti, nabihati, v. anlaufen, an-
rennen; na někoho, über einen
loslaufen, herfallen; 2) auſſchwellen,
anlaufen; se, sich müde laufen,
si, ubel anlaufen, ankommen; —uti,
n. Aurennen, Auſſchwellen, f.

Naběławy, naběłely, adj. weißlich; na-
běleti, v. weiß werden.

Naber—aci, adj. Schöpf—; —ač, e, m.
Schöpfer; Schöpfleffel, m.; —ačka,
y, f. Schöpferin, Fattelin, f.; Schöpf-
löffel, m.

Nabid—ka, y, f. Anreizung, Anstiftung
f.; —nauti, nabiditi, nabizeti. v an-
treiben, ermahnen; se, sich anbieten.

Nabij—ak, u, m. Ladestock, m.; —eci, adj.

Lade—; —eč, e, m. Lader, m.; —očka,
y f. Laderin, f.

Nabijeti, v. einschlagen, voll stopfen,
laden.

Nabihawý, adj. zudringslich.

Nabiliti, v. weiß machen; — se, oft,
lange weißen.

Nabírani, n. Einschöpfen, Falten, n.

Nabit—i, n. Einschlagen, Füllen, Laden,
n.; —ý, adj. geladen, gefüllt.

Nabizeti, w. nabidnauti.

Nablauditi se, v. viel, sich müde her-
umiren.

Nablázniti, v. toll machen.

Nahlebtati, v. viel schwägen.

Nabob—něti, —těti, nabopněti, —tněti,
v. auſſchwellen; —těly, adj. stroßend.

Nabočný, adj. Seiten.

Nabodnauti, v. anstechen, anspießen.

Nabopnalý, adj. angeschwellt.

Nábožen—ský, adj. Religions—; —stwi,
n. Andacht, Gollesfürcht, f.; Reli-
gion, f. Glaube, m.

Nábožn—ice, e, f. religiöſes Frauen-
zimmer; —icwi, n. Andächtelei, f.;
—ik, a, m frommer, religiöſer Mensch;
—ost, f. Frömmigkeit, f.; —ůstka, y,
f Andächtelei, f.; —ůstkár, e, m.
Andächtlern, m.; —ý, adj. fromm, an-
dächtig.

Nábradník, u, m. Tuch, das Kinn zu
bedecken.

Nabrániti se, r lange vertheidigen.

Nabrati, v. auſnehmen, auſladen, sam-
mein, zusammenbringen; — se, sich
voll packen, genugsam beladen.

Nabransiti, v. jаслеifen, scharfen.

Nabřesklý, adj säuerlich.

Nabřeži, m. Raum am Strande, m.

Nábřišek, šku, m Bauchtuch, Bauch-
kissen, n.; Bauchquarte der Pferde, f

Nabroditi se, v. lange, viel waten.

Nab

173

Näd

Nabrojiti, r. stisten, něco zlého, un-
heit Risten.

Nabublati, v. murren; se -, genug
murren.

Nabubnowati, trommeln; — se, genug
trommeln.

Nabu eti, v. viel brüllen; — se, genug
brüllen.

Nabuditi se, v. lange wecken.

Nabudu, nabyti, v. bekommen, erlan-
gen, erreichen, schöpfen, erwerben, ge-
winnen; — se, lange (an einem Orte)
bleiben.

Nabulikowati, r. übertölpeln, an-
plauschen.

Nabumbati se, v. sich satt trinken.

Nabyły, adj. erlangt, erreicht.

Nábytek, tku, m. Hausgerath, n. Habe,
f. Erwerb, m. Eigenthum, n.

Nabyti, nabywani, n. Erhalten, Erlan-
gen, Erreichen, Erwerben, n.

Nábyt—kowy, adj. Mobilien-, Geräth-;
—ny, adj. erwerblich, Erwerb-; na-
bytý, adj. erlangt, erworben.

Nacapati se, v. viel zappeln.

Nacapartowati se, v. lange um etwas
badern.

Nacaufati se, nacauwati se, v. lange
weichen, rücken.

Nacediti v. voll seigen.

Näcestn—ice, e, f. Reisegeführtin, f.;
—ik, a, m. Reisegesell, m.

Naepati, v. anfüllen, einstopfen, voll-
pfropfen.

Nacucati, nacecati, nacuclati se, r.
sich voll saugen.

Nacuchati, v. viel wirren.

Nacumlati, v. saugen.

Nacupati, v. trampeln.

Nacwálati se, v. viel rennen.

Nacwiti se, v. lange üben.

Nač, worauf, wozu.

Načaditi, v. voll räuchern.

Načarowati, v. viel Striche machen;
genug zaubern.

Načatý, adj. angefangen, angezapft.

Načechrati, v. auflöckern.

Načekati se, v. lange warten.

Náčeln—ice, e, f. weibliches Ober-

baurt; —ictwí, n. Kommando, n.; —
ik, a, m. Oberhaupt, n.; —, u, m.
Stirnbinde, f.

Náčení, n. coll. Geräth, Geschirr, u.

Načepowati, v. anstecken, anzapfen.

Načern—alý, adj. schwarzlich; —ati, v.
schwarz werden; —iti, v. anischwärzen.

Náčerný, adj. schwarzlich.

Načerpati, v. einschöpfen.

Načertowati se, v. viel teufeln.

Načerwen—alý, adj. röthlich; —iti, v.
röthen; náčerwený, adj. röthlich.

Načesati, v. zusammenkäinen, pfü-
ken; — se, sich müde kämmen.

Načeti, n. Angänzen, Anfangen, n.

Načihati se, v. lange lauern.

Načichati, načichnauti, v. Geruch an-
nehmen, anziehen.

Náčin, u, —ek, nku. m. Werkzeug, n.;
—i, n. Geschirr, Geräth, n.

Načinati, r. anschneiden, anzapfen, an-
brechen, anstecken.

Načistiti, načistowati, v. lange säu-
bern.

Načitati, načisti, v. viel zahlen, lesen.

Načit—ě, adv. sehr; —ý, adj. sehr groß,
gewaltig.

Načmárati, v. aufkrößen.

Načnauti, načiti, w. načinati.

Načtweračiti, — se, genug treiben.

Nad, nade, praep über, oberwärt
oberhalb, an; —tim, darüber; mehr
als.

Nad—aci, adj. Schenkungs-, Stifts-;
—ac, e, m. Stifter, m.

Nadál—ost, f. Hoffnung, Erwartung,
Vermuthung, f.; —ý, adj. gehofft,
vermuthet.

Nad—áni, n. Schenkung, Beschenkung,
f.; 2) Schelten, n.; 3) Einfall, Ge-
danke, m.; 4) Vermuthen, n. Erwar-
tung, f; —any, adj. beschenkt, dotirt.

Nadarmo, adv. vergebens.

Nadati, nadáwati, v. beschenken, doti-
ren; 2) schelten, 3) vermuthen, 4)
oft geben.

Nadawač, e, m. Aufgeber, m.; —ku,
y, f. Aufgeberin, f.

Nádaw—ce, e, m. Schenker, m.; —ek,

Nad

175

Naf

Walde gelegen; —ni, iho, m. 2)
Waldmeister, m.

Nadlužiti, v. viel vorgen.

Nadmit—nauti, —ati, v. aufwerfen;
—se, sich aufwerfen.

Nadmu, auti, v. aufblasen, aufblähen;
— se, außschwellen, st frozen; —ti, n.
Aufblasung, Aufblähung, f.

Nadmychowati, v. aufblasen, einblasen.

Nadnesu, nesti, v. entgegen bringen,
entgegen tragen.

Nádob—a, y, f. Gefäß. Geschirr, Werkzeug, n.; —i, n. coll. Gerath, Geschirr, Zeug, Werkzeug, n.; —ka, y, f. Kleines Gefäß.

Nadobn—ost, f. Artigkeit, Feinheit, f.;
—ý, adj. artig, fein, niedlich.

Nadobyčejný, adj. ungewöhnlich.

Nadojiti, v. melken.

Nadopáčený, adj. oben erwähnt.

Nádor, u, m. Knollen, m. Pauke, Geschwulst, f. Geschwür, n.; —y, m. pl. Gliederkrankheit, f.

Nadowáděti se, v. lange schäckern.

Nadpad—ati, —nauti, v. überfallen.

Nadpamětný, adj. undenklich.

Nadpíši, nadepsati, nadpisowati, v.
überschreiben.

Nadpříliš, adv. zu sehr.

Nadpřirozený, adj. übernatürlich.

Nádra, nádra, pl. n. Busen, m.

Nadraziti, nadrážeti, v. oberhalb schla-
gen.

Nadražiti, v. theuer machen.

Nadrb—ati, —nauti, v. anreiben.

Nadrhnauti, v. viel abstreifen.

Nádrnatý, adj. hochbrüstig.

Nadrndati se, v. sich antrinken, satt
saugen.

Nadrobiti, v. einbrocken.

Nádrsný, adi. etwas rauh, holperig,

Nadru, dřiti, v. zu schleußen anfangen,
viel abschinden, zusammenscharren,
— se, lange schinden, lange plagen.

Nádrž, e, —ka, y, Wasserbehältnis, n.
Wasserwehr, Cisterne, f.

Nadrž—eti, —owati, v. aufhalten; se,

sich anhalten; —owati nëkomu,
einem die Stange halten.

Nad—saditi, —sazowati, v. höher sezen;
steigern, überbieten; —sazený, adj.
höher gesetzt, überboten; übertrieben.

Nadsmyslný, adj. übersinnlich.

Nadstaupiti, v. in den Weg treten,
vertreten.

Nadstaw—eni, n. Ueberbau, m. Dach-
übersezen, n.; —èti, v. darübersezen,
überbauen; anstücken.

Nadsen—i, n. Einblasen, n. Eingebung,
Anblasung, Begeisterung, f.; —ý,
adj. angehaucht, begeistert.

Nadto, adv. überdies.

Nadu—ji, anti, nadauwati, v, aufblasen, aufblähen; se, sich aufblasen; stolz sein; —ti, n. Aufblasen, n, Aufblasung, Aufblähung, f.

Naduřiti, v. erzürnen.

Nadut—ina, y, f. Wulst, m. Schwulst, f.;
—ost, f. Aufgeblasenheit, Aufblä-
hung, f.; —ý, adj. aufgeblasen, auf-
geblähet; angelaufen.

Naduž—iti, —iwati, v. mißbrauchen.

Nadwážiti, v. überwiegen.

Nadwezmu, nadewziti, r. sobě, sich
vornehmen.

Nadwinauti, v. hinauf winden.

Nadwis, v, m. überhängender Felsen.

Nádwoři, n. Hofplag, Hofreum, m.

Nádworn—ice, e, f. Hausknachts Weiß,
Schaffnerin, f.; —ik, a, m. Haus-
knecht, Schaffner, m.

Nádwyšek, šku, m. Zumaß, n.

Nadym—aci, adj. Blase—; —ač, e, m.
Blasebalg, Bläser, m.; —ačnost, f.
nadýmalstwi, n. Ohrenbläserei, f.

Nadým—áni, n. Aufblasen, Aufblähen,
n.; —ati, v. aufblasen, aufblähen.

Nadzdwih—nauti, —owati, v. in die
Hehe heben.

Nadznamenati, v. oben bezeichnen.

Nasackowati se, v. viele Dhrseigen
geben.

Nasákati, v. viel súdeln; —nač, etwas
anhusten.

Nafati, v. schnappen wie der Hund.

Nasauk—ati, —nauti, v. einblasen, auf-

Naf

176

Näh

blasen, eingeben; —nutý, —aný, adj. aufgeblasen.

Nafuk—owač, e, m. Bläser, m.; —owati, v. aufblasen.

ah, w. nahý; —áč, e, m. nackter Mensch, Adamit, m. Herbstblume, f.

Nahá—něti, nahoniti, v. aufjagen, auftreiben, einjagen, sammeln; —ňka, v. f. Auftreibung, Aufjagung, Treibjagd, f.

Nahatlati, v. anstopfen.

Nahatý, adj. naßt, bloß.

Naházeti, w. nahoditi.

Nahejhati, v. neigen, beugen.

Nahladiti se, v. lange glatten, streicheln.

Nahlaublý, adj. ein wenig vertieft.

Nählaw—ec, wcc, —ek, wku, m. Kopfhedeckung, Halfter, f.; —nik, u, m. Kopfriemen, m.

Náhte, adv. jäh, jähzornig, blößlich.

Nähled, v, m. Einsicht, Ansicht, f.

Nahledati, v. aussuchen; —se, lange suchen.

Nahlédati, nahleděti, nahlednauti, nahlidati, v. hineinsehen, hineinschauen; nahlédati, nahlidati se čeho, lange pflegen, hüten.

Nahlidka, y, f. Ansicht, f.

Nähl—iti, v. jäh sein, eilen; —iwost, f. Jähheit, Raschheit, f.; —iwý, adj. jäh, rasch.

Nahlízeti, nahlížeti, v. hinsehen, einsehen, nachsehen.

Náhlost, f. Jähe, f. Haß, Jähzorn, m. Voreiligkeit, f.

Nahltati, v. viel verschlingen; se, einschlucken.

Nähluch—ost, f. Harthörigkeit, f. Taubheit, f.; —ý, adj. harthörig, etwas taub.

Nählý, adj. jäh, schnell, plößlich, jähzornig, hizig, voreilig.

Nahnati, w. naháněti.

Nähnèd—ý, —ly, adj. kräunlich.

Nähnět, u, m. Schwiele, Wenle, f.; —ek, tku, m. Skrupel, m. Schwiele, f.

Nahnětu, nahnisti, v. wohl kneten; se, lange drücken, kneten.

Nahněwati se, v. sich abhärgern.

Nahn—ilý, adj. angefault; —iti, v. anfaußen.

Nahn—auti, v. neigen, beugen; —utý, adj. geneigt, gebeugt.

Náhoda, y, f. Zufall, m. Ungefähr, n. náhodau, zufällig.

Nahodil—e, adv. zufällig; —ost, f. Zufall, m. Freigniß, n.; —v, adj. zufällig, ungefähr, gelegenheitlich.

Naholdowati, v. erpressen, erbetteln.

Náhon, u, m. Antreiben, n.; 2) Einbau am Flußufer, Kanal, m.; —ci, iho, m. Antreiber, Anheizer, fig. Anreizer, m.; —ec, nce, m. Garussack, Garusschauch; 2) Zutreiber, Treiber, m.

Nahoniti se, v. treiben, jagen, laufen.

Naboře, adr. oben.

Náhořkost, f. Bitterkeit, f.

Nahoru, adv. herauf, hinauf.

Nah—ost, i, —ota, y, f. Nakheit, Blöße, f.

Nahostiti se, v. viel, oft schmausen, oft bewirthen.

Nahotowiti, v. fertig, bereit machen.

Nahowěti, v. lange, oft nachsehen.

Nahowořiti, nahoworati, v. einplaudern; se, viel plaudern.

Nahrabati, v. viel zusammen scharren, zusammen rechen; se, lange scharren.

Nährabek, bku, m. Ueberkehr, f.

Náhrad—a, y, f. Ersay, m. Vergütung, Entschädigung, f.; —i, n. Hofraum, Schloßhof, m.

Náhrad—itelný, adj. erseßlich; —iti, nahrazowati, nahražowati, v. ersezen, vergüten, entschädigen.

Nahrati, v. viel, genug spielen.

Nahrazeni, nahraženi, nahraděni, n. Erseßung, Entschädigung, f.

Nahrazený, nahražený, nahražowaný, nahraděný, adj. erseßt, vergütet.

Nahrbený, adj. gebückt.

Náhrbetni, adj. Rücken.

Náhrbetník, u, m. Rückenriemen, m.

Nahrbiti, v. etwas bücken, krümmen.

Náhrdlec, delce, náhrdlek, delku, náhrdelnik, u, m. Halsband, n.

Nahř

177

Naj

Nahřeji, -ati, iti, v. wärmen, bähen.

Nahřešiti, v. viel sündigen.

Nahřitý, nahřiwany, adj. gewärmt.

Nahrkati, v. anhäufen.

Nahrn-auti, v. aufraffen, zusammen-
raffen, aufhauen; so, zusammenströ-
men, zusammenlaufen.

Náhrobek, bku, m. Grabbügel, m.
Grabmal, n. Grabschrift, f.

Nahromaditi, nahromážditi, v. an-
häufen.

Nahroziti se, v. lange, oft drohen.

Nährbý, adj. gröblich.

Nährudi, n. Brusthöcker, m.

Nähryzek, zku, m. angenagtes Stück.

Nahryz-nauti, -owati, v. annagen.

Nåhub-ek, bku, -ec, bce, m. Kopf-
tuch, n. Bremse, f. Maulkorb, m.

Nahustlý, adj. ein wenig dick.

Nahv, adj. naßt, bloß, entblößt.

Nahyb-ati, -nauti, w. nahnauti.

Náhyb-čiwý, adj. biegamt; -ek, bku,
m. Bug, m.

Nacházeti, w. najdu.

Nachechtati se, v. viel lachen.

Nachejliti, v. neigen, zuneigen.

Nachladiti se, v. sich erfüllen.

Nachlácholiti se, v. zu besänftigen
suchen.

Nachlamstati se, v. sich voll schlappen.

Nachlastati se, v. sich satt saufen.

Nachlazeni, n. Verkühlung, f.

Nachlebiti, v. schmeicheln.

Dächlebn-i, adi. im Brod stehend,
Deputat-; 2) schmarožerisch; -ice,
e, f. Deputatfrau; 2) Schmarozerin
f.; -ictwi, n. Brödlingsstand, m. 2)
Schmarožerei, f.; -ik, a, m. Bröd-
ling, der im Brode steht; 2) Schma-
rožer, m.

Nachlebowati, v. die Stange halten.

Nachlemtati se, v. sich satt fressen.

Nachlipiti, v. krümmen; hängen
lassen.

Nachlubiti se, v. prahlen.

Nachlupatiti, v. haarig machen.

Nachoditi se, v. viel gehen.

Nachowati, v. auffsparen; se, lange,
oft tragen.

Nachrápati, v. viel schnarchen.

Nachwáliti, v. sehr loben.

Nachýl-eni, n. Meigen, n. Neigung,
f.; -ený, adj. geneigt; -iti, v.
neigen, keugen.

Náchyln-ost, f. Neignng, f. Hang, m.:
-ý, adj. geneigt.

Nachystati, v. zurichten, anrichten,
sammeln.

Nachyt-ati, v. viel fangen; -iti, v.
etwas fangen, sich anstecken.

Nachytliw-ost, f. Empfänglichkeit, f.;
-ý, adj. empfänglich.

Najatý, adj. vermiethet, gedungen.

Najdu, jiti, nacházeti, v. finden, an-
treffen, auffinden, ersinnen, entdecken;
se, sich vorfinden, gefunden werden,
2) viel, oft geben.

Naječeti se, v. lange ächzen, saufen,
rauschen, u. s. w.

Najeden-í, n. Sattessen, n.; -ý, adj.
angegeben, gesättigt.

Najednati, v. aufnehmen, anschaffen.

Najednau, adv. auf einmal.

Najedu, najeti, najezditi, v. anfahren,
anreiten.

Nájem, jmu, m. Miethe, f. Hauszins,
Bacht, m. Bachtgeld, n.; -ce, e,
m. Vermiether, m.; -ní, adj.
Bacht-, Mieth-; -nice, e, f. Die-
tberin, Inwohnerin, f.; -nik, a, m.
Miether, Bächter, Inwohner, m.,
-ný, adj. gedungen

Najeti, n. Miethung, f.; 2) Anfahren,
Anreiten, n.

Najewo, adv. kund, offenbar.

Nájezd, u, m. Anreiten, n.; Anfall,
Ueberfall, m.

Najezditi se, v. oft, viel fahren,
reiten.

Náježený, adj. stachelig.

Naježiti, v. stachelig machen.

Najidati se, w. najisti se.

Najim-ač, -atel, e m. Vermiether
m.; najimati, v. vermiethen, ver-
pachten, mietben, dingen, pachten.

Najisti se, v. sich satt essen.

Najiti, v. finden; 2) miethen, dingen.

Najmauti, v. miethen, pachten.

12

Nako

179

Nale

Nākolenek, nku, m. Knieschiene, f.

Nákolesnik, u, m. Hackenpflug, m.
Rädergestell, n

Nakolihati se, v. lange, oft wiegen

Nakomitnauti se. v. in Wurf kommen.

Nákončí, u. Spiige, f. Stiel, m.

Nakopati, v. aufgraben; se, viel
graben.

Nakopčiti, v. aufhäufeln. vollhäufen.

Nakorstiti, v. erbenten.

Nákow, u, m. -adli, n. -nakowa-
dlina, y, f. nakowadlo a, n. Ambos, m.

Nakowati, v. schmieden; se, viel
schmieden.

Nakrájeti, v. anschneiden; se, viel,
oft schneiden.

Nakrápěti, v. eintropfen.

Nakrasti, v. stehlen, zusammienstehlen.

Nakratochwiliti se, v. viel Kurzweile
haben.

Nakrauhati, v. einhobeln, einscherpen.

Nakrautiti, nakrucowati, v. aufdrehen,
verdrehen.

Nakrenciti se, v. sich zusammenziehen.

Nákrénik, u, m. Halstuch, n.

Nakrehnauti, v. starr werden vor
Kälte.

Nákres, u, dem. -ek, sku, m. Kreis,
Bezirk, m.

Nakresati, v. hauen, schlagen; se,
viel schlagen.

Nakřičeti, v. viel schreien, vollschreien.

Nakrisiti se, v. lange wecken.

Nakřiw-eni, n. Biegung, f., -eny,
adj. krumm gebogen; -iti, -owati,
v. krümmen; se, sich biegen.

Nakřížowati, v. Kreuze machen; se, sich
oft bekreuzen.

Nakrm-eni, n. Sättigung, Abfütterung, f.; -iti, v. speisen, füttera.

Nakročiti, v. treten, betreten.

Nakrojiti, w. nakrájeti.

Nakropiti, v. besprengen; se, lange
gießen, sprengen.

Nakrw-áceti, v. bluten; -awiti, v.
bebluten.

Nákrwawý, arj. blutfarhiq.

Nákupnik, a, m. Ankäufer, m.; na-
kupowati, w. nakaupiti.

Nakurwiti se, v. lange huren.

Nakutiti se, v. sich fäss schieren.

Nalwas--a, y, f. Gährungskstoff, Sau-
erteig, m. Ansteckung, f.; -ili. na-
kwašowati. v. einsöuern, anstecken;
se, genug schmausen.

Nakwašen--i, n, nakwašenost, f. (Ein-
sauerung, f.; —ý, adj. eingelanert;
angesteckt.

Nakwiliti se, v. lange jammern.

Nakychati se. v. lange niesen.

Nakvnulý, adj. aufgelassen, qeqobren.

Náhyp, u, m. Auflauf (Wehlspeise), m.
nakypěti, v. überlaufend einfließen.

Nakvs-ati, -nauti, v. unsangen zu
gähren, fantern.

Nákyselý, nakyslý, adj. sauerlich.

Nalakoměti, -iti, v. ergeizen.

Nalámati, v. viel brechen.

Nalapati, v. aušiajen, auſschnappen.

Nalati, v. auſſchelten.

Nalaupiti, nalupowati, v. schälen, an-
schälen; viel rauben.

Nalauskati, v. aufknacken.

Nálebnik, u, m. Bedeckung des Schä-
dels, f.

Naléceti, naliceti. v. aufstellen.

Nalečiti se, viel Arzenci gebrauchen.

Náledí, n. Slatteis, n. -nik, u, m
Eissporn, Hemmischuh am Oise, m.

Naléháni, n. Anstemmen, Anliegen
Dringen, Anhalten, n.; -ati, na-
lehnauti, v. anliegen, anstemmen,
bringen, treiben

Nalekati, v. anschrecken; se, oft er-
schrecken.

Nalelkowati se, v. lange gaffen.

Nalemowati, v. auſſäumen; se s tim.
lange säumen.

Nálep, u, m. Geſneder eines Pfeils, n.;
-ek, pku, m. Angeklebte, n.

Nalepiti, v. ankleben.

Nalepšiti, v. verbessern, begünstigen.

Naletnauti, natitnauti, naletóti, nale-
tati, v. auſſliegen; se, lange, oft
fliegen.

Nálew, u, m. Aufguß, m.

Nátew-ác, e, m. Einschenker, m.;
-áčka y, f. Einschenkerin, f. Oki-

12*

Nám

181

Nan

hakterei, f.; —i, n. Plaz, Ring, m.;
—ka, y, f. Fürwort, n.; —kowati,
v. Statthalter, Nachfolger sein;
—kyn, f., f. Nachfolgerin, Statt-
halterin. f.; —ni, adj. Stellvertreter,
stellvertretend; —nic'wi, n. Statt-
halterschaft. Nachfolge, f.; —nik, a,
m. Nachfolger, Statthalter, m.

Námòt, u. m. Gegenstand, m. Obiect,
n. Anwurf, m.; 2) Zelt, n.

Nameta'i, v. anwerfen.

Namésti, v. zusammenkehren; se, lange,
oft kehren.

Námětek, tku, m. Anwurf, m. Vor-
dach, n.

Namicha'i, v. aufmischen; se, lange
mischen.

Namilowati se, v. viel genug lieben.

Namiřeti, v. zielen, ausholen.

Namisiti, namišeti, v. mischen, auf-
mischen.

Namit-ati, —nauti, v. zusammenkeh-
ren; 2) einwenden, einwerfen; se,
vorfallen, sich darstellen.

Námitka, y, f. Einwurf, m. Einwen-
dung, f.

Namlátiti, v. ausdreschen: se, lange,
oft dreschen.

Namlauw-ač, e, m. Ueberreder, An-
werber, m.; —ačka, y, f. Buhlerin,
Anwerberin, f.; —al, a, m. Buhler.
m.; —alka, y, f. Buhlerin, f.; —áni,
n. Bewerben, v. Buhlschaft, f.; —ati,
w. namluwiti.

Namleti, v. aufmahlen, viel maßen.

Namlsati se, v. viel nassen.

Námluw—a, y, f. Aufreden, n. Ueber-
einkunft, f.; —y, pl. f. Eheverlob-
niß, n. Brautzschau, f.; —ce, na-
mluwči, m. Brautwerber, m.

Namluw-èi, f. Brautmutter, f.; —eni,
n. Beredung, f.; —ený, adj. über-
redet, angestiftet; —iti, v. viel reden;
bereden, aufreden; anwerben.

Namnožiti, v. häusen, vervielfältigen.

Namnauti, v. ausreiben; se, viel, oft
reiben.

Namoč—eni, n. Gintaußen, n Ein-
weichung, f.; —ens, adj. eingewechselt,

eingetaucht; —iti, v. einweichen, ein-
tunken.

Namodliti se, v. viel, oft beten; lange
bitten.

Namodralý, adj. bläulich.

Namohlý, adj. verhoben, gebrochen.

Namohu, namoci, namohnau'i, v.
schwächen, beschädigen; se, sich über-
nehmen, abarbeiten.

Námok, u, m. Weiche; Fabrikenbleiche, f.

Namok—ati, v. feucht, naß werden;
—lý, adj. feucht, naß; —nauti, w,
namokati.

Namokř—eti, v. naß werden; —iti, v
naß machen.

Namokwati, v. näßeln.

Námoř—ni, adj. Meer-, See—; —stwo,
a, n. Marine, f.

Namota'i, v. aufhASPeln, aufwickeln.

Namožen, a, o, —ý, adj. überhoben,
struppirt, gebrochen; brüchig, Bruch
habend; —ina, y, f. Bruch, Leib-
schaden, m.; —ost, f. Struppirung, f.

Namřiti, v. viel sterben; se, leiden,
ausstehen.

Námŕsk, u, m. Mühlschmiere, f

Namrštitì, v. verstößen.

Námrzek, zku, m. Fröstel, n.

Namrzeti, v. abärqern.

Namučiti, v. lange martern.

Namydliti, v. einseifen.

Namysliti se, v. lange, viel denken,
überlegen.

Namyti se, v. lange, viel waschen.

Nań, auf ihn.

Nandati, v. worein geben, unter etwas
geben, dareinthun.

Nanebe—wstaupeni, —wzeti, n. Him-
melsahrt, f.

Nanečistiti, v. verunreinigen.

Nanej—mén, —miń, adv. wenigstens;
—wýš, —wejš, adv. höchstens,

Nanesti, v. viel bringen tragen; se,
lang, schwer tragen.

Nanešwariti, v. viel Säurei machen,
füdeln.

Nanic, adv. nichtsnut, zu Nichts; —a,
i, m. Taugenichts, m.

Nap

183

Nap

Napliti, napliwati, v. anspeien, — se, vst. viel speien.

Napln-ěni, n. Anfüllung. Einfüllung, f.; —ěný, adj. angedüllt; —iti, naplnowati, r. voll füllen, anfüllen; ersehen.

Naploditi, v. erzeugen, verursachen.

Nápyw, u, m. An-, Ausschwemmung, f.

Napnauti, w. napinati.

Napobidnauti, v. auffordern.

Napočitati, v. aufzählen.

Napodāwati se, v. oft reichen.

Napodob-eni, n. Nachahmung, f.; —ený, adj. nachgeahmet; —iti, v. nachmachen.

Nápodobn-ě, adv. ähnlich, gleichfalls, gleichmäßig; —iti se, v. ähnlich sein, gleichen; —ost, f. einige Ähnlichkeit, f. Anschein, m.; —ý, adj. fast ähnlich.

Napodpalowati se, v. oft anzünden.

Nápoj, e, m. Trank, m. Getränke, n.; napojiti, v. tranken; —ni, —ný, adj. Trank.

Napol-o, —v, —y, adv. halb.

Napomáh-áni, n. Unterstützung, Mitwirkung, f.; —ati, v. behülflich sein, beistehen.

Napomen-auti, v. ermahnen, warnen; —uti, n. Ermahnung, f.

Napomin-ač, e, m. Ermahner, m.; —áni, n. Ermahnung, f.; —atel, e, m. Ermahner, m.; —atedlný, adj. ermahnend; —ati, v. ermahnen; —ka, y, f. kleine Ermahnung.

Nápomoc, i, f. Beitrag, m. Beihilfe, f.; —en, cna, o, adj. behülflich, beförderlich.

Napomoci, w. napomáhati.

Napomocn-ice, e, f. Helferin, f.; —ictwí, n. Hilfe, f.; —ik, a, m. Gehilfe, m.; —ost, f. Hülflichkeit, f.; —ý, adj. hülfreich.

Napopělawěły, adj. aschenfärbig.

Napořád, adv. immer fort, fort und fort.

Naporaučeti, v. viel befehlen.

Naposilati, v. viel schicken.

Naposlauchati se, lange, oft hören

Naposled, —y, adv. zulegt, endlich schließlich.

Napospěch, adv. eilend, eilig, in Eile.

Napotom, adv. hernach, in Folge.

Napotřebowati se, r. lange gebrauchen.

Napotwořiti, v. viel verpfuschen.

Nápowěd, i, f. Ansgae, f. Schlagwort, n.; —a, y, m. Soufleur, m.

Nápowědi, v. ansagen, wenig erzählen; einblasen, voragen.

Nápowěd-liwý, adj. ansagend, halbsagend; —ný, adj. Ansgage.

Nápowíd-ač, e, m. Einsager, Soufleur, m.; —ati, r ansagen, vorsagen; 2) viel erzählen.

Naprakovati se, v. viel arbeiten.

Napřáh-ati, —nauti, v. anstrecken, strecken, ausholen

Naprahly, adj. ein wenig geröstet.

Naprahnauti, ein wenig geröstet werden.

Napráskati se, v. sich vollstopfen.

Naprásiti, v. einstäuben, bevudern.

Náprawa, y, f. Verbesserung, Vergütung, Zurüstung, Vorrichtung, f.; 2) Achse (am Wagen) f.; 3) Leben, n.

Napraw-eni, n. Verbesserung, Genugthuung, Befreiung, f. Richten, n.; —itedlnost, f. Verbesserlichkeit, f., —itedlný, adj. verbesserlich, —itel, e, m. Verbesserer, Vergüter, m.; —itelka, y, f. Verbesserin, f.; —iti, v. verbessern, besreien, vergüten, richten gut machen.

Náprawn-iči, —i, —ý, adj. Lehenswassrallen; —ik, a, m. Basall, m.

Napraw-owáni, n. Verbessern, Einrichten, n.; —owati, w. naprawiti.

Napražiti, v. rösten; —se, lange rösten.

Napřebirati se, v. lange, oft klauben renigen

Napřed, adv. voran, voraus; vorerst.

Napřekot, adv. über Hals und Kopf.

Napřestupowati se, v. oft hin und her treten, unrichtig stehen.

Naprič, adv. quer, überzwerch.

Napřikazowati se, v. oft gebieten, befehlen.

Naprimiti, v. eben, gerad machen.

Nasl

186

Nast

adj. folgend, nachahmlich; —owáni, Nachfolgung, Nachahmung, f.; —owati, v. folgen, nachahmen; —owně, adv. folglich; —ownictwi, —nictwi, n. Nachfolgen, n.; —ownik, a, m. Nachfolger, Mahahmer, Anhänger, m.; —ownost, f. Consequenz, Nachahmlichkeit, f.; —owný, adj. folgend, nachahmend; —ující, adj. folgend.

Naslech-ač, e, m. Behorcher, m.; —ati, naslechnauti, v. behorchen, horchen.

Naslin-iti, v. mit Speichel benezen; —tati, v. beschamen, begeistern.

Náslowi, n. Ruf, m. Gerücht, n.

Nasmažiti, v. dünsten.

Násměch, u, m. Gespötte, n.

Nasměji, áti se, v. viel lachen.

Nasmoliti, v. mit Pech bekreichen.

Nasmraditi, v. einstankern.

Nasmrkati se, v. sich oft schneuzen.

Nasnažiti se, v. sich Mühc geben.

Násnědy, adj. ein wenig braun.

Nasnídati se, v. sich satt frühstücken.

Nasn-owáni, n. Anzettelung, f.; —owati, v. anzetteln, anspinnen, aufwinden.

Násob-iti, v. vervielfachen; —ně, adv. vielfaitig; —ný, adj. zusammengesetzt, vielfach.

Nasol-ený, adj. eingesalzen; —iti, —owati, v. eingesalzen.

Náspa, y, f. Aufwurf von Erde; naspamět, adv. auswendig.

Naspati se, v. lange schlaßen.

Naspěch, adv. eilends, in der Eile.

Náspí, n. Schutt vom givben Sand.

Naspilati, v. schelten, lästern.

Naspod, w spod.

Naspoř-ení, n. Ersvarung, f.; —iti, v. ersparren, einbringen.

Náspy, pl. w. nasyp.

Nastal-ost, f. Freigniß, n. Gegenwart, f.; —ý, adj. entstanden, gegenwartig.

Nastáni, n. Entstehen, Angehen, n.

Nastarati se, v. viel forgen.

Nastati, v. entstehen, eintreten, angehen.

Nastati, w. nastojím.

Nastaup-iti, nastaupati, nastupowati, v. worauf treten, auftreten; —na cestu, den Weg betreten; na něči auřad —, nachfolgen im Amte; 2) folgen; nastupowati, bevorstehen; 3) auf etwas beharren, dringen.

Nástawa, y, f. Anstückung, Ansezung, f.

Nastaw-ající, adj. entstehend, angehend, eintretend, bevorstehend; —ání, n. Eintreten, Bevorstehen, n.; —ati, w. nastati.

Nástawek, wku, m. Anstückung, Ansezung, f.

Nastawěri, v. viel ausstellen, hinstellen, aufrichten, viel bauen; se, lange oder oft ausstellen, hinstellen, bauen; —iti, —owati, v. anstücken, ansezen; hinsezen, hinstellen; vorhalten, darreichen.

Nástawka, y, f. Ansezung, Anstüdelung, f.

Nastawowany, adj. hingehalten, angesetzt, angestückt

Nasteli, nastelu, nastlati, v. hinstreuen, einstreuen, aufbetten; — se, lange streuen, betten.

Nastih-ati, —nauti, v. antreffen, er tappen.

Nástin, u, m. Schattenriß, m.; —ek, nástěnek, nku, m. Wandkrippe für die Schafe, f.

Nastín-ěni, n. Schattierung, f.; —iti, v. abschatten, abschattiren, entwerfen.

Nastojim, nastáti, v. sich stellen; — se, lange stehen; nastojte! interj. o weh! leider! auf!

Nastřádati, v. ersparen.

Nástraha, y, f. Lockspeise, f. Köder, m. Ay, n.

Nastrášiti, v. schrecken.

Nastrauhati, v. zusammenreiben, anreiben.

Nastraužiti, v. drechseln.

Nastráž-ený, adj. aufgestellt; —iti, —owati, v. Lockspeise ausstellen; nachstellen.

Nastrč-ený, adj. aufgesteckt, aufgesteckt; —iti, nastrkowati, v. auf-

Nátr

189

Náw

gen; 2) durch Verkauf, Handel erworben; -iti, v. viel lösen; se, lange handeln.

Natržnik, u, m. Tormentillkraut, n. Birkwurz, f.

Natuh-ły, adj. ein wenig steif geworden; -nauti, v. etwas steif werden.

Natuch-lost, f. Muffigkeit, f.; -ły, adj. etwas muffig; -nauti, v. muffig werden.

Natužiti se, v. sich fest machen.

Natwořiti, v. viel schaffen.

Nátwrd-ost, f. Härtlichkeit, f.; -ý, adj. härtlich.

Natýrati, v. plagen.

Natyraniti se, v. lange tyranistren.

Naubezpečowati se, v. oft versichern.

Naučeliw-ost, f. Gelehrigkeit, f.; -ý, adj. gelehrig.

Nauč-ení, n. Lehre, f. Unterricht, m.; -iti, -owati, v. lehren, unterrichten; se, lernen, erlernen; -ný, adj. belehrend, unterrichtend, lehrreich.

Nauka, y, f. Lehre, Belehrung, f. Unterricht, m. Unterweisung, f.

Naukládati se, v. oft aufheben, verwahren.

Naumawý, adj. langsam, träg.

Naušák, u, m. Henkelforf, m.

Nauš-ek, šku, m. -ka, y, -nice, e, f. Ohrenspange, f. Dhrengehäng, n. Chrring, m.

Nautikati se, v. oft fliehen, davonlaufen.

Nauze, v, f. Bedürfniß, n. Notwen digkeit, Noth, f.; o to neni nauze, mit dem hat es keine Noth; nauzi triti, Mangel leiden.

Nauzliṭi, v. Knoten schlingen.

Naužiti se, v. oft gebrauchen.

Nawábiti, v. viele anlocken.

Nawáděti, v. anstiften, anreizen.

Nawaditi se, v. lange, viel zanken.

Nawad-ły, adj. ein wenig well; -nauti, v. wenig verwelken.

Náwah, u, m. Senkung, Neigung, f. Abhang, m.

Náwal, u, m. Walzbaum, m. Aufgewälztes, n.; -ec, Ice, m. Rutsche, f.

Náwaleti, v. viel aufwälzen, kneten; se, oft wälzen.

Nawal-iti, -owati, v. anwälzen, hinaufwälzen; se, sich aufwälzen.

Náwalný, adj. stark, heftig.

Nawanauti, v. anwehen.

Náwara, y, f. das durch Kochen Zuge wachsene; 2) Krollerbse, f.

Nawařiti, v. viel kochen; se, lange kochen auffieden.

Nawaz-ač, v, m. Weissager aus dem Eingeweide -adlo, a, n. Binde, f.; -adla, pl. Gepäck.

Nawáz-ání, n. Anbindung, f.; -ati, nawazowati, v. anbinden, viel aufbinden, zusammenbinden.

Nawáz-ení, n. Abwägung; 2) Aufführung, f.; -eti, w. nawoziti, -iti, v. abwägen, einschöpfen, neigen; se, lange wägen, sich neigen; -ka, y, f. Auffuhr, f.

Nawečereti se, v. nachtmalen.

Nawed-ení, n. Anführung, Unterweisung, Anweisung, Anstiftung, f. -u, nawesti, v. viel zuführen, anstiften, anführen, anleiten.

Náwěj, e, f. Windwehe, f.

Nawěji, nawiti, v. anwehen.

Náwes, wsi, f. Dorfplatz, m.

Nawěsiti, nawěšeti, v. aufhängen, behängen.

Naweskrz, adr. durch und durch

Náwesnik, a, m. Dorfbewohner, m.

Náwěšti, n. Anzeige, Nachricht, Anfündigung, f. Wink, m.

Nawětriti, v. anblasen, anwehen; wittern, Wind bekommen.

Nawez-ení, n. Aufführung, Zusammenführung, f.; -ti, v. viel zuführen, aufführen.

Náwiděti, v. gern sehen.

Nawiječ, v, m. Aufwinder, m.

Nawijeti, v. aufwinden, flechten.

Nawilý, adj. säuerlich.

Náwinek, nkv, m. Aufgewickelte, n.

Náwinný, adj. weinfäuerlich.

Ned

193

Nech

Nedolužn-ost, f. Unpäßlichkeit, f.;
—v, adj. unpäßlich.

Nedomněn-i, n. Unvorsichtigkeit, f.
Nichtvermuthen, n.; —v, nedo-
mnitedlný, adj. unvermuthet.

Nedomrl-ost, f. Zustand des Halb-
todtseins, m. Kränklichkeit, f.; —ý,
adj. halbtodt, kränklich.

Nedomysl, u, m. Unverstand, m.;
—ný, adj. unsinnig, unverständig.

Nedopatř-ení, n. Versehen, Verbe-
sehen, n.; —iti, v. versehen, übersehen.

Nedoperně, ěte, n. Vogel in Haarfedern.

Nedopit-a, —ka, y, m. Saufaus, m.;
—ky, pl. m. Ueberbleibsel vom Trinken.

Nedoplat-a, y, f. —ek, tku, m.
Schuldenrest, m.

Nedorostl-ik, nedorůstek, tka, m.
Zwerg, m.; —ý, adj. unerwachsen.

Nedorozum-ění, n. Misverständniß,
n.; —ěti, v. misverstehen.

Nedorůdče, ete, n. ungeborenes Kind.

Nedosciplý, adj. kränklich (verächtlich).

Nedoslých-ati, v. schwer hören; —a-
wost, f. schweres Gehör; —awý,
adj. harthörig.

Nedospěl-ec, Ice, Mündel, m.; —ost,
f. Unerwachsenheit, Unerfahrenheit,
f.; —ý, adj. nicht mannbar, nicht
erwachsen, unerfahren.

Nedostat-ečný, adj. untüchtig; —ek,
tku, m. Mangel, m. Muth, f.

Nedost-ati, —áwati, v. nicht bekom-
men, fehlen.

Nedosyt-a, y, m. Nimmersatt, m.;
—ka, y, f. Lichtmücke, f.

Nedo-uk, a, m. Halbgelehrter, unwis-
sender Mensch; —umělec, Ice, m.
Halbkünftler, m.

Nedowařený, adj. nicht gar gekocht.

Nedowěcný, adj. unpaffend.

Nedowěra-a, y, f. Mischrauen, n.;
—ec, rce, m. misstrauischer Mensch;

Nedowěřiti, v. zu wenig glauben;
nicht trauen; se, misstrauen.

Nedowěrný, adj. misstrauisch.

Nedožiwły, adj. kränklich, siech.

Nedožiwý, adj. kränklich.

Nedožraut, a, m. Nimmersatt.

Neduh, u, m. Krankheit, Siechheit,
f. höher Zustand.

Nedůkazn-ost, f. Unerweislichkeit, f.;
—ý, adj. unerweislich.

Nedůtkliw-ost, f. Heiklichkeit, Kip-
lichkeit, f.; —ý, adj. heiklich, kiplich.

Nedůwěr-a, y, f. Mischrauen, n.;
—čiwý, adj. misstrauisch; nedůwěr-
iti, v. misstrauen; —nost, f. Mis-
trauen, n.; —ný, adj. misstrauisch.

Nedůwod, u, m. Ungrund, m.

Nedužiw-ěti, v. krank werden; —ost,
f. Kränklichkeit, Siechheit, f.; —ý,
nedužný, adj. kränklich, siech.

Nedwěd, a, m. Bär, m.; —år, e, m.
Bärenführer, m.; —ice, e, f. Bärin;
2) Bärentraube, f.; —i, adj. Bären-;
—ina, y, f. Bärenhaut, f.

Nedwid-ě, čte, n. —ek, dka, m.
Bärenchen, n.

Nehbit-ost, f. Unlenksamkeit, Unge-
wandtheit, f. —ý, adj. ungewandt,
langsam.

Nehebn-ost, f. Rauhigkeit, f.; —ý,
adj. unbiegsam, spröde.

Nehet, htu, m. Nagel (an den Fingern
und Zehen), m.; —natý, adj. mit
Nägeln versehen; —ni, adj. Nagel-.

Nehlas, u, m. Uebellaut, m.; —nost,
f. Misbehelligkeit, f.; —ný, adj. übel-
lautend.

Nehoda, y, f. Ungemach, Trübsal, n.
Unfall, m. Misgeschick, Unwetter, n.

Nehojitedlný, nehojný, adj. unheilbar,
süchtig.

Nehotowost, f. Fahrlässigkeit, f.

Neht-ek, etku, m. Nägelchen, n.;
—owitý, adj. nagelartig; nehýtek,
tku, m. Nägelchen (an den Fingern
und Zehen,) n.

Nehyb-kost, f. Unbiegsamkeit, f.; —ký,
adj. unbiegsam; —ný, adj. bewe-
gungslos.

Nechati, v. lassen, erlauben, unter-
lassen, zurücklassen

Nechci, chtiti, v. nicht wollen.

Necht, daß, damit, wenn auch, es sei,
auch, es mag.

Nechtě, adv. ungern.

13

Neod

196

Nepo

Ungewöhnlichkeit, f.; —ý, adj. ungewöhnlich, ungebräuchlich, seltsam.
Neodbytný, adj. unabseßbar, zudringlich.

Neobywatedlný, adj. unbewohnt.

Neodewzdati, v. nicht übergeben, nicht überlassen. nicht anvertrauen; — si, nicht nachgeben, nicht geringer sein.

Neodkladuě, adv. ohne Verzug.

Neodmluwně, adv. ohne Widerspruch.

Neohebn-ost, f. Unbiegsamkeit, f.; —ý, adj. unbiegsam.

Neohraban-ost, f. Ungeschicklichkeit, Blumpheit, f.; —ý, adj. ungeschickt, ungelenkig, blump.

Neochotn-ost, f. Kaltfinn, m.; —ý, adj. unbereitwillig, kaltfinnig.

Neomita, y, f. unreines Frauenzimmer.

Neomrzelý, adj. unverdrossen.

Neomyln-ost, f. Untrüglichkeit, Gewißheit, f.; —ý, adj. untrüglich, gewiß.

Neopatrn-ost, f. Unvorsichtigkeit, f.; —ý, adj. unvorsichtig.

Neoprawdowy, adj. dem kein Ernst ist.

Neosažený, adj. unbegreiflich.

Neosetý, adj. unbefäet.

Neosobn-ost, f. Unansehnlichkeit, Unpersönlichkeit, f.; —ý, adj. unansehnlich, unpersönlich.

Neospalý, adj. munter, wach.

Neošemetný, adj. aufrichtig, wahr.

Neotesaný, adj. ungezimmert.

Neotočný, adj. undrehbar.

Nepamět, i, f. Vergessenheit, f.; —liwý, adj. vergeßlich; —nost, f. Undenklichkeit, f.; —ný, adj. undenklich, unentsinnlich.

Nepatrn-ost, f. Unansehnlichkeit, Unbedeutenheit, f.; —ý, adj. undeutlich, unsichtbar, unansehnlich, unbedeutend, gering.

Nepečliw-ost, f. Fahrlässigkeit, f.; —ý, adj. fahrlässig.

Nepiln-ost, f. Unfleiß, m.; —ý, adj. unfleißig.

Nepitomý, adj. wild.

Nepláce, e, f. Nichtzahlung, f.

Neplach, a, m. dreister Mensch.

Neplatn-ost, f. Ungiltigkeit, f.; —ý, adj. ungiltig, unnüg.

Neplawn-ost, f. Unschiffbarkeit, f.; —ý, adj. unschiffbar.

Neplech-a, y, m. u. f. fauler Mensch; 2) Unreinigkeit, f.; —ost, f. Unsauberkeit, f.; —ý, adj. faul, feig, unreinlich, unsauber.

Nepleše, adj. faul, unsauber.

Neplodn-ost, f. Unfruchtbarkeit, f.; —ý, adj. unfruchtbar.

Nepoctiw-ě, adv. unehrlich, unehrbar; —ost, f. Unehrbarkeit, f.; —ý, adj. ehrlos, unehrbar.

Nepočas, u, m. Unwetter, n.

Nepočestn-ě, adv. unehrbar, unbescheiden; —ice, e, f. Unehrbare, f.; —ost, f. Unehrbarkeit, Unbescheidenheit, f.; —ý, adj. unehrbar, unbescheiden.

Nepočetný, adj. unzählig.

Nepodařiti se, v. nicht nachgerathen, nicht nacharten.

Nepoddan-ost, f. Ungehorsam, m.; —ý, adj. ungehorsam.

Nepodjatý, adj. unbefangen.

Nepodob-a, y, f. Unähnlichkeit, f.; —nost, f. Unähnlichkeit, Unwahrfscheinlichkeit, f.; —ný, adj. unähnlich, unwahrscheinlich.

Nepohnut-ě, —edlně, adv. unbeweglich; —edlnost, f. Unbeweglichkeit, f.; —edlný, adj. unbeweglich.

Nepohod-a, y, f. Ungemach, schlechtes Wetter, n. Unbequemlichkeit, f.; —li, n. Unbequemlichkeit, Ungemächlichkeit, f.; —nost, f. Unbehaglichkeit, Ungemächlichkeit, f.; —ný, adj. unbequem, unbehaglich; —nauti se, v. sich entzweien, zerwerfen.

Nopochopitedln-ost, f. Unbegreiflichkeit, f.; —ý, adj. unbegreiflich.

Nepochotn-ost, f. Unschmackhaftigkeit, f.; —ý, adj. unschmackhaft.

Nepochybn-ost, f. Unzweifelhaftigkeit, Unfehlbarkeit, f.; —ý, adj. unzweifelhaft.

Nep

137

Nep

Nepodklid, u, m. Unordnung, f.

Nepokoj, e, m. Unruhe, f.; -iti, v. keunruhigen; -nik, a, m. Unrubi-ger, m.; -nost, f. Unruhe, f. Un-friede, m.; -ny, adj. unruhig, un-friedlich.

Nepoměrnost, f. Misverhältniß.

Nepomijejicnost, f. Unvergänglichkeit, f.

Nepořád, u, -ek, dku, m. Verwirrung, Unordnung, f.; -ně, adv. un-ordentlich; -nost, f. Unordnung, f.; -ny, adj. unordentlich.

Neposed-a, y, m. Unruhiger, m.; -awý, adj. unruhig, der kein Eiß-fleisch hat; -ěti, v. nicht sigen blei-ben; -ný, w. neposedawý.

Neposlucha, y, m. Ungehorsamer, m.

Neposłuš-enstwi, n. Ungehörsam, m.; -nik, a, m. Ungehorsamer, m.; -ný, adj. ungehörsam.

Nepoškwrněný, adj. unbefestigt, unbe-füdelt.

Nepotešitedln-ě, -ý, adv. adj. un-tröstlich.

Nepotupn-ost, f. Unverächtlichkeit, f.; -ý, adj. unverächtlich.

Nepoważliw-ost, f. Unüberlegung, f.; -ý, adj. unüberlegt.

Nepowědom-i, n, -ost, i, f. Unwis-fenheit, Unkunde, Unkenntniß, f.; -ý, adj. unwisssend, unbefannt.

Nepozor, u, m. keine Acht; -nik, u, m. Unachtsamer, m.; -nost, f. Un-achtsamkeit, Unmerkbarkeit, f.; -ný, adj. unaufmerksam, unmerkbar.

Nepožiwatedln-ost, f. Unqenießbar-keit, f.; -ý, adj. unqenießbar.

Nopřátel-ský, adj. feindlich, feind-selig, gehässig; -stwi, n. Feindschaft, Feindseligkeit, f.

Neprawd-a, y, f. Unwahrheit, f.; -iwý, adj. unwahr, unwahrhaft.

Nepraw-ě, adv. unrecht, unecht, un-gerecht, unbillig; -i, n. Unrecht, n.; -ni, adj. widerrechtlich.

Nepraw-ost, f. Unrecht, n. Unächtheit, f. Laster, n. Gottlosigkeit, f.; -ý, adj. unrecht, unacht, ungerecht, un-billig, lasterhaft.

Nepřeberný, adj. unerschöpflich.

Nepřecenen-ost, f. Unschäbbarkeit, f.; -ý, adj. unschäbbar.

Nepřehledn-ý, -utedlný, adj. un-übersehbar.

Nepřemožen-ost, f. Unüberwindlich-keit, f.; -ý, adj. unüberwindlich, unüberwunden.

Nepřemožitedln-ost, f. Unüberwind-lichkeit, f.; -ý, adj. unüberwindlich.

Nepřetržen-ost, f. Anhaltsamkeit, f.; -ý, adj. anhaltsam.

Nepřetržitý, adj. stät, stätig.

Nepřewažený, adj. unerschöpflich.

Nepřihodn-ost, f. Ungelegenheit, Un-bequemlichkeit, f.; -ý, adj. ungele-gen, unbequem.

Nepříchodn-ost, f. Unzugänglichkeit, f.; -ý, adj. unzugänglich.

Nepříjemn-ost, f. Unannehmlichkeit, f.; -ý, adj. unangenehm.

Nepřikladn-ost, f. Unerbaulichkeit, f. schlechtes Beispiel; -ý, adj. uner-baulich.

Nepříležit-ost, f. Ungelegenheit, f.; -ý, adj. ungelegen, beschwerlich.

Nepřípadný, adj. unpaßlich, ungelegen.

Nepřirozen-ost, f. Unnatürlichkeit, f.; -ý, adj. unnatürlich.

Nepříslušn-ost, f. Ungebührlichkeit, f.; -ý, adj. ungebührlich, ungeziemend.

Nepřistupn-ost, f. Unzugänglichkeit, f.; -ý, adj. unzugänglich, unzu-gängig.

Nepřitel, e, m. Feind, m.; -kyně, -n, f. Feindin, f.

Nepřitomn-ost, f. Abwesenheit, f.; -ý, adj. abwesend.

Nepřitržný, adj. unausgefeßt.

Nepřiwětiw-ost, f. Unfreundlichkeit, f.; -ý, adj. unfreundlich.

Nepřízeň, zně, f. Ungunst. Misgunst.

Nepřízniw-ec, wce, m. Misgönner, Widersacher, m.; -ý, adj ungünstig, mißgünstig, neidisch.

Noprohlidawý, adj. unbekümmert.

Neproměnn-ost, f. Unveränderlichkeit, f.; -ý, adj. unveränderlich.

Nepropadený, adj. unverändert.

Nesn

199

Nes

Unbesonnenheit, f.; —ný, adj. unfin-
nig, unbesonnen.

Nesnad—iti se, o nicht übereinstimmen,
nicht einig sein, streiten, —nöni, n.
Nichteinstimmung. Uneinigkeit, f.; —
niti, v. schwer machen; se, streiten,
havern; —nost, f. Schwierigkeit, f.;
—ný, adj. schwer, schwierig; mürrisch

Nesnáselíw-ost, f. Unduldsamkeit, f.;
—ý, adj. unduldsam.

Nésnáze, e, f. Beschwerlichkeit, Be-
schwerde, f. Streit, m.

Nesnesitedln-ost, f. Unerträglichkeit,
f.; —ý, adj. unerträglich.

Nesný, adj. fruchtbart, tragbar.

Nespáni, n. Schlaflößigkeit, f. Wachen, n.

Nespatřitedln-ost, nespatra-ost, f.
Unsichtbarkeit, f.; —ý, adj. unsichtbar.

Nespěšn-ost, f. Langsamkeit, f.; —ý,
adj. langsam.

Nesplata, y, m. der nicht gern zahlt.

Nespokojen-ost, f. Unzufriedenheit, f.;
—ý, adj. ungenügsam.

Nespráwa, w. nezpráwa.

Nesprawedliw-ost, nesprawedln-ost,
f. Ungerechtigkeit, f.; —ý, adj. un-
gerecht.

Nesprawn-ost, w. nezprawnost; —ý,
w. nezprawný.

Nespůsob, w. nezpůsoh; —nost, w.
nezpůsobnost; —ný, w. nezpůsobný.

Nesrownal-ost, Unverträglichkeit, Un-
gereimtheit, f.; —ý, adj. unverträg-
lich, ungereimt.

Nesrownatedln-ost, nesrownánliw-ost,
f. Unverträglichkeit, f.; —ý, adj. un-
verträglich.

Nesrozumitedln-ost, f. Unverständ-
lichkeit, f.; —ý, adj. unverständlich.

Nestál-ost, f. Unbeständigkeit, f.;
Wankelmuth, m.; —ý, adj. unbeständig.

Nestatečn-ost, f. Schwachheit, Kraft-
loßigkeit, Ohnmacht, f.; —ý, adj
schwach, kraftlos.

Nestatek, tka, m. Krüppel, m.

Nestaudn-ost, f. Unverschämtheit, f.;
—ý, adj. unverschämt, schamlos.

Nestejnost, f. Ungleichheit, f. Con-
traßt, m.

Nestejnotwärn-ost, f. Ungleichförmig-
keit, f.; —ý, adj. ungleichförmig.

Nestejný, adj. ungleich.

Nesti, w. nesu.

Nestihl-ost, f. Unergründlichkeit, Un-
begeirlichkeit, f.; —ý, adj. uner-
gründlich, unerfaßlich.

Nestrann-ost, f. Unparteilichkeit, Neu-
tralität, f.; —ý, adj. unparteilisch.

Nestředm-ost, nestřidm-ost, f. Un-
maßigkeit, f.; —ý, adj unmäßig.

Nestuda, y, m. u. f. Unverschämter.

Nestwür-a, y, f. Mißgestalt, f. Un-
geheuer, n.; —nost, f. Unförmlichkeit,
Mißgestalt, f.; —ný, adj. unförmlich.

Nestyda, y, —tec, tce, m. unver-
schämter Mensch; —tost, f. Unver-
schämtheit, Dreistigkeit, f.; —tý, adj.
unverschämt, schamlos.

Nestýskaw-ost, f. Unverdrossenheit, f.
—ý, adj. unverdrossen.

Nesu, nesti, v. tragen, hervorbringen;
—s sebau, mit sich bringen, erfor-
dern; —w sobě, enthalten, degreifen;
fig. —se, hergehen.

Neswár, u, m. Uneinigkeit, f.; na nes-
swáru býti, uneinig sein.

Neswědomit-ost, f. Gewissenloßigkeit,
f.; —ý, adj. gewissenlos.

Neswobod-a, y, f. Unfreiheit, f.; —ný,
adj. unfrei.

Nezwor, a, m. Uneinigkeit, f.; —nost,
f. Uneinigkeit, Ungleichheit, f.; —ný,
adj. uneinig, ungleich.

Nesyt-a, y, m. Nimmerfaat, m.; —ka,
y, f. Nachtsalter, m.; —ost, f. Un-
ersättlichkeit, f.; —ý, adj. unersättlich.

Nešení, n. Tragen, n.

Neškodn-ost, f. Unschädlichkeit, f.; —
ý, adj. unschädlich.

Nešlechtn-ik, a, m. Bösewicht, m.;
—ost, f. Laster, n. Böseheit, f.; —ý,
adj. lasterhaft, boshaft.

Nešlechta, y, m. Unadliger, m.

Nešpor, u, m. pl. Besper, f.; —ni,
adj. Besper.

Nešťastn-ice, f. Unglückliche, f.; —ik
a, m. Unglücklicher, m. Unglückskind,
n • —ý, adj. unglücklich.

New

Kerl; —ost, f. Ungebundenheit, f.;
—ý, adj. ungebunden.

Newažn-ost, f. Unwichtigkeit, Frechheit, Verwegenheit, f.; —ý, adj. unwichtig, frech, unbefonnen.

Newčas, —nč, adv. zur Unzeit; —nost, f. Unzeitigkeit, f.; —ný, adj. unzeitig.

Newděčan-ik, a, m. Undankbarer, m.; —ost, f. newděčenstwi, n. Undank, m. Unerkenntlichkeit, f.; —ý, adj. undankbar, unerkenntlich.

Newděk, adv. unlich.

Newěcn-ost, f. Sachlosigkeit, Absurbität, f.; —ý, adj. sachlos, gehaltlos.

Newěd-a, y, —ec, dce, m. Unwissenschaft, m.; —ěti, v. nicht wissen.

Newědom-ě, adv. unwissend; —ec, mce, m. Unwissender, m.; —i, n. —ost, f. Unwissenheit, Unkunde, f.; —ky, adv. unwissender Weise; —ost, f. Unwissenheit, f.; —ý, adj. unwissen, unbewußt.

Newelený, adj. ungeheißen.

Newěr-a, y, f. Unglaube, m. Misstrauen, n.; —ec, rce, m. Unglaubiger, m.; —ečnost, f. Unglaube, m.; —ečný, adj. ungläubig.

Newěř-ící, adj. ungläubig; —itedl-
nost, i, f. Un glaublichkeit, f.; —itedlný,
adj. unglaublich.

Newěrn-ice, f. Ungläubige, Treulose, f.; —ik, a, m. Ungläubiger, Treuloser, m.; —ost, f. Untreue, Treulosigkeit, f.; —ý, adj. ungläubig, treulos.

Newěst-a, y, f. Braut, Schwieger-
tochter, f.; —či, adj. Huren-: —in,
a, o, adj. Braut-; —ka, y, f. Hure, f.

Newhod, adv. unbequem, ungelegen; —ně, adv. unzeitig, mürrisch; —nost, f. Unzeitigkeit, f. Mišmuth, m.; —ný, adj. unzeitig, mürrisch.

Newim, w. newěděti.

Newin-a, y, f. Unschuld, f.; —en, a
o, adj. —ně, adv. unschuldig, recht-
schaffen, zůhtig; —ně, šte, dem. —
ňátko, a, n. unschuldiges Kind; —nec,
nce, m. Unschuldiger, m.; —nost,
f. Unschuld, f.; —ný, w. newinen.

201

Newláda, y, f. Kraftlosigkeit, f.

Newlastn-é, adv. uneigentlich; —i
adj. uneigentlich; —isyn, Stiefsohn

Newlidn-ost, f. Unleutseligkeit, f.; —ý
adj. unleutselig, unfreundlich.

Newod, u, m. Zuggarn, Fischgarn, n.

Newol-e, e, f. Unlust, f. Unwille,
Swiesvalt, m. Uneinigkeit f. Unge-
mach, n. Gesangenschaft, Sklaverei,
f.; —enstwi, n. Sklaverei, f.; —
nický, adj. Sklaven-; —nik, a, m.
Unfreier, Empörer, m.; —nost, f
Unwille, m. Sklaverei, f.; —ný, adj.
unwillig, ungern, sklavisch.

Newonný, adj. geruchlos.

Newraž-eni, n. Anseindung, Gehässigkeit, f.; —iti, v. anfeinden, hassen; —nost, f. Aufsässigkeit, f.; —ný, adj. aufsässig, seindselig, gehässig.

Newrhl-ec, elce, m. Abartiger, m;
—ost, f. Abartung, f.; —ý, adj. ab-
artig.

Newrl-a, y, —ák, a, —ec, lce, m.
Grämling, Murrkopf, m.; —ost, f.
Mišmuth, m. üble Laune; —ý, adj.
verdrüßlich, mišmuthig.

Newru, íti, v. aufsässig sein, anfeinden,
hassen.

Newšimačn-ost, newšimaw-ost, f.
Geringsschäbigkeit, f.; —ý, adj. ge-
ringschäbig, achtungslos.

Newtip, u, m. Unwiz, m.; —a, y, m.
stumpfer, blödsinniger Mensch, m.;
—nost, f. Dummheit, f. Stumpffinn,
m.; —ný, adj. dumm, kurzfichtig,
blödsinnig.

Newüte, e, f. Unwille, m.

Newybitý, adj. unausgeschlagen, un-
ausgeprägt, ungezogen, roh.

Newycwičený, adj. ungeübt, ungelichst.

Newyhlaubatedln-ost, newyhluhn-ost,
f. Unergründlichkeit, f.; —ý, adj.
unergründlich.

Newyhnutedln-ost, f. Unumgänglich-
keit, Unvermeidlichkeit, f.; —ý, adj.
unumgänglich.

Newýhřewný, adj. unheizbar.

Newýmluwn-ost, Unberedsamkeit, Un-

New

Nowo

205

Nyto

adj. neumodisch; —štěpný, adj. neu-
g:pflanzt.

Nowot-a, —ina, y, f. Neuigkeit, Neu-
heit, Menerung, f.; —ář, e, m. Neue-
rer, m.; —èni, n. Ædeuerung, f.;
—iti, v. Neuerungen machen, —nice,
f. Neuererin, f.; —nik, a, m. Neu-
ling, m.; —nost, f. Neuheit, Neu-
lichkeit, f.; —ný, adj. neu.

Nowo—usedlý, adj. neuangesiedelt;
—wěký, adj modern; —wěrec, rce,
m. Neugläubiger, Proselyt, m.;
—zákonný, adj. neutestamentisch.

Nowý, adj. neu. frisch.

Nož—ice, f. Füschen, n.; fig. Pflug-
sterze, f.; —ice, pl. f. Scheere, f.;
—ička, y, f. Füschen, n.; —ik, u,
—iček, čku, m. kleines Messer; no-
žiky, pl. Scheere, f.; —ikář, e, m.
Scherenmacher, m.; —íř, v,
m. Messerschmied, m.; —irna, y, f.
Messerschmiede, f.; —ířský, adj.
Messerschmied-; —isko, a, n. großes
Messer; —ka, y, f. Füschen, n.; 2)
2) Blattstiel, m.

Nožn-a, y, f. Leimtasche, f.; —i, adj.
Fuß-; —ice, pl. f. Messerscheide, f.;
—ik, u, m. Messerschrank, m.; —ý,
adj. Fuß-; 2) Messer-.

Nožow, —itý, adj. messerähnlich; —ý,
adj. Messer-.

Nu, interj. nu, nun, wohlan.

Nucen-ě, adv. gezwungen; —i, n. Mö-
thigen, Zwingen, Dringen, n.; —ost,
f. Gezwungenheit, Steifheit, f.

Nudiwý, adj. langweilig.

Nudle, e, f. Nudel, f.

Ňufek, kka, m. Fremder, m. (verächt-
lich).

Nuhle, interj. nun sieh! wohlan!

Ňuhňati, v. schnufeln, niesseln.

Ňuch—ati, v. riechen; —na, y, f.
Schnauze, f.

Nuky, pl. m. eine Art Mehlspieße.

Ňuma, y, m. Stummer, Tölpel, m.

Nunw-ář, e, m. Sauschneider, Ause-
schneider, m.; —ice, e, f. verschnit-
tene Sau, Gelte, f.

Nurek, rka, m. Tauchgans, f.

Nůš-e, e, f. Tragkorb, Korb, m.
Trage, Krächze, Sänste, f.; —ka, y,
f. Körbchen, n.

Nutič, nutitel, e, m. Möhiger, m.;
—ka, y, f. Möhigerin, f.

Nut—iti, —iwati, v. nothigen, zwingen;
—kati, v. zwängen, dringen; se, sich
eindringen; —kawý, adj. zwingend;

Nutn—ost, f. Mothwendigkeit, f.; —ý,
adj. nothwendig.

Nuz-ák, a, —ář, e, m. dürftiger Mensch,
m.; —eti, —iwati, v. nothdürftig
werden; —ina, y, f. Armseligkeit, f.;
—itel, e, m. Bedrücker, m.; —itelka,
y, f. Bedrückerin, f.

Nuzn-ě, adv. dürftig; gedrungen;
—iee, e, f. Dürftige, f.; —ik, a, m.
dürftiger Mensch, m.; —ost, f. Dürf-
tigkeit, Mothwendigkeit, f.; —ý, adj.
dürftig; dringend, nothwendig.

Nuzowati, v. elend machen; se, sich
plagen, dürftig leben.

Nůž, gen. nože, m. Messer, n.

Nuže, interj. wohlan.

Nůž-e, pl. f. Schere, f.; —ka, y, f.
kleiner Fuß; —ky, pl. Schere, f.;
—tičky, pl. f. Scherchen, n.

Nýbrž, conj. sondern auch, als auch.

Nymfa, y, f. Nymphe, f.

Nynějš-ek, ška, m. jezige Zeit; —i,
adj. ježig, heutig.

Nyni, nyničko, nyňčko, adv. jezt, eben
jezt, diesmal, heutigen Tags.

Nysik, u, m. Vater des Erzes.

Nyšpule, e, f. Mispel, f. Mispel-
baum, m.

Nяти, n. Schmachten.

Nytowati, v. nieten.

Odha

219

Odk

f.; —iti, v. enthüllen, aufdecken, entdecken, abdecken.

Odhaněti, v. gegenschelten.

Odháněti, v. wegjagen, abtreiben.

Odhánka, y, f. Gegenschimpf, m. Gegenschaltung, f.

Odháňka, y, f. Pflugstürze, f.

Odhárati se, v. laufen, rindern.

Odhazowati, w. odhoditi.

Odhekati, v. stöhnen, ächzen.

Odhliwiti, v. sanft, mild machen.

Odhlučeti, v. widerschalten.

Odhnětati, odhněsti, v. abdrücken.

Ohniti, v. wegfaulen.

Odhoditi, v. wegwerfen.

Odhodl-áni, n. Bestimmung, Anweisung, f.; —anost, f. Entschloffenheit, f.; —ati, v. bestimmen, eignen, widmen, anweisen; se, sich entschließen.

Odhon, u, m. Abtrieb, m.

Odhospodařiti, v. abwirthschaften.

Odhowěti si, v. ausruben, ausrasten.

Odhrabati, v. wegscharren, wegrechen.

Odhraditi, v. aufmachen, öffnen.

Odhřbetiti se, v. den Rücken abwenden, sich senken.

Odhrn-auti, v. wegstreichen; se, sich wegbegeben; —utedlný, adj. enthüllbar.

Odhroziti, v. abschrecken.

Odcház-ení, n. Abgehen, Weggehen, n. Abgang, m.; —eti, w. odejdu.

Odchod, u, m. Abgang, Aufbruch, m.; —né, ého, n. Abreisegeld, n.; —ný, adj. Abgang-, Abreise-.

Odchow-alý, adj. groß gezogen, außerzogen; —anec, nce, m. Zögling, m.; —ání, n. Erziehung, Auferziehung, f.; —ati, v. erziehen.

Odehoz, i, f. Abgang, f.

Odchrkati, v. räuspern.

Odchutiti se, v. Lust verlieren.

Odchwilek, Iku, m. Raft, f.

Odchwiliti se, v. sich Zeit nehmen.

Odchýl-ení, n. Wegwendung, Abneigung, f.; —iti, odchylowati, n. wegwenden, ablenken, abneigen; —ka, y, f. Abweichung, f.

Odchytati, v. wegfangen.

Odity, adj. bekleidet.

Oditi, w. oději.

Odiw, u, m. Wunder, Abentheuer, n. Schau, f.

Odiw-ati, w. oději; —ka, y, f. Bekleidung, f. Gewand, n.

Odjakžiwoſti, adv. seit Lebens, von jeher.

Odjatý, adj. abgenommen, weggenommen

Odjed-ení, n. Abaffen, n.; —lý, adj. abgespeist.

Odjednati, v. verabschieden.

Odjem, gen. odejmu, m. Entziehung, f.; —ce, e, m. Entretier, m.

Odj-eti, v. abfahren, abreisen; —eti, n. Abfahrt, Abreise, f.; 2) Wegnahme, f. Verlust, m.; —ezd, u, m. Abfahrt, f. Aufbruch, m.

Odjidati, v. abaffen.

Odjih, u, m. Aufthauung, f.

Odjim-áni, n. Beraubung, Entwendung, f.; —ati, v. abnehmen, entziehen, entreißen, befreien.

Odjin-ad, —ud, adv. von anderwärtsher, anderswoher.

Odjisti, w. odjidati.

Odjiti, n. Hinweggehen, n. Abgang, m.

Odjižděti, v. abfahren abreiten, abreisen.

Odjiženi, n. Aufthauen, n.

Odkad, w. odkud.

Odkaji, áti, v. verbüßen.

Odkalek, Iku, m. Schrot, m. Schrotstück, n.; Weiches vom Brode.

Odkanauti, v. außhören zu fließen.

Odkap, u, m. Trause, f.; —ati, v. aufhören zu traufen; —lý, adj. getropft.

Odkašlati, v. durch Husten Erleichterung finden.

Odkaup-ení, n. Abkaufen, n.; —iti v. abkaufen.

Odkaus-ati, —nauti, v. abbeissen.

Odkauzliti, v. entzaubern.

Odkaz, u, m. Vermächtniß, n. Absage, f.; odkázání, n. Vermächtniß, n. Verweisung, f.; —atel, e, m. Erblaffer, m.; odkázati, v. vermachen; —ník, a, m. Leqatar, m.; —owání, n. Verweisen; Vermachen, Vermächt-

Odst

225

Odtok

Odstálý, adj. effen, abstehend, abgestanden.

Odstaup—enec, nce, m. Abgetretener, m.; —eni, n. Abtreten, n. Abfall, m. Abtrünnigkeit. f.: —iti, v. abtreten, wegtreten, verlassen, ablassen, abstehen.

Odstáwče, ete, n. Abspännling, m.

Odstaw—ený, adj. abgesetzt, abgesprännt; —iti, —owati, v. absezen, wegsezen, abspännen; —ka, y, f. Beiseikesezen, n. Absaß in der Schrift, m.

Odstěhowati se, v. weggichen, überstiedeln.

Odstonati, v. über etwas krank werden, stöhnen, seufzen.

Odstran—ěni, n. Beseitigung, f.; —iti, r. beseitigen, wegräumen, entfernen; se, sich wegbegeben, sich beseitigen.

Odstraš—ek, šku, m. Abschreckung, f.; —eni, n. Abschrecken, n.; —iti, v. abschrecken, wegtscheuchen.

Odstrč—eni, n. Verstoffung, Abschreckung, f.; —iti, odstrkatı, v. wegschieben, wegtstoffen, abweisen, ausschieben.

Odstřediwost, f. Centrifußkraft, f.

Odstřeliti, odstrileti, v. abschießen.

Odstřih—ati, —nauti, v. abzweigen, wegschneiden.

Odstřižek, žku, m. Abschnitzel, m.

Odstrk—ati, w. odstrčiti; —awost, f. Abstoffungskraft, f. —awy, adj. abstoffend; —owaci, adj. Schub—.

Odstroj—eni, n. Entkleidung, f. Abschirrung, f.; —iti, v. entkleiden, abschirren.

Odstruhowati, odstrauhati, r. abrastpeln.

Odstružky, pl. m. Abschnitzel, pl. m.

Odstup, u, m. Abtritt, m. Abtreten, w.; —owani, n. Wegtreten, n.; —owati, w. odstaupiti.

Odsud, odsad, adv. von hier, von dannen.

Odsud, u, m. Los, n. Verurtheilung, f.; —ek, dku, m. Verurtheilung, f. Urtheil, n.; —ni, adj. Verdammungss.

Odsuzowati, w. odsauditi.

Odswědčiti v. abzeugen, Zeugenschaft ablegen.

Odswět, u, m. Wiederschein, m.

Odsypati, v. abschütten.

Odšaustati, v. ausreiben, aufhören zureiben.

Odšedlý, adj. weggegangen.

Odšklubati, v. abrupfen.

Odškrabek, bku, m. gekräze, n.

Odškráb—ati, —nauti, v. wegkragen, abkragen.

Odškubati, v. abrupfen.

Odškwarek, rku, m. Schwarte am Geschirre, f.

Odškwařiti, v. abschmelzen.

Odšlap—ati, —nauti, v. abtreten, abstreifen.

Odšnárowati, v. auß schnüren.

Odšpuliti, v. das Maul verziehen.

Odšpuntowati, v. auß spünten.

Odštědetati, v. herunter plappernd, plappernd abfertigen.

Odštěk—ati, —nauti, v. widerbellen, ausbellen.

Odštip—ati, —iti, —nauti, —áwati, abzwacken, abspalten.

Odštipek, pku, m. Splitter, m.

Odštipenec, nce, m. Abtrünniger, m.

Odtad, w. odtud.

Odtah, u, m. Verzug, Abzug, m.

Odtáhnauti, odtahowati, odtáhati, v. abziehen, abreifen; wegziehen, außbrechen, ausschieben, verziehen.

Odtahowaci, adj. Abzieh—.

Odtamtud, odtamtad, adv. von dorther.

Odtasiti, v. abhauen.

Odtat, abgehauen.

Odtawad, adv. von dannen, von da.

Odtážen—i, n. Abziehen, n. Abzug, Wegzug, m.; —ost, f. Abgezogenheit, f.; —y, adj. abgezogen.

Odtážný, adj. abzüglich.

Odtéci, odtékati, v. abfließen.

Odtesati, v. abhauen, abzimmern.

Odtěti, n. Abhauen, n.

Odtinati, w. odetnauti.

Odtisk—ati, —nauti, v. abdrücken, wegdrücken.

Odtlačiti, v. abdrücken.

Odtlauci, v. abschlagen, wegschließen.

Odtnauti, w. odetnauti.

Odtok, u, m. Absluß, m.

15

Odtř

226

Odw

Odtřásti, v. abschütteln.

Odtrh-nauti, -ati, v. wegreiffen, ab-
reiffen; se, sich trennen; —lý, adj.
abgeriffen; —nuti, n. Abreiffen, n.;
—owati, w. odtrhnauti.

Odtrnauti, v. nachlassen, stillen, auf-
hören (vom Schmerze).

Odtrusowati, odtrausiti, v. streuen.

Odtrž, e, f. Abriß, Abfall, m.; —enec,
nce, m. Abgefallener, m.; —eni, n
Abreissung, f. Abzug, Abfall, m.

Odtud, odtad, ačc. daher, von dort,
von hier, daraus; hernach.

Odtuha, odtucha, y, f. Raft, Erho-
lung, f.

Odtuš—eni, n Erholung, Erleichte-
rung. f. Trost, m.; —iti, v. erleich-
tern, trösten.

Oduč—iti, —owati, v. abgewöhnen,
ablehren; se, verlernen.

Odul—ost, f. hohle Beschaffenheit; —ý,
adj. hohl.

Odumř—elý, adj. abgestorben; —iti, v.
absterben, wegsterben.

Odúmrtní, w. odaumrtni.

Odundati, w. odwundati.

Oduřal—ost, oduřawěl—ost, f. An-
schwellen, n.; —ý, adj. aufge-
schwollen.

Oduř—awěti, —eti, v. auffschwellen; —
eni, n. Auffschwellung, Geschwulst, f.

Odusiti, odušowati, v. abdämpfen.

Oduš—ewněti, v. beseelt werden; —iti,
v. beseelen.

Odut—i, n. Auffschwellen, n.; —ina, y,
f. Geschwulst, f.; —ost, f. Aufge-
schwollenheit, f.; —ý, adj. ange-
schwollen, aufgedunsen.

Odůwodniti, v. begründen, mit Bewei-
sen darthun.

Oduzditi. v. abzäumen.

Odwábiti, v. ablocken.

Odwád—ěci, adj. Ableitungs—; —ědlo,
a, n. Ableiter, m.; —ěti, w. odwesti.

Odwaditi, v. herichtigen, ausgleichen.

Odwádiwý, adj. abführend.

Odwaha, y, f. Muth, m.

Odwaliti, odwáleti. odwalowati. v. ab-

wälzen, wegwälzen; mit dem Wäl-
zen fertig sein.

Odwar, u, m. Absud, m.

Odwariti, v. abkochen, mit Kochen oder
Bräuen fertig sein.

Odwářka, y, f. Tunke, Brühe, f.

Odwarowati, v. wegsetzen, beseitigen,
wegthun.

Odwázati, v. abbinden, losbinden.

Odwáž—enec, nce, m. Wagehals, m.;
—eni, n. Abwägung; 2) Verwegen-
heit, 3) Wegführung, f.; —ený, adj.
abgewogen; 2) verwegen; —iti, v.
abwägen; se, daran sezen, wagen;
—ka, y, f. Abfuhr, f.; —liwec, wce,
m. Waghals, m.; —liwost, f. Ver-
wegenheit, f.; —liwý, adj. verwegen,
tolltühn; —né, ého, n. Wagegeld, n:
—nik, a, m. Wagehals, m.; —nost,
f. Verwegenheit, f.; —ný, adj. fühn,
verwegen.

Odwažowati, w. odwážiti.

Odwečeřeti, v. das Nachtmahl'endigen.

Odwěčný, adj. seit undenklichen Zeiten.

Odwedeni, n. Ab-, Fort-, Wegfüh-
rung; Abhaltung; Abgabe; Ueber-
lieferung; Widerlegung, f.

Odwěr—adlo, a, n. Auffschlußwerkzeug,
n.; —awý, adj. öffnend.

Odweslowati, v. wegrudern.

Odwesti, odwáděti, odwoditi, v. ab-
führen, wegführen, entführen; abhal-
ten, abmahnen; abliefern, übergeben;
ablehnen, widerlegen.

Odwetiti, v. Gleiches mit Gleichem
vergelten.

Odwět—iti, v. lafsondern; se, sich los
machen; —owati, v. ableiten.

Odwětwí, odwěti, n. Zweig, m.

Odwězti, odwážeti, odwoziti, v. ab—,
fort—, weg—, entführen; abliefern.

Odwinauti, odwiti, odwijeti, v. auf-
winden; se, loswickeln, losmachen.

Odwír—adlo, a, n. Auffschluß, m.; —
ati, v. öffnen, aufmachen.

Odwis—ati, —nauti. v. herabhänqen.

Odwisl—ost, f. Abhängigkeit, f.; —ý,
adj. herabhängend, abhängig.

Odwi

227

Ohe

Odwisn-ost, f. Abhängigkeit, f.; -uti, n. Schlappheit, f.

Odwlažiti, v. laulich machen, befeuch-ten, lindern.

Odwléci, odwléknauti, odwlačiti, od-wláčeti, v. abschleisen, wegschleppen; odwláčeti, abeggen.

Odwlhnauti, v. feucht werden.

Odwod, u, m. Abführung, Abliefe-rung, Abgabe; Widerlegung, Einre-be; 2) Rekrutenstellung, f.; -ice, e, f. Pulsader, f.; -ič, e, m. Liefes-rant; Leiter, m.; -iti, w. odwesti; -ni, -ný, adj. Ableitungss-, Wider-legungs-; -nice, f. Entführerin, f.; -nik, a, m. Entführer, m.

Odwoj-iti, v. verdoppeln; -itý, adj. zweifach; -ně, adv. zweifach.

Odwol-anec, nce, m. Apellant, m.; -áni, n. Abrufen, n. Widerruf, m.; -ati, -áwati, r. abrusen, widerru-sen; se, sich berusen, beziehen.

Odwol-eni, n. Absagung. Entsaqung, f.; -iti, -owati, v. entsagen, ab-sagen.

Odwoziti, w. odwézti.

Odwrác-eni, n. Abwendung, Abkeh-rung; Abtrünnigkeit, f.; -enost, f. Abgewandtheit, Abgeneigtheit, f.; -eti, odwracowati, odwrátiti, v. ab-wenden, abkehren, abrichten.

Odwratitedln-ost, odwratliw-ost, f. Abwendbarkeit. f., -ý, adj. abwend-bar.

Odwrh-nauti, -ati, v. hinwegwerfen, wegschleudern.

Odwrženi, n. Weqwerfung, f.

Odwundati, v. wegthun, wegheben, wegnehmen.

Odwyk-ani, n. -lost, f. Entwöhnung, f.; -ati, -nauti, v. abgewöhnen, entwöhnen; -lý, adj. entwohnt; ent-wöhnt; -nuti, n. Entwöhnung, f.

Odzáb-lý, adj. abgestroren; -nauti, v. abfrieren.

Odzbrojiti, v. entwaffnen.

Odzemek, mku, m. Erdstamm, Stamm, Klox, m.

Odžnak. u, m. Abzeichen n.

Odznob-eni, n. -enina, v, f. Frost-beate, f.; -iti se, v. erfrieren.

Odzpiwati, v. abstingen.

Odzwoniti, v. außläuten.

Odzywky, pl. m. Nachhochzeit, f.

Odženu, odehnati, odhoniti, v. wegtreiben, wegsagen; se, sich eilends wegbegeben.

Osfauh- auti, v. anblasen, anschnauzen; -uti, n. Anblasung, f.

Osausatěti, v. bärtig werden.

Ofěra, y, f. Opfer, n.

Ofermežowati, v. mit Firniſch anstreichen.

Ofrk-ati, -nauti, v. ansprißen, beschnarchen, anschnarchen.

Ohaj-ce, -itel, e, m. Beschüßer, m.

Ohájiti, v. beschüßen.

Ohán-ěti, -iwati, v. abwehren; fü-cheln, ansachen; se, sich fächern, weh-ren; -idlo, a, n. Fächer, m.

Ohánk-a, y, f. Wedel, Fächer, Schwanz, Schweiſ, m.; -ář, e, m. Fliegenwe-delmacher, m.

Ohář, e, m. Jagd-, Leithund, m.

Oharek, rku, m. Schnuppe, f. Endchen vom Lichte, n. 2) Gurke, f.

Ohaw-a, y, f. Grauei, Abscheu, m. Häßlichkeit, Verstümmelung, f.; -iti, v. verunstalten, verstümmeln.

Ohawn-ě, adv. gräulich, gräßlich, garſtig; -ik, a, m. abscheulicher Mensch; -ost f. Gräuel, Abscheu; -ý, adj. gräßlich, abscheulich, häp-lich, eckelhaft.

Ohbi, n. Bug, m. Biegung, f.

Ohbit-ost, f. Biegsamkeit, f.; -ý, adj. geschmeidig, biegsam.

Oheb, hbu, m. w. ohbi; -ký, adj. biegsam.

Ohebn-ost, f. Biegsamkeit. Geschmeidigkeit, Gewandtheit, f.; -ý, adj. biegsam, geschmeibig, gewandt.

Ohejb-adlo, a, n. Biegschraube f.; -nauti, -ati, w. ohnauti.

Ohejralost, f. Leichtsinn, m.

Oheň, hně, m. Feuer. n. Glut, Feuers-brunst, f. Brand, m. Hize, Hestigkeit, f.

Ohenný, adj. feurig.

15 *

Och

230

Okl

Ochud, u, m. Mastbarm, m. Mutter-
schive, f.; -iti, v. umgehen; erwi-
schen; abtreten

Ochot-a, y, f. Gewecktheit, Willfähr-
igkeit, Fertigkeit, f.; -nik, a, m.
Dilektant, m.; -nost, f. w. ochota.

Ochotnowoln-ost, f. Bereitwilligkeit,
f.; -ý, adj. bereitwillig; ochotný,
adj. willig, hurtig, willfährig.

Ochoz, i, f. Umgang, m. Prozession,
f. Kreis. Bezirk, m.; -elý, adj. was
man umgeht; abgenügt; -ni, adj.
Umgangs-.

Ochran-a, y, f. Schutz, Schirm, m.
Beschützung, Beschirmung, f.; o-
chrance, m. Schüzer, Schirmer, m.;
-ičky, pl. f. Schutzpocken, pl. f.
-itel, e, m. Schüzer, m.; -itelka,
y, f. Schüzerin, f.; ochrániti, v.
beschügen, beschirmen; -kynè, f.
Schüzerin, f.; ochránliwý, -ni, adj.
Schutz-; -nost, f. Schutzrecht, n.;
-nv, adj. Schutz-; ochraňowati, v
beschügen, beschirmen.

Ochrapěti, v. heiser werden.

Ochrastawěti, v. räudig werden.

Ochrk, u, m. Auswurf, m.

Ochranauti, v. schlapp, contract werden.

Ochrom-a, y, f. Lähmung, f.; -en,
a, o, adj. gelähmt; -ěti, v. lahm,
frumm werden; -iti, v. lahm ma-
chen, lähmnen; -nauti, v. erlahmen.

Ochud-ěti, v. verarmen; -iti, v. arm
machen; -lý, adj. verarmt; -nauti,
v. verarmen; -oběti, v. verarmen.

Ochumeliti, v. abschütteln, abreifen.

Ochuraw-ěti, v. siech werden; -iti,
v. krank machen.

Ochutn-ěti, v. schmachhaft werden;
-iti, v. würzen.

Ochuz-elý, adj. verarmt; -ení, n.
Verarmung, f.

Ochwať, i, f. Steisheit der Füße (bei
Pferden), f.

Ochwátiti, ochwacowati se, v. rehe
werden (von Pferden), sich bis zur
Ermüdung abarbeiten.

Ochystati, v. zuschicken, se, sich mas-
kiren,

Ojasniti, v. erheben.

Oje, e, n. Deichsel, f.

Ojedinělý, adj. isolirt.

Ojedowatiti, v. vergistet.

Ojiniti, v. bereißen.

Ojnice, e. f. Gabeldeichsel.

Okáč, e, m. Großaugiger, m.

Okal, u, m. u. i, f. Mehltrank, m.;
-ek, lku, m. trübes Wasser.

Okamžení, n. Augenblick, m.; -iční,
-ily, adj. augenblicklich; -ilost,
-itost, f. Augenblick, m.; -iwý,
adj. augenblicklich.

Okap, u, m. Dachtraufe, Traufe, f.

Okas-ati, v. auffchürzen; -nice, f.
Schürztuch, n.

Okat-ice, e, dem. -ička, y, f. Groß-
äugige, f, 2) Meerschwamm, m.;
-ý, adj. großaugig.

Okaun. a. m. Barsch, m.; -ěti se, v.
herum tandeln, maulaffen, zögern;
-owitý, adj. barschartig.

Okauřiti, okuřowati, v. umräuchern.

Okausati, okusowati, v. umbeissen, be-
nagen.

Okauseni, n. Versuchung, f.

Okauzl-enec, nce, m. Bezauberte, m.;
-ení, n. Bezauberung, f.; -iti,
-owati, v. bezaubern, beheren,

Okaz, u, m. okázka, y, f. Vorzeige.
Anzeige, Inzicht, f. Schein, m.; na
-, na okázku, zum Anschauen, als
Probestück; na okázku jiti, auf Be-
schau gehen.

Okáz-ač, okazatel, e, m. Vorzeiger,
m.; -ání, n. Zeigen, n. Weisung, f.
Beweis, m.; -ati, v. zeigen, sehen
lassen, beweisen; se, erschreinen, sich
stellen; okazowáni, n. Vorzeigen, n.
Pracht, Prahlerei, Musterung, f.

Okérence, okenečko, a, n. Fensterchen.

Oken-ice, e, f. Fensterladen, m. 2)
Schubrett, n. (im Wasserbau); 3)
Eisscholle, f.; -istě, n. Fensterwerk,
großes Fenster.

Okénko, a, n. Fensterchen. n.

Oken-ný, -ní, adj. Fenster-.

Okládati, oklásti, v. umlegen, be-
legen.

Opl

237

Opo

oplacowati, v. vergelten, abzahlen, zurückzahlen.

Oplátka, w. oplata.

Oplatn-ik, a, m. Wiederbezahlter, m.; -ý, adj. vergeltend.

Oplaw-iti, -owati, r. umschwimmen, umschiffen, umschwemmen.

Oplaziti, v. umfriechen, umschleichen.

Optech-atěti, v. kahl werden; -atiti, v. kahl machen; -lost, f. Kahlheit, f.; -lý, adj. kahl; -nauti, v. kahl werden; -owati, v. verblechen.

Oplesk, u, m. Abdruck im Metall, m.

Oplesti, oplétati, v. umslechten, überstricken, einzäunen.

Oplet, u, m. Kranz, m.; -ač, v, m. Umsflechter, m.; -ačka, y, f. Umsflechterin, f.; 2) viele Umstände; -áni, n. Umsflechten, n. fig. Umstände, pl. m.; oplétati, w. oplést; -eni, n. Umsflechten n. Verzäunung, f.

Opleti, r. bejäten.

Opletky, pl. f. Umstände, Hindernisse, Intriguen.

Oplechal-ost, opchaw-ost, f. Kahlheit, Glase, f.; -ý, adj. kahl, glazig.

Oplchati, r. kahl, glazig werden.

Oplisk-ati, -nauti, v. besprizen, besüden.

Opliti, opliwati, v. umspeien, umspucken.

Oploceni, n. Verzäunung, f.

Oplod-iti, -istwiti, r. beschruchten.

Oplot, u, m. Umzäunung, f.; -ec, tce, m. Flechtwerk, n.; -ěn, tně, f. Tennewand, f.; -iti, v. umzäunen.

Oplstiti, v. haarig machen.

Oplynauti, oplauti, oplywati, v. überfließen, überströmen.

Oplz-ati se, v. unzüchtig werden; -le, adv. unkeuch); -lomluwec; Zotenreißer; -lost, f. Unfläthigkeit, Unzüchtigkeit, f.; -lý, -ský, adj. unfläthig, unzüchtig; -nauti, v. schlüpfrig, unzüchtig werden; -stwi, n. w. oplznost.

Opnauti, opinati, v. umspannen, umhängen.

Opoceni, n. Abschwiesen, n.

Opodál, i, f. Abweite, f.; 2) -, adv. fern, weit, von fern; -ný, adj. etwas entfernt, fern.

Opodstatniti, v. verwesentlichen, begründen.

Opoj-enost, f. Trunkenheit, f.; -ený, adj. betrunken; -iti, v. betrunken, trafen; -liwý, adj. berauschend; -ný, adj. berauschend.

Opoka, opuka, y, f. Felb, Toftstein, m.

Opolední, adj. mittäqig.

Opomenauti, opominati, v. erinnern ermahnen.

Opomin-auti, opomijeti, v. unterlassen, ermangeln; -uti, n. Unterlassung, f.

Opomitati, v. verwerfen, verachten verschmähen.

Opon-a, y, f. Vorhang, m. Decke, f. Zwerchfell, n.; -ka, y, f. kleiner Vorhang. [bieten

Oporowatī, v. widerstreben, Tots Potiti se, v. schwigen.

Opowáž-eni se, n. Erkühnen, Erfrechen, n.; -iti se, v. sich erkühnen, unterstehen, daran sezen; každého nebezpečenstwi -iti se, jeder Gefahr troben; -liwost, f. Verwegenheit, Kühheit, Keckheit, f.; -ně, adv. -ny, adj. verwegen, keck, kühn.

Opwažowati, w. opowážiti.

Opowěd, i, f. -ěni, n. Melden, Anmelden; -iti opowi dati, v. anmelden, melden, ansagen anzeigen.

Opowejs, adv. ziemlich hoch.

Opowid-ač, -atel, e, m. Ansager, Anmelder, m.; -ka, y, f. Ansage, f.

Opowrhauti, opowrci, opowrhowati v. verwerfen, verachten, verschmähen, hintansezen; se, muthlos sein, niederträchtig handeln.

Opowrzen-ec, nce, m. verworfener Mensch; -i, n. Verachtung, Verwurfung, f.; -ost, f. Verworsenheit, Verachtung, Niederträchtigkeit, f.; -ý, adj. verworfen, verächtlich verachtet.

Opozd

238

Ořeš

Opozd—ilec, Ice, m. Verspäteter, m.;
—ilost, f. Verpfätung, f.; —ilý, adj.
verspätet; —iti se, v. sich verspäten.

Opřáhati, opřáhnauti, v. ausholen,
von sich strecken, einspannen.

Opras—iti se, v. Ferkel werfen; —nice,
e, f. Mutterschwcin, n.

Oprášiti, oprasowati, v. abstauben.

Oprat, oprat, i, f. Leitseil, n.; oprát-
ka, y, f. kleines Leitseil, n.; —ni,
ałj. Leitseil—.

Oprawa, oprárwa, f. Verbefferung,
Ausbefferung, Obborge, f. Schuž-
recht, n.

Opráwce, e, m. Verbefferer, Ausbeffes-
er; Anwalt, Schirmvogt, m.

Oprawdiw—ost, f. Echtheit, Wahr-
haftigkeit, f.; —ý, adj. authentisch,
wahrhaft.

Oprawdow—ost, f. Wahrhaftigkeit, f.
Ernst, m. Ernsthaftigkeit, f.; —ý, adj.
wahrhaft, wirklich, ernsthaft, ernstlich.

Oprawdu, ady. wahrhaftig, wirklich,
im Ernst.

Opraw—ek, wku, m. Ausbefferung, f.;
—ení, n. Verbefferung, Berichtigung,
Ausbefferung, f.; —itel, e, m. Ver-
befferer, m; —itelka, y, f. Verbefe-
rin, f; —iti, —owati, v. verbessern,
ausbessern, berichtigen; herstellen, zu-
rechtmachen; 2) regieren, leiten.

Oprárwa, w. oprawa.

Opráwniti, v. gerichtlich erweisen; ein
Befugniß ertheilen.

Odpraw—ný, adj. odentlich; —owati,
w. oprawiti.

Oprázdniti, v. heium ausleeren; se,
loskommen.

Opřek, ado. über Zwerch.

Opremowati, v. verbrämen.

Oprch—ati, —nauti, v. abfallen, aus-
fallen; —lý, adj. abgefallen.

Opřiti, v. anstämmen, anlehnen; wider-
sezen.

Opřitomniti, v. vergegenwärtigen.

Opršeti, w. oprchati.

Opruditi, v. aufreiben, aufwehen.

Oprůstka, y, f. Dispens, f.

Oprýskati, v. besprižen; abspringen,
ausversten.

Oprzniti, v. besudeln.

Opsati, v. beschreiben, umschreiben, ab-
schreiben.

Opsel—ka, y, f. Unverschimte, m.; —
ost, f. Schändlichkeit, f.; —ý, adj.
schändlich, hündisch.

Opsiti, v. hunzen.

Opt—alý, adj. erforschlich; —ati, v.
erfragen; se, fragen, befragen.

Optati, v. fragen, befragen, anfragen.

Opučný, adj. Schieser.

Opuch—ati, —nauti, auffchwellen; auf-
laufen, aufdunsen; —lina, y, —lost,
1, f Auffchwellung, f.; —lý, adj.
aufgeschwollen, angelaufen; —nuti,
n. Anschwellen, n. Auffchwellung, f.
Anlaufen, n.

Opuk—a, w. opoka; —alý, adj. abge-
sprungen, abgefallen; —nauti, —at,
v. rund um abspringen; —owatý,
tofsteinartig; —owy, adj. tofsteinern.

Opustiti, v. verlassen: unterlassen, ver-
nachlässigen; übersehen, übergehen;
herabhängen lassen; umgeben, ein-
schließen.

Opuštěn—i, n. Unterlassung, Verla-
sung, f.; —ost, f. Verlassung, Ver-
lassenheit, f.; —ý, adj. unterlassen,
verloffen.

Opykati, v. bereuen, hedauern.

Oř, e, m. Reitpferd, n. Hengst, m.

Or—aci, adj. Acker—; —ác, e, m. Acker-
mann, m.; —ačka, y, f. Ackerin, f.;
2) Ackern, n.; —áni, n. Ackern, —
ati, v. ackern, pflügen.

Oraziti, orážeti, v. umschlagen, ab-
schlagen.

Orba, y, f. Ackern, n.; Ackerbau, m.
Landwirthschaft, f.

Orce, e, m. Pflüger, m.

Orda, y, f. Horde, f.; orebni, adj.
Ackerbau—.

Ořech, u, m. Nuß, f. Nußbaum, m.;
—owy, adj. Nuß-, Nußbaum—.

Orel, rla, m. Adler, m.

Ořeš—i, n. coll. Nußgarten, m. Nuß-
baumholz, n.; —ina, y, f. Nußbaum

Osta

242

Ostr

und gar; ostatky, ostatci, pl. Ueber-
refte; 2) letzter Faschingstag.

Ostati, v. übrig bleiben, zurückbleiben,
verbleiben; ostäwati, wohnen.

Ostáti, w. ostojim.

Ostatně, adv. übrigens; -i, -ý,
adj. übrig, letzte.

Ostaupiti, v. umbertreten.

Ostauzeni, n. Eckel, Verdruß, m.

Ostaw-če, etc, n. entwöhntes Kind;
-ek, wku, m. Stecken vom Brume, m.

Ostawěły, adj. verlassen, ćde; -iti,
-owati, v. hinterlassen; zurücklassen,
absezen, verlassen; entwěhnen.

Ostech, u, m. Scheu, f.

Ostejch-ati se, v. sich schenen, schen
thun; -awě, adv. scheu; -awost, f.
Scheu, f.; -awý, adj. scheu. scham-
haft.

Osten, ostnu, dem, -ec, nce, m. Sta-
del, m.

Ostóna, y, f. Aehrenspige, f.

Osten-ek, nku, m. -ka, y, f. w.
osten; 3) Stoppel beim Federvieh,
f.; -owatý, ostnowatý, adj. stache-
lig.

Ostéra, y, f. Hülle, f. Vorhang, m.

Ostěžniti, v. kemasten.

Osti, n. Aehren, Spizen, pl. Ackerdi-
stel. f.

Ostiniti, ostiňowati, v. um-, beschat-
ten.

Ostkwiti, v. umschimmern, beleuchten.

Ostnatý, adj. Stacheln habend.

Ostnee, gen. ostence m Stachel, m.

Ostojim, ostáti, v. bestehen, Stand
halten.

Ostowí, n. coll. Ackerdisteln, pl. f.

Ostrabiti, v. ermannen, stärken.

Ostrah-a, y, f. Bedeckung, Bewachung,
f. Schuz, m.; -owa i, w. ostražiti.

Ostrach, v, m. Schicken, m.

Ostrasiti, ostrašovati, ostrachowati,
e. Furcht einfaqen.

Ostrauhati, ostruhovati, v. umschaben,
abreiben.

Ostráže, e, m. Beküter, m.

Ostrážiti, ostrahovati, -owati, n.
bewachen bestimmen, beschüben;

-iti se, sich verwahren; -itost, f.
Wachsamkeit, f.; -itý, adj. wachsam.

2) dreist, kühn; -nost, f. Wachsam-
keit, f.; -ný, adj. wachsam; Ob-
hüt-, Wart.

Ostrba, y, f. Leimstange, f.

Ostre, adv. scharf, pikant, heisend.

Ostřed-ek, dku, m. Erdfurche, f.;
-kowati, v. furchen.

Ostrehač, e, m. Bewahrer, m.

Ostrehu, ostrici, ostráhnanti, ostrí-
hati, v. bewahren, beschügen; se, sich
hüten.

Ostrejs škořepinatý, Anster, f.

Ostreň, a, o, adj. bedeckt, umgeben;
2) geschärft, geweest; -i, n. Bede-
cken; 2) Schärfen, n.; -ka, y, f.
Blumenkäfer, m.

Ostrepek, pku, m. Gekräch, n.; 2) un-
vollkommenes Fi.

Ostrew, ostrw, gen. ostrwi u. ostrwe,
ostrwa, y, f. ostrwi, n. coll. Leiter-
baum, m. Pfahlleiter; Stange, f.

Ostrí, n. Schneide, f.

Ostríbřiti, ostríbrniti, v. übersilbern.

Ostrí-ice, e, f. Scharfgras, Schil-
gras, n.; -ici, adj. Schärf-, Spitz-;
-ic, e, m. Schärfer, m.

Ostríhání, n. Beschneidung; 2) Be-
wachung, f. Schutz, m.

Ostríhatel, e, m. Beobachter, Bewah-
ter; 2) Beschneider, m.; -ka, y, f.
Bewahrerin; 2) Beschneiderin, f.

Ostríhati, ostríhowati, v. beschreiden;
2) beschirmen, beschüben, hüten.

Ostrík-ati, -nauti, v. bespřízen.

Ostríleti, ostrělowati, v. zum Schie-
sen geschickt machen; 2) an das Schie-
sen qewöhnen; 3) beschiesen.

Ostríti, v. schärfen, spüzen.

Ostrízwěti, v. rüchtern werden.

Ostríž, e, dem, -ek, žku, m, Baum-
falke, Thurmfalke, m.

Ostríž-ek, žku, m. Abschnittlein, n.:
-ivý, adj. rund, umschnitten, ent-
blößt.

Ostekati, v. umstecken.

Ostro

243

Osw

Ostro-brady, adj. raußhärtig; -býl, e, m. Schotendorn, m.; -čelák, a, m. Thurmheuschrecke, f.

Ostrob, u, m. Berrallisadirung, f.; -a, ostruha, dem ostrožka, ostružka, y, f. Sporn, m.

Ostro-hledný, adj. scharfssichtig; -hranný, adj. scharfkantig.

Ostroj, e, m. Einrichtung, f.; -iti, v. einrichten.

Ostro-list, u, m. Stechpalme, f. Scharfrant, n.; -oký, adj. scharfsichtig; -pes, psu, m. Frauendistel, f.

Ostrost, i, ostrota, y. f. Schärfe, Schneide, Rauhigkeit, f.

Ostrow, a, u. u, m. Insel, f.; -an, a, m Inselbewohner, m.; -ec, wce, m. Insel, f.; -eni, n. Inselgruppe, f.

Ostrowid, a, m. Luchs, m.; -ný, adj. scharfsichtig; -owy, adj. Luchs-.

Ostrowský, adj. Insel-.

Ostrowtipa-ost, f. Scharffinn, m.; -ý, adj. scharffinnig. geistreich.

Ostrozraký, adj. scharfsichtig.

Ostrož-ina, y, f. Brombeercstande, Brombeere, f.; -ka, ostružka, y, f. kleiner Sporn.

Ostrožn-ice, f. Fersenbein, n.; -ictwi, ostružnictwi, n. Sparerhandwerk, n.; -ik, ostružník, a, m. Sporer, m.; -ý, ostrohowý, adj. Sporn-.

Ostru, ostřiti, v. decken, umhüllen

Ostruh-a, y, f. Sporn, m.; -ař, e, m. Spornmacher, m.; -ařstwi, n. Spornmacherhandwerk, n.; -owati, w. ostrauhati, -owy, adj. Sporn-.

Ostrůwek, wku, m Inselchen, n.

Ostruž-ek, žku, -ky, pl. m. Späne, Schabsel, Gekrüß; -en, žnu, m. Giterstock, m.

Ostružin-a, y, f. -ni, coll. n. Brombeerstaude, f.; -ný, adj. Brombeer-; -owy, adj. Brombeer-.

Ostrý, adj. scharf, heftig, schneidig, streng, scharffinnig; na dwě strany-, zweischneidig; -náboj, scharfe Patorne.

Ostrýš, e, m. Riedgras n.

Ostud-a, y, f. Plage, f. Verdruß, m.

Schande, f.; -a, y, m. u. f. schamloser Mensch; -eněti, v. wraßen; -iti, ostauzeti, v. abkühlen, häßlich, abscheulich machen; ostuditi se, sich abkühlen, eckelhaft werden; ostauzeti se s kym, sich scheren, rackern, säumen; -ný, adj. abscheulich, häßlich.

Ostupowati, w. ostapiti.

Ostuzeni, n. Abkühlen, n.; Ekel, m.

Ostydati, w. ostydnauti.

Ostydl-ost, f. Abkühlung, Eckelhaftigkeit; Unverschämtheit, f.; -ý, adj. abgekühlt, eckelhaft; mißfällig.

Ostydnauti, v. erkalten, aneckeln.

Ostých-a, y, m. f. Scheue, m. f.; -ačný, adj. scheu; -áni, n. Scheuen, n. Ekel, m.; -ati, w. ostejchat. -awec, wce, m. scheuer Mensch, -awost, w. ostejchawost; -awy, w. ostejchawý.

Osud, u, m. Schicksal, Geschick, n.; -enka, -icka, y, f. Fee, f.; -i, n. Gefäß, Geschirr, n.; -ičko, a, n. Gefäßchen, n.; -nice, f. Schicksalsgotrin, f.; -ný, adj. Schicksals-; osudný den, der jüngste Tag.

Osuhl-ost, f. finstereß Wesen; -ý, adj. finster, düster.

Osuchlý, adj. abgetrocknet.

Osuji, osauti, v. um-, über- beschütten; se, sich beschütten; zusammenfallen; Ausschlag bekommen.

Osukowati, w. osankati.

Osunauti, v. hin schieben, rücken.

Osup-ilý, adj. anfahrend; struppig; -iti se, o. anschnarchen, anfahren; -liwý, adj. bärbeißig.

Osurowěti, v. roh werden

Osuš-iti, v. abtrocknen; -ka -o- wačka, y, f. Abwischtuch, n.

Osut-i, n. -ina, y, f. Ausschlag, m. Flecken am Leibe; -iny, pl. f. Masern; -ost, f. Ueberhänsung, f.; -y, adj. überschüttet, überhauft, voll.

Oswěc-ení, n. Weihen, Heiligen, m.; -owáni, n. Erleuchten, n. Ausschüren, f.; -owati, w. oswititi.

16 *

Osw

241

Oškl

Oswědčitel, e, m. Bezeuger, Bethene-
rer, m.; -ka, y, f. Bezeugerin, f.

Oswědčě-iti, -owati, v. bezeugen; se,
sich erklären; pisemně oswědčiti,
verbrießen; oswědčiti sobě kým, zum
Zeugen-nehmen.

Oswědomiti, v. zum Bewußtsein krin-
gen.

Oswět, v, m. —a, y. f. Erleuchtung, f.
Licht, n. Aufklärung, f.

Oswětitel, e, m. Erleuchter, Aufklärer.
m.; —ka, y, f. Erleuchterin, f.;
oswětiti, v heiligen, weißen.

Oswětl-eni. n. Erleuchten, n.; -itel,
e, m. Erleuchter, m.; -iti, v. be-
leuchten, erleuchten, aufhellen; —on,
ě, m. Luster m.; -owati, w. oswě-
titi.

Oswicen-ec, nce, m. Aufgeklärter, m.;
—i. n. Erleuchtung, Aufklärung, f.;
—ost, f. Aufgeklärtheit, Durchlaucht,
f.; —ý, adj. erleuchtet.

Oswit-iti, oswěcowati, oswicowati, v.
erleuchten, umstrahlen, erhellen, au-
klären; -iti město, die Stadt illu-
miniren; se, licht werden; —nauti,
v. licht werden.

Oswobod-itel, e, m. Befreier, m.;
-itelka, y, f. Befreierin, f.; -iti,
v. befreien, entledigen, frei machen,
frei lassen; se, sich befreien, sich er-
lauben, anmaßen.

Oswoboz-eni, n. Befreiung, f.; —ený,
adj. befreit; —owati, w. oswobo-
diti.

Oswoj-itel, e, m. Zueigner, m.; -iti,
v. anmassen, aneignen.

Osyč-i, osykowi, n. coli. —ina, y, f.
Espenwald, m.; —i, adj. Espen-.

Osychati, w. oschnauti

Osyk-a, y, f. Öspe, f. Espenbaum, m.;
—owy, adj. Espen-.

Osyp-ati, w. osejpati; —ka, w.
osejpka.

Osypnice, w. osejpnice.

Ošac-eni, n. Bekleidung, f.; —owati,
w. ošatiti.

Ošafrániti v. mit Safran würzen,
fürben.

Ošala, y, f. Blendwerk, n.

Ošál—enec, nce, m. Betrogener. m.;
—eni, n. Hintergehen, n. Betrug, m.;
—iti, v. hintergehen, tänchen, prellen.

Ošaln-ost, f. Betrüglichkeit. f.; —ý,
adj. trägerisch.

Ošatiti, v. bekleiden.

Ošatka, y, f. Backschüssel von Stroß, f.

Ošaust, a, m. Lummenkerl, m.; —ati,
—nauti, v. abreiben.

Ošediw-ělý, adj. ergraut; —ěti, v.
grau werden.

Ošemet, i, f. Hinterlist, Falschheit, f.;
-iti, v. betrügen; —nè, adv. hinter-
listig; —nice, e, f. Hinterlistige, f.,
—nik, a, m. hinterlistiger Mensch;
—nost, f. Hinterlist, Falschheit, f.;
—ný, adj. hinterlistig, falsch.

Ošered-ěti, v. häßlich werden; —iti,
v. häßlich machen.

Ošěriti, v. grau machen.

Ošetř-eni, n. Pflege, Wartung, f.;
-iti, —owati, v. pflegen, warten, be-
sorgen.

Ošiditi, v. belisten, Hintergehen, be-
trägen.

Ošilhawěti, v. schielend weroen.

Ošinauti, ošinowati, v. bestreichen, be-
rühren; — sobě nohu, lähmen.

Ošipati, v. reiben.

Ošišmati, v. besudeln.

Oš-iti, —ijeti, v. umnähen; —iti, n.
Umnähung, f., —itka, y, f. Stroß-
schüssel, f. Korb, m.; —iwati, v w.
ošiti; 2) ošiti se, sich reiben, scha-
ben; fig. keine Lust haben.

Ošizeni, n. Betrug, m. Bevortheilung, f.

Oškapěti, v. schlaff werden.

Oškared-ěti, v. häßlich werden; —iti,
v. häßlich machen

Oškera, w. oškleba.

Oškeřiti, oštěřiti, v. die Zahne fle-
schen.

Oškleb-a, y, m. u. f. —ač, e, —enec,
nce, m. Fletscher, m.; —iti, —owa-
ti, ošklibati, v. weit aufhun, fle-
schen; se, Geschichter schneiden, anble-
cken; —ky, pl m. qarstiges Gesicht
—nauti, w. ošklebiti.

lila

261

Pil

feilen; -atý, adj. fügeartig; -ec, wce, m. Sägefisch, m.

Pilul-e, e, -ka, y, f. Bille, f.

Pilwaus, a, m. Schnecke, f

Pin-etni, adj. Pint-; -ta, y, f. Pinte, f.

Pintlik, u, m. Halsbinde, f.

Pipati, v. vipen.

Pipel, pla, m. Gelse, f.

Piperát, u, m. Pfefferkraut, m.

Pipl-áni, n. Tandeln, Zaudern, n.; -ati se, v. tandeln, zaudern, herum- Bochern; -awý, adj. tändelhaft.

Pipřice, e, f. Cisen im Mühlsteine, n.

Pir-ko, a, n. Federchen, n.; -natý, adj. gesiedert.

Piroh, u, m. piroha, y, f. Täschlein, n. (eine Mehlspeise).

Pis-aci, adj. Schreib-; -acký, adj. Schreiber-; -adlo, a, n. Schreib- zeug, n. Schreibmaschine, f.

Pis-ák, a, -ár, v, m. Schreiber, m.; -áříek, čka, -ářík, a, m. Unter- schreiber, m.; -ařka, y, f. Schrei- herin, f.; -árna, y, f. Schreibstube, f. Schreibschule, f.

Pisárnik, a, m. Kanzleischreiber, m.

Pisař-ský, adj. Schreiber-, Schreib-; -stwi, n. Schreiberdienst, m. Schrei- beramt, n.

Pisatel, e, m. Schreiber. Verfasser, m.; -ka, y. -kyně, è, f. Schreiber- rin, Verfasserin, f.; -na, y. f. Schreibstube f.

Pisči-na, y, f. Sandbank, f. Sand- haufen, m.; -tý, adj. sandig.

Pisebn-ost, i, f. schriftliche Beschaf- senheit; -e, ého, n. Schreibgebühr, f.; -ý, adj. schriftlich.

Pisečn-ice, v, f. Sandgrube, f.; 2) Sandkraut, n.; -ý, adj. sandig, Sand-.

Pisek, sku, m. Sand, m.

Pisemn-ost, i, f. Schriftgemäßheit, Schrift. f. Schriftliche, n; -ý, adj. Schriftgemäß; Schrift-, schriftlich.

Piseň, sně, f. Vier, n. Gesang, m.

Pisk, u, m. Piff, m.

Pisk, u m. Kiel, n.; -aci, adj. Blas-;

-ač, e, m. Pfeiser, Blaser, m.; -ačka, y, f. Pfeiserin, Blaserin, f. -áni, n. Pfeisen, Blasen, n.; -ář, e, m. Sandmann, m.; -ařka, y, f. Sandweib, n.; -ati, -nauti, pištěti, v. přeisen, pipen, blasen; -awý, adj. pfeisend, blasend.

Piskle, ete, n. Junger, pipender Vogel, Piperling, Gelbschnabel, m.

Pískn-anti, v. přeisen, mucken, muck- sen; -uti, Piff, m.

Piskoř, e, m. Steinbeiser, m.

Piskorka, y, f. Wetterfisch, m;

Piskot, u, m. Pfeisen, Gepfeise, n.

Piskow-atý, adj. sandig; -ec, wce, m. Sandstein, m.; -ina, y, f. Sand- wüste, f.; -ý, adj. sandig, Sand-.

Pism-è, ene, -eno, a, n. Buchstab, m. -enář, e, m Buchstabenkrämer, m

Písmo, a, n. Schrift, f.; -litec, tce, m. Schriftgießer, m.; -litectwi, n. Schriftgrießkunft, f.; -wý, adj Schrift-.

Pisničk-a, y, f. Liedchen, n.; -ář, e, m. Liederkrämer, Bänkelsänger, m. -ářka, y, f. Liederkrämerin, Bänkel- sängerin, f.

Pisník, u, m. Sandgrube, f.

Pisowna, y, f. Schreibstube, f.

Pist, u, m. Schlägel, Stößel, m. Mabe am Rade, f.; -owý, adj. Naben-.

Píšek, ška, m. Bauer (im Schachspiel).

Piši, psáti, v. schreiben; o něco psáti, verschreiben.

Pišťadlo, a, n. Fistel, f.; 2) Faustr- rohr, n.

Pištal-a, dem. -ka, y, f. Pfeife; 2) Fistel, f.; -i, -owý, adj. Pfeisen; -nik, a, m. Pfeifenmacher, m.

Pišťa, y, f. Gepfeise, n.

Pišt-ec, štce, m. Pfeiser, m.; -ěti, v. vipen, pfeisen.

Pišti-na, y, f. Sandhaufen, m; -tý, adj. sandig.

Pišťucha, y, f. Hasenmaus, f.

Pit-áctwo, a, n. Saufgesellschaft, f., -ačka, y, f. Sauferin, f.; -ák, a, m. Saufer, m.

Pite

262

Plam

Pitedln-ost, i, f. Trinkbarkeit, f.;
-ý, adj. trinkbar.

Pitel, e, m. Trinker, m.

Piterna, pitelna, pijárna, y, f. Schenk-
haus, n. Schenkstube, f.

Pitewn-a, y, f. anatomischer Saal;
-ictwi, n. Anatomie, f.; -ik, a, m.
Anatom, m.; -ý, -í, adj. anato-
misch.

Piti, n. Trinken, n.

Piti, pijeti, pijiwati, v. trinken.

Pit-ka, y, f. Sauferei, f.; -ný, adj.
trinkbar.

Pitom-ec, mce, m. Tümming, m.;
-ost, i, f. Zahnheit, f.; -ý, adj.
zahm, kirre, mild; dumm, betäubt.

Pitw-ač, e, m. Anatom, m.; -ati, v.
ausweiden, sektiren.

Pitwo-ra, y, -řice, f. Karrifatur, f.;
-řilý, adj. verstellt; -řiti se, v.
sich geberden.

Piwák, a, m. Biertrinker, m.

Piw-ati, -áwati, w. piti.

Piw-ec, wce, m. Biertrinker, m.;
-ičko, -ko, a, n. Bierchen, Bier, n.

Piwn-é, ého, n. Biergeld, n.; -í,
adj. Bier-; -ice, e, f. Bierkeller,
m.; -ičnik, a, m. Bierbruder, m.;
-ik, u, m. Schenktisch, m.; -ý, -í,
adj. Bier-; -ý mol, starter Bier-
trinker.

Piwo, (dem. piwko, piwečko, piwičko)
a, n. Bier, n.; -dus, a, m. Bier-
bruder, m.

Piwoňka, y, piwone, ě, f. Pfingstrose, f.

Piwowár, u, dem, -ek rku, m.
Bräuhaus, n.; -nik, m. Bier-
bräuer, m.; -ný, -u, adj. Bräu-
Gebräu-.

Piwowar-ský adj. Braun-; -stwi,
n. Bierbrauerei, f.

Piwůňka, y, f. Pfingstrose, f.

Pizda, y, f. Steiß, m.;

Pižmo, a, n. Bisam, m.; -wý, adj.
Bisam-.

Plac, u, dem. plácek, cku. m. Plaž, m.

Placač, e, (placal, a,) m. Plauscher,
Plauderer; Flicker, n.; -ka, J, f.
Plauscherin, Plauderin; Flickerin, f.

Placák, u, m. Stampfkloß, m.

Plác-áni, n. Plauschen, Plaudern;
Flicken, n.; -ati, v. plaudern; pat-
schen; flicken; plätschern; -anice,
e, f. Plauscherei, f. Geplauder, n.
Flickerei, f.; -a wy, adj. plauderhaft

Placatý, adj. flach, platt.

Placek, cku, m. Kuchen, m.

Placeni, n. Zahlen, n.

Plác-ení, n. -enina, y, f. Flicken,
Gefliße, n.; -eti, v. flicken.

Placina, y, f. Plaž, m.

Placka, y, f. Brodkuchen, m.

Pláč, e, m. Weinen, n.; plaček, čka, m.
Weiner, m.

Plači, plakati, plakáwati, v. weinen;
- tuze, sich die Augen ausweinen;
- někoho, beweinen; - pro něco;
über etwas, um etwas weinen; s ní-
kým plakati, mitweinen; plakati před
někým, vorweinen.

Plač-iwý, adj. weinend; -iwá wrba,
Thränenweide; -ky, pl. f. Weinen,
u.; přijíti s -ky, weinend kommen;
-liwý, adj. klagend, flehend; -nice,
v, f. Klageweib, n. Klagefrau, f.;
-tiwý, adj. weinend.

Plahoč-ení, n. Herumschlendern, n.;
-il, a, m. Schwarmer, m.; -ina, y,
f. unfruchtbares Land; 2) Schleppen,
n.; -iti se, v. herumstreichen, her-
umschwärmen, herumschweisen; -iwý,
adj. landläufig.

Plahotina, y, f. ebene Fläche.

Placha, y, f. Landschaft, f.

Plachet-ka, y, f. Kopfstuch, Regentuch,
n.; -ní, adj. Segel-, Tuch-.

Plachost, i, f. Scheu, Wildheit, f.

Placht-a, f. Leintuch, Bettuch, Segel,
n.; -ář, v, m. Segelmacher, m.;
-owi, n. coll. Segelwerk, n.

Plachý, adj. wild, schen, grimmig.

Plaji, w. pláti.

Plakati, w. plači.

Plák-ati, -nauti, v. ausspülen, ab-
fralen.

Plakawý, adj. weinend.

Plamen, e, u. a, m. Flamme, f.; -ati,
v. flammen; -awý, adj. geflammt;

Plytk

267

Pc

Plytk-ost, i, f. seine Fläche, Seichtheit. f.; -ý, adj. ganz flach; seicht.

Plýtwa, w. plejtwa.

Plzk-ost, i, f. Schlußfrigkeit, f.; -ý, adj. schlüpfrig.

Plzn-ěti, v. Haare verlieren; -auti, v. schlüpfrig werden.

Plž. e, m. Wegeschnecke, f.

Pnauti, pinati, v. spannen, dehnen, ausstrecken.

Pnik, u, m. Rumpf, Stamm, m.

Pňowý, adj. Stamm-; 2) senkrecht.

Po, praep. bis, bis zu, bis an, nach, um; nach Art, auf; von, seit; an, in, zur, über.

Pobadač, e, m. Antreiber. Aufwiegler, m.

Pobádati, w. pobodati.

Pobauchati, v. ein wenig plagen, knallen.

Pohaurati, v. einreißen.

Pohauř-eni, Aufruhr, m.; -eni wojska, Allarm, m.; -iti, v. in Aufruhr sezen, aufjagen.

Pobauzeti, w. pobuditi.

Pobědití, w. pobídnauti.

Poběh-ati, v. ein wenig herumlaufen; -lec, Ice, m. Verlaufener, Landflüchtiger, Ausreisser, m.; -lice, e, f. Landstreicherin, f.; -lik, a, m. Landstreicher, Ausreisser, n.; -lost, i, f. Flüchtigkeit, f.; -ły, adj. flüchtig; -nauti, pobíhati, v. hinlaufen, zulaufen; ein wenig laufen, entfliehen; poběhnauti koho, nicht achten, verbeigehen; pobíhati se, zum zweitenmal rindern; poběbne oč, es wird sich handeln um etwas; -nuti, n. Laufen, Hinlaufen, n.

Pobělaw-ost, i, f. Weißlichkeit, f.; -ý, adj. weißlich.

Poběl-eti, v. weißlich werden; -ka, v. f. schwärzeres Mehl.

Poběr-ek, rku, m. Nachlese, f.; -kowati, v. nachstoppeln, nachlesen.

Pobert-a, y, -o, a, m. Nimmersatt, Mauser, m.

Poberu, pobrati, pobírati, v. alles wegnehmen.

Pobid-ka y, f. Aufforderung, f.;

liwý, adj. reizbar; -nauti, pobiditi, pobizeti, v. auffordern, antreiben, anspornen.

Pobíhati, w. poběhnauti.

Pobiječ, e, m. Binder, Schindeldecker, m.; -ka, y, f. Binderin, Dachdeckerin, f.; 2) Schlägel, m.

Pobiji, pobiti, pobijeti, v. viele oder alle erschlagen; erlegen; 2) beschlagen.

Pobiliti, v. weiß machen.

Pohírati, w. poberu.

Pobití, n. Schlagen, Erschlagen, n. Schlacht, f.; 2) Beschlagen, n.

Pobíz-el, a, m. Nöthiger, m.; -eni, n. Antreiben, Nöthigen, n. Aufforderung, f.; -eti, w. pobídnauti.

Poblátiti, v. mit Roth beschmugen.

Poblaud-ilec, Ice, m. Verirrter; -ilost, f. Irrthum, m.; -ily, adj. irre, verirrt; -iti, v. ein wenig irren, versehen, verstoffen.

Poblauzeni, n. Irrthum, Irrung.

Poblázniti, v. zum Narren machen.

Poblažiti, v. beglücken.

Poblebtati, v. etwas wenig plappern.

Pobled-awý, adj. etwas bleich, blas; -ěti, -nauti, v. etwas blas werden; -ły, adj. etwas blas.

Poblud, u, m. Irrthum, m.; -nice, e, f. Wandelstern, m; -nik, a, m. Herumirrende, m.

Poblýskati, poblýštěti, poblysknauti, v. eine Zeit, wenig schimmern, glänzen.

Poboč-i, n. Seite, f.; -ně, adv. seitwärts, neben bei; -nice, v, f. Genossin, Gefährtin, f.; Eheweib, n.; 2) Schenkelblatt beim Pferdegeschirre, n.; -nik, a, m. Gefährte, Gespann; 2) Adjutant, m.; 3) -nik, u, m. Seitengewehr, n. Dolch, m.; 4) Seitenriemen (der Pferde); -ný, -ni adj. Seiten-, pobočni stěna, Seitenwand, f.; pobočni kůň, Handpferd; pobočni cesta, Seitenweg.

Pobod-ati, -nauti, v. stechen, sperren; fig. aufmuntern, antreiben; -oc, dce, v. Träkel, m.

Podě

270

Podźj

Antwort geben; — wýpowědi, Aus-
spruch thun.

Podělk-ář, v, m. Tagwerker, Stück-
werker, m.; —owati, v. gegen Tag-
lohn arbeiten; —yně, ž, f. Taglöb-
nerin, f. [nach, längst.

Pondělmo, podělmo, adv. der Länge

Podelstiti, v. überlisten.

Podemliti, w. podmeli.

Podeň, unter ihn. [nen.

Podepnauti, podpinati, v. unterspan-

Podepření, n. Unterstüßen, Auflehnen, n.

Podepru, podepriti, podpirati, v. un-
terstüßen, unterspreizten; se, sich an-
lehnen, stemmen.

Podeps—anec, nce, m. Unterschriebe-
ner, m.; —ati, v. unterschreiben, un-
terzeichnen [dürren].

Podeschnauti, v. von unten abtrocknen,

Poderu, podrati, v. völlig reißen, schlei-
sen; ein wenig reißen, schleißen.

Poděs— líý, adj. bestürzt; —iti, podě-
šowati, v. bestürzen, erschrecken; po-
děsiti se, bestürzt werden.

Podest—eli, podestlati, v. unter-
streuen, unterbetten; —láni, n. Un-
terbetten, n. Unterstreuung, f.

Podestríti, v. unterbreiten.

Poděšení, n. Bestürzung, f.

Podešlý, adj. unterlaufen, eingeschlichen.

Podešwa, w. podšew.

Podetnauti, v. unten abhauen, fällen.

Podetřiti, v. unterreiben, unterwischen;
se, leichen (von Fischen).

Podezditi, podzditi, v. untermauern.

Podezře—le, adv. verdächtig; —lost, i,
f. Verdacht, Argwohn, m.; —ły, adj.
verdächtig, argwöhnisch; —ni, n.
Verdacht, Argwohn, m.; w pode-
zřeni koho miti, Jemand in Verdacht
haben; w podezřeni bráti, wziti,
Verdacht schöpfen; w podezřeni se
dáti, sich in Verdacht bringen.

Podezřiti, v. darunter schauen; fig.
Verdacht fassen.

Podezřiw—ost, i, f. argwöhnisches We-
sen; —ý, adj. argwöhnisch.

Podežhu, podžici, v. unterzünden.

Podfakowati v. unterblasen.

Podhlawn—i, adj. Kopſ-, —ice, v, f.
—ik, u, m. Kopſkissen, n.

Podhlézení, n. Argwohn, m.

Podhlíd—ati, podhlízeti v. unterſc-
hen; argwöhnen; —awost, i, f, Arq-
wohn, m. Miſtrauen, n.; —awý
adj. argwöhnisch.

Podhnojiti, v. unterbünden.

Podhod—iti, podházeti, v. unterver-
sen, unterschieben; —nv. adj. worunter
passend; —ný, ého, m. Warenmeister, m.

Podhonek, nku, m. Getreidenachwuchs, m.

Podhořalý, adj. unten angebrannt.

Podhorní, adj. unter dem Gebirge sich
befindend; —, iho, m. Unterbergmei-
ster, m.

Podhrod—ek, delku, m. Unterkehle, f.
Kehlriemen, m; —i, n. Kehle, f.

Podhrížiti, podhrauziti, v. untertauchen.

Podhubek, bku, m. Kehlriemen, m.

Podcházeti, w. podjiti.

Podchycení, n. Unterfangen, n.; fig.
Betrug, m.

Podchytiti, podchycowati, v. unter-
fangen, auſtangen; fig. betiügen.

Podil, u, m. Theil, Antheil, m.; —ný,
adj abgetheilt, theilbar.

Podiw, u, m. Verwunderung, f. Er-
staunen, Wunder, n.

Podiw—aná, é, f. Schau, f.; —áni n.
Sehen, n. Schau, f.; —ati se, v. an-
sehen, sehen, anschauen.

Podiw—ení, n. Verwunderung, f.; —
in, u, m. Sonderling, m.; —iti se,
v. sich verwundern; —nost, i, f
Wunderbarkeit, Seitsamkeit, f.; —
ný, adj. wunderbar, seitsam, sonder-
bar.

Podiwo—čelý, adj. wild; —četi, v
wild werden.

Podižka, y, f. Reibscheit (beim Wa-
gen), n.

Podjazejči, n. Fleisch unter der Zunge, n.

Podjed, u, m. um sich freffendes Ge-
schwür.

Podjezd, u, m. Untersfahren, n. Unter-
weg, m.

Podjimati, w. podejmauti.

Podj

271

Podm

Podjimawý, adj. von unten hebend; fig. ergreifend.

Podjiti, v. sich annähern, ankommen; unterlaufen. schwären.

Podkasati, v. auffschürzen, umschürzen.

Podkaupiti, v. unterhandeln.

Podkanřiti, v. heräuchern.

Podklad, u, dem. —ek, dku, m. Unterlage, f. Untersatz, m. Nestei, n.; —ač, e, m. Unterleger, Unterschieber, Verfälscher.

Podkládati, w. podložiti,

Podklauznauti se, v. ausglitschen.

Podklenauti, v. unterwölben.

Podklesnauti, v. straucheln.

Podkle—stiti, —stowati, v. unterhalb, außhauen.

Podkloniti, podkläněti, v. unterbeugen, niederbeugen.

Podkmeni, n. Zweig, m.

Podkobylče, etc., n. Saugefüllen, n.

Podkoleni, n. Kniebeuge, f.

Podkomoři, iho, m. Unterkämmerer, m.

Podkomor—ni, adj. Unterkammer—; —stwi, n. Unterkammeramt, n.

Podkop, u, m. Mine, f.; —ati, v. untergraben, unterminiren.

Podkopawač, e, m. Untergraber, m.; —ka, y, f. Untergraberin, f.

Podkopnik, a, m. Minirer, m.

Podkow—a, y, f. Huseisen, n.; —ař, e, m. Huffschmied, m.; —ka, y, f. kleincés Huseisen; 2) Huflattich, m.; —ni, —ný, adj. Huseisen—, Huse; —nik, u, m. Hufnagel, m.

Podkraj, e, m. podkraji, n. Gebiet, n. Bezirk, m.

Podkrájeti, w. podkrojiti; unterschneden.

Podkrál, e, m. Vicekönig, Unterkönig, m.

Podkrči, n. Kehle, f.

Podkrowi, n. Boden, n. Unterbach, n.

Podkryt, u, m. Decke, f.

Podkuchaři, m. Unterfoch, m.

Podkuřowati, w. podkauřiti.

Podlaha, dem. podlážka, y, f. Fußboden, m. Dielung, f. Estrich, m. Decke, f.

Podlámati, podlamowati, w. podlomiti.

Podlaubr, n. Laube, Halle, f.

Podlandn—ictwi, n. Schleichhandel, m.; —ik, a, m. Schwärzer, m.

Podlanhly, adj. länglich.

Podlážditi, podlažiti, v. pflastern, kielen.

Podlážka, w. podlaha.

Podlažn—i, adj. Dielen—; —ice, e, f. Dielenkopf, Brückenbalken, m.; —ik, u, m. Dielennagel, m.

Podlé, praep. nach, gemäß, vermöge; neben, hierneben, darneben, bei.

Podlejši, adj. Neben—

Podlehauti, v. sich darunterlegen, unterliegen.

Podlénožec, žce, m. Nebenfüßler, m.

Podlepiti, v. unten anpappen.

Podles—ačka, y, f. Waldbauerin, f.; —ák, podlešák, a, m. Waldbauer, m.

Podleška, podliska, podléska, y, f. Leberlraut, Schneeglöckchen, n.

Podlet—i, n. Versommer, Frühling, m.; —ni, adj. Lenz—; —ni kost, Verderhauptsbein, n.

Podlez—ač, e, dem. —aček, čka, m. Schmeichler, Fuchsschwänzer, m.

Podlézati, podlizati, podlézti, v. unterkriechen, schmeicheln.

Podlisti, n. Unterblatt, n. Folic, f.

Podloha, y, f. Untergestell, n.; fig. Hnpotbese, f.

Podlokti, n. Oberhand, f.

Podlom, u, m. Abblätterung des Wei—nes, f.; —ek, mku, m. abgeblattete Zweige; —ky, pl. Spreizer (beim Zimmern), aufgeriffene Haut, aufgesprungene Wurzen; —iti, podlámati, v. unten abkrechen.

Podlost, i, f. Schlechtigkeit, f.

Podlowči, m. Sägermeister, m.

Podlož, e, f. Unterlegung, f.; —enec, nce, m. Wechselbalg, m.; —iti, podkládati, v. unterlegen, unterschieben; —ka, y, f. Unterlage, f.; —ni, adj. Unterleg.

Podly, adj. schlecht, niedrig, niederträchtig.

Podmalovati, v. von unten malen. ein wenig bemalen.

Pokr

281

Poku

-nost, i, f. Ertremität, f. Rand, m. Gränze, f.; -ný, -ni, adj. Rand-, Gränz-.

Pokrákorati, v. ein wenig gackern.

Pokrásný, adj. ästhetisch.

Pokratoehwiliti, v. ein wenig kurzweilen.

Pokrautka, pokruta, y, f. Fladen, Kuchen, Wecke.

Pokrautiti, v. drehen, verdrehen.

Pokrčemnik, a. m. Schenkläufer, m.

Pokrčiti, v. falten, runzeln, zusammenziehen.

Pokřesati, v. ein wenig schlagen; hauen, schelten, pfuschen.

Pokřestiti, v. tausen.

Pokrew-enstwi, n. Blutsverwandtschaft, f.; -enstwo, a, n. Blutsverwandten, pl. m.; -nec, ence, m. Blutsverwandter, m.; -nice, e, f. Blutsverwandte, f.; -nik, a, m. Blutsverwandter; -ný, adj. blutsverwandt.

Pokřičeti, v. eine Zeit lang schreien.

Pokřik, u, m. Geschrei, n. Lärm, m. Gerücht, n.; -nauti, w. pokřičeti.

Pokřiw-ěti, v. krumm werden; -ili, -olatiti, v. krümmen.

Pokřižowati, v. bekreuzen.

Pokrkawčiti, v. pfuschen, schlecht machen; se, sich in einen Geier verwandeln.

Pokrm, u, m. Nahrung, Speise, Füwaare, f.; -iti, v. ein wenig zu esfen geben, speisen, abfüttern; -ny. adj. Speise-, Futter-.

Pokroč-iti, v. fortschreiten, einschreiten; fortsetzen, fortfahren: -ný, adj. schrittweise.

Pokrojiti, v. zerschneiden, ausschneiden.

Pokrok, u, m. Fortschritt, m. Hinschreiten, n.

Pokrop, u, m. Besprigen, Aufsprigen, n.; -eni, n. Besprengen, Aufsprigen, n.; -itel, e, m. Besprenger, Bespriger, m.; -iti, v. besprengen, besprigen, tröpfeln, regnen.

Pokrotiti, pokrocowati, v. stillen.

Pokrow, u, dem. pokrowec, wce, m. Decke, f. Ueberzuh, m.

Pokrowatěti, v. bestocken, bestauden.

Pokrowi, n. Dach, Verdach, n.

Pokřt-ěnec, nce, m. Getaufter, m., -ěni, n. Tausen, n.; -iti, v. tausen.

Pokrut-a, w. pokrautka; -ina, y, f. Delkuchen, m.

Pokrw-áceti, -awiti, -iti, v. blutig machen; -ěn, wne, f. Blutüberschwemmung, f.

Pokryji, ýti, v. bedecken, bekleiden; se sich verstecken, bergen.

Pokryt, u, m. Decke, Bedeckung, f.; -ći, adj. gleißnerisch; -ec, tce, -nik, a, m. Heuchler, m.; -ěcka, v, f. Heuchlerin, f.; -i, n. Decke, f.; -nik, a, m. Heuchler, m.; -ný, adj. heuchlerisch; -ost, i, f. -stwi, n. Heuchelei, Gleißnerei, f.; -ý, adj. ke., verdeckt; fig. heuchlerisch; -ský, adj. heuchlerisch.

Pokryw-acký, adj. Ziegeldecker-; -ač, e, m. Decker, m.; 2 Ziegeldecker, m.; -ačka, y, f. Deckerin, Bedeckerin, f.; -adlo, a, n. Decke, f. Deckel, m.

Pokrýw-áni, n. Verdecken, Verbergen, n.; -aný, adj. verdeckt, verborgen; -awost, i, f. Berheimlichung, Verdeckung, f. Verbergen, n.

Pokrywka, y, f. Deckel, m. Stürze, f.

Pokuckati, v. bespeien.

Pokud, pokad, pokawad, adv. wie weit, so weit als, so lange als, sofern, dafern.

Pokudrlinkowati, v. ein wenig sicherzen.

Pokuchařiti, v. Koch sein.

Pokuji, auti, pokowati, v. ein wenig schmieden, beschlagen.

Pokulhati, v. hinken.

Pokuliti, v. ein wenig wälzen, rollen.

Pokup, u, m. Zusammenkaufen, n.: -čiti, v. eine Zeit lang handeln, Kaužmann sein.

Pokůrný, adj. Rinde.

Pokus, u, m. Versuch, m.; -iti, v. fosten, schmecken, genießen, verluchen, erfahren, leiden, erproben, prüfen; po kusiti se, pokaušeti se, sich an etwas

Pol

285

Pom

položiti, die letzte Hand anlegen;
oheň položiti. Feuer anlegen; položiti penize, Geld erlegen; počet položiti, Rechnung legen; sněm položiti, den Landtag ausschreiben; zok položiti, eine Tageszeitung anordnen;
daň položiti, die Steuer ausschreiben; někde bytem se položiti, irgendeine seine Wohnung nehmen; položiti se polem, ein Lager ausschlagen; napřed položiti, vorziehen,
versehen; položiti něco na či wuli,
auf Jemands Willen ankommen
lassen; položiti někoho, Jemand hinstrecken, niedermachen; město hromadau položiti, eine Stadt zerstören;
město popelem položiti, eine Stadt einäschern; položiti koho s kym,
gleich stellen; položiti něco, den Fall sezen; -itost, i, f. Fläche, f. Abhängung, m. Abdachung, f.; -itý, adj. flach, eben, abhängig; -nik, a, m. Hebammenarzt, m.

Polský, adj. Land-, Feld-.

Polštář, e, dem. -ek, řku, m. Polster,
m. Kissen, n.; -ní, adj. Polster-.

Polštarowati, v. polstern.

Potština, y, f. polnische Sprache.

Polt, polet, Itu, m. -a, y, f. Hälfte,
f.; -ič, e, m. Durchschnitt, m.;
-iti, v. entzweihauen.

Polu, halb (in der Zusammensetzung).

Poluč-enina, y, f. chemische Verbin-
dung, f.; -enstwi, n. Vereinigung,
f.; -iti, v. empfangen, erhalten, ver-
einigen.

Polud-a, y, m. Landstreicher, m.
Nachtgespenst, n.; -owati se, v.
herumgehen.

Polup-ati, -nauti, v. ein wenig
hauen, aufraffen.

Polůwka, y, f. Halbe, v. halbes Maß.

Poluzowati, w. polaudati.

Polyk-ač, e, m. Schlucker, m.; -ati,
w. polknauti.

Polynek, w. pelun.

Polyp, a, m. Polyp, m. (Gewächs.)

Pomačkati, v. ein wenig drücken, quetschen.

Pomah-ač, -atel, e, m. Heifer, Ge-
hülfe, m.; -ačka, -atelka, y,
-atelkyně, f. Gehülfin, f.

Pomáh-áni, n. Helfen, n.; -ati, w
pomohu.

Pomách-ati, -nauti, v. beklecksen;
bemackeln.

Pomakati, v. betaften.

Pomalowati, v. bemahlen.

Pomálu, adv. allmälig, nach und nach,
langsam.

Pomámen, a, v, adj. verwirrt, betäubt;
-es, nce, m. Betäubter, Verwor-
rener, Wahnsinniger, m.; -i, n.
Verwirren, Betäuben, n. Wahnsinn, n.

Pomam-ily, adj. der Mutter nachgerathen; -iti se, v der Mutter nachgerathen.

Pomámiti, v. bethören; se, wahnsinnig
werden.

Pomanauti, pomáwati, v. schwenken,
schwingen.

Pomásti, v. verwirren.

Pomastiti, v. mit Fett beschmieren,
salben.

Pomaten, a, o, adj. verwirrt, verwor-
ren, verrückt; -ec, nce, m. Verwei-
rener, m.; -i, n. Verwirren, n.; -
ost, f. Verrücktheit, f.

Pomateř-ily, pomatilý, adj. der Muter nachgerathen; -iti, pomatiti se, v. der Mutter nachgerathen.

Pomatlati, v. beschmieren.

Pomač-enec, nce, m. ein mit Mehl
Bestaubter; -iti, mit Mehl bestauben.

Pomauniti, v. beschmieren.

Pomaz-ač, e, m. Beschränker, m.; -
anec, nce, -ánek, nka, m. Gesalb-
ter, Geweihter, m.; -ání, n. An-
streichen, Beschränkern, n. Anstrich, m.
Delung, Salbung, f.; -anice, e, f.
Butterweck, n. Butterstriezel, f.; -
anka, y, f. Anstrich, m. Butter schnitte,
f. sig. Bestechung, f.; -ati, v. über-
streichen, anstreichen, beschmieren; se,
sich schmierig machen; -owáni, w
Bestreichen, Salben, n.

Pomčiti, v. berücken, verstricken.

Ponin

287

Pona

verläumden; —ný, adj. nachrederisch, verläumderisch.

Pomnauti, pominati, v. ein wenig reiben.

Pomněn-a, y, f. —i, n. Erinnerung, f.; —ka, y, f. Vergißmeinnicht; —ý, adj. gedacht.

Pomněti, pomniti, v. sich erinnern, denken, merken, überlegen, erwägen.

Pomnik, u, m. Denkmal, n.

Pomnož-iti, v. vermehren, vergrößern; —ný, adj. vielfältig.

Pomoc, i, (dem. pomůcka, y) Hilfe, f. Beistand, m.; jaká pomoc, wie soll man helfen; pomoc w nauzi, z nauze, Nothhilfe; pomoc sobě samému, Selbsthilfe, f.; pomoci přispěti, Hilfe leisten; —enstwi, n. Beistandssleistung, f.; —nice, e, f. Helferin, Gehilfin, f.; —nik, a, m. Helfer, Gehilfe, m.; —ný, adj. behilflich, hilfreich.

Pomoč-iti, —owati, v. ein wenig näsen.

Pomodliti se, v. bitten, Gebet halten.

Pomodral-ost, i, f. Bläulichkeit, f.; —ý, adj. bläulich.

Pomodrati, v. bläulich werden.

Pomohu, pomoci, v. helfen, beistehen, unterstützen.

Pomok-ati, —nauti, v. naß werden; —lina, y, f. nasses Land.

Pomokřiti, v. naß machen.

Pomořan, a, m. Küstenbewohner, m.

Pomoranč, e, m. Pomeranze, f.; —nice, v, f. Pomeranzenweib, n. 2) Orangerie, f.; —nik, a, m. Pomeranzenmann, —händler, m.; 2) —nik, u, Pomeranzenbaum, m.; —owý, adj. Pomeranzen-.

Pomořanka, y, f. Küstenbewohnerin, f.

Pomordowati, v. (viele) ermorden.

Pomoři, n. Küste, f. Meeresgebiet, n.

Pomořiti, v. (viele, alle) tödten.

Pomořský, adj. See-, Küsten-.

Pomožen-í, n. Helfen, n. Hilfe, f.; —ý, adj. geholfen.

Pomračiti, pomrákati, v. wölken.

Pomřeni, n. Sterben, Wegsterben (vieler), n.

Pomrknauti, v. finster werden.

Pomriniti, v. beschmußen.

Pomrsknauti, pomrštití, v. hauen mit der Weitsche.

Pomrtw-ělý, adj. halbtodt, todtens- blaß; —ěti, v. beinahe todt sein.

Pomru, pomřiti, v. wegsterben.

Pomrw-a, y, f. Dünger, m.; —iti, v. bedüngen, bemisten; 2) zerbröseln; zerütten.

Pomrzati, w. pomrznauti.

Pomrz-eni, n. Ueberdruß, m.; —eti, v. Verdruß erregen; —lý, adj. erfroren; —nauti, v. erfrieren.

Pomst-a, y, f. Rache, Straße, f.; —čni, pomšteni, n. Rächen, Straßen, n.; —ěný, adj. gerächt; —itedlnost, i, f. Ahntbarkeit, f.; —itedlný, adj. ahndbar; —itel, e, m. Rächer, m.; —iti, v rächen, Straßen; —iwost, i, f. Rachsucht, f.; —iwý, adj. rachsüchtig.

Pomůcka, y, f. Hilfe, Aushilfe, f.

Pomužšt-ilý, adj. zum Manne gemacht; —iti, v. zum Manne machen.

Pomydlik, v, m. Kest gebranchter Seife.

Pomyje, pomeje, pl. f. Spülicht, Waschwasser, Spülwasser, n.

Pomýliti, v. täuschen; se, irren.

Pomysl, u, m. Gedanke, m.; —itedlnost, i, f. Denkbarkeit, f.; —itedlný, adj. denkbar; —iti, v. denken, vorstellen; bedenken, überlegen; bedacht sein, sorgen; —nost, i, f. Sinnigkeit f.; —ný, adj. finnig.

Pomyšlen-í, n. Denken, n. Gedanke, m. Erwägung, f.; —ičko, a, n. kleiner Gedanke.

Pomžiti, v. die Augen zumachen, halbwachend schlummern; 2) schwach regnen.

Pón, nach ihm, um ihn.

Ponaběhnauti, v. etwas anlaufen, auflaufen.

Ponabiji, iti, v. etwas anschlagen, lassen, anstopfen.

Ponabrausiti, v. ein wenig schärfen.

Ponabýwati, v. ein wenig an sich bringen.

Ponad-áni, n. Verdacht, m. Vermuthung, Inzicht, f.; —ati, v. zum Theil dotiren, versehen; angeben.

Poob

259

Poon

Poobalowati, v. nacheinander umwickeln.

Poobäwati se, v. ein wenig fürchten.

Poobčerstwiti, v. ein wenig erfrischen.

Poobědwati, v. ein wenig zu Mittag
effen; das Mähl endigen.

Poobjidati, v. akmählich umessen, ab-
nagen.

Poobhlédnauti se, v. sich ein wenig
umsehen

Pooblaupiti, v. ein wenig abschälen.

Pooblehati, v. alles belagern.

Pooblewiti, v. ein wenig nachlassen.

Pooblý, adj. etwas länglich rund.

Poobměkčiti, v. ein wenig lindern,
mindern, nachlassen.

Poobmeškati, v. ein wenig faumen,
versaumen.

Poobnažiti, v. ein wenig enthuillen.

Poobrátiti, v. ein wenig umwenden,
umkehren.

Poobrázkowati, v. mit Bildern be-
decken.

Poobročiti, v. süttern.

Poobtaužnost, i, f. kleine Steifheit,
Härte, f.

Poobtiž-iti, v. ein wenig beschweren,
beladen; -nost, i, f. kleine Beschwer-
lichkeit, f.

Poobweseliti, v. ein wenig erheizten.

Poobžiti, v. etwas aufleben.

Poobžiwiti, v. ein wenig beleben, Un-
terhalt geben.

Poocititi, v. aufwachen.

Poočerstwiti, v. ein wenig erfrischen.

Poodběhnauti, v. nicht weit weglaufen.

Poodbuda, byti, v. ein wenig los wer-
den, absetzen.

Pooddáliti, v. ein wenig entfernen.

Pooddechnauti, v. ein wenig rasten,
sich erholen.

Pooddejdu, poodjiti, v. ein wenig weg-
gehen.

Pooddešeni, n. kurze Ruhe, Erhoh-
lung, f.

Poodejmanti, v. abnehmen, erleichtern.

Poodemknauti, v. ein wenig öffnen.

Poodepriti, v. ein wenig wierstehen,
laugnen.

Poodetnauti, poodetinat, v. abhauen.

Poodhrnauti, v. ein wenig wegthun.

Poodchowati, v. ein wenig auferziehen.

Poodjeti, v. etwas weiter fahren, reiten.

Poodkročiti, v. ein wenig bei Seite
treten.

Poodkryti, v. etwas aufdecken.

Poodložiti, v. ein wenig weglegen, au-
schieben.

Poodnesti, v. ein wenig wegtragen; --
se, sich entfernen.

Poodpočinauti, v. ein wenig austruhen.

Poodprázduiti, v. ein wenig abräumen,
se, sich etwas Zeit nehmen.

Poodpustiti, v. ein wenig nachsehen.

Poodřezati, v. ein wenig abschneiden.

Poodrostlý, adj. herangewachsen.

Poodrüsti, v. ein wenig heranwachsen.

Poodsednauti, v. sich ein wenig weg-
sehen, fortrücken.

Poodstawiti, v. ein wenig bei Seite
sehen, wegsehen.

Poodstaupiti, v. ein wenig weg-, ab-
treten.

Poodstraniti, v. etwas wenig beseitigen,
entfernen, schlen.

Poodstrasi, v. ein wenig abschrecken.

Poodtähnauti, v. ein wenig hinweg-
ziehen, ausschieben.

Poodtrhnauti, v. ein wenig auffrißen;
se, sich entfernen

Poodtrnauti, v. ein wenig nachlassen
(von Schmerzen).

Poodtušiti sobě, v. sich erholen.

Poodwesti, v. nicht weit wegführen.

Poodwrátiti, v. ein wenig abwenden.

Poodwyknauti, v. ein wenig abge-
wöhnen.

Poohlédnauti, v. sich ein wenig um-
sehen.

Pookrauhly, adj. rundlich.

Pookř-áni, n. Erholung, f.; -eji, áli,
v. sich wenig erholen.

Pookusiti, v. ein wenig kosten.

Poomijeti, v. umgehen, versaumen,
vernachlassen.

Ponditi, v. verändern.

Poonemocněti, v. unpäßlich, krank
werden.

Poonud. poonad, ado. bis dahin

19

Poop

290

Pop

Poopozditi se, v. sich wenig aufhalten.

Poopraw-eni, n. Verbesserung, Einrichtung, f.; -iti, v. ein wenig verkeffern, einrichten.

Poopustiti, v. ein wenig stehen, fahren lassen.

Poorati, v. ein wenig, alles, viel achern.

Pooslábnauti, v. ein wenig schwach werden.

Pooslawiti, v. ein wenig feiern.

Poostanu, poostati, v. ein wenig bleiben.

Poostawiti, v. unterlassen, zurücklassen.

Poostojim, státi, v. bestehen, bleiben.

Poostřiti, v. etwas schärfen.

Poosušiti, v. ein wenig trocken machen.

Pooswititi, v. erleuchten.

Pootawiti se, v. sich erholen.

Pootechiti, v. ein wenig erwärmen; - se, wärmer werden.

Pootewřiti, v. ein wenig öffnen.

Pootociti, v. ein wenig umbrehen.

Pootrhati, v. ein wenig, hie und da abreifen.

Pootrnauti, v. etwas zu schmerzen aufhören.

Pooznámiti, v. bekannt machen.

Pop, a, m. Priester, m.

Popaběrkowati, v. ein wenig nachlesen.

Popad-àc, v, m. Räuber, Ergreifer, m.; -ati, w. popadnauti; -enec, nce, m. Ergriffener, m.; -nauti, v. ergreifen, antasten, fangen, befallen; za wsly koho popadnauti, Zemand bei den Haaren fassen; popadati, nach einander hinfallen, sämmtlich fallen; ducha, duch popadati, Athem holen; popadati se, Risse bekommen: -nuti, n. Angreifen, n.

Popál-eni, n. Verbrennen, n.; -enina, y, f. Brandwunde, f. Brandschaden, m.; -iti, v. nach einander verbrennen, abbrennen, durch Feuer verleben.

Popanowati, v. eine Zeit herrschen.

Popárati, v. eine Zeit trennen, umrühren, wühlen.

Popařiti, v. brühen.

Popárni, adj. paarweise.

Popas, u, m. Abweidung, f.

Popásni, adj. bis zum Gürtel, zu den Hüsten reichend.

Popasowati, v. übergürten, Gürtel nachlassen.

Popásti, v. ein wenig weiden, abweiden

Popastwa, y, f. Weide, f.

Popat, popiat, popiatý, gestreckt, hoch; 2) überzogen; 3) verbunden.

Popatř-eni, n. Anschauung, f.; -iti, v. anblicken, hinsehen.

Popauštěti, w. popustiti.

Popauzeni, n. Antreiben, n. Aufmunterung, f.

Popauzeti, w. popuditi.

Popěji, ěti, v. ein wenig singen.

Popek, u, m. Vorstecknagel, f. Vorstecker (beim Pfluq), m.

Popeku, popěci, v. aufbücken.

Popel, e, u, a, m. Asche, f.; -ák, u, m. Aschengesäß, n.; -ář, e, m. Aschenmann, m.; -árna, y, f. Aschenkammer, f.; -ářský, adj. den Aschenmann betreffend; -atost, f. Aschfälbigkeit, f.; -atý, adj. aschig, aschfarbig; -awělý, adj. aschfarbig; -éi, adj. aschig; -ec, Ice, m. Aschermittwoch, m. Einascherung, f., -ečni, adj. středa, Aschermittwoch, m.; -ečnik, a, m. Aschenmann, m.; -ečnik, u, m. Aschenpflanze, f.; -ice, e, f. Fehe, Bundmaus, f., -iči, adj. Fehen; -iště, n. Aschenherd, m.; -iti, v. äschern, mit Asche bestreuen; se, scharren, wühlen in Asche, Sand; -ka, y, f. Fehe, f.; 2) Aschenkuchen; -nice, e, f. Aschenhändlerin, f.; 2) Urne, f.; -nik, a, m. Aschenhändler, m.; -nik, u, Aschenpflanze; 2) Aschenurne, f.; -ný, -owy, adj. Aschen-, Asch-, aschig.

Popelwál, a, -ek, Ika, m. -ka, y, f. Aschenbrödel; 2) Küchenjung.

Popeněžn-ice, v, f. Hure, f.; -ik, a, m. Geldsammler; 2) Hurenwirth, m., -ý, adj. wohlfeil, schlecht.

Popěniti, v. beschäumen.

Popeřiti, v. fedrig machen.

Poperu, poprati, v. schlagen, bezwingen; 2) waschen.

Pop

293

Por -

popuditi se, popauzeti se, aufge-
bracht werden, sich reizen; -iwost,
-liwost, i, f. Reizbarkeit, f.; -iwý,
adj. reizbar, jähzernig; -nost, i, f.
Reizbarkeit; -ný, adj. reizbar; ne-
kend, reizend.

Popudřiti, popudrowati, v. hepuderň.

Popukati se, v. zerbrechen, zerplagen,
gerbersten.

Popupen-ěti, v. Knospen bekommen;
-iti, v. beknoiven.

Popůrce, e, m. Bestreiter, Geqner, m.

Popustiti, v. nachlassen, weiter, locker
machen, nachgeben.

Popuštění, n. Nachlassung, Ueberlassung, f.

Poputowati, v. ein wenig reisen.

Popuz-eni, -owani, n. Reizen, n.
Aufmunterung, f.; -nik, a, m. Auf-
rührer, m.; -owati, w. popuditi.

Por, u, m. Schweißloch, u.; 2) Lauch, m.

Pořád, u, m. Ordnung, Reihe, f. -
práwa, Gerichtsordnung, f.

Porada, y, f. Rath, m. Beratung, f.

Pořad-a, y, f. Ordnung, Reihe, f.;
-atel, e, m. Ordner, m.

Pořád-ati, v. ordnen; -e, adv. im-
merfort; -ečnost, i, f. Zünftigkeit.
f.; -ečný, adj, zünftig; -ek, dku,
m. Ordnung, Reihe, Zunft, Zehe, f.;
w pořádek uwesti, in Ordnung brin-
gen; pořádkem práwa, Inhalt Rech-
tens.

Pořadí, n. Reihe, f.

Poraditi, v. rathen, Rath ertheilen;
- se, um Rath fragen.

Pořádka, y, f. Reihe, Ordnung, f.

Poradlný, adj. Pflug-.

Pořádn-ě, ado. ordentlich, richtig, re-
gelmäßig; -ik, a, m. Anständer, m.;
-ost, i, f. Ordnung, Ordentlichkeit,
Richtigkeit, f.; -ý, adj. wohlgeord-
net, ordentlich, gesetzmaßig, legal, ge-
hörig, ämtlich.

Poradowati se, v. sich eine Zeit freuen.

Porachotiti, v. verlehen.

Poramowati, v., kappen, abäften.

Poranitedln-ost, i, f. Verwundbarkeit,
f.; -ý, adj. verwundbar.

Poraniti, v. verwunden, verlehen.

Porasowati, v. abhinden.

Poratolestěti, v. sich belauben.

Poraubiti, poraubati, porubati, poru-
bowati, v. nach einander umhauen,
allmählich fällen.

Porauč-ení, n. Befehlen, n.; 2) Em-
pfehlung, f.; -eti, w. poručiti.

Porauhati, v. schelten, schmähen: - se,
verspotten; 2) einander beschimmen.

Porauchati, v. beschädigen; - se, sich überheben.

Porausati, poraušeti, v. bethauen.

Poraz, u, m. Niederschlagen, n. Nieder-
lage, f.; -a, w. porážka; -eni, n.
Rathschlag, m.; -itedlnost, i, f.
Umstößlichkeit, f.; -itedlný, adj um-
stößlich; -iti, porážeti, v. ein we-
nig fort stoffen, nieder-, umwerfen,
umstoffen, niederreissen, darnieder-
schlagen, niederrennen, umhauen. fäl-
len, stürzen, erlegen; dřiwí porážeti,
Holz schlagen; dobytek porážeti,
das Vieh schlachten; poraziti ne-
přítele, den Feind schlagen; mrtwici
poražený, vom Schlag getroffen;
něči důwody poraziti, Jemand wi-
derlegen; porážeti se, ringen, käm-
pfen, sich halgen.

Porážka, y, f. Niederlage, f.; 2) Ge-
genrechnung, f.

Porcel-án, (porculán) u, m. Porzel-
lan, n.; -anárna, y, f. Porzellan-
fabrik, f.; -anowka, y. f. Porzel-
lanerde, f.; -ánowý, adj. Porzellan-.

Pořeč-i, n. Mundart, f.; 2) Land-
strecke (am Flusse), Aue, f.; -niti, v.
eine Zeit lang reden, Rede halten.

Pořed-ý, adj. verdünnt; -nauti, v.
dünn werden.

Pořehtati v. wiehern.

Porejditi, v. eine Zeit lang spielen, sich herumtreiben.

Porejdowati, v. den Wagen lenken, zu-
recht richten; sich eine Zeit lang her-
umtreiben.

Porejnský, adj. rheinisch.

Pořek-adlo, a, n Nachrede, f. Sprich-
wort, n.; -nauti, v. übel nachreuen,

Pore

294

Poro

beschuldigen, beschreien; so, sich fehlen, vorgeben, in Bank gerathen.

Poreptati, v. murren.

Pořez-ati, v. zerschneiden; se, sich schneiden, verwunden; -nice, e, f. Schneidebank, Schnittbank, f.; -nisk, u, m. Eisenrahm, m.

Porezowatěti, v. rostig werden.

Pořický, adj. Fluß-, Flöße-.

Pořičan, a, m. Flußanwohner. m.; -y, pl. f. Gegend am Flusse. f.

Pořičeti, v. eine Zeit brüllen.

Pořič-i, n. Gegend am Flusse. Aue, f.; Flußgebiet, n.; -ný, adj. Ufer-; -ný, ého, m. Uferwächter, m.

Pořiditi, v. anordnen, ausrichten, bewirken, anschaffen, testiren. ssam.

Pořidk-u, adv. -ý, adj. selten, spars.

Pořikawý, adj. verläumderisch.

Pořititi, v. zerstören, in Schutt verwandeln.

Pořiz, u, m. Schneidemesser, Schnitzmesser, n.

Pořízen-i, n. Anordnung, Einrichtung, letzter Wille, Ausrichtung, Anrichtung, Aufschaffung, f.; -ý, adj. angeordnet, verrichtet.

Pořízn-auti, w. pořezati; -uti, n. Schnitt, m.

Pořknuti, n. Beschuldigung, Verläumung, f.; 2) Beschreien, n.; 3) Wortzwist, m.

Pormautiti. v. betrüben.

Porob-a, y, f. Dienstbarkett, Leibeigenschaft, Unterwersung, f.; -ek, bka, m. Sklave, m.: -enee, nce, m. Unterworfener, Sklave, Leibeigener, m.; -eni, n. Unterjochung, f.; -enstwi, n. knechtische Art; -ily, adj. unterthänig, demüthig; -iti, v. unterwerfen, unterjochen; -ný, adj. sklavisch; -otowati, v. eine Zeit arbeiten, fröhnen.

Poročiti, v. schimpfen, vorwerfen, ahn- den; 2) besprechen, berathen.

Porod, u, m. Gebährung, Niederkunft, Leibesfrucht, f.; -itelnice, e, f. Gebärerin, f.; -iti, porozowati, v. gebären, niederkommen: -

burts-, Gebär-; -nice, e, f. Gebärerin, f.

Porodoměr, u, m. Horoskop, n.

Porohat-ěti, v. Hörner bekommen. zackig werden; -iti, v. zackig machen.

Porok, a, u, m. Schimpf, Tadel, m. Beleidigung, f. Beschreien, n.; -owati, w. poročiti. [sträufeln.

Porositi, v. bethauen, betröpfeln, be-

Porost, u, m. Aufwachsen, n. Nachwuchs, m.; -li, n. junges Gesträuch, Gestrippe, n.; -lina, y, f. Gesträuch, Gebüsch, n.; -ły, adj. bewachsen ausgewachsen; -u, porůsti, v eine Zeit wachsen nachwachsen, heranwachsen.

Porown-alost, i, f. Verhältniß, n. Uebereinstimmung, f.; -áni, n. Vergleichung, Abhandlung, Beilegung, f.; -atel, e, m. Vergleicher, Schiedsrichter, m.; -ati, v. vergleichen, beilegen.

Porowy, adj. Lauch-.

Porozbřati, v. viel, alles ausklauben.

Porozdrobiti, v. nach einander zerbrösfeln, zerstückeln.

Porozen-ec, nce, m. -č, -ěte, n. Geborner, m.; -i, n. Gebären, n. Geburt, f. [ben.

Porozháněti, v. alles auseinander treten.

Porozhazowati, v. aus einander werfen.

Porozhorliti, v. ein wenig ereisern.

Porozhostiti, v. ein wenig lagern.

Porozhriti, u. porozhráti, v. ein wenig zerlassen, durchwärmen.

Porozkošiti, v. sich ergözen.

Porozkradu, porozkrásti se, v. sich weg-schleichen.

Porozmluwiti, v. sich ein wenig unterreden, besprechen.

Poroznititi, v. ein wenig entzünden; se, ein wenig entbrennen.

Porozploditi, v. ableiten.

Porozposilati, v. an mehrere Orte schicken, verschicken.

Porozprawěti, v. ein wenig sprechen, plaudern.

Porozpukati se, v. ein wenig bersten.

Anket

30

Anla

wice, e, f.; den — werfen, kotwici wnoditi; den — lichten, zdwihauti kotwu; ankerben, v. nawraubiti; —blume, f. kotewnice, e, f.; —chen, n. kotwička, y, f.; —geld, n. kotewné, ého, n.; —los, adj. bezkotewný; —n, v. kotew spustiti, kotwiti, 2) po něčem dychtiti; —recht, n. kotewní práwo; —schmied, m. kotwár, e, m.; —seil, Ankertau, n. kotewni prowaz.

Anketten, v. řetězem swázati, ukowati.

Ankitten, v. přikliti, přitmeliti.

Anklag-e, f. obžalowání, obwinění, n. žaloba, y, f; falsche —, křiwé obžalowání; —en, v. obžalowati, obwinowati.

Ankläger, m. obžalowatel, obwiňowatel, e, žalobnik, a, m.; —in, f. winitelka, y, f. žalobnice, e, f.

Anklammern, v. skobau upnauti, přiskobiti, připetliti.

Anklang, m. názwuk, u, m.; 2) — sin-den, schwälení dojiti.

Ankleben, v. n. lepiti se, přilipnauti se, lpěti; v. a. přilepiti, přikližiti; —end, adj. lepký; lipawý.

Ankleiben, v. přilepiti; mit Leim —, přiklžiti.

Ankleiden, v. obleci, oblíkatí, odítí, odjwati; punčochy, boty obauti, Ankletvezimmer, n. oblekárna, y, f.

Ankleistern, v. mazem přilepiti, přikliti.

Anklemmen, v. přitisknauti.

Anklop-en, v. zaklepati, tlaući na něco; přiklepati; —en, n. zaklepání, zatlučení, n; —er, m. klepač, e, m.; 2) palička, klepačka, y, f. klepátko, a, n.

Ankneten, v. přihněsti.

Anknöpfen, v. připnauti, zapnauti.

Anknüpfen, v. připojiti, přiwázati, přiuzliti.

Anknurren, v. wrčeti na koho.

Ankeder-n, v. přiwnaditi, přiwábiti,

přilanditi; —ung, f. přiwnaděg, přiwábení, n.; wnada, y, nástraha, y, f.

Ankommen, v. přijiti, přicházeti; retend oder fahrend —, přijeti; zu Wasser —, připlauti, 2) in einem Amte —, do služby se dostati; 3) wohl —, dohře pochoditi s něčím; übel —, zle pochoditi; 4) záležeti; auf dich allein kommt es an, pauze na tohě, to záleži; 5) týkati se, běžeti o něco; es kommt auf den Namen an, to se jména týká: es kommt aufs Leben an, běži tu o žiwot.

Ankömmling, m. přichozi, iho, přibylec, Ice, m.

Ankörnen, v. přiwnaditi.

Ankreiden, v. pokřidowati.

Ankünden, —igen, v. ohlásiti, oznámiti, zwěstowati; —ung, f. ohlášení, oznámení, zwěstowání, n.

Ankunft, f. Ankommen, n. příchod, u, m. přicházení, přijiti, n.; — zu Pferd oder Wagen, přijeti, n. přijezd, u, m.; — zu Schiffe, doplaw, u, m.

Ankuppeln, v. někomu newěstu namlauwati.

Anlächeln, v. na někoho se usmíwati.

Anlaufen, v. smáti se na někoho; —, n. přismiwání, n.

Anlage, f. založení, n. základ, u, m. 2) způsobnost, i, wloha, y, f. wtip, u, m. 3) daň, č, f. poplatek, tku, m. 4) sady, pl.

Anlanden, v. k břehu se připlawiti; —ung, v. připlawení, n.

Anlangen, v. přijiti, přibyti, přibrati se; 2) týkati se; —en, n. příchod, u, m. přijiti, n.; —end, adj. týkací se.

Anlaß, m. přičina, y, přiležitost, i, f. půwod, u, m.

Anlassen, v. napustiti; 2) na někom něčeho nechati; někoho w něčem nechati; 3) Einem übel —, obořiti se na někoho; 4) sich —, podobati se; es läßt sich zum Kriege an, podobá se k wojně.

Anla

31

Anneh

Anlauf, m. útok, náběh, u. m.; einen
Anlauf nebmen, rozběhnauti se;
der — des Waffers, přibýwání wody,
rozwodněni, n.; der — des Feindes,
autok nepřátelský; —en, v. nahěh-
nauti na neco, přiběhnauti k něče-
mu; 2) Jemand — lassen, někoho
podwěsti, napáliti; 3) přibýwati,
růstí, der Fluß läuft an, rehy při-
býwá; 4) stkwělost stratiti, zajiti;
5) útok učiniti, obořiti se; —en, n.
naběhnutí, udeření, n. 2) přibýwá-
ní, n. f. Anlauf.

Anleg-bar, adj. úložný; —en, v. přičiniti, přiložiti, eine Leiter — řebřik, přistawiti; ein Kind (an der Brust — ditě přisaditi (k prsům); Jemand Ketten —, někoho řetězy swázati; Feuer —, oheň založiti; eine Stadt —, město založiti; ein Kleid — šaty obleci; Schuhe, Strümpfe, Stiefeln —, střewice obauti; —eschloß, n. wysuty zámek, kladka, y, f.; —ung, f. přičinění, přiložení, n. 2) wynaložení, n.; 3) založení, uložení, n.

Anlehen, n. Anleihe, f. půjčka, y, f.

Anlehn-e, f. lenoch, u. m., opiradlo, a;
n.; —en, v. opřiti, podepřiti; 2)
zapůjčiti.

Anleimen, v. přikližiti, přilepiti.

Anleit-en, v. nawáděti, nawesti, uwo-
diti; 2) poučowati; —er, m. nawo-
ditel, wodič, v, m.; —ung, f. An-
leiten, n. nawod, u, m. uwádění,
poučowání, n

Anlieg-en, v. přilehati, dolehati, nalé-
hati, dotírati, tlačiti; —end, adj.
přiležici, dolehawý, urputný; —en
n. doléhání, n. péče, v, f.

Anlock-en, v. přílákati, přiwábiti, při-
lauditi; —ung, f. přilákáni, n při-
luda, y, f.

Anlöthen, v. přiklejowati, přiletowati.

Anlügen, v. nalhati, obelhati.

Anmachen, n. přičiniti, přidělati, při-
biti, připojiti, připrawiti; Feuer —,
oheň rozdělati; das Mehl —, mauku
zadělati; ein angemachter Wein, stro-
jené wino.

Anmahn-en, v. napominati; 2) naví-
zeti, nabádati; —ung, f. napominá-
ní, n.

Anmarsch, m. přitah, u, m. přitrže-
ní, n.

Anmassen, v. osobiti si, přiwlastniti
si; —end, adj. osohiwý; —ung, f.
osobeni, přiosobeni, n.

Anmästen, v. wykrmiti.

Anmauern, v. přizditi.

Anmelden, v. ohlásiti, opowěditi, o-
známiti. sich zu etwas —, k něčemu
se přihlásiti; —ung, f. ohlášení, n.
opowědění, oznámení, n.

Anmerk'en, v. naznamenati, pozna-
menati; pozorowati; —ung, f. po-
znamenání, zaznamenání, n. známka,
y, f.; —ungswertth, adj. pozname-
nání hodný, znamenitý.

Anmessen, v. přiměřiti, změřiti, namě-
řiti, miru bráti.

Annurren, v. zabublati, zamumlati,
zabrauknauti na koho.

Anmuth, f. libeznost, utěšenost, po-
chotnost, půwabnost, lahodnost, i,
f.; —en, v. o něk-m smýsleti; 2)
požádati, —ig, adj. lahodný, libez-
ný; lepý, pochotný, utěšený; —ig-
keit, f. lahodnost, libeznost, i, f.;
—svoll, adj. přeutěšený, přeroz-
košný.

Annadeln, v. připnauti jehlau.

Annagel-n, v. přibiti, hřebikem při-
raziti; —ung, f. přibijeni, přibiti, n.

Annagen, v. nahlodati, nahrýztí; ein
angenagtes Stück, nähryzek, zku, m.

Annahen, v. bližiti se, přibližowati se.

Annähen, v. přišiti, našiti; ein ange-
nähter Fleck, přišew, u, přišewek,
wku, m.

Annäher-n, v. sich, přibližiti se, při-
staupiti; —ung, f. přibližowání, bli-
žení, n.

Annahme, f. brání, přijímáni, ujmuti,
n. přijem, jmu, m.; 2) domněnka,
y, f.

Annal-en, pl. letopis, u, m.; —ist, m.
letopisec, sce, m.

Annehm-bar, adj. přijimatelný; —en,

Anrie

33

Anfchlie

přistrojiti, přihotowiti; 2) stropiti, způsobiti. —er, m. strojitel, uprawitel, v, m.; —ung, f. přichystáni, připraweni, strojeni, n.

Antriechen, v. přiwoněti k něčemu; 2) zawánči.

Anritt, m. příjezd, u, m.

Anrtgen, v. nadrsnauti, natnauti.

Antrücken, v. pritähnauti, primknauti, prisunauti, přistawiti, pristrčiti.

Anruf, m. zwoláni, wzýwání, n.: —en, v. na někoho wolati; 2) wzýwati, prositi, žádati c n. co; —ung, f. woláni; wzýwání, n.

Anrühmen, c. schwalowati, pochwálii.

Anruhr-en, v. dotknauti se, dotýkati se; —ung, f. dotknuti, n.

Anrumbeln, v. přirachotiti.

Ansführen, v. nasiti, ositi, zasiti; —ung, f. oseni, oseti, n.

Ansfage, f. opowěd, i, opowidka, y, f.; opowidáni; eine — thun lassen, na wědomi dáti; —en, v. opowěděti, oklásiiti, udati; —er, m. opowědač, oznamowatel, e, m.; —ung, f. opowěděni, ohlášeni, n. 2) udani, n.

Ansfagen, v. nařezati pilau.

Ansfammeln, v. nashromážditi, nakupiti; —ung, f. nashromážděni, nakupeni, n.

Ansfässig, adj. usedlý, osedlý, osazený; — machen, usidliti, usaditi; — werden; usidliti se; —keit, f. usedlost, osedlost, 1, f.

Ansaß, m. f. Anseßung; — zum Lauen, rozběh, u, m.; 2) Fähigkeit, schopnost, i, f.; 3) zur Krankheit nadchliwost, náklonnost k nemoci; 4) násada, přisada, y, f.

Ansfäuer-n, v. nakwasiti, nakyseliti.

Ansfugen, v. nassati, nastřebati.

Ansfassen, v. zjednati, zřiditi, zaopatřiti, nakaupiti; 2) nařiditi, poraučeti; 3) přistwořiti; —ung, f. opatřeni, pořizeni, přistwořeni, n.

Ansfälen, v. nalaupiti.

Ansfärsen, v. naostřiti.

Ansfahrten, v. nahrabnauti, přihrabati.

Anschauen, v. patřiti, popatřiti, wzezřiti, pohleděti; —en, n. —ung, f. pohled, u, m. wzezřeni, n; —lich, adj. spatřitedlný, názorný; —enswürdig, adj. podiwáni hodný.

Anschein, m. podoba, y, twárnost, i, způsoba, y, f. pohled, u, m.; den — haben, podobati se; —en, v. oswěcowati, ozářiti, swítiti na něco; 2) podobati se, —end, —lich, adj. zdánliwý.

Anscherse, f. osnowa, y, f.; —en, v. nastřihnauti; 2) naosnowati.

Anschick-en, v. chystati, hotowití, strojiti, připrawiti; —ung, f. chystání, strojení, n. příprawa, y, f.

Ansfieben, v. přistrčiti, přisunauti.

Ansfiehlen, v. zašilhati, šilhawě pohleděti.

Ansfießen, v. a. nastřeliti, postřeliti; annähen, přišiti; 2) přiběhnauti, přiletěti; anrennen, wraziti do něčeho; angrenzen, mezowati.

Ansfiffen, v. připlauti, připlawiti se.

Ansfirren, v. koně přistrojiti, zapřahnauti.

Anschlag, m. —en, n. udeřeni, zatlučeni, přibiti, uhozeni, n. 2) prohlášeni, n.; 3) Berechnung der Kosten, wypočteni, procenění, n. rozpočet, čtu, m.; 4) Entwurf, Entschluß, näwrh, zámysl, u, m.: —en, v. a. uhoditi, udeřiti, naraziti; das Gewehr —, ručnici naměriti, 2) přibiti, přitlauci; 3) fig. prohlásiti, prowolati; 4) Feuer —, rozkřesati, zakřesati; 5) den Werth —, proceniti, počitati; 6) v. n. udeřiti se, uhoditi se, uraziti se o něco; anſchlagig, adj. dumyslný, obmyslný, chytrý; —zettel, m. nárožni cedule, ohlášeni, n.

Anſchleifen, v. nabrausiti, wybrausiti, 2) zauzliti.

Anſchleppen, v. přiwléci.

Anſchließen, v. a. přimknauti, připojiti, přiložiti; 2) přiwázati, sewřiti,

3

Anschluß

34

Anseß

do pant dáti; 3) v. n. přílehati;
—ung, f. přimknuti, připojení, se-
wření, n.

Anschluß, m. . Anſchließung, 2) při-
dawek, wku, m.

Anſchmeideln, v. sich bei Jemand, k ně-
komu se lisati, přituliti se.

Anſchmettern, v. a. praštiti nač, wra-
ziti w něco; v. n. praštiti, mrštiti
sebau.

Anſchmieden, v. přikowati, ukowati;
—ung, f. přikowáni. ukowáni, n.

Anſchmiegen, v. přitisknauti, priložiti,
pripnauti; sich —, přiwinauti se,
prituliti se.

Anſchmieren, v. namazati; 2) nakaň-
čiti; 3) betrügen, oklamati.

Anſchminken, v. naličiti.

Anſchmücken, v. přiozdobiti, přikrášliti.

Anſchmugen, v. našpiniti, pokáleti.

Anſchnallen, v. přeskau připnauti.

Anſchrauchen, anſchnauben, anſchnauzen,
v. osopiti se, zabraukati na někoho.

Anſchneid-en, v. nakrojiti, naříznauti,
nastříhnauti; —en, n. —ung, f. nakro-
jeni, n.

Anſchneien, v. sněžiti nač.

Anſchnitt, m. naříznutí, nawraubení,
n.; nákrojek, jku, načátek, tku, m.;
—vom Brote, skrojek, jku.

Anſchnüren, v. přitužiti, přišněrowati.

Anſchoppen, v. nacpati, zacpati.

Anſchove, f. ansaus, u, m.

Anſchrauben, v. přišraubowati, zašrau-
bowati.

Anſchreck-en, v. nalekati, poplašiti,
nastrašiti; —ung, v. nalekáni, po-
plašení, n.

Anſchreiben, v. napsati, zapsati.

Anſchreien, v. křičeti, zakřiknauti na
někoho, okřiknauti koho

Anſchrotť-e. f. okrajky, ostřižky, pl. m.;
—en. v. nawaliti, přiwaliti.

Anſchub, m. počátek házení, prwni wrb
w kuželkách; 2.) nástrk, náwal, u, m.

Anſchußen, v. obauti, obauwati; 2.)
vorschieben, podšiti.

Anſchuld-en, —igen, v. obwiniti, obwi-

ňowati, přičitati komu co; —igung,
f. obwiněni. n.

Anſchüren, v. rozdělati oheň.

Anſchuß, m. nastřelení; 2.) přiběhnutí,
přihrnutí, n.; 3.) Knyſtallisation, hla-
cení, n.

Anſchutt, f. nános, náplaw, u, m.

Anſchütt-en, v. naliti; 2.) nasypati, —
ung, f. naliti, nasypáni, n.

Anſchwängern, v. (Chemic) nasytiti.

Anſchwärz-en, v. počerniti; očerniti;
2.) verläußen, někoho očerniti,
zhaněti; —ung, f. načerněni, počer-
něni, osočeni, n.

Anſchwaben, v. namluwiti někomu něco.

Anſchweißen, v. swařiti, skauti.

Anſchwell-en, v. n. nadmauti se, otéci,
naběhnauti; 2.) přibýwati; —en, n.
—ung, f. nadmuti, otečeni, přibýwáni,
puchnuti, n.; opuch, nápuch, u, m.
opuchlina, y, f.

Anſchwemm-en, v. naplawiti, připlawiti;
—ung, f. naplaweni, připlaweni, n.;
daß Angeſchwemnite, náplaw, u, m.
naplawenina, y, f.

Anſchwimmen, v. připlauti, připlowati.

Anſehen, v. podiwati se, hleděti, pozřiti,
patřiti na něco, na koho; steſ —,
wywaliti oči na koho; mit Scheelen
Blicken —, mraćiti se na koho; 2.)
dasför halten, držeti zač, miti zač,
pokládati zač; 3.) man steßt ihm die
Armutth an, hida mu z každého kauta
wyhlídá; 4.) auf etwas zullen, směro-
wati k čemu; angetehen, wážený,
znamenitý, wznesený; — n. hledění,
patření, n.; 2) ohled, u, zřetel, e,
m.; 3) způsoba, y, twárnost, i, f.
pohled, u, m.; es hat das Anſehen,
podobá se k tomu; 3.) wážnost, slo-
wutnost, i, f.

Anſehnlich, adj. wážny, ctěny, zna-
menitý.

Anſehung. f. Anſehen; 2.) in Anſehung,
z ohledu, co se dotýče.

Anſengen, v. opáliti, přižehnauti.

Anſeß-en, v. a. přiložiti, přisaditi, při-
stawiti, nasaditi; Blutegel —, pijaw-
ky sázeti; annähen, přišiti, nastawiti;

Anſte

36

Anſte

chytliwý; 3.) nakažliwý; —en, v. nastrčiti, přitknauti; 2.) anzünden, zapáliti; 3) eine Krankheit mittheisen, nakaziti; —end, adj. nakažliwý; —ung, f. nastrčeni, zapáleni, n. nakaženi, m.

Anſtehen, v. přistáti, státi při něčem; 2.) (bei Kleidern) slušeti; gefallen, libiti se; 3) posečkati, prodliti (verweilen); —lassen, odložiti ponechati.

Anſteu-en, v. postawiti, přistawiti; 2) uprawiti, nastrojiti; 3) dokázati, spáchati; sich—(sich benehmen),chwati se; (sich verstellen) stawěti se; (beim Jäger) na čekanau se postawiti; —en, n. —ung, f. postaweni, posazení, ustawowání na úřad.

Anſtemmen, f. anſtammen.

Anſterben, v. něčí smrti případnauti.

Anſtich, m. nabodení, napichnutí, n. nábod, u, m.

Anſtieren, v. upřiti zrak na koho.

Anſtift-en, v. stropiti, učiniti, nastrojiti; 2.) nawáděti, nabádati, ponaukati; —en, n. —ung, f. stropeni, n. nawáděni, a. náwod, u. m.; —er, m. působce, e, m. náwodník, a, m.

Anſtimmen, v. začiti zpíwati, zazpíwati; 2) ein Instrument —, naladiti; 3) začiti brat.

Anſtinken, v. smrděti, zapáchati.

Anſtelpern, v. klopýtnauti oc.

Anſtopſen, v. přicpati; nacpati; ſich—, nabauchati se.

Anſtoß, m. uražení, zawazení, n. strk, u. m.; 2) Aergerniß, pohorseni, n. uražka, y, f.; 3) der Stein des Anſtoſſes, záwada, y, f.; —en, v. udeřiti, uhoditi, zawaditi o něco; 2) mit der Junge —, kektati, zajíkati se; 3) ein Gebaude an das andere —, dům k domu přistawěti; 4) sich —, udeřiti se, uhoditi se, zawaditi o něco; 5) pochybiti, poblauditi; 6) gränzen, dotýkati se, mezowati; —en, n. —ung, f. f. Anſtoß; 2) koktání, zajíkání, n.

Anſtoffig, adj. auražliwý, pohoršliwý; —kett, f. auražliwost, zawadiwost, i, f.

Anſtraßlen, v. zastkwiti se, paprskowati.

Anſtreben, v. snažiti se k čemu.

Anſtrecken, v. natáhnauti, natahowati.

Anſtreich-en, v. namazati, pomazati; 2) sich —, nalíčiti se; 3) poznamenati; 4) kárati, trestati koho; —en, n. —ung, f. namazáni, naličení, n.; —pinsel, m. natěrací štětec.

Anſtreifen, v. přitřiti se, zawaditi.

Anſtreng-en, v. natáhnauti, namáhati, přidržeti; sich —, snaziti se, namáhati se; —en, n. —ung, f. namáhání, n.

Anſtrich m. natření, namazání, nalíčení; líčidlo, a, n. natěrek, rku; zámysl, u, m. salba, zástéra, y, f.

Anſtriegen, v. příčesati hřebelcem.

Anſtrömen, v. přitekati; 2) připlawiti.

Anſtüden v. nastawiti, přišiti.

Anſtürmen, v. dorážeti, doháněti.

Anſuch-en, v. pohledáwati, ucházeti se, prositi, žádati o něco; —en, n. —ung, f. pohledáwání, žádáni, n.; —er, m. prositel, žadatel, v, m.

Anſub, m. sewření, n. záwarka, y, f.

Anſüßen, m. nasladiti.

Antagonist, m. odporník, a, m.

Anțărilu, v. olaniti lod'.

Anțaft-en, v. makati, ohmatati, ošma tati; 2) doraziti, dorážeti; fremdes Gut —, na cizí statek sáhati; —en, n. —ung, f. ohmatání, omakání, n.

Antheil, m. dil. podil, u, m.; die Theilname, účastenstwi, n. účastnost, i, f.; — nehmen lassen, účastného učiniti; — haben, nehmen, účastnu býti něčeho.

Anthologie, f. kwětowýbor, u, m.

Anthun, v. učiniti, udělati; ankleiben, obléci, oditi, ustrojiti; 3) erweisen, proukázati, způsobiti; 4) beheren, učarowati; der hat mir es angethan, ten mi udělal.

Antichrist, m. protikrist, a, m.

Antike, f. s. Alterthümer.

Antiministerial, adj. protiministerni.

Antipode, m. protinožec, žce, m.

Antiauar, m. antikwář, e, m. prodawac starých knih; zpytatel starožitnosti,

Anti

37

Anwe

Antiquität, f. starobylost, starožitnost, i, f.; -enfammlung, f. sbirka starožitnosti.

Antliz, n. twář, e, f. lice, e, n. oblicej, e. m.

Antrag, m. podání, přednešení, nawržení, n.; -machen. podati, předložiti; -en, v. podati, předložiti, nawrhnauti; sich - uwoliti se; -steller, m. nawhhowatel, e, m.

Antrauen, v. oddati, oddáwati; -, n. Antrauung, f. oddáwáni, n. oddawky, pl.

Anträufeln, antrüpfeln v. nakapati.

Antreffen, v. zastihnauti, napadnauti; zu Haufe -, doma zastati.

Antreiben, v. doháněti, dohnati; 2.) nabádati, nabizeti, popuditi; -en, n. -ung, f. doháněni, dohnání, popuzowáni, n.; -er, m. doháněč, nabadáč, v, m.

Antret-en, v. našlapati, přišlapati; eine Reise -, na cestu se wydati; ein neues Jahr -, nowý rok začiti; ein Amt -, úřad nastaupiti; -en, n. -ung, f. našlapání, začeti, nastaupeni, n.

Antrieb. m. f. Antreiben, n. 2) puzeni, n.; aus eigenem Antriebe, z wlastniho wnuknuti, samochtě.

Antritt, m. f. Antreten, n. 2) přístup, u, m.; -brede, f přístupni řeč.

Antrocknen, v. přischnauti, přisychati.

Antrommein, v. zabubnowati.

Antwort, f. odpowěd, i, f.; schriftliche -, odpis, u, m.; -en, v. odpowěditi, odpowidati.

Anvertrau-en, v. sweřiti, poručiti; -t, adj. sweřený; -ung, f. sweření, poručení, n.

Anverwandt, adj. přibuzny; -schaft, f. přibuznost, i, f. přibuzenstwi, n.

Anwachs, m. přirostáni, n. zrůst, m. 2.) přirostek, tku, m.; -en, v. an etwas, k něčemu přirůsti; 2.) přibýwati, zmáhati se; 3.) - in die Höhe, wzrůstati; angewachsen, přirostiy; -en, n. -ung, f. s. Anwachs.

Anwallen, v. priwaliti se, začinati wřiti.

Anwalt, m. jednatel. zástupce, e, m.; -schaft, f. náwladnictwi, jednatelstwi, n.

Anwälzen, v. přiwaliti. nawaliti.

Anwand, f. sauwrat, úwrat, i, f.

Anwandeln, v. napadnauti, pochytiti; die Obmacht wandelt mich an, mdloba mě bere.

Anwärmen, v. zahřítí.

Anwart-en, v. očekáwati, čekati; -schaft, f. čekanstwi, n. čáka, y, f. nápadnictwí, n.

Anwärter, m. čekalec, lce, čekatel, v, m.

Anwässern, v. zmočiti.

Anweben, v. přitkatı.

Anwederln, e. oháněti, přiwiwati, ocasem se k někomu lisati. [nawáti.

Anwehen, v. powáti, owanauti; 2)

Anweis-en, v. poukázati, wykázati, poučiti, odlaučiti, poraučeti; -er, m. ukazowatel, wykazatel, e, m.; -ung, f. wykaz, u, m. příkaz, u, m. nauka, y, f.

Anweisen, v. obiliti.

Anwend-bar, adj. wynaložitelný; použitelný, upotřebný; -barkeit, f. použitelnost, upotřebitelnost, i, f.; -en, v. sein Geld -, wynakládati, wynaložiti; 2) mit Nuzen gebrauchen, užiti, pouziti, upotřebiti; 3) auf etwas bezichten, potáhnauti, přenesti; angewandt, adj. upotřebowaný, potažný; -ung, f. wynakládání, užiwáni, upotřebeni, potahowání, n.

Anwerb-en, v. namluwiti; Soldaten -, zbírati, 2) namlauwati si, požádati za manželku; -er, m. namlauwač, e, námluwči, iho, m; -ung, f. namluweni, zbíráni, n. namlauwáni, n. námluwy, pl.

Anwerf-en, v. nahazowati, nametati, nawrhnauti; přihoditi, přiházeti, obmitati, obwrrnauti; -en, n. -ung, f. nahazowáni, přihozeni, obmitáni, n.

Anwes-eno, adj. přitomný, -enheit. f. přitomnost i, f.

Anweß

38

Apfel

Anweßen, v. nabrausiti, wybrausiti.

Anwichsen, v. nawoskowati, přiwoskowati.

Anwickeln, v. přiwinauti, přimotati.

Anwidern, v. zoškliwiti se, zoškliwowati se.

Anwiehern, v. zařehtati, řehtati na koho.

Anwirken, v. přidělati; 2) anweben, přitkati.

Anwischen, v. přimazati, přitřiti, pomazati.

Anwohnen, v. blízko bydleti, wedlé obýwati; —er, m. wedlejší bydlitel e, m.; —ung, f. obydli, přibydli. n. přibytek, tku, m.

Anwühlen, v. narýti, nakrtiti.

Anwuch, m. zrůst, u, m. zmoženi, n. přirostek, iku, m.

Anwünschen, v. přáti, želati, žádati někomu čeho; —en, n. —ung, f. přáni, n. žádost, i, f.

Anwurſ, m. f. Anwerſen, n. 2) námětek, náwrh, u, m. obmítka, y, f.

Anwurzeln, v. přikořeniti se, wkořeniti se.

Anzaßl, f. počet, čtu, m. číslo, počíslo, a, n.

Anzapfen, v. načepowati, natočiti; ein Faß, —, načiti sud; 2) dojimati.

Anzaubern, v. učarowati, přikauzliti.

Anzaumen, v. přiuzditi.

Anzeichen, n. wyżnama, y, f. předznak, náznak, u, m.

Anzeichnen, v. naznamenati, poznamenati, naznamenati.

Anzeig-e, f. oznámeni, n.; — machen, oznámiti; 2) zpráwa, y, f. náwěšti, n. 3) znameni, n. ukaz, u, m.; 4) okázka, ukázka, y, f.; —en, v. oznámiti, na wědomi dáti, zpráwu dáti, předukazowati, udati; —er, m. oznamowatel; Denunziant, donašeč, udawač, e, m.

Anzett-eln, v. nasnowati, přisnowati; 2) anſtiften, nastrojiti, stropiti; —elung, f. nasnowání, n. osnowa, y, f: nastrojeni, stropení, n; —ler, m. osnowař, snowač, e, m.; 2) tropič, tropitel, e, m.

Anziehen, v. u. natáhnauti, přitáhnauti, přitrhnauti; 2) ſpannen, natáhnauti, napínati, přitužiti; 3) Schube, Stiefel, —, obauti střewice, boty; Kleider, —, šaty obléci; sich, —, obléci se, ustrojiti se; 4) Kalber, Hühner, —, telat, kuřat wychowati, odchowati; 5) erwähnen, připominati; 1) v. n. sich nähern, přitáhnauti, přicházeti; 2) Geruch anziehen, natáhnauti; 3) anlocken, lákati, přiwábiti.

Anziehen, n. —ung, f. natáhnutí, obauwání, oblikání, n.; —end, adj. přilákawý, lákawý, půwabný; —er, m. přitahowat natahowač, e, m.; —ungskraft. f. přitahawost, i, f.

Anzimmern, v. natesati.

Anzug, m. přitaženi, v. přitah, přichod, u, m; 2) oblečeni, odiwání; 3) oděw, u, ústroj, e, šatstwo, raucho, a, n.

Anzüglich, adj. potahující; 2) dojímawý, urážliwý, důtkliwý; —keit, f. dojímawost, i, důtkliwost, urážliwost, i, důtka, y, f.

Anzugs-, přitažný, příchodný, oděwný; —mahl, n. hody na přichodnau.

Anzünd bar, adj. zapalitelný, —en, v. zapáliti, podpáliti, roznititi, rozžehnauti, zaswititi; —en, n. —ung, f. zapáleni, n.

Anzupfen, v. zatřisiti, natřisiti; škubati zač.

Apanage, f. wybytné, ého, n. panský podil.

Apart, adv. zwláště, o sobě.

Apathie, f. bezcitnost, bezwášniwost, f.

Apfel, m. jablko, a, n.; Nepfelchen, n. jablíko, jabélko, a, n.; —baum, m. jabłoň, é, f.

Apfel-, adj. jablkowý, jablčeni; jabłoňowý; —garten, m. jabloniště, n. jabionní štěpnice; —grau, adj. jablkowitý; —moft, m. jablčák, u, m. mest jablčni; —schimmel, m. jablkowitý kůň, plesniwec, wce, m.

Aufb

43

Auffö

einen Kranken —, nemocného uzdráwiti; 3) Geld —, peníze sehnati; 4) neue Mode —, nowý kroj uwesti, začiti; 5) in Zorn bringen, rozlobiti, rozhorliti, zjitřiti; aufgebracht, shledaný, rozhorlený, naduřený; aufgebracht sein, hněwati se, durditi se.

Aufbruch, m. otewření, wylomeni, prolomeni, n.; — des Geschwüres, protrženi nežitu; 2) Wegeřełe, odjezd, odchod, u, m. odtáhnuti, n.

Aufbürden, v. obtižiti koho; břemeno uwaliti na koho; fig. beschuldigen, obwiňowati nekoho z něčeho, swáděti něco na koho.

Aufdämmern, v. swítati se, rozedníwati se; proswitnauti.

Aufdecken, v. odestřiti, odhaliti, odkryti; offenbaren, wyjewiti; 2) den Tisch —en, na stůl prostřiti; aufgedeckt, odhalený, odkrytý, přikrytý; —er, m. prostiratel, e, m.

Aufdichten, v. s. Andichten.

Aufding-en, v. učenika na řemeslo zamluwiti; —geld, n. přijetne, eho, n.

Aufdrehen, v. wtočiti, wsaukati, natočiti, nakrautiti.

Aufdringen, v. wnutiti, wnutkati, nastrkati; sich Jemand —, někomu se nabizeti, wtirati.

Aufdrücken, v. přitisknauti, přitlačiti; rozmáčknauti, roztláčiti.

Aufdunfen, v. opuchnauti, zpuchnauti; aufgedunfen, opuchlý.

Aufgedunfenheit, f. zpuchlost, i, naběhlina, y, f.

Aufdunsten, v. wypařowati se.

Aufdünsten, v. wypařowati.

Aufeggen, v. wywláčeti; rozwláčeti; přewláčeti.

Auf einander, adv. jedno na druhé, jedno po druhém, na sebe, po sobě.

Aufeinmal, adv. na jednau, náhle, jednim rázem.

Aufenthalt, m. přebytí, obpytí, n. pobawa, y, f.; 2.) die Wohnung, přibytek, tku, m. obydli, n.; — geben, přechowati; — haben, meškati, pře-

býwati; —sort, m. s. Aufenthalt; —bschein, m. přebýwací list.

Auferbauen, v. s. aufbauen; 2.) zpožbožniti.

Auferlegen, v. naložiti, přikázati, uloziti, poručiti.

Aufersteh-en, v. powstati; von den Tödten —en, z mrtwých wstáti, —ung, s. wzkřišení, z mrtwých wstání, n.

Auferwachen, v. procitnauti; vom Tode —, z mrtwých powstati.

Auferwecken, v. probuditi; 2) wzkřisiti.

Auferziehen, v. wychowati.

Aufessen, v. snísti, ztráwiti.

Auffädeln, v. nawlékati, nawléci.

Auffahren, v. wzhůru jeti; 2) im Schlafe —, ze sna se protrhnauti; 3) im Zorne —, rozzzlobiti se; 4) mit dem Wagen —, na neco wseti; auffahrend, hněwiwý, popudliwý; —, n. Auffahrt, f. wyjetí, n. wyjezd, u, m.

Auffall-en, v. padnauti nač, napadnauti; fig. w oči biti, pozcrnost wzbuzowati; 2.) sein Betragen fiel mir auf, jednání jeho mne urazilo; 3) sich —, potlauci se; —end, adj. nápadný, dorazný.

Auffangen, v. chytati, lapati, pochytati, polapati; Briefe —, přejimati; im Fallen ergreifen, podchytiti, zechytiti.

Auffärlen, v. přebarwiti, nabarwiti.

Auffassen, v. sebrati, uchopiti, uchytiti; fig. pojmauti, pochopiti; —ungsvermögen, n. pochopnost, f.

Auffinden, v. wynajiti, nalezti, wyhledati.

Auffischen, v. ulowiti, wylowiti.

Aufflammen, v. n. plápolati, wzhůru hořeti; v. a roznititi, rozplameniti.

Aufflattern, v. wzleteti, wzhůru se třepetati.

Auffliechten, v. zaplésti, wpletati; 2.) rozplésti.

Auffliegen, v. wyletěti, wzletěti; odletěti, znáhla se otewřiti.

Aufsflug, m. wzlet, u, m.

Aufsorder-n, v. požádati, pobizeti, wy-

Aufh

45

Aufk

piti; 3) zrušiti, zničiti; —, n. Auf-
hebung, f. pozdwih, u, m. 2) hluk,
powyk, a, m.; viel Aufhebens machen
mnoho powyku nadělati.

Aufhefteln, aufheften, v. připnauti,
přistehnauti; rozepnauti rozsteh-
nauti.

Aufheiter-n, v. wyjasniti, rozjasniti;
3) obweseliti; derHimmel heitert sich
auf, jasni se, wyhirá se; —nd, roz-
heseliwý; —ung, f. obweseleni;
rozweseleni, n.

Aufbelfen, v. spomoci.

Aufbellen, f. aufheitern; 2) wyswě-
tliti.

Aufbenken, v. oběsiti, f. aufhangen.

Aufheß-en, v. poštwati, nadrážditi, za-
štwati, podnititi; —er, m. dráždil,
a. poštěwač, e, m.; —erin, f. drá-
žděni, poštiwáni, n.

Aufbissen, v. wytáhnauti.

Aufbocken, v. na záda wzítí.

Aufborchen, Aufhören, v. naslau-
chati.

Aufhören, v. přestati, ustati; 2) po-
minauti, skončiti se, zaniknauti;
—, n. pominuti, přestáni, n.

Aufhüllen, v. odhaliti, odkryti, roz-
winauti, wyswětliti.

Aufhürpfen, v. wyskočiti, poskočiti.

Aufsjagen, v. naháněti, sehnati, wy-
plašiti; 2) uhoniti sobě, uchytiti.

Aufkämmen, v. přičesati, wyčesati.

Aufkauf, m. kaupě, ě, f. pokup, u, m.
nakaupeni, skupowáni, n.; —en, v.
nakaupiti, pokaupiti, skupowati;
—er, m. překupník, zákupník, a, m.;
—erin, f. překupnice, zákupnice, e, f.

Aufkeimen, v. kličiti se, pučiti se, roz-
wijeti se, wznikati; —, n. pučení,
wyklíčení, n. wznik, u, m.

Aufkitten, v. naklejowati, nachyto-
wati, přitmeliti.

Aufklaftern, v. nasáhowati, na sáhy
skládati.

Aufklappen, v. odklapkowati.

Aufklären, v. a. wyjasniti, rozjasniti;
2) wyložiti, wyswětliti; 3) oswí-
titi, wzdělati; 4) sich — wyjasniti se,

rozweseliti se; die Sache wird sich
—, wyjde to na jewo; aufgeklärt.
oswicený, swětlý; Aufgeklärter, m.
oswicenec, nce, m.

Aufklar-er, m. oswětitel, e, m.; —ung,
f. wyjasněni, objasněni, wyswě-
tleni, oswiceni, n. oswěta, y, f.;
—ungsucht, f. oswětliwost, f.

Aufklauben, v. wylauskati, wylaupati;
2) shirati, shledawati.

Aufkleben, aufkleiben, v. n. přilepo-
wati se, lipati se; v. a. přilepiti,
přilipati.

Aufkleistern, v. přiklejowati, přima-
zati.

Aufklettern, v. wylézti někam.

Aufklinken, v. na kluku přitlačiti.

Aufklopfen, v. na něco tlauci, klepati;
2) něco roztlauci, rozraziti.

Aufknaken, v. rozlausknauti, rozlau-
skati, rozluštiti.

Aufknicken, v. rozlausknauti.

Aufknöpfen, v. odepnauti, rozepnauti.

Aufknüpfen, v. uwázati, zauzliti; einen
Verbrecher —, zločince oběsiti; 2)
rozuzliti, rozwázati.

Aufkochen, v. a. přewařiti; 2) v. n.
uwařiti se, nawřiti.

Aufkommen, v. powstati; 2) wzejiti,
wyniknauti; 3) nastati; 4) ozdra-
wěti, okřáti; 5) zmáhati se; —, n.
půwod, u, m. nastáni, wzniknuti, n.
wznik, u, m.; uzdraweni se, n.

Aufkönnen, v. moci wstät, moci po-
wstat.

Aufkrallen, v. drápami uchopiti.

Aufstrafen, v. wyložiti, wykládati, roz-
ložiti, rozkládati.

Aufsträmpen, v. zahnauti; 2) ohrnauti.

Aufstrafen, v. naškrábati, poškrábati,
rozdrbati.

Aufsträuseln, v. nakadeřiti, zkadeřiti.

Aufkriželn, v. načmárati, naškrtati.

Aufkünden, —igen, v. odřici se, wy-
powěditi, wýhost dáti; aufgekün-
digt, wypowězený; —igung, f. od-
řeknuti, n. wýhost, u, m. wýpowěd,
i, f.; —igung, wypowědný, wý-
powědni.

Aufs

47

Aufsßch

Aufpacken, v. nakládati, naložiti, na-
wázati.

Aufvappen, v. nalepiti, přilepiti.

Aufvaff-en, v. a. nastrojiti, připrawiti;
2.) čihati na někoho, pozor dáti; —
er, m. čihač, e, m.

Aufvreifen, v. zapískati, zahwízdati.

Aufspfanden, v. nastrojiti, postawiti,
nastrčiti, wztýčiti.

Aufspflügen, v. poorati, rozorati.

Aufplüchen, v. wytrhati.

Aufspfepfen, v. wštěpowati.

Aufspichen, v. přismoliti.

Aufpichen, v. nakluwati, rozklowati,
sezobati.

Aufplagen, v. rozpučiti se, rozpuk-
nauti se.

Aufprobiren, v. zkusiti, zkaušeti.

Aufpudeln, v. napudrowati, wypu-
drowati.

Aufpumpen, v. napumpowati, wypum-
powati.

Aufpuß, m. očištění, okrášlení, n.
ozdoba. okrasa, y, f. šperk, u, m.;
—en. v. ukliditi, wyčistiti: 2) okrá-
žlití, ozdobiti, wyšperkowati.

Aufquellen, v. prameniti se, prýštití se;
2.) nawlažiti.

Aufraffen, v. sebrati, shrabati, shrna-
ti; flach, wztýčiti se, wzchopiti
se; zmáhati se.

Aufräumen, v. ukliditi, uklizeti, spo-
řádati, skliditi, wyprázdniti; aufge-
räumt, uklazený; fig. rozweselený.

Aufrechuen, v. připočítati, přiraziti.

Aufrecht, adj. přimý, rowný, upřimý;
— stělen, zprámiti; — erhalten, za-
chowati; — stehen, zrowna státi; adw.
zpřima, zrowna, upřímo, rowno; —
haltung, f. přimost, zrownost, za-
chowanost, i, f.

Aufreiden, v. namluwiti, nawěsti.

Aufregen, v. rozmisiti, rozmautiti; fig.
rozjařiti, rozdrážditi.

Aufreiben, v. rozdrbati, rozetřiti, při-
mnauti, zestraunati; sie Farben —,
barwy natřiti; vertilgen, zahladiti,
změiti

Aufreihen, v. pořádati, nawlikati.

Aufreißen, v. protrhnauti, roztrhati,
rozedratí, rozpárati; das Maul —,
hubu rozedřiti; 2.) rozpuknauti se,
roztrhnauti se.

Aufreiten, v. příjižděti, wyjižděti; das
Pferd —, otlačiti kone.

Aufreizen, v. drážditi, dráždiwati.

Aufrichten, v. postawiti, wztýčiti, zdwi-
hnauti; 2.) podpirati; 3.) Muth ein-
floßen, srdce dodati.

Aufrichtig, adj. upřimný, srdečný; —
keit, f. upřimnost, i, f.

Aufriegeln, v. záworu odstrčiti.

Aufriß, m. nakreslení, n. nákres, u. m.

Aufrißen, v. rozškrábnauti, rozdrbati.

Aufroden, v. naklčowati.

Aufrollen, v. nawinauti, owinauti, swi-
nauti; 2.) rozwinauti.

Aufrücken, v. pozdwihnauti se, postau-
piti; fig. wytýkati.

Aufruf, m. wyzwání, wzbuzowání, n.;
—en, v. powolati, powzbuzowati, wy-
zwati.

Aufruhr, m. pozdwižení, n. odboj, e, m.

Aufruhr-en, v. pohnauti, zamichati; 2)

Aufruhr erregen, odboj způsobiti; —
er, m. buřič, e, odbojník, a, m.; —
erisch, adj. odbojný.

Aufrumpeln, v. wyburcowati, zburco
wati.

Aufrütteln, v. natřásati, roztrásti,
třesením zbuditi.

Aufsagen, v. odřikáwati; 2.) odpowě-
diti, wypowědíti, f. aufkünden.

Aufsägen, v. pořezati, rozřezati.

Aufsammeln, v. nashromažditi, nasbí-
rati, posbirati.

Aufsäßig, adj. newražiwý, nenáwistný

Aufsatteln, v. osedlati.

Aufsatz, m. položení, postawení, n. 2)
nástawek wku, m.; — des Kopfeß,
ústroj hlawy; 3) sepsání, pojednání, n.

Aufsäbig, adj. f. Aufsässig.

Aufsangen, v. wyssáti, wssáti.

Aufsäumen, v. nalemowati.

Aufschärfen, v. rozřiznauti.

Aufscharren, v. wyhrabati, wykopati;
zhrabati; rozhrabati. [wzhlednauti.

Aufschauen, v. pohleděti, popatřiti,

Aufs

49

Aufst

Aufsteuer, m. dohlidač, dozorce, e, m.

Aufstein, v. bditi; sie ist schon auf,
ona již wstala; 2) das Thor ist auf,
wrata jsav otewřena; 3) sich wohl
besinren, zdräw hýti.

Aufseß-bar, adj. posaditelný, postawitelný; -en, r. u. postawiti, nadsaditi, položiti: aufgesetzt! na kone: 2) seinen Kopf aufseßen, swéwolným býti; 4) sepsati; 5) v. n. neues Gewehr bekommen, nowé parohy bráti.

Aufschnehmen, v. na se wziti; -, n.
nasewzeti, n.

Aufsicht, f. dohliženi, n. dozor, u, m.;
- haben, dohlidati, dohlížeti.

Aufsieden, v. n. zwařiti; 2) v. a. přewařiti.

Aufsüßen, v. seděti, sednauti, wsedati;
fig. Jemanden - lassen, někoho na
čem dostati.

Aufstellen, v. miti wstát.

Aufspalten, v. rozštipati, roztínati;
sich -, rozštipiti se, rozstaupiti se.

Aufspannen, v. napnauti, natáhnauti;
rozestřiti.

Aufsparen, v. uspořiti, ušetřiti.

Aufsiveichern, v. nahromaditi, nashromážditi.

Aufspreisen, v. snisti.

Aufsperren, v. otewřiti, odemknauti,
rozdírati; die Augen -, oči wy-
waliti.

Aufspielten, v. zahrati.

Aufspießen, v. nabodnauti; nastrěti.

Aufspinnen, v. wypřisti, rozpřisti.

Aufsprengen, v. rozbiti, rozhoditi, roz-
waliti, rozmrštití; einen Felsen -,
trhati skálu.

Aufspringen, v. poskočiti, wyskočiti;
2) rozkočiti se, puknauti.

Aufsprüfen, v. wystřiknauti.

Aufstreffen, auffsprießen, v. klíčiti,
wycháněti, pučiti se.

Aufsprung, m. wyskok, poskok, u, m.
2) puklina, y, f

Auftralen, τ. opláknauti, wypláknauti

Aufspünden, v. zátku odejmauti, ou-

Aufspüren, v. wyzwidati, wysliditi;
wypátrati.

Aufstacheln, v. napichnauti, nabod-
nauti, wybidnauti.

Aufstammen, v. opřiti, zpoléhati.

Aufstand, m. powstani, pozdwiženi,
zbauřeni, n.

Aufstecken, v. propichnauti; nabodnauti:
přistehnauti.

Aufstecken, v. nastrčiti, wstrčiti, wy-
strčiti.

Aufstehen, v. otewřenu býti; 2) wstati:
3) powstati proti komu.

Aufsteifen, v. natužiti, přitužiti.

Aufsteigen, v. wstaupiti, wystaupiti;
2) wzniknauti, powstati.

Aufstellen, v. postawiti, wystawiti,
wztýčiti; 2) eine Falle -, nastrojiti,
naliknauti.

Aufsteppen, v. přistehnauti, přistepo-
wati.

Aufstöbern, v. splašiti; 2) wysliditi.

Aufstöpfeln, v. wytknauti, oder wyn-
dati čep oder zátku.

Aufstören, v. pobauřiti, zburcowati.

Aufstoffen, v. a. rozrazit; wraziti nač,
wyrządziti, wytlauci: zawaditi oč,
3) die Speise stößt mich auf, pokrm
se mi zdwhá, říhá se mi; 4) begeg-
nen, namitnauti se, naskytnauti se;
ein Zweifel stößt mir auf, pochyb-
nost se mi namitá.

Aufstöffig, adj. porušený; 2 neduži-
wý, churawý.

Aufstreben, v. wypínati se, wzhůru se
pnauti; 2) wyšě taužiti.

Aufstreichen, v. wzhůru hladiti oder
česati; 2) namazati, natřiti; 3) za-
waditi oč, plaužiti se po něčem.

Aufstreifen, v. ohrnauti, wyhrnauti,
wykasati; 2) rozdrhnauti; die Haut
—, kůži zedřiti.

Aufstreiten, v. whádati co komu.

Aufstreuen, f. bestreuen.

Aufstülpfen, v. založiti, wyhrnauti.

Aufstürzen, v. a. pokličkau přikryti.
2) v. n. nač padnauti.

Aufstücken, v. přístrojiti.

Aufstüßen, v. podepřiti.

4

Aufw

51

Augu

siti se za wladare; sich wider Jemand —, protiwiti se.

Aufwischen, v. nawoskowati, natřiti; sich —, wystrojiti se, wyfintiti se.

Aufwickeln, v. namotati, nawinauti; 2) rozwinauti.

Aufwiegeln, f. bauřiwost, f.; —n, v. zbauřiti, spiknauti; —ung, f. bauřiwost, f. zbauřeni, n.

Aufwiegen, v. přeważiti, stejně waziti.

Aufwiegler, m. buřič, e, —isch, adj. bauřliwý.

Aufwichern, v. zařehtati.

Aufwinden, v. skřípcem zdwihati; 2)

nawijeti, nawinauti, smotati; 3)

rozwijeti, rozwinauti.

Aufwirbeln, v. a. wirem zhůru hnáti; v. n u wiru se powznášeti.

Aufwirren, v. rozplesti.

Aufwischen, v. setřiti utřiti, natřiti.

Aufwollen, v. chtítí wstát.

Aufwühlen, v. wyryti, wyrýwati, wzryti, rozryti.

Aufwurf, m. naházení, n. násyp, wýsep, spu, m.

Aufzählen, v. wypočítati, zčisti; Geld —, wysázeti penize.

Aufzählen, v. w uzdu pojiti.

Aufzehrnen, v. stráwiti; —ung, f. stráwení, n.

Aufzeichnen, v. nakresliti, poznamenati, zaznamenati.

Aufzeigen, f. aufweisen.

Aufziehen, v. roztáhnauti; natáhnauti, natahowati; die Segel —. plachty rozwinauti, fig. gioss—, odchowati, wychowati; necken pokaušeti, naberati; v. n. přicházeti, wykračowati si.

Aufzuckern, v. ocukrowati.

Aufzug, m. natahowání, natažení, n. průwod, u, m.; 2) die Kleidung, stroj, e, m.; 3) in Schauspielen, jednání, n.; 4) beim Weber, osnowa, y, f.

Aufzwecken, v. cwočky přibiti, přicwokowati.

Aufzwingen, v. wnutiti.

Augapfel, m. zenice, e, f.

Augarten, m. lužnice, e, f.

Auge, n. oko, dem. očko, a, n. plur. oči; fig. k. B. Augen auf der Suppe, im Käse, im Karten- oder Würfelspiel, im Stricken, oka; schwache Augen, slabý zrak; die Augen aufreißen, oči wywaliti; die — nicht verschlagen, sklopiti oči; große — machen, něčemu se welmi diwiti; komme mir nicht unter die —, nechod mi na oči.

Augeln, v. očkowati.

Augenarzt, m. lékař oči; —blick, m. okamžení, n.; —blicklich, adj. okamžitý; adv. w okamžení, okamžitě; —braunen, f. pl. obočí, n.; —butter, f. sliz oční; —diener, m. pokrytec, tce, m.; —entzündung, f. jant oči; —fell, n. powleka oči; —flecken, m. —mal, n. bělmo, a. n. obláček oční; —geschwür, n. wřed příčni; —glas, n. náočnice, e, f. lukno, a, n.; —höhle, f. očnice, e, f.; —krankheit, f. nemoc oční; —leber, n. záklopka y, f. kožené náočnice; —lied n. mihwice, e, klapka, y, f. wičko, a, n: —luft, f. utěšení očí; —maß, n. odmer okem; 2) pohled, u, m.; —merk, n. ohled, u, zřetel, e, m.; —mittel, n. lek pro očí; —pulver, n. prášek na oči; —rinnen, n. slizwost oka; —schein, m. zření, shlédnuti, n; —scheinlich, adj. zřejmý, patrný: —scheinlichkeit, f. zřetelnost, widomost, i, f., —sprache, f. okomluwa, y, f.; —stern, m. zornička, y, f.; —triefen, n. slzawost, krhawost, i, f.; —trost, m. potěcha oči; 2) swětlík, u, m. (Pflanze); —wasser, n. wodička na oči; —weh, n. bolení očí; —weide, f. s. Augenluft; —wimper, f. brwy, řasy, f. pl.; —wink, m. mrk, mih, mzik, u, m.; —winkel, m. hluzek, zku, m.; —zahn, m. zub oční, kel, klu, m.; —zenge, m. očitý swědek.

Auguft, m. srpen, pna, m.; —pflaume, f. prawka, y, f.

Auguftiner, m. augustian, a, m.

Auhi

52

Aush

Auhrisch, m. lučni jelen.

Auktion, f. přiborný prodej.

Aurikel, f. medwědi úško.

Aurora, f. ranni čerwánky.

Aus, praep. z, ze, od, mit dem genit.
2) es ist schon —, již je konec, je
po wšem; es wird mit ihm bald —
sein, brzo bude po něm, brzy dodě-
lá; Jahr — Jahr ein, rok po roku;
er weiß nicht wo —. noch ein, newi
kudy kam.

Ausbackern, v. wyorati; 2) doorati.

Ausarbeiten, v. wydělati, wzdělati;
2) dodělati; —ung, f. wydělání, wy-
děláwání, n. wýrobek, bku, m.

Ausart-en, v. nepodařiti se, newr-
hnauti se, odroditi se; ausgeartet,
přewrhlý, nezdařilý, odrodilý; —ung
f. nezdaření, n. nezdařilost, odro-
dilost, i, f.

Ausathmen, v. wydechnauti; 2) ster-
ben, wzdechnauti, skonati.

Ausbacken, v. wypeci, dopeci; 2) wy-
peci se; ausgebacken, wypečený,
wypekly.

Ausbaden, v. wykaupati se; fig. bühsen
za něco odbýwati, trpěti.

Ausbau, m. wystawěni, dostawěni, n.;
en, v. dostawěti.

Ausbedingen, v. wyjednati, wyjmauti,
wyminiti; ausbedungen, adj. wyje-
dnaný, wyminéný.

Ausbetchten, v. wyzpowidati se, wše
wyznati.

Ausbeissen, v. wykausati, wyhržzti,
wyzrati.

Ausbeizen, v. wyleptati, wyžrati.

Ausbellen, v. wyštěkati, doštěkati,
wštěkati se.

Ausbeffer-n, v. zlepšiti, sprawiti, ob-
nowiti; —ung, f. opraweni, n.
oprawa, y, f.

Ausbeten, v. wymodliti se, domo-
dliti se.

Ausbetteln, v. wyžebrati, wyprositi.

Ausbeugen, v. wyhnauti, wybočiti.

Ausbeute, f. wýdělek, lku, m.; — im
Kriege, kořist, i, f.

Ausbeuteln, v. wytrásti, prosypati.

Ausbeuten, v. wytěžiti, wykoristiti,
wyprázdniti.

Ausbezahlen, v. wyplatiti.

Ausbieten, v. na prodaj wyhlásiti, wy-
ložiti, prowolati.

Ausbild-en, v. wytwořiti, wzdělati,
wzděláwati, zdokonaliti; ausgebil-
det, wzdělaný, wycwičený; —ung,
f. wzdělání, n. wycwičenost, i, f.

Ausbinden, v. rozwázati, odwázati.

Ausbitten, v. wyprositi, wyžádati.

Ausblasen, v. wydychati; etwas mit
dem Athem —, wyfauknauti; mit
der Trompete —, wytraubiti; die
Seele —, duši wypustiti.

Ausbleiben, v. nepřicházeti, nepřijiti,
prodléwati; unterbleiben, wynechati,
minauti.

Ausbleichen, v. wybiti.

Ausblißen, v. wyblýskati, doblýskati,
wyblýskati se.

Ausblühen, v. dokwěsti, odkwěsti.

Ausbluten, v. wykrwáceti, dokrwáceti.

Ausbohren, v. wywrtati.

Ausborgen, v. půjčiti, zapůjčiti; 2)
wydłužiti se.

Ausbraten, v. wypeci, upeci, dopeci;
2) wypeci se; ausgebraten, wype-
čený, wypeklý.

Ausbrauchen, v. wypotřebowati, zpo-
třebowati, ztráwiti.

Ausbrauen, v. wywařiti, dowařiti.

Ausbrausen, v. wybauřiti, dobauřiti;
das Bier hat ausgebrauset, piwo wy-
kysalo.

Ausbrechen, v. a. wylomiti, wylámati;
die Zähne brechen aus, zuby wylízaji;
Speisen —, wydáwiti jídla; 2) v. n.
wypuknauti, wybuchnauti, wyraziti;
das Feuer ist ausgebrochen, oheň wy-
razil; der Krieg ist ausgebrochen, wál-
ka wypukla; in ein Gelachter —, smích
strhnauti.

Ausbreiten, v. rozšířiti, rozložiti, pro-
střiti; Hände —, ruce rozkládati;
die Flügel —, křídla rozepnauti; eto
was Geheimes —, wyhlásiti, rozná-
šeti něco tajemného; 2) sich —, roz-
máhati se, rozploditi se; ausgebreitet,

Auss

53

Ause

rozšiřený, rozsáhlý; Ausbreitung, f. rozsiření, rozmáhání, n. rozsáhlost, i, f.

Ausbrennen, v. a. wypáliti, wyžihati; 2) v. n. wyhořeti, doplanauti.

Ausbringen, v. wynesti, wyndati; 2) rozhlasiti, roznášeti; 3) fig. einen Teast —, na zdrawi píti.

Ausbröckeln, v. wydrobiti.

Ausbröfeln, v. drobiti se, wydrobiti se.

Ausbruch, m. wylomeni, wyražení, wyniknuti; — des Feuers, wypusknuti ohně.

Ausbrühen, v. wypařiti.

Ausbrummen, v. wybručeti, wybruceti se.

Ausbrunzen, v. wyscati, wymočiti.

Ausbrüt-en, v. wylihnauti, wyseděti; fig. wykauti; —ung, f. wylihnuti, wysezení, n.

Ausbuchstabiren, v. wyslabikowati.

Ausbügeln, v. cihličkau hladiti, wyžehliti.

Ausbund, m. wýběrek, rku, wybor, u, wýmětek, tku, m.

Ausbündiq, adj. wýborný.

Ausbürsten, v. wykartáčowati, štětku, wyčesati.

Ausbüßen, v. wytrpěti, pokání wykonati.

Ascuriren, v. wyhojiti.

Ausbampfen, v. wypáchnauti, wykauřiti se, wysmauditi se.

Ausbämpfen, v. páru wyhnati, wypařiti, wysmauditi.

Ausbauer, f. wytrwalost, trwanliwost, f.; —n, v. wytrwati, ztrwati, snesti.

Ausdehn-bar, adj. roztažitelný, rozwoditelný; —barkeit, f. roztažitelnost, rozwoditelnost, f.; —en, v. roztáhnauti, rozšiřiti, rozwléci, fig. wztahowati; —ung, f. roztažení, roztahowání, n.

Ausdenken, v. wymysliti, smysliti.

Ausdeut-en, v. wyložiti, wykládati, wytłumočiti; —ung, f. wýklad, ü, m wyložení, n.

Ausdichten, v. wymysliti, wybájeti.

Ausdienen, v. wyslaužiti, doslaužiti; ausgebient, adj. wyslaužitý.

Ausdingen, v. wyjmauti, wyměniti; das Ausgedungene, wýměnek, nku, m.

Ausdolmetschen, v. wytlumačiti, wytłumočiti.

Ausdonnern, v. dohřmiti.

Ausdorren, v. wyschnauti, wyprahnauti, wysmahnauti; der Mensch dorrt aus, ten člowěk chřadne; ausgedorrt, wyschlý, wyprahly, wychudlý.

Ausdorren, v. wysušiti, wypražiti.

Ausdreicheln, v. wykraužiti, wysausrowati.

Ausdrehen, v. wytočiti, wykrautiti.

Ausdreschen, v. wylátiti, wycepowati.

Ausdruck, m. wýtisk, u, m.; fig. wýraz, u, m. wyjádření, n. wýraznost, i, f. wýznam, u, m.; —en, v. wytisknauti, wyraziti; 2) fig. wyslowiti, wyjádřiti.

Ausdrück-en, v. wytlačiti, wymáčkati; —lich, adj. wýslowný, jmenowitý.

Ausdrucksvoll, adj. wýrazný, mnohoznačný.

Ausbudeln, v. wydudati, dodudati.

Ausbüsten, v. wywětrati, wywanauti.

Ausbüsten, v. wůni wydáwati.

Ausbulden, v. wytrpěti, přetrpěti, dotrпěti.

Ausbüngen, v. wyhnojiti, dohnojiti.

Ausbunsten, v. wypařowati se, wykuřowati se, wypáchati, odpařiti se.

Ausbünst-en, v. páru wyhnati, wypařiti, odkuřowati; —ung, f. wypaření, wykauření, n.; 2) para, y, f. wýpach, záduch, wypot, u, m.

Auspeggen, v. wywláčeti, dowláčeti.

Auseinander, adv. různo, od sebe; (in Zusammenlegungen roz; — brechen rozlomiti, — bringen, rozwesti, rozlaučiti, rozehnati; —fallen, rozpadnauti se, rozbořiti se; — fließen, rozprchnauti se.

Ausfeisen, v. z ledu dobyti.

Ausfeitern, v. wyhnojiti se, wyjítřiti se.

Ausferiesen, v. wywoliti, wybrati.

Ausbe

54

Ausß

Ausserkoren, adj. wywolený, wybraný.

Ausserlesen, adj. wyborný, wybraný.

Auserschen, v. wyhledati, wybrati, wywoliti.

Auserwähl-en, v. wywoliti; —te, m. wywolenec, nce, n.; —ung, f. wywoleni, n.

Auserzählen, v. dopowěděti, dowyprawiti.

Ausessen, v. wyjisti, dojisti.

Ausfadeln, v. wytřepiti, nitě wytahowati.

Ausfahren, v. wyjeti, wyjezditi; wyjížděti; der Fuß ist ausgefahren. noha se wysmekla; Ausfahrt, f. wyjezd, u, m. wyjetí, n.

Ausfall, m. wypadnutí, n. wýpad, wýskok, u, m.; einen — machen, wypadnauti, autok učiniti; — in der Einnahme, nedostatek, tku, m.; den — decken, nadoplněk pojistiti; Ausfallen, v. wypadnauti, wypadati; 2) geraten, zdařiti se; 3) einen feindlichen Ausfall machen, útok učiniti, wyřítiti se.

Ausfallten, v. záhyby wyrownati.

Ausfallzen, v. wyrownati, wyhladiti.

Ausfangen, v. die Vögel, wychytati; einen Teich —, wylowiti.

Ausfärben, v. wybarwiti.

Ausfaseln, v. doblázniti.

Ausfasern, v. wytřepiti se; 2) nitě wytahowati, roztrěpiti.

Ausfasiten, v. wypostiti se.

Ausfaulen, v. wyhniti, wypráchněti.

Ausfaußenzen, v. wylenošiti se.

Ausfechten, v. wybojowati, wyšermowati; fig. potýkati se, potýkáním dosáhnauti; 2) erbetteln, wyžebrati.

Ausfegen, v. wymesti, wykliditi, wyčistiti.

Ausfeilen, v. wypilowati; eine Schrift —, spis doprawiti.

Ausfertig-en, v. wyprawiti, wyhotowiti, wydati; —ung, f. wypraweni, wyhotoweni, n. wýprawa, wybawa, y, f.

Ausfeuern, v. wypáliti, wystřileti.

Ausfilutiren, r. wyšiditi.

Ausfilzen, v. wypłstiti; fig. wyláti, wyplisniti.

Ausfind-bar, adj. wyskaumatelný, wyhledatelný, —en, v. wynajíti, wynalezti, wymysliti; ausfindig, adj. etwas — machen, wyhledati, nalezti, wynalezti, wypátrati, wyskaumati.

Ausfischen, v. wylowiti.

Ausflattern, v. wytřepetati se, wybihati.

Ausflechten, v. wylesti, rozplétati.

Ausfliehen, v. zprawiti, látati.

Ausfliegen, v. wyletěti, wylítati.

Ausfließen, v. wytéci, wyplynauti.

Ausfluchen, v. wykliti, wyzlořečiti; wykliti se, wyzlořečiti se.

Ausflucht, f. wýběh, úskok, útěk, ú, m. wýhybka, wýmluwa, wytáčka, klička, y, f.

Ausflug, m. wýlet, wýběh, u, m.

Ausfluß, m. wýtok, wýpliw, u, m.

Ausfluthen, v. wyprauditi.

Ausfolgen, v. wydati.

Ausforderer, m. wyzýwač, wybízitel, v, m.; —ern, m. wybidnauti, wybízeti, wyzwati; ausförbern, v. wynesti, wyprawiti; Erz ausförbern, rudy wynášeti; —erung, f. wyzwáni, wybidnuti, n.

Ausforsch-en, v. wybadati, wypátrati, wyšetřiti, wyzpytowati, wyzwidati, wysliditi; —er, m. zpytatel, wyzwědač, e, m.; —ung, f. wybadáni, wypátráni, wyptáwáni, wyzwidáni, n.

Ausfragen, v. wyptáwati se, dotazowati se.

Ausfransen, v. wytřepiti; třepiti se.

Ausfressen, v. wyžrati; fig. wyhubiti; der Zahn hat sich ausgepressen, zub se wyhlodal.

Ausfrieren, v. a. wymrznauti; v. n. wymraziti

Ausfuhr, f. s. Ausfuhrre.

Ausführbar, adj. wykonatelný. možný.

Ausführ-er, f. wýwoz, u, m. wywážení, n.; —artikel, m. wýwozek, zku, m, —handel, m. wýwozný obchod.

Ausß

55

Aush

Ausführ-en, v. wywezti, wywážeti, wywáděti, wykonati, dowesti, uskutečniti, dokázati; —lich, adj. obširný, podrobný; —lichkeit, f. obširnost, podrobnost, i, f.; —ung, f. wywedeni, uskutečněni, wykonáni, dokázání, n.; —ungsgang, m. průtok, u, žlábek, bku, m.

Ausfuhrzoll, m. wywozne, eho, u. wywozni clo.

Ausfüßen, v. wyplniti, naplniti, doplniti; eine Grube — jāmu zasypati; Ausfüllung, f. wyplněni, n. doplněk, ňku, m.

Ausfuttern, v. podšiwkaun opatřiti.

Ausfüttern, v. wykrmiti, wypásti.

Ausgabe, f. wydáni, n. wydatek, tku, m. útrata, y, f. náklad, u, m.

Ausgähnen, v. přestati zíwat.

Ausgähren, v. wykysati, wykwasiti se; ausgegoren, adj. wykysalý, wykysly, wykwašený.

Ausgalopiren, v. wycwálati, docwálati.

Ausgang, m. wyjiti, wycházeni, n. wýchoz, i, f.; 2.) das Ende, skončení, n. konec, nce, m.; Ausgangs-, wýchodní, wýchozní, aaj.

Ausgäten, f. ausjäten.

Ausgaukeln, v. wykejkliti, wymámiti.

Ausgeb-en, v. wydati, wydawati; alles Geld ausgeben, z penez se wydati: —er, m. wydawatel, e, m.; —erin, f. wydawatelka, y, f.

Ausgebot, n. wyceněni, podáni, n.

Ausgeburt, f. wýrodek, wytworek, rku, m.

Ausgedienter, m. wyslaužiłý, ého, wyslaužilec, Ice, m.

Ausgeding-e, n. wýměnek, nku, m.; —er, m. wýmínkár, e, m.

Ausgehen, v. wyjiti, wycházeti; (vom Feuer) wyhasnauti; (von der Farbe), paustěti; zu Ende gehen, dojiti, docházeti; sich endigen, končiti se; die Haare gehen mir aus, wlasy mi lezau, prchaji.

Ausgelassen, adj. rozpustilý, nezbedný; —keit, f. rozpustilost, nezbednost, i, f.

Ausgemacht, adj. jistý, celý, dokonaľý.

Ausgenommen, wyjma, wyjmauc, wyjmauce, krom.

Ausgerben, v. kůži wydělati.

Ausgezeichnet, adj. znamenitý, wyborný, wýtečný.

Ausgiebig, adj. f. Ergiebig.

Ausgießen, v. wyliti, rozliti, zaliti.

Ausglätten, v. wyhladiti.

Ausgleich-en, v. wyrownati, zarownati; versößen, porownati, smířiti; ausgeglichen, wyrownaný, spořádaný; —ung, f. wyrownání, n.

Ausglegen, ausglitschen, v. sklauznauti, wysmeknauti se.

Ausglimmen, v. dodautnati, přestáti dautnat.

Ausglühen, v. wyžehati, rozpáliti.

Ausgraben, v. wykopati, wyryti, wyhrabati, dokopati.

Ausgrafen, v. wypleti, tráwu wytrhati.

Ausgräten, v. rybi kosti wybrati.

Ausgrollen, v. wyhněwati se, přestat se hněwat.

Ausgrübeln, v. wyzpytowati, wyhlaubati.

Ausgründen, v. wyhlubiti, wypátrati.

Ausquellen, v. wykaukati.

Ausgurgehn, v. wykloktati.

Ausguß, m. wyliti, wyléwání, n.; wytok, stok, u, m

Aushaaren, v. wylínati, wyplznauti.

Aushacken, v. wytiti, wysekati mit dem Schnabel —, wyklubati.

Aushäkeln, v. wyháčkowati.

Aushaltern, v. ohlaw sníti.

Aushalten, v. wydržeti, snesti; dodržeti, setrwati, wytrwati.

Aushämmern, v. wykauti, wykowati, wybušiti.

Aushandeln, v. wytržiti, wykupčiti; dojednati.

Aushänbigen, v. wydati, doručiti.

Aushang, m. wýwěsek, sku, m. wywěseni, n.

Aushängebogen, m. wýwěsek, sku, m. wýwěsni arch.

Aushangen, v. wywěšenu býti.

Aushängen v. wywěsiti; powěsiti wen.

Ausp

59

Ausr

ausgepfiffen, adj. wyhwizdaný, wy-
piskaný.

Auspflastern, v. wydlážditi, wydlažiti.

Auspflucken, v. wyškubnauti, wyšku-
bati, wytrhati.

Auspflügen, v. wyorati, zorati.

Auspichen, v. wysmoliti.

Auspicken, v. wydohati, wyklauti, wy-
klobati, wyklubati.

Auspflappern, v. wybleptati, wypleska-
ti, wybreptati.

Auspflätten, v. wyhladiti, uhladiti.

Auspplaudern, v. f. ausplavpern.

Auspflünder-n, v. wydrancowati, zlau-
piti, wypleniti; —ung, f. wydran-
cowáni, wylaupeni, n.

Auspochen, v. wytlauci, wyklepati.

Auspoltren, v. wylestiti, wyhladiti.

Auspolstern, v. polštáři powłeci.

Auspoltern, v. wyburcowati, dobau-
řiti.

Auspofaunen, v. wytraubiti, wyhlási-
ti; rozkřičeti.

Ausprägen, v. wytlačiti, wyraziti, wy-
biti; f. ausmünzen.

Auspraktiziren, v. wyšiditi, wyšuliti.

Auspreisen, v. wychwáliti, zwelebiti.

Auspress-en, v. wytlačiti, wyždimati;
fig wynutiti, wydržiti; —ung, f. wy-
tlačení, wyždimání, wynucení, n.

Ausprügeln, v. wybiti, wytřiskati,
wypráskati, wymlátiti.

Auspußen, v. wybauchati; wypati;
wybchnauti.

Auspumpen, v. wyčerpati, wypumpo-
wati.

Auspuß-en, v. wyčistiti, wycíditi, wy-
krášliti; Jemand — wyplisniti, wy-
peskowati někoho; —er, m. (Ver-
weis), wýtopek, pku, m.

Ausquälen, v. wytrápiti, wymučiti;
dotrápiti, dosaužiti.

Ausquartieren, v. wybytowati, přeby-
towati, wystěhowati.

Ausquetschen, v. wymačkati, wytlačiti,
wyněsti.

Ausradiren, v. wyškrábati.

Ausraßen. v. wyzuřiti, wysápati se,
wytřeštit se.

Ausraften, v. odpočinauti, odpočiwati,
oddechnauti sobě.

Ausrauben, v. obrati, zwylupowati,
wydrancowati, wydrati.

Ausrauchen, v. wykauřiti, wyčaditi;
2) wykauřiti se, wyčaditi se.

Ausräuchern, v. wykauřiti, wykaditi;
das Fleisch—, uditi.

Ausraufen, v. wyrwati, wytrhati,
wyskubati; die Haare—, wyrwati
wlasy.

Ausraum-en, v. wykliditi, wyklizeti,
wypratati; —ung, f. wyklizení n.;
—er, m. wyklizeč, cidič, čistič, e.

Ausraupen, v. hausenky obírati.

Ausräuspern, v. wychrkati, wychr-
chlati.

Ausrechen, v wyhrábnauti, wyhra-
bati.

Ausrechn-en, v. wypočitati, wypočisti;
—ung, f. wypočtení, zpočítání, n.

Ausrecken, v. wystrčiti, wyceřiti; die
Zunge—, wyplaziti jazyk.

Ausrechten, v. wysauditi.

Ausred-e, f. wymluwa, omluwa, y, f.;
—en, v. wymluwiti, domluwiti; wy-
mlauwati; omlauwati.

Ausregnen, v. wypršeti.

Ausreiben, v. wytřiti, wydrhnauti;
Körner —, zrna wydrtiti, wy-
mnauti.

Ausrechen, v. wystačiti, dostačiti.

Ausreisen, v. wyzráti, dozráti, uzráti.

Ausreinigen, v. wyčistiti, wycíditi.

Ausreisen, v. na cestu se dáti; zu Fuß,
wyliti; zu Pferd, Wagen, wyjeti.

Ausreiß-en, v. wytrhnauti, wyrwa-
ti, wydržiti, wypleniti, wyškubati;
fig. meine Geduld reißt aus, trpěli-
wost mě přešla; davon laufen, prch-
nauti; —er, m. odběhlec, m.

Ausreiten, v. wyjeti, wyjižděti; —er,
m. poslinočný, ého, m.; 2.) pojízdný
sluha.

Ausrenken, v. wywinauti, wymknauti,
wytknauti; die Hand —, wymrštití,
wytknauti ruku; Ausrenkung, f. wy-
winuti, wytknuti, n.

Ausſch

61

Ausſch

Ausſchlaſen, v. n. wyspati se; v. a. den Zorn —, z hněwu se wyspati.

Ausſchlag, m. wybiti, wytlučeni, n.; bei der Waqe, wýražek, žku, m. fig. platonost; 2.) am Leibe, osutina, osypina, y, f.; —en, v. wybiti, wytlauci, wyraziti; fig. ein Amt auſchlagen, úřadu nepřijmauti; beim Pſerde, kopati, wyhazowati; 2.) beim Baume, pučeti, wyrážeti; am Leibe, osypati co; die Blattern schlagen aus, nešto wice se wyrážejí; —ung, f. wybiti, wyrážení, wytlučení; — der Pſerde, wyhazowáni, kopáni; — der Pſlanzen, rozwiti, pučeni, wyráženi; — des Anerbiotens, nepřijmuti, odmrštěni, zawrženi, n.

Ausſchlämmen, v. od bahna čistiti.

Ausſchleichen, v. wylauditi se.

Ausſchleifen, v. wybrausiti, dobrausiti.

Ausſchleppen, v. vywleći.

Ausſchließen, v. das Thor, zawřiti před někým; 2.) nepřipustiti, wytlučowati; wyobcowati, wyhostiti, wywrhnauti; —end, wyhradní, wyhrážujici, wýlučny; —itd, adj. wyhradný, wýlučny; adv. wyhradně.

Ausſchlußzen, v. dozlykati.

Ausſchlußmern, v. wydřimati se, dodržimati.

Ausſchlürfen, v. wyklauznauti, wymknauti se.

Ausſchlürfen, v. wysrkati, wysrknauti, wystřebati.

Ausſchluß, m. wyhrada, wyjimka, y, f.

Ausſchmähen, v. zhaněti, pohaněti, ztupiti.

Ausſchmälern, v. wyplísniti, wyláti.

Ausſchmauchen, v. wykauřiti, wybaſatí.

Ausſchmauten, v. wyhodowati, wyjisti.

Ausſchmeißen, f. auswerſen.

Ausſchmelzen, v. rozpustiti, rozpauštěti; das Fett —, wyškwařiti sádlo; —ung, f. rozpuštěni, přeháněni, n. wyplaw, u, m.; — der Butter, přepauštěni, přewařowání, n.; — des Fettels, wyškwařeni, n.

Ausſchmieden, v. wykowati, wykauti.

Ausſchmieren, v. wymazati, zamazati.

Ausſchminken, v. wyličiti, uličiti.

Ausſchmücken, v. okrášliti, ozdobni.

Ausſchnallen, v. wypnauti.

Ausſchnarchen, v. wychrápati, dochrápati.

Ausſchnattern, v. wypleskati, wyštěbetati; doštěbetati.

Ausſchnauben, v. wyfuněti, wysupati; sich die Nase —, nos si učistiti, wysmrknauti se.

Ausſchnäuzen, v. wysmrkati, wysmrknauti.

Ausſchneiden, v. mit dem Desser, wyřiznauti, wyřezati; mit der Scheeree wystřihati, wystřihnauti; Thiere —, wyklestiti; ein Schwein —, wymiskowati.

Ausſchneien, v. přestati se sněžit.

Ausſchnitt, m. wyřezek, zku, wystržek, žku, wykrojek, jku, m.; —händler, m. loketní obchodník; —handlung, f. sklad loketniho zboži; —ling, m. wyřezanec, nce, boček, čka, m.

Ausſchnißen, v. wyřezhowati, wyreza wati, wydlabati, wystraužiti.

Ausſchnüren, v. rozšněrowati, rozepnauti.

Ausſchöpfen, v. wyčerpati, wywážiti; —er, m. doběrák, a, m.; —lößel, m. wyběračka, y, f.

Ausſchoten, v. wylauskati, wyluštiti, wylaupati.

Ausſchrauben, v. wytočiti, wykrautiti.

Ausſchreiben, v. wypsati, wypisowati; přestati psát; dopsati; rozepsati, rozhlásiti, uložiti; —er, m. wypisowač, wypisowatel, e, m.; —ung, f. wypisowání, rozepsání; dopsání, n.

Ausſchreien, v. wykřičeti; rozkřičeti, wywolawati, wyhlásiti, roztraubiti; dokřičeti; sich —, wykřičeti se.

Ausſchreiten, v. wykročiti, wykračeti.

Ausſchrotten, v. wyhryzti, wyhlodati; herauswälzen, wywaliti; Bier —, piwo wystawiti, wystawowati.

Ausſchuhen, v. střewice zauti, wyzauti.

Ausſchürfen, v. wykopati.

Ausſchuß, m. wybor, u, wýběrek, rku,

Ausfp

64

Ausſt

Ausſpruſeln, v. wyklokołati, wywi-
rati, wyprysknauti; dowřiti.

Ausſprühen, v. wysoptati, wysoptiti,
wypřskowati.

Ausſprunq, m. wyškok, u, m.

Ausſpucken, v. f. auſſpeien.

Ausſpucken, v. wystrašiti, wybauřiti,
wyburačeti.

Ausſpülen, v. wypláknauti, spilati,
propláknauti; ein Glas —, wyplák-
nauti, wykloktati sktenici; die Wä-
sche —, wymachati, wykaliti; durch
Spülen außhöhlen, wymliti, wyhlo-
dati, upláknauti.

Ausſpünden, v. wybedniti, wypeřiti.

Ausſpüren, v. wysliditi, wyhledati,
wycuchati.

Ausſtaffiren, v. wystrojiti, okrášliti.

Ausſtammeln, v. wybreptati, wykok-
tati.

Ausſtampfen, v. wyšlapati, wydu-
pati, wytlapati.

Ausſtand, m. zadržené peníze.

Ausſtändig, adj. neodbytý, zůstalý.

Ausſtatten, v. wyprawiti, wystrojiti,
podilem odbyti; eine Braut —, wě-
nowati; Ausſtattung —, f. wypra-
weni, wybyti, n.

Ausſtäuben, v. wyprášiti.

Ausſtäubern, v. wypuditi; wyhledati.

Ausſtäupen, v. weřejně wymrskati.

Ausſtechen, v. wypichnauti, wypicha-
ti; den Rasen, im Kupfer, wyryti;
cinen Graben —, wykopati.

Ausſtehen, v. wystáti; den Tod —,
smrt podstaupiti; Geld — haben, pe-
nize mezi lidmi miti.

Ausſteh-end, adj. neodbytý, nezapla-
cený, zadrženy, nezaprawený; —lič,
adj. wystojný.

Ausſteiſen, v. otužiti; die Wäsche—,
prádlo naškrobiti.

Ausſteigen, v. wystaupiti, wylezti.

Ausſstellen, v. wystawiti; etwas zur
Schau —, wyložiti, wystawiti na
odiw; sich der Gefahr —, podrobiti
se nebezpečenstwi; eine Urkunde—,
listnu wydati; Fehler —, haněti,
chyby wytýkati; —er, m. wystawi-

tel, wystawce; —erin. f. wystawi-
telka, y. f.; —ung, f. wystaweni,
wyloženi, n. wyštawa, y, f.

Ausſtemmen, v. wydlałati, wyryti,
wyrýpati.

Ausſteppen, v. wystehowati, prošiti.

Ausſterben, v. wymřiti, wyhynauti.

Ausſteuer, f. wěno, a, n. odbyt, u, m.;
—n, v. wěnowati, odbyti, wystro-
jiti; —ung, f. wybawa, wýprawa,
y, f. odbyt, u, m.

Ausſticken, v. wyšiti, wyšiwati.

Ausſtöbern, v. wyburcowati; wyšťa-
rati, wysliditi.

Ausſtochern, v. wydlaubati, wyšpárati.

Ausſtopfen, v. wycpati, wypěchowati.

Ausſtören, v. wyšťaurati, prohlídati,
wykutiti.

Ausſtoß, m. wysot, wystrk; wyškok,
wýpad, u, m.; —en, v. wystrčiti,
wysotiti, wyraziti; auß der Gemein-
de —, wyobcowati; das Auge —, wy-
raziti oko; Seufzer —, wzdychati;
Schmähworte —, zlořečiti.

Ausſtottern, v. wykoktati, wybrebta-
ti, dobrebtati.

Ausſtrahlen, v. paprskowati.

Ausſtrecken, v. rozepnauti, roztáhnauti.
rozestřiti; die Hände —, wypínati
ruce; die Zunge —, wyplaziti jazyk.

Ausſtreichen, v. wyhladiti, wytřiti; ein
Wort —, wymazati słowo; mit der
Ruthe —, wyšlehati; sehr loben, wy-
chwalowati.

Ausſtreifen, v. a. wyhladiti, wystrau-
hati, v. n. wybíhati, taulati se.

Ausſtreiten, v. mit Worten, wyhádati,
dohádati; im Kriege—, wybojowati,
dobyti; das Streiten heendigen,
přestati se hádat, bojowat.

Ausſtreuen, v. wytrausiti, wysewati,
roztrausiti, rozsypati, rozházeti; eine
Lüge —, roznášeti lež.

Ausſtricken, v. doplesti, přestati plest.

Ausſströmen, v. n. wyliwati se; (vom
Fluße), přetýkati, v. a. wylěwati.

Ausſtudiren, v. wystudowati, wyiny-
sliti, wyskaumati, dostudowati.

Ausſt

65

Ausßw

Ausſstückeln, v. po kauskách wyřezati,
wykauskowati.

Ausſtürmen, v. wybauřiti; dobauřiti.

Ausſtürzen, v. a. wyliti, wyklopiti,
wywrhnauti, wykotiti; wypadnauti,
wyrřiti se.

Ausſuch-en, v. wyhledati, wybirati;
prohledati; —ung, f. wyhledáni, wy-
biráni, n.

Ausſüßen, v. wymočiti, wysladiti.

Austafeln, v. dostolowati.

Austäfeln, v. wydeskowati, prkny wy-
ložiti.

Auständeln, v. dohráti, dotitěrkowati.

Austanzen, v. wytančiti, dotancowa-
ti, wyplesati.

Austaveziren, v. čalauny obestřiti.

Austaumeln, v. wywráworati, dowra-
worati.

Austausch, m. wyměna, záměna, y, f.;
—en, v. wyměniti, wywěňowati, zamě-
niti; —ung, f. wyměněni, zamě-
něni, n.

Auſter, f. ústřice, skořepnice; —bank,
f. skořepnicowě ložisko; —händler,
m. ústřičnik, a, m; —schale, f. sko-
řepina ústřiči.

Ausſheil-en, v. rozdati, rozděliti; po-
děliti; das heilige Abendmahl —, po-
dáwati wečerě Páně; —er, m. po-
dělować, rozdawač, e, m.; —ung, f.
wydělení, rozdělení, n.

Ausſthun, v. odložiti, sundati.

Austtiefen, v. wyhlubiti, wyhlaubati.

Ausſtilg-bar. adj. wyhladitelný; —en,
v. wyhladiti, wykořeniti, zničiti,
ausgetilgt, adj. wyhlazený; —ung,
f. wyhlazení, wykořenění, n.

Ausſtoben, v. wybäuřiti, wyzuřiti.

Ausſtraq, m. einer Sache, konec, nce,
m. pořízeni, n. nález, u, m. odbytí,
rozhodnutí, n.; —en, v. wynesti, wy-
nášeti; etwas Geheimes austragen,
wyjewiti; nachreden, rozkřičeti koho;
(von Schwangern), dochoditi s ditě-
tem: entscheiden, dokončiti, rozhoh-
nauti.

Austräger, m. wynašeč; roznašeč,
klewetář, e, m.; —el, f. roznášení,

klewetění, n.; —in, f. wynašečka,
y, klewetnice, e, f.

Austrampeln, v. wycupati, wycápati;
docápati.

Austräufen, v. wykapati.

Austräumen, v. wysniti, dosniti.

Austreib-en, v. wyhnati, wyháněti,
wypuditi, wyrážeti; —end, wypu-
diwý, wypuzujici; —er, m. wy-
haněč, e, m.

Austrennen, v. wypárati.

Austreten, v. a. wyšlapati, wydupati;
das Getreide —, tlačiti obili; die
Schuhe krumm treten, střewice wy-
šmatlati; v. n. aus dem Amte —,
z úřadu wystaupiti; (vom Flusſe),
wystaupiti, rozwodniti se; ausge-
treten, wyšlapaný, wystauplý, wyšlý;
ein ausgetretener Bach, yotok rozwod-
nity.

Austrinken, v. wypiti.

Austritt. m. wystaupeni, wykročení, n
wýstup, u, m.

Austrocknen, v. a wysušiti; v. n. wy-
schnauti.

Austrommeln, v. wybubnowati.

Austrompeten, v. wytraubiti, wytrubo-
wati.

Austropſen, v. wykapati, wykanauti.

Austroßen, v. dowzdorowati.

Austummeln, sich, v. wyrejditi se, do-
rejditi.

Austunken, v. wymáčeti.

Austuschen, v. wytušowati.

Ausüb-en, v. konati, wykonati, pro-
wozowati, plniti; eine Kunst —en,
uměni prowozowati; begehen, pá-
chati, spáchati, ztropiti, přečiniti;
—end, adj. konawý; —ung, f. konáni,
wykonání, spáchání, n.; in Ausübung
bringen, w skutek uwesti.

Auswachſen, v. wyrůsti; dorůsti; aus-
gewachsen, wyrostlý, dorostlý;
zhrbatělý.

Auswägen, v. wywážiti, odwážiti.

Auswah! f. wywoleni, wybrání, n.
wýbor, wýběr, u, m.; eine gute — tref-
sen, dobře woliti: mit —, wýběrně.

5

Ausw

66

A usw

Auswählen, v. wywoliti, wybrati,
wytknauti.

Auswählen, v. wywalchowati, dowal-
chowati.

Auswählen, v. wywáleti.

Auswanderer, m. wystěhowanec,
—n, v. wystěhowati se, wyhostiti se,
odebrati se z wlasti; —ung, f. wy-
stěhowání, n.

Auswärmen, v. wyhřiti, wyhřáti.

Auswarten, v. wyčekati, wyčkati, wy-
trwati.

Auswärtig, adj. wenkowni, wenkow-
ský, přespolní, cizozemský; —ge
Angelegenheiten, zahranične záleži-
tosti.

Auswärtis, adv. wen, wenku, wně,
jinde, w cizině.

Auswischen, v. wyprati; feste Dinge—,
wymyti; (hohle Sachen), wypláknauti;
aushöhlen, wymleti.

Auswässern, v. wymočiti; wymoknauti.

Auswechen, v. wytkati, dotkati.

Auswechseln, v. wyměniti, směniti,
proměniti; —lung, f. wyměnění, n.
změna, wýměna, y, f.

Ausweg, m. (zu Fuß), wýchod, úchod,
u, m.; (zu Pferd), wýjezd. u, m. fig.
pomoc, i, wýmluwa, wýklička, y, f.

Auswehen, v. wywáti, wyfauknauti;
das Licht —, swětlo zhasnauti.

Auswechseln, v. a. weich machen, wy-
wěkčiti, změkčiti; im Wasser —,
wymočiti; v. n. změknauti, promok-
nauti; —en, v. wyhnauti se, ustau-
piti, uchýliti se, uběhnauti čemu;
—ung, f. wyměkčení, změkčení; im
Wasser, wymočení, promočení, n. ;
—ung, f. wyhnutí, uchýlení, n.

Ausweiden, v. wykuchati, wypitwati,
wybrati; das Wild —, wywrhnauti
zwěř; 2.) wypásti, spásti.

Ausweihen, v. wyswětiti; ausgeweiht,
wyswěcený; Ausgeweihter, wyswě-
cenec, nce, m.

Ausweinen, wyplakati, wyslzeti, wy-
kwiliti; dokwiliti, doplakati.

Ausweis, m. wykaz, u, m. poznamen-
ni, n.; —en, v. wyhnati, wypuditi,

wyobowati; 2.) wykázati doká-
zati, doswěděiti.

Ausweisen, v. wybiti.

Ausweisung, f. wyhnáni; wykázání, n.

Ausweiten, v. wytáhnauti, wypustiti.

Auswendig, adj. wnejši, adv. wně,
powrch; — lernen, učiti se nazpamět.

Auswerfen, adj. wyhoditi, wyházeti,
wywrhnauti, wymetati; das Neß —,
sit rozestřiti; Geld —, peníze roz-
hazowati; den Anker —, kotwici
uwrhnauti; 2.) ein Jahrgeld —,
ročni plat wysaditi; Auswerfung, f.
wyhozeni, wyházeni, wyraženi, wy-
řiceni, wywrženi, wymřitěni, n.

Auswezen, v. wybrausiti, wytřiti, wy-
hladiti; eine Scharte —, zub wybrau-
siti; fig. einen Fehler wieder gut
machen, wrud sřezati, polepšiti se.

Auswischen, v. wywoskowati; ausprü-
geln, wypráskati.

Auswichten, v. wywinauti, rozwinauti,
rozwiti.

Auswinden, v. wytočiti, wypàčiti, wy-
wijeti; die Wäsche —, wyżdmauti,
wyżdimatı.

Auswinsteln, v. wykňučeti se, dokňu-
četi.

Auswirken, v. wydělati, wyprawiti;
den Teig —, těsto wywáleti; bewir-
ken, wymoci, wymáhati, wyjednati,
pořiditi.

Auswirthschaften, v. dohospodařiti.

Auswischen, v. a. wytřiti, wytírati;
ein Wort —, wymazati, smazati slo-
wo: v. n. entschlüpfen, wyklauznau-
ti, wymknauti se; Auswischer, m.
wytěrač, e, m.; 2) wytěrák, u, m.
uchčradlo, a. n.

Auswittern, v. a. wywětřiti; fig. wy-
čenichati, wyčuchati; v. n. wywě-
trati, wywětřeti; es hat ausgewittert,
přes'alc hřmiti.

Auswölben, v. wyklenauti.

Auswölfen, v. sich, wyjasniti se, wy-
birati se.

Ausworfeln, v. wywáti; das Getreide,
obili wywiti.

Auswuchern, v. wylichwiti, dolichwitu.

Austw

67

Azur

Ausswuchs, m. porost, zrost, u, m. wy-
rážení, n.; 2.) wýrost, u, m.; — am
Menschen, hrb, hrbol, u, m.

Ausswühlen, v. wyryti, wyrывati, wy-
rýpati, wyhrabati, wymleti.

Auszwurf, m. wýhoz, u, m.; 2.) wýmet,
wýwrh, u, wýmětek, tku, wýběrek,
rku, m.; (aus dem Munde), wýpli-
wek, wku, m.; Ausschuß der Schafe,
brak, u, m.

Auszwurfeln, v. w kostky wyhráti.

Auszwrzeln, v. wykořeniti.

Auszwüthen, v. wyzuřiti, wyzuřiwěti,
wysápati se, wysršeti.

Auszacken, v. wykrajkowati, wykru-
žowati, wyzaubkowati.

Auszahl-bar, adj. wýplatný; —en, v.
wyplatiti, wypláceti, zaplatiti;
Auszahlen, v. wypočítati, dopočita-
ti; —er, m. wýplatce, wyplatitel, e.
m.; —ung, f. wyplaceni, n. wýpta-
ta, y, f.

Auszähnehn, v. wyzubiti, wyzaubko-
wati.

Auszahnen, v. přestati zubů dostá-
wati.

Auszanken, v. wywaditi se s kým, wy-
hubowati komu.

Auszapsen, v. wytočiti, wyčepowati;
dotáčeti.

Auszavern, v. wyčarowati.

Auszechen, v. wycechowati, wychme-
liti; dohodowati.

Auszehr-en, v. wytráwiti; bei Krank-
heiten, wymořiti, wyhubiti, wysłiti;
sich —, wychřadnauti, wyhubnauti,
wyschnauti; auszegehrt, wytráwený,
wymořený. wychřadlý, wyschlý;
—ung, f. wytráwení, wymoření, wy-
chřadnutí, n.; sauchotiny, pl.

Auszeichnen, v. wyznamenati, wyzna-
citi, wytknauti; wykresliti, wyčá-
rati; poznamenati; sich vor Andern—
jiné předčití, přewyšiti, wyniknauti
nad jiné; auszeichnend, wyznačující,
wýznačný; ausgezeichnet, wyznače-
ný, znamenitý; —ung, f. wyznače-
ni, wyznamenání, n. wýkaz, u, m.

wyhražení, n.; šetrnost, znamení-
tost, wýbornost, přednost, i, f.

Auszeitigen, v. u. wyzraliti; v. n. do-
zráti.

Auszerren, v. roztáhnauti, rozerwati.

Auszieh-, wytahowací; —en, v. a. wy-
táhnauti, wyrwati, wytrhnauti; das
Schwert — en, meč wytasiti; den
Rock —en, kabát swléci; Stiefel —en.
wyzauti; v. n. aus der Wohnung —en,
wystahowati se; der Feind zieht aus,
nepřítel táhne do pole; (vom Wild),
utikati.

Auszieren, v. wyozdohiti, okrásiti.

Auszimmern, v. wytesati, wyraubati.

Auszirkeln, v. wykraužiti, kružidlem
wyměřiti.

Auszischen, v. wysyčeti, wysykati,
wysmiwati se komu.

Auszug, m. wytáhnutí, n. wýtah, u,
m; zu Fuß, wýchoz, u, m. wyjítí, n.;
zu Pfeil, wyjétí, n. wýjezd, u, m.;
eines Buches, wýtah, wýpis, wy-
ňatek, tku, m.; —mehl, n. wýražka,
J. f.; —sweise, adv. wýtažně.

Auszupfen, v. wydrati, wyškubati,
wytřepiti.

Auszürnen, v. wyzlobiti se.

Authentisch, adj. oprawdiwý, prawý.

Aukot.at, m. samowládce, e, m.

Automat, m. samohybek, bku, m.

Autor, m. půwodce, skladatel, spiso-
watel e, m.; —ifiren, v. uplnomoc-
niti; —itát, f. wážnost, hodnowěr-
nost, i, f.; —schaft, f. skladatelství,
spisowatelství, n.

Aumeh! běda! nastojte!

Avantgarde, f. přední wojsko.

Avis, Aviso, n. zpráwa, wýstraha, y,
f. náwěští, n.; —brief, m. list ozna-
mující.

Avifta, adv. na zhled.

Art, f. sekera, tesačka, y, f. pantok,
u, m.; —stiel, m. topořiště, n.

Azot, n. Stichtoff, m. dusík, u, m.

Azur, m. lazurowý kámen; —blau,
adj. lazurowý; —n, adj. lazurowý,
lazurný.

5 *

68

Bald

B.

Baal, m. (Fisch) Iosos, a, m.

Baar f. bar.

Baccalaur-eus, m. bakalār, e, m.; —eat, m. bakalārstwi, n.

Bach, m. potok, u, ručej, e, m. strau-
ha, y, f.; Bach-, adj. potoční, po-
tokowy.

Bachant, m. hodowatel, e, m.; —in, f.
hodowatelka, y, f.

Bache. f. sprasnice, e, f.

Bacher, m. kančík, a, m.

Bach-holunder, m. kalina, y, f.; —stelze,
f. pliska, y, f. konipásek, u, m.;
—weide, f. potoční wrba.

Backbirne, f. hruška sušená.

Backe, f. lice, n. twář, e, f.

Backen, v. péci, z. B. Brod; 2.) Fi-
sche—, smažiti ryby.

Backen-bart, m. licni wausy, licausy,
m. pl.; —grübchen, n. doliček w lí-
cích; —streich, m. poliček, čku, m.;
—streiche geben, poličkodati; —zahn,
m. stolička, y, f. třenowý zub.

Bäcker, m. pekař, e, m.; —in, f. pekařka, y, f.; Bäcker-, adj. pekařský; —hursche, m. pekařský učenik; —et, f. pekárna, y, f.; 2.) pekařstwi, n.; —handwerk, n. pekařstwi, n.

Back-fisch, m. ryba pečená, smažená;
—geld, n. papecné, pecné, ého, n.;
—haus, n. pekárna, y, f.; —můbe,
f. neoky na těsto. —obst, n. sušené
owoce, křižaly; —ofen, m.pec chle-
bowá, pekařská pec; —pfanne, f.
pekáč, e, m. pánwice, e f.; —schüs-
sel, f. ošatka, ošitka, opálka, košat-
ka, y, f. okřín, u, m.; —stein, m.
cihla, y, f.; —stube, f. wie Backhaus;
—trog, m. díž, e, stárka, y, necky,
pl. f.; —werk, n. pečené, ého, n.;
pokrautky, lahůdky, f. pl.

Bad, n. làzeň, zně, kaupel, e, f.;
warme Bäder, wary, teplice, e, f.;
Schwitzbad, potnice, e, f.; Bad-, adj.
lazební.

Bade-arzt, m. lekař lázenský; —cur,

f. lázně, kaupele, f. pl.; —frau, f.
lazenská, é, f.; —gaſt, m. lázenský,
kaupelní host; —geld, n. lazebné,
n.; —bemd, n. čechel, e, čechlik, u,
m.; —herr, m. lázenský, ého, m.

Baden, v. kaupati, ſich in Thracnen—,
w slzách plynauti.

Badeordnung, f. lázenský pořádek.

Badeplaß, m. místo ke kaupáni.

Bader, m. lazebník, a, m.; —in, f. la-
zebnice, e, f.; —et, f. lazebna, y, f.

Bade-stube, f. láznice, e, f.; —wanne,
f. wanna lazední; —warm, adj.
wlažný.

Bassen, v. hafati, hafati.

Bagage, f. břemení, n. náklad, u, m.
2.) Gesindel, holota, y, f.; —wagen,
m. wůz zawazadelní.

Baqatell, n. titerka, y, f.

Bähen, v. pařiti, zahřiti, štírati; to-
pinky dělati.

Bahn, f. dráha, cesta, y, f.; — brechen,
proklestiti, ujeti, ujezditi, proraziti
cestu.

Bahnen, v. cestu tříti, klásti, břti;
gebahnter Weiq, ražená cesta.

Bahre, f. nosidla, pl. n.

Bahrtuch, n. příkrow, u, m.

Bajazzo, m. pimprle.

Bajonett, n. bodák, u, m.

Bake, f. bečka, y, bečice, e, f.

Bald, adv. brzy, brzo, skoro; 2.) leh-
ko, snadno; so bald, jak měle.

Baldachin, m. baldachyn, u, m. nebe-
sa, pl. n.

Baldiq, adj. brzký, rychlý; adv. brzce.

Balbrian, m. kozlík, u, m.

Balg, m. kožka, y, f.; 2.) abgezogene
Thierhaut, spratek, tku, m. 3.) der
Früchte, šupina, y, mázdřice, e, f.

Balgen fisch, v. rwáti se, práti se, zá-
pasiti, porážeti se.

Balgentreter, m. kalkant, a, m.

Balger, m. rwáč, práč, e, m.; —ei, f.
rwačka, pračka, y, tahanice, e, f.

Balg-qerüſt, n. lešení na měchy:
—geschwulſt, f. wlček, čku, m. hal-
ka, y, f.

Balken, m. trám, u, m. břewno, a, n.;

Basf

71

Bau

Basilisk, m. bazilišek, ška, zřeček čka, m.

Basiren, v. zakládati.

Basis, f. základ, u, spodek, dku, m.

Bascha, m. baša, paša, y, m.

Basrelief, u, wypuklá řezba.

Baß, m. -stimme, f. bas, u, m.; -flöte, f. fletna basowà; -geige, f. basa, y, f.

Baffist, m. basista, y, m.

Bassen, m. sagot, u, m.

Bau-pfeife, f. basowà pišłala.

Baſſt, m. lýko, a, lýčí, n.; -des Flachſes, wlákno, a, n.; -ard, m. panchart, a, wylehanec, nce, m.; zwrhel; hle, m.; -ei, f. bašta, hradba, y, f. taras, u, m; -en, adj. lyčený, lykowý; -ſchuh, m. krpec, pce, m.; -ſeil, n. lyčák u, m.

Bataille, f, bitwa, y, f.

Bataillon, m. praporec, rce, bataljon, u, m.

Batift, m. kment, u, m.; Batift-, kmentowý.

Batterie, f. dělobitna, y; 2) Kanonenreihe, děla, n. pl. 3.) -beim Gewehre, slupice, e, f.

Bagen, m. pac, u, m.

Bau. m. stawěni; 2.) - des Feldes, wzdělání pole; 3.) sklad, u, stroj, e, m.; -anschlag, m. wypočtení, rozvrh útrat ke stawení; -art, f. způsob w stawení, stawba, y, f.

Bauch, m. břicho, a, n.; 2) am Gefäße, báně, è, baňka, y, f.; -diener, m. břichopásek, sku, m.

Bäuche, f. namočení, n.

Bauch-fluß, m. běhawka, čerwenka, y, f.; -grimmen, m. řezawka, y, f. žíráni w břise; -gurt, m. náhřišek, šku, m.; -ig, bäuchig, adj. břichtý; 2.) von Gefäßen, baňatý; -redner, m. břichomluwec, wce, m.; -riemen, m. pás, u, m.; -wassersucht, f. wodnatelnost břišní; -weh, n. hryzení, n. břichobol, u, m.; -wind, m. wětry, pl.; -wurm, m. škrkawka, hlista, y, f.; -zwang, m. tuhawka, y, f.

Bauen, v. stawěti, das Feld -, pole wzděláwati; Getreide-, siti obil; Erdäpfel -, zemňaky sázeti; Erze, dobýwati kowů; ein Schiff -, lod' strojiti; fig. auf Jemand -, spolehati se na koho: schön gebaut sein, krásné postawy Lýtí; Bauen, n. stawěni; wzdělání; setí, sázení; dobywáni, spoleháni, n.

Bauer, m. sedlák, wesník, rolník, a, m., ein grober -, chrapaun, a, m.; in der Karte, chlapec; im Schachspiele, pišek; 2.) Vogelhaus, klec, e, f.; Bauer-, adj. sedlský; -brot, n. wenkowský chléb; -bursche, m. sedlský chlapík; -frau, Bäuerin, f. sedlka, y, f.; -qut, n.; -hof, m. selský statek, dwür, selská žiwnost; -nhaus, n. chalupa, y, f. statek, tku, m.; -hund, m. selský pes; -hütte, f. chalupa, y, f. chatrč, e, f.; -bäuerisch, bauerhaft, adj. sedlský; -ferl, m. sedlačisko, a, n.; -kittel, m. halena, y, f.; -knecht, m, pacholek, lka, m.; -lehen, n. sedlske léno; -lümmel, m. sedlačisko, a, n.; -mädchen, n. děwče sedlske; -magd, f. sedlská dewka.

Bauern-, adj. sedlský, weský; -regel, f. sedlske prawidlo; -pferd, n. sedlský kůň; -fland, m. sedlský staw, sedlstwo; -folz, m sedlská pýcha; -tracht, f. sedlský kroj.

Bauer-volk, n. sedlský lid, pl. sedláci; -wesen, n. sedláctwí, sedlstwí, n.

Baufällig, adj. sešlý, chatrný; adv. na zboření, na spadnutí; -keit, sešlost, chatrnost, i, f.

Bau-feld, f. Ackerfeld; -flöße, f. trám, u, m.; -führung, f. stawba, y, f.; -gerüst, n. lešení, n.; -herr, m. stawitel, e, m.; -hof, m. dwür pro stawěni; -holz, n. stawěci dřiwi, břewna; -kosten, pl. autraty, wydáni na stawěni; -kunst, f. stawitelské umění, stawitelstwí, n.; -leute, pl. stawitelé, m. pl.; -lich, adj. sta

Baum

72

Bedacht

webni; -lustig, adj. ochotný k stawění.

Baum, m. strom, u, m.; gepfropfter-, štěp, u, m; wilder -, planý strom; einen - fällen, skáceti, poraziti strom; anlage, f. stromosad, u, m.; -artig, adj. stromowity.

Baumaterial, n. stawiwo, a, n.

Baum-bast, m. lýči, n. mázdřička, y, f.; -blúthe, f. stromni kwět.

Bäumchen, n. stromeček, čku, m.

Baumeister, m. stawitel, e, m.

Baumeln, v. klátiti se.

Bäumen, v. lézti, drápati se na strom; 2.) sich -, zpinati se.

Baum-falk, f. sokol stromowni; -frosch, m. jiřiček, čka, m. rosnice, e, f.; -frucht, f. owoce, n.; -garten, m. štěpnice, v, f. sad, u, m.; -gärtner, m. štěpař, sadař, e, m.; -gartnerei, f. stěpnictwí, n.; -haker, m. datel, e, m.; -harz, n. pryskyřice, v, f.; -lang, adj. dlaubý co strom; -letter, f. dwoják, u, m.; -messer, n. žabka, y, f.; -nuß, f. wlaský ořech; -ół, n. olej dřewni; -pfahl, m. kůl, kolu, m.; -rinde, f. kůra, y, f. koráb, u, m.; -saft, m. míza, štáwa stromowá; -scheere, f. postříh, u, m.; -schlag, m. stromorys, u, m.; -schnitt, m. stříž, řez stromů; -schröter, m. roháč, e, m.; -schule, f. sadiště, n. štěpnička, y, f.; -schwamm, m. hauba dřewni; -stark, adj. welmi silný; -stein, m. stromokam; -wachs, n. přilep na stromy; -wanze, f. zahradní štěnice; -wolle, f. bawlna, y, f.; -wollen, adj. bawlněný; -wollengras, n. suchopeřnik, u, m.; -wollenstaude, f. bawlnowý keř; -wollenzeug, m. pamuk, u, m.; -zucht, f. štěpařstwi, n.

Bauordnung, f. stawebni řád.

Baus-backen, -backig, adj. tlataty, hubaty.

Bausch, m. bříško, a, n. wypuklina, y, f.; in - und Bozen kaufen, úhrnkem kaupiti.

Bauschchen, n. chomáčky, m. pl.

Bauschig, adj. měchatý, wypuklý.

Bauschkauf, m. kaupě úhrnkem.

Bau-stätte, -stelle, f. staweniště, n.; -stein, m. stawebni kámen; -wesen, n. stawitelství, n.

Bazar, m. kotce, pl.

Beabschieden sich, v. rozlaučiti se.

Bey, f. zátoka, y, f.

Beabsichtigen, v. obmýšleti, směřowati, hodlati, zaměřiti.

Beachten, v. wšimati si eho, pozorowati; -swerth, adj. pozoru hodný.

Beamter, m. auřednik, a, m.; Beamten-, auřednický.

Beängstig-en, v. saužiti, stěsniti; -end, adj. teskliwy; beängstigt, adj. teskný, zastesklý; -ung, f. sauženi, tisněni, n.

Beanständigen, v. wystawowati.

Beantragen, v. nawrhauti.

Beantworten, v. na něco odpowěd dáti, odpowěděti; -ung, f. odpowěd, i, f. zodpowidání, n.

Bearbeiten, v. zdělati, obdělati, na něčém pracowati; das Eifen -, kowati; das Feld -, pole wzdělati; das Bauholz -, tesati; sich -, postarati se; Bearbeitung, f. wzděláwání, hotoweni, n.

Beaufsichtigen, v. dohlížeti nač.

Beauftragen, v. rozkázati, poručiti, uložiti.

Beaugenscheinigen, v. prohlížeti, ohlédati.

Bebauen, v. zastawěti místo; das Feld -, zorati wzdělati.

Beben, v. třásti se, chwiti se; vor Kälte -, jechtati; vor Furcht -, hrůzau trnauti; das -, u. třeseni, trnutí, n.

Bebluten, v. zkrwáceti, pokrwáceti.

Bebrüten, v. naseděti.

Becher, m. číše, e, f. pohár, u, m.

Becken, n. měděnice, pánwice, e, f.; -schläger, m. pánwičník, a, m.

Bedachen, v. pokryti, střechu přikryti, pobiti.

Bedacht, m. rozmysl, přemysl, u, m. powáženi, n. rozwaha, y, f.; -neh-

Bēd

73

Bee

men, zřetel měti; 2) bedacht, powažený, ohmyšlený; — setn, opatrným býti, hleděti, šetřiti.

Bedačt-ig, —lich, adj. rozwážliwý, powážliwý, opatrný, rozmysliwý; —lichkeit, rozwážitost, powážliwost, opatrnost, i, f.

Bedačtlos, bez powážení, nerozmyslně, nešetrně.

Bedačtsam, adj. rozwážný, opatrný; adv. rozwážiwě, opatrně; —keit, f. Bedačtlichkeit.

Bedaiken, v. děkowati, poděkowati, diky wzdáti.

Bedaŕf, m. potřeba, y, potřebnost, i, f.

Bedaunerlich, adj. požalný, požalu hodný.

Bedaurn, v. oželeti, litowati, politowati; —, n.žel, u, m. politowání, n.; —šwerth, —swürdig, adj. politowání hoden, ubohý.

Bedeck-en, v. přikryti, pokryti, přistříti, odíti; 2) beschüzen, ochránití, hájiti, opatrowati; den Kopf —, dátı na hlawu; —er, m. pokrywač, e, m.; —ung, f. přístření, přikrýwáni, n.; 2.) ochrana, ostraha, y, f.; 3) zákrow, pokryt, oděw, u, m.

Bedenken, v. rozmysliti, rozmýšleti, rozwážiti, rozjímati; 2.) starati se o něco; im Testamente —, odkázati komu něco; Bedenken, n. rozwážení, rozjímání, rozmýšlení; 2.) mínění, n.

Bedenklich, adj. powážliwý, rozwážliwý; 2.) nejistý, pochybný; —keit, f. pochybnost, i, f. rozpaky, pl. m.

Bedenkzeit, f. čas na rozmyšlenau.

Bedeuten, v. namítati, poučiti; oznámiti; zugleich —, přitom doložiti; was bedeutet das, co to má býti; es hat nichts zu —, nic to nedělá; 2.) wyznamenawati; bedeutend, adj. znamenitý, zřetelný; Bedeutung, f. wyznamenání, n. známka, y, f.; Vorbedeutung, známení, n.; 3) Wichtigkeit, znamenitost, i, f.

Bedien-en, v. slaužiti, posluhowati, obsluhowati; sich einer Sache — užiwati wěci; sich einer Gelegenheit —, přiležitosti hleděti; im Karten-

spiel —, barwu přiznati, přiznawati, —te, m. služebnik, a, slaužící, iho, sluha, y, m.; —ung, f. poslaužení, posluhowáni, n. posluha, y, f.; 2.) Amt, služba, y, f. úřad, u, m.

Bedenkstung, f. služba, y, f.

Beding, m. —niß, —ung, f. wýmínka. wýměnka, úmiuwa, y, f.; —en, v. wyminiti, wyjauti si něco; 2) ujednati, umluwiti; bedingt, adj. wýminečný; —ungsweise, adv. s wýmínkami, wýmínečně.

Bedräng-en, v. stěsniti, trápiti, saužiti, utiskowati, swírati; bedrängt. adj. teskný, sewřeny; —niß, n. —ung, f. trápeni, saužení, utiskowání, n. těsnota, y, f.

Bedroh-en, v. hroziti, wyhrožowati; —lich, adj. hrozitelný, hroziwý; —ung, f. pohrůžka, y, f. wyhrožowání, n.

Bedrück-en, v. uhnětati, utlačowati, utiskowati; —ung, f. útisk, nátisk, u, m. utlačení, n.

Bedungen, v. pohnojiti, ohnojiti.

Bedünnen, v. zdáti se, za to mítı, domníwati se; Bedünnen, n. zdáni, domněni, n. domněnka, y, f.

Bedürf-en, v. potřebowati, zapotřebi měti; —niß, n. potřeba, y, potřebnost, i, f.; 2) nauze, e, nuznost, i, f.; —tig, adj. potřebný; 2.) nuzný, bidný.

Beehr-en, v. poctiti, uctiti; —ung, f. poctění, uctění, n. pocta, ucta, y, f.

Beeid-en, v. něco zpřisahati, přisahati na něco; 2) přisahau někoho zawázati; —et, adj. přísežný; —igung, f. přisaha, y, f. wzetí pod přísahu.

Beeisern, sich, v. horliti, rozhorliti se, snažiti se, wynasnažowati se.

Beeilen, sich, v. spěchati, spěšiti, pospišiti si s čim.

Beeinträchtig-en, v. uškoditi, ujauti, skřiwditi; —ung, f. skrácení, n. ujma, křiwda, y, f.

Belzebub, m. černoboh, a, m.

Beenden, beendigen v. skončiti, doko

Been

74

Befrie

nati, dodělati, urobiti, dospěti; bě-
endigt, adj. skončený, dokončený.

Beengen, v. stísniti, stisknauti, obme-
ziti, zaužiti.

Beerben, v. děditi po někom.

Beerdig-en, v. pochowati, pohřbiti;
—ung, f. pochowáni, pohřbeni, n.
pohřeb, u, m.

Beere, f. jahoda, y, f. zrno, zrnko, a, n.

Beet, n. záhon, u, m. hřada, y, f.

Beete, f. sázka, y, f.

Befähigen, v. uschopniti, schopným
učiniti.

Befahren, v. pojížděti; einen Weg —,
po cestě jeti, jezditi; das Meer —,
přes moře se plawiti.

Befallen, v. přepadnauti, napadnauti,
pojiti, posednauti, zachwátiti; Furcht
befällt mich, obchází mě hrůza.

Befangen, v. zaplesti, postihnauti, ob-
sáhnauti, pojímati; 2) parteifisch,
stranný; eingenommen, předpojatý;
verlegen, na rozpacich.

Befassen, v. dotýkati se něčeho, oma-
kati; 2.) sich mit etwas —, obirati
se, zanášeti se něčím.

Befehren, v. wálku wypowěditi, wálčiti.

Befehl, m.rozkaz, u, m., nařízeni, po-
ručení, welení, n. ; —en, v. rozká-
zati, poručiti, weleti; 2.) sich —en,
odewzdati se, poručiti se; —ißen,
v. welitelství míti nad někým; —
šhaber, m. wůdce wojska, welitel,
e, náčelní, iho, m.

Befestig-en, v. upewniti, utužiti, twrdi-
ti; Rechte befestigen, práwa zjistiti;
mit einem Bande —, zatáhnauti, utáh-
nauti, zawázati; eine Stadt —, pe-
wně ohraditi; —ung, f. upewnění,
utužení, utwrzení, ztužení, n.; —
ungswerk, n. hradby, f. pl.

Befeucht-en, v. nawlažiti, zmočiti; —
ung, f. obwlažení, n.

Befiedern, v. periti, opeřiti, zapeřiti.

Befinden, v. naleznauti, shledati; mei-
nen, za to míti, uznáwati; sich —, býti,
meškati; sich wohlt —, miti se dobře;
Befinden, n. shlédani, wynacházeni,
n

Befindlich, adj. přitomný, wynalezajici se.

Befirniffen, v. ofermežowati.

Beslecken, v. poškwrniti; fig. zhanobiti,
znečistiti; 2.) (beim Schuhmacher)
přištipkowati.

Besleißen, besleißigen, v. piletli, přičiniti se, snažiti se, hleděti něčeho.

Besliffen, adj. přičinliwý, pilný, bedliwý; —heit, f. přičinliwost, pilnost, bedliwost, i, f.

Beslüg-eln, v. okřidliti, operutiti; beschleunigen, uspěšniti; —elt, adj. okřidlený, perutný, letný.

Besolg-en, v. poslauchati, zachowati,
wyplniti, konati; einen Rath —,
rady následowati; —er, m. zachowawatel, wykonawatel, e, m; —ung, f. zachowání, wyplněni, wykonání, n.

Beförd-erer, m. nápomocnik, a, m.; —
erlich, adj. nápomocný, prospěšný;
—ern, v. pospišiti; fig. Jemanden—,
někomu napomáhati; von der Welt—,
zprodowoditi ze swěta; befördert werden, powyšsenu byti; —erung, f. pospišeni, spomoženi, powyšeni, n.

Befracht-en, v. naložiti, nakládati;
—ung, f. náklad, u, m.

Befragen, v. ptáti se, zeptati se, dopptáwati se, tázati se.

Befrei-en, v. wyswoboditi, oswoboditi,
zprostiti, zbawiti, uwolniti; —er, m.
wyswoboditel, oswoboditel, zbawitel, uwolnitel, e, m.; befreit, adj.
wobodný, oswobozený; —ung, f.
wyswobozeni, oswobozeni, n.; 2.)
wýsada, y, f.

Befremd-en, v. es befremdet mich, di-
wim se tomu, jest mi to diwné;
—end, adj. podiwny, neznámý; —et,
adj. udiwený.

Befressen, v. obežrati, okausatí.

Befreund-en, v. sich mit Jemand —,
spřáteliti se, sprizniti se; durch Ge-
batterschaft —, skmotřiti se; —eter,
m. přibuzný, sprizněný; —ung, f.
přibuzenstwi, přatelstwi, n

Befriedigen, v. spokojiti, upokojiti,

Beim

78

Beſſ

Beimengen, v. přiměsiti; sich —, připlichtiti se.

Beimeffen. v, přičitati, přičisti, připsati; Glauben —, wiru dáti.

Beimisch-en, v. přimichati, přimisiti;
—ung, f. přimicháni, n.

Bein, n. kost, i, f.: 2.) der Fuß, noha,
y, f.; das dicke Bein, stehno, a, n.
hnát, u, m.; auf den Beinen sein, na
nohách býti.

Beinahe, adv. skoro, téměř, bezmála,
o málo, na mále, o trochu.

Beiname, m. přijmi, přijmě, přizwisko, n.

Bein-bruch, m. zlámání kosti: 2.) kostiwal, u, m.; —ern, adj kostěný; —fraß, m. čerwotoč, podjed kosti, kostijed, prohnil, u, m.; —gerippe, n. kostliwec, wce, m. kostra, y, f.; —haus, n. kostnice, e, f.; —holz, n. zimolez, u, m.; —icht, adj. kostitý; beinig, adj. kostnatý; —kleid, n. spodky, kalhoty, nohawice, pl.; —schellen, n. pauta na nohy.

Beivordnen, v. sauraditi, připořádati

Beipferd, n. mimořádní vů. lichý kůň;
2.) Handpferd, náruční kůň.

Beipflichten, v. přiswědčiti, přiwoliti,
přistaupiti, schwáliti.

Betrren, másti, mýliti koho; beitrrend,
mylný.

Beisammen, adv. spolu, pospolu, po-
hromadě.

Beisaß, m. chalupnik, a, m.; 2.) při-
sedici, přisežni, iho, m.

Beisaß, m. přisada, y, f. přidawek,
wku, m.

Beischlaß, m. tělesné obcowání, ženy
užiwání; —en, v. obcowati, ženy se
dotýkati.

Beischläfer, m. sauložnik, přiložnik, a,
m.; —in f. sauložka, y, sauložnice,
e, f.

Beischließen, v. zawřiti; přiložiti, přikládati.

Beischluß, m. přiwěrek, rku, m. přilo-
ha, y, f. přiložení, n. přidawek,
wku, m.

Beischreiben, v. připsati, wedlé napsati.

Beischrift, f. připis u, m.

Beisein, v. přitomným býti.

Beiseit, beiseits, adv. stranau, nastraně.

Beisezen, v. přisaditi, přidati, přisazowati; Leiche —, mrtwe tělo pochowati.

Beisein, v. přítomným býti, přitomen
býti.

Beisig, m. wedlejší sezení; —en, v.
seděti při něčem; —er, m. přisedí-
ci, iho, přisedník, a, m.

Beispiel, n., přiklad, u, m.; zum —, na
přiklad (n. p.), ku přikladu (k. p.);
—los, adj. bezpříkladný; —shalber,
pro přiklad; —sweise, adv. při-
kladmo.

Beispringen, v. přiskočiti; 2.) pomo-
ci, přispěti.

Beiß-en, v. kausati, hrýzti, štipati; die
Zähne zusammen —, zuhy zatiti; in
Graß —, umřiti, za swé wzíti; 2.)
ägen, žrátí, hlodati, leptati; 3.) ju-
ken, swrběti, swěděti; 4.) sich zan-
ken, haštěřiti se, waditi se; —end,
adj. kausawý; štipawý, hlodawý,
perný; belcibigend. uštěpačný; —ig,
adj. kausawý; zänkisch, swárliwý,
wadiwý, jedowatý; —fer, m. piskoř,
e, m.; —kohl, m. cwikla obecná;
—korb, m. náhubek, bku, m., —zan-
ge, f. kleště uštěpací.

Beistand, w. přispění, napomáhání, n.
pomůcka, y, f. přispěch, u, m. 2.)
zástupce, pomocník, a, m. práwní
přitel; 3.) der Trauung, swědek při
swatbě; —des Bräutigams, staro-
swat, a, m.; —sleistung, f. pomo-
censtwi, n.

Beistehen, v. státi přiněkom, někomu
přispěti, napomoci, pomáhati; mě-
Rath und That —, radau i pomoc
býti.

Beifeuer, f. skládka, y, f. příspěwek,
wku, m.; —n, v. přispěti, skládati
se.

Beistimm-en, v. přiwoliti, swoliti,
přiswědčiti; —ung, f. přiwoleni
swoleni, n.

Beistrich, m. čárka, y, f.

Bel

80

Bem

Bekümmern, v. zkormautiti; sich um
Etwas —, starati se, pečowati, dbáti
o něco; bekümmert, zkormaucený,
starostliwý; —iš, f. starostliwost,
i. f. zkormaucení, n.

Belächeln, v. pousmiwati se.

Belachen, v. usmiwati se, posmiwati
se komu od. čemu.

Belad-en, v. naložiti, nakládati, obtí-
zitl, obtěžowati; —ung, f. náklad,
u, m. tiž, v. f. obtěžowání, n.

Belager-er, m. dobywatel. e, m.; —n,
v. oblehnauti, dobýwati; —ung, f.
obleženi, n.; —ungsgeschüß, n. dobý-
wající střelba.

Belang, m. wýnos, u, m.; wážnost, i,
f.; —en, v. vor Gericht —, pohnati,
obeslati; ersuchen, požádati; betref-
sen, týkati se, tknauti se; —ung, f.
půhon, u, m. pohnání, obeslání, n.
obsílka, y, f.

Belassen, v. dabei —, při tom nechati,
ostawiti.

Belasten, v. obtížiti, břemeno naložiti.

Beläftig-en, v. obtěžowati, zanepráz-
dniti; —ung, f. obtěžowání, u. ob-
tížnost, i, f.

Belastung, f. otiženi, obtíženi, n.

Belatten, v. latè přibijeti, olatowati.

Belauben, v. listim odiwati, omájiti;
2.) listí otrhati.

Belauern, belauschen, v. čihati; 2.)
omámiti.

Belauf, m. wýnos, u, m. obnášení, n.;
—en, v. nabíhati; 2) sich —, wybí-
hati, wynáseti; 3.) (von Thieren),
běhati se.

Belauschen, v. čihati, poslauchati.

Beleben, v. obžiwiti, občerstwiti,
wzkřísiti.

Belebt, adj. žiwý, ožiwený; — werden, ožiti, ožiwnauti; —heit, f. žiwost, ožilost, i, f.

Belebung, f. obžiwení, n.

Belecken, v. oblízati, polízati.

Beleg, m. důkaz, u, m.; —en, v. obklá-
dati obložiti; das Kleid —, lemowati;
mit Beweisen —, přiložiti důkazy;

die Siuten —, pauštěti hřebce ke
klisnám.

Belehn-en, v. manstwi uděliti; —ter,
m. man, a, m.

Belehr-en, v. poučiti, ponaučiti; —ung,
f. ponaučeni, n. nauka, y, f.

Beleibt, adj. tělný, tlustý.

Beleidigen, v. uraziti koho, ubližiti
komu; —end, adj. urážliwý, pohor-
šliwý; —er, m. ubližitel, pohoršitel,
e, m.; —ung, f. ubliženi; uraženi,
n. urážka, y, f.

Belesen, adj. zběhlý w čtení, mnoho-
četlý; —heit, f. zběhlost w čteni.

Beleucht-en, v. oswititi, oswěcowati,
oswětliti, wyswětliti; —ung, f. oswi-
ceni, wyswětlení, n.

Belfer-n, v. štěkati; 2) osupowati se
na někoho; —er, m. štěkawec, wce, m.

Belieben, v. libiti se, libowati si,
ráčiti; —, n. libost, i, f. — an Etwas
haben, oblibeni na nečem mítí; nach
—, powoli.

Beliebig, adj, libý, dowolný, whodný.

Beliebt, adj. milý, obtibený; sich —
machen, zawděčiti se.

Belisten, v. přelstiti, ošiditi.

Bellen, v. štěkati; (vom Fuchse), sko-
liti; —, n. štěkání, n.

Beller, m. hafač, e, štěkawec, wce, m.

Beloben, v. pochwáliti.

Belohn-en, v. odplatiti, odměniti, na-
hraditi; —er, m. odplatitel, odměni-
tel, e, m.; —ung, f. odplata, odměna,
y, f. wděk, u, m.

Belügen, v. přelhati, obelhati.

Belugten, v. ošiditi.

Belustig-en, v. obweseliti, zabawiti
—ung, f. obweselení, n. zábawa, y, f.

Belvedere, n. belwedér, u, m,

Bemachen, v. podělati, znešwařiti.

Bemächtig-en, sich, v. zmocniti se, opa-
nowati; —ung, f. zmocnění, opano-
wání, n.

Bemackeln, v. poškwrniti.

Bemalen, v. pomalowati.

Bemannen, v. lidem osaditi, ozbrojiti.

Bemänteln, v. ukrýwati, zahaliti, za-

Bem

81

Ber

mitati; —ung, f. zastření, n. při-
stěra, y, f.

Bemaſten, v. oſtežniti, ožezliti.

Bemaſten, v. zhrábnati.

Bemeſtern, v. opanowati; ſich der Lei-
denſchast —, zkrotiti zuřiwostí.

Bemeldet, adj. oznámený, podotknutý.

Bemengen, ſich, v. mit etwas-, obirati
se čim; plésti se do něčeho.

Bemerk-bar, adj. značný; —en, v. po-
zorowati, znamenati, zbadati; 2.)
podotknauti; —ung, f. pozorowáni,
znamenáni, n. úwaha, y, f.

Bemeſſen, v. směřiti, odměřiti.

Bemitleiden, v. ulitowati, politowati,
oželeti.

Bemittelt, adj. zámožný, mohowity.

Bemowt, adj. obemšený, přimšelý,
mechowatý.

Bemüh-en, v. obtěžowati; ſich —, při-
činiti se, wynasnažiti se, usiłowati;
ſich um etwas —, o něco bažiti, usi-
lowati; —ung, f. přičinění, wynas-
snažení, usiłowání, n.

Bemüßigen, v. přinutiti, přinutkati.

Benachbart, adj. sausedni, sausedský,
okolní.

Benachrichtigen, v. zprawu, wědomost
dáti, uwěstiti.

Benachtheiligen, v. ubližowati, škoditi,
ujimati.

Benagen, v. ohržytí, okausatí, ohlodatí.

Benähen, v. obšiti.

Benamen, v. jmenowati.

Benarben, v. zmozoliti, zblizniti.

Benaſchen, v. omlsati, pomlsati.

Benäſsen, v. smočiti, omokřiti.

Benebeln, v. omračiti, zastíniti; ſich—,
ochmeliti se.

Benedeien, v. blahosławiti, pożehnati.

Benediktiner, m. benediktin, a, m.

Benehmen, v. odnítati, zbawiti; ſich be-
tragen, chowati se, počínati sobě.

Beneiden, v. zawiděti, nepřáti; —
šwerth, adj. záwidění hodný.

Benenn-en, v. pojmenowati, nazwati,
zum Erben —, ustanowiti za dědice;
—ung, f. jmeno, a, nazýwáni, n.

Beneß-en, v. skropiti, smočiti, swla-

žiti; —ung, f. smočeni, ubročeni,
swlaženi, skropeni, n.

Bengel, m. kyj, e, klacek, cku, sochor,
u, hulwát, a, m.; —hast, adj. bul-
wátský.

Benieſen, v. přikýchnauti.

Benöthigen, v. potřebowati.

Benuß-en, v. užiwati, požiwati; —
ung, f. užiwáni, n. požitek, tku, m.

Benzoe, n. wawřin, u, m.

Beobacht-en, v. pozorowati, spatřo-
wati, zachowáwati, plněti; —er, m.
pozorowatel, plnitel, e, m.; —ung,
f. pozorowáni, zachowání, n.; —
ungsgeift, m. pozorujicnost, f.

Bevordern, v. nařiditi prikázati.

Bepacken, v. nawázati, zarančiti

Bepanzern, v. obrniti.

Bepſchlen, v. kůli nabíjeti; den Wem-
garten —, wytěčiti winči.

Bepſlanzen, v. wysaditi, osázeti.

Bepſttern, v. podlážditi.

Bepſtügen, v. zorati.

Bepiſſen, v. pomočiti, počurati, po-
scáti.

Bequartiren, v. ubytowati někoho.

Bequem, adj. pohodlný, wýhodný; —
en, ſich, v. chowati se, podáwati se;
—fich, adj. wýhodný, pohodný, po-
hodlný, příležitý; —ličkeit, f. po-
hodli, n. pohodlnost, i, f.

Berappen, v. obwrhauti.

Beraſsen, v. odrniti, drnem obložiti.

Beraſpeln, v. potřelčiti.

Berathen, v. nadati, wybýwati; ſich—,
poraditi se.

Berathſchlag-en, v. rokowati; —ung,
f. rokowáni, n.

Beraub-en, v. oblaupiti, obrati; 2.)
zbawiti; —ung, f. oblaupeni, zba
weni, n.

Beräuchern, v. nakauřiti.

Beraucht, adj. začaděný, zakauřený.

Berauſchen, v. opiti; berauſt, adj.
opilý, ochmelený.

Berechn-en, v. spočitati; —ung, f. auſet,

Berechtigen, v. práwo dáti někomu;
berechtigt sein, práwomiti; —igt, adj.
wýsadni; —igung, f opráwněni, n.

6

Berü

83

Besch

býti, proslauti; —heit, f. slowútnost, i, f.

Verühr-en, v. tknauti se, dotýkati se, omakati; erwähnen, připomenauti, podotknauti; —ung, f. hmatání, dotykání, n.

Beruſen, v. oškubati, olaupiti.

Beruſen, v. učaděný, začadlý

Beryll, m. sladik, beryl, u, m.

Besaen, v. ositi, zasiti.

Besaſage, adr. dle, podlé.

Besaqen, v. oznámiti, udáwati; besagt, prawený, dotčený.

Besaſiten, v. struniti, ostruniti.

Besaſalen, v. pomazati, masti natřiti.

Besänſtig-en, v. ukojiti, ukrotiti, uchlacholiti, utišiti; —ung, f. ukojeni, ukroceni, uchlacholeni, n.

Besaß, m. limec, mce, m. obšewka, y, f.; —ung, f. osazeni, n. posádka, y, f.

Besaufen, sich, v. ožrati se, ochlastati se.

Besaſchen, v. oškrábati, postrauhati.

Beschädigen, v. uškoditi, porušiti, pokaziti, poraniti; —ung, f. auraz, u, m. pokažení, n.

Beschaffen, v. způsobený, spořádaný, zřízený, takowý; —heit, f. způsob, u, m. powaha, y, twářnost, jakost, i, f.

Beschäftigen, v. zaměstnati, zanaprázdniti, zanášeti; sich beschäftigen, obirati se něčím; —ung, f. obírání, zaměstnání, n.

Beschälen, v. olaupati; 2) (vom Hängste), klisnu pauštěti; —er, m. paušták, a, m.; 2.) hřebčák, a, m.

Bescham-en, v. zahanbiti; —ung, f. zahanbeni, n.

Beschatten, v. zastiniti.

Beschau, f. phohled, u, m. prohlídka, y, f.; —en, v. ohlédati, díwati se, shlídati; —er, m. ohledawač; ohledatel, pozorowatel, e, diwák, a, m; —lich, adj. zřejmý; 2) rozjímawý.

Beschäumen, v. popěniti, zapěniti.

Beschauung, f. phohled, u, m. prohlídka, y, f.

Beschäue, m. rozsudek, dku m.; 2.)

odpowěd, i, f.; —wissen, wědomost miti; 3.) — im Trinken, připiti, n. pocta, y, f.; —en, v. uděliti, přisauditi, obeslati; —en, adj. skrowný, cudný, mirný; —enheit, f. skromnost, mirnost, i, f.

Bescheinen, f. beleuchten; 2) beschichten, v. pojistiti, wyswědčiti; Bescheinigung, f. pojištění, wyswědčení, n.

Bescheißen, v. posrati.

Beschenken, v. ohdarowati, obdařiti.

Bescheren, v. uděliti, nadělití; —ung, f. udělení, nadělení, n. dar, u, m.

Beschicken, v. strojiti; 2.) obeslati, pohnati; 3.) das Much —, dobytek chowati; 4.) das Feld —, pole zdoláwati.

Beschichten, v. stříleti nač; eine Festung —, obíjeti pewnost.

Beschiffen, v. oplawiti, plawiti wůkol.

Beschimmeln, v. zplesniwěti.

Beschimpfen, v. zhaněti, pohanět; —ung, f. hana, potupa, v, f.

Beschinden, v. f. schinden; sich —, kůži si odřiti.

Beschirmen, c, zaštititi, chrániti, hajiti; —er, m. ochrance, e, m.; —ung, f. ochrana, y, f.

Beschlagen, v. ženskau zlihati.

Beschlag, m. stáwka, y, f. stawowání, n.; in — nehmen, stawowati; — von Eisen, okowání, n.; — an einem Buche, zápona, y, f.; — mit Brettern, pobiti, n; — Beschläge, n. kowání, n.; —en, v. okowati, obiti; mit Brettern —, pobijeti; 2.) in Beschlag nehmen, stawowati; 3) (von Glasern), potiti se; —nehmung, f. stawowání, n.

Beschleichen, v. wkrádati se na někoho.

Beschleunigen, v. přispišiti, unáhliti, uspěšniti.

Beschließen, v. zawříti, zamknauti; 2.) Beschlußfassen, ustanowiti, urokowati; 3) beendigen, skončiti; —er, m. kličník, a, m.; —ein, f. kličnice, v, f.

6 *

Beschl

84

Beschw

Beschluß, m. zawření, skončení, snešení, n. úrok, u, m.

Beschmeißen, v. pokáleti, podělati.

Beschmieren, v. pomazati.

Beschmußen, v. zašpiniti, zamazati, okáleti; beschmußt, adj. špinawý.

Beschnauben, beschnaufen, beschniffeln, v. očuchati.

Beschneiden, v. ořezati, okrájeti, obřezati; mit der Scheere —, ostřihati; Bäume —, klestiti; —ung, f. obřezání, okrájení, ostřihání, n.

Beschneien, v. posněžiti, osněžiti.

Beschnittener, m. obřezanec, klestěnec, nce, m.

Beschnüren, v. obwázati šňůrami.

Beschönig-en, v. obálkowati, omlawati, zamitati, zastirati; —ung, f. omlauwání, líčení, n.

Beschränk-en, v. obmeziti, ohraditi; stisniti; —theit, f. obmezenost, i, f.; —ung, f. obmezení, n. ohrada, y, f.

Beschreib-en, v. popsati, kresliti; —ung, f. popsání, n. popis, u, m.

Beschrcien, v. rozkřičeti; 2.) urknauti.

Beschuhen, v. obauti; einen Pfahl —, okowati konec kůlu.

Beschuldig-en, v. nařknauti, obwiniti; —ung, f. nařknuti, obwinění, n.

Beschummeln, v. ošiditi.

Beschütten, v. posypati, poházeti; 2.) begießen, peliti.

Beschüß-en, v. ochrániti, hájiti, opatrowati, brániti; —er, m. ochránce, hajitel, strážce, e, m.; —ung, f. obrana, ochrana, y, f. hájení, zastání, n.

Beschwängern, v. ztěnotniti.

Beschwärzen, v. ocerniti.

Beschwaß-en, v. namluwiti, napiskati; —ung, f. namluwení, napiskání, n.

Beschwerde, f. obtížnost, i, f. břemeno, a; 2.) eine Klage, stížnost, i, žaloba, y, f.

Beschwer-en, v. obtížiti; obtěžowati; sich —, stěžowati si, požalowati si; —lich, adj. těžký, obtížný, trudný, přikrý; —lichkeit, f. obtížnost, přikrost, i, f.; —niß, f. břemeno, a, n.

nesnáze, tiže, e, f.; —ung, f. obtížení, obtěžowání, n.

Beschwichtigen, v. ukojiti, uchláchołiti.

Beschwör-en, v. zapřisahati něco, přisahati na něco; 2.) zaklinati; —er, m. zaklinač, v, m.; —ung, f. přisaha, y, f. přisaháni, zaklináni, n.; —ungsbuch, n. kniha zaklinací; —ungsformel, f. wzorec přísahy.

Beseel-en, v. obžiwiti, udušewniti; —ung, f. obžiweni, n.

Besehen, v. prohlídnauti, nahlídnauti, přehlídnauti.

Beseitigen, v. straniti, odstraniti odkliditi.

Besetigen, v. oblažiti, blaženého učiniti.

Besen, m. koště, n. metla, y, f.; —binder, m. košťař, metlář, c, m.; —stiel, m. držadlo u koštěte.

Beseffen, adj. posedlý, běsný, —er, m. pekelník, d'ábelník, a, m.

Beseß, n. limec, mce, wyložek, žku, m. podsádka, y, f.; —en, v. obsaditi; einen Ort —, místo zasaditi, zasednauti; ein Kleid —, šat podšiti; —ung, f. osazení, nasazení, obložení, n.

Beseufzen, v. wzdychati nad něčím, oželeti co.

Besichtig-en, v. prohlídnauti, ohledati, obezřiti; —ung, f. prohlídnuti, n. prohlídka, y, f.

Bestegel-n, v. zapečetiti, připečetiti; —ung, f. zapečetěni, n.

Besteg-en, v. zwitěziti nad kým, přemoci, překonati; —er, m. witěž, c, m.; bestegt, překonaný, přemožený.

Besilbern, v. ostřibřiti.

Besingen, v. opěwati, zpiwati o něčem.

Besinn-en, sich, v. upamatowati se, zpomenauti si na něco; 2.) přemýšleti; 3.) rozmysliti se; —ung, f. rozmyšlowání, přemýšlení, n.; —ungslos, adj. zapomnělý, pominulý, bez sebe.

Besiß, m. Besitzung, f. držení, wládnu-

Beweib

89

Bezweif

Beweiben, sich, v. oženiti se; beweibt, adj. ženatý.

Beweinen, v. oplakati, želeti něčeho; -swürdig, adj. oplakání hodný.

Beweis, m. důkaz, důvod, u, m. dokázání, n.; -sen, v. dokázati, dowoditi, swědčiti; sich -, proukázati se; -grund, m. důwod, u, m., -lich, adj. prowoditelný, ukazatelný.

Beweisen, v. obiliti.

Bewenden, v. es dabei - lassen, nechati při něčem, pozůstati, přestati na něčem.

Bewerb, m. ucházeni se, snažení, n.; -en, sich, v. um etwas, snažiti, usilowati, ucházeti se o něco; um ein Mädchen -, namlauwati si; -ung, f. ucházeni se, snažení; namlauwání, n.

Bewerfen, v. poházeti; die Mauer -, obmitati zeď.

Bewerkstellig-en, v. dokázati, w skutek uwesti, wykonati, uskutečniti; -ung, f. wykonání, zjednání, n.

Bewerkthätigen, v. dokázati.

Bewickeln, v. obwinauti, obaliti.

Bewillig-en, v. powoliti, přiwoliti, dowoliti; -ung, f. powoleni, swoleni, n.

Bewillkommn-en, v. witani, přiwitati, uwitati; -ung, f. witání, přiwitání, n.

Bewirken, v. způsobiti, wyjednati, wymoci.

Bewirth-en, v. častowati, poslaužiti, pohostiti, poctiti; ung, f. častowání, uhostění, n.

Bewohn-bar, adj. obytný; -en, v. obýwati, bydleti; -er, m. obywatel, e, m.; -erin, obywatelka, y, f.; -ung, f. obýwání, přebýwání, n.

Bewölken, v. obtaky potahnauti, zamračiti; sich -, mračiti se; bewölkt, zamračený, chmurný.

Bewunder-er, m. obdiwitel, obdiwowatel, e, m.; -n, v. diwiti se něčemu, obdiwowati; -nswürdig, adj. podiwu hodný; -ung, f. podiweni, n. podiw, u, m.

Bewušt, adj. známý, powědomý; los, adj. bezwědomý, bez sebejsauci. -losigkeit, f. zapomělost, i, f. pozbyti smyslů; -sein, n. wědomí, powědomí, n.; das Bewuštsein verlieren, pominauti se smyslem.

Bezahl-en, v. zaplatiti, platiti; oplatiti, odměniti; -er, m. platitel, splátce, e, m.; -ung, f. plat, u, m. zaplacení, n.

Bezůhm-bar, adj. skrotitelný; -en, v ukrotiti, zkrotiti; -ung, f. skroceni, n.

Bezauber-n, v. očarowati, okauzliti; omámiti; zakleti; -ung, f. očarování, lákání, n.

Bezeichnen, v. poznamenati, naznačiti; mit Strichen -, nakresliti; okázati; -end, adj. wyznačny; -ung, f. poznamenání, naznačení, n.

Bezeig-en, v. pokázati, proukázati; Schre -, poctiti; sich -, chowati se, ukázati se; -ung, f. proukázání, zachowání, n.

Bezeißen, v. obwiniti, obwinowati.

Bezeug-en, v. swědčiti, oswědčiti, dokázati; -ung, f. wyswědčení, swědectví, dokázání, n.

Bezichtigen, v. f. bezeißen.

Beziehen, v. potáhnauti, obtáhnauti; das Bett -, powlici perinu; die Gränzen, tähnauti na hranice; ein Haus -, stehowati se do domu; Geld -, dostáwati penize; sich auf etwas -, odwoláwati se, wztahowati se na něco; Beziehung, f. potábnuti, powliknuti, brání, wztahowáni, n. poměr, u, m.

Beziehen, v. měřiti, zaměřiti, biti na něco.

Beziffern, v. počíslowati.

Bezirk, m. podkraji, okoli, n. okrslek, újezd, powět, u, m.

Bezoar, -stein, m. chuchwiny zwiřeci.

Bezuckern, v. cukrem posypati.

Bezuq, m. wztahowáni, potahowání, n. potah, u, m. powlaka, y, f.

Bezwecken, v. zaměřowati.

Bezweifeln, v. pochybowati o něčem.

Bezwing

90

Bild

Bezwing-ber, adj. přemožitelný; —en, v. přemoci, podmaniti, přewlád-
nauti; —er, m. podmanitel, e, m.;
—liſ, adj. přemožitelný; —ung, f.
přemožení, n.

Bibel. f. biblí, bible, e. f. písmo swaté;
—ſeſt, adj. zběhlý w bibli; —máßig,
adj. bibli přiměřený.

Biber, m. bobr, a, m.; Biber-, adj.
bohrowý; —geil, n. bobrowý stroj;
—haar, n. bobrowá srst; —hut, m.
kastorowy klobauk; —klee, m. limon-
ka, v. f.

Bibliothek, f. knihowna, y, f.; —ar,
m. knihownik, a, m.

Bibliſch, adj. biblicky.

Bicke, f. zobák, u, m.

Bickelhaube, f. šišák, u, m.

Bicken, v. zobati, kluwati.

Bieder, adj. čacký, počestný, poctiwý,
šlechetný; —keit, f. šlechetnost, po-
ctiwost, počestnost, f.; —mann, m.
počestný člowěk; —ſinn. m. f. Bie-
derkeit.

Bieg-e, f. ohnutí, nakříwení, n.; ohyb,
u, m.; —en, v. sehnauti, ohnauti,
schýliti, nakřiwiti; —ſam, adj. heb-
ný. chybný, hybký; —ſamkeit, f.
ohybnost, i, f.; —ung, f. ohyb, u, m.
ohnutost, i, f.; ohnuti, n.

Biene, f. wčela, y, f.

Bienen-, adj. wčelní, wčelný, wčeli;
—ſresser, m. žluwa, y, f.; —haus, n.
wčelnice, e, f. wčelin, u, m.; —kö-
niginn, f. matka wčel; —korb, —ſtock,
m. úl, špalek, lku, klát wčelní; —
kunſt, f. wčelářstwi, n.; —mann, —
wärter, m. wčelař, e, m.; —ſch. warm,
m. roj, e, m.; —zucht, f. chowáni
wčel.

Bier, n. piwo, a, n.; Bier-, adj. piw-
ní; —brauen, n. waření piwa; —
brauer, m. sládek, dka. m.; —braue-
rei, f. sladownictwi, n.; —brucer,
m. piwodus, a, m.; —eſſig, m piwní
ocet; —ſaß, n. piwní sud; —ſiedler,
m. šumař, e, m.; —geld, n. piwné,
ého, n; —glas, n. piwní sklenice;
—haus, n. hospoda, y.f.; —keller, m.

piwnice, e, f.; —krug, m. piwní
džbán: —ſchank, m. prodej piwa; —
ſchenker, —wirth, m. hospodský; —
ſchröter, m. skladač piwa; —ſtander,
m. střez nalewací, střízek, zku, m.;
—ſteuer, f. posudné, ého, n. plat z
piwa; —verleger, m. nákladník, a, m.;
—würze, f. doběrka, y, f.; —zeichen,
n. —wisch, m. wěcha, wicha, y, f.

Bieten, v. podati; Jemanden die Stirne
—, opřiti se někoma; für etwas —,
dáwati za něco; auf etwas —, po-
dati na něco; die Waare — ceniti.

Biez, m. bradawička prsní.

Bilanz, f. bilanci, rozwaha účetní.

Bilchmauß, f. plch, a, m.

Bild, n. obraz, u, m.; gravirtes —,
rytina, y, f.; gegossenes —, slitina, y,
f.; 2.) wyobrazení, n; 3.) twářnost,
i, podobizna, y, f.; Bild-, obrazni,
obrazowy; —en, v. wyobraziti, po-
dobniti, wzdělati, twořiti; ſchén ge-
bildet sein, krásné twářnosti býti; den
Berstand —, wzděláwati rozum; ge-
bildet, twořený; wzdělaný; Gebilde-
ter, wzdělanec, nce, m.

Bilder-buch, n. kniha s obrazy; —die-
ner, m. modloslužebnik, a, m.; —die-
nerin, f. modlářka, y, f.; —dienſt, m.
modlářstwi, n. modloslužba, y, f.; —
gallerie, f. obrazowna, y, f.; —krá-
mer, m. obraznik, a, m.; —lehre, f.
nauka o obraznictwi; —ſaal, ſ. Bil-
dergallerie; —ſchriſt, f. pismo obraz-
né; —ſprache, f. mluwa obrazná; —
fürmer, m. obrazoborce, e, m.

Bildhauer, m. řezbář, sochař, e, m.;
—arbeit, f. řezba, y, f.; —ei, —kunſt,
f. řezbářstwi, n.

Bild-lich, adj. wyobrázený, obrazný;
příkladný; —ner, m. obrazitel, twůr-
ce, wzdělawatel, e, m.; —niß, n.
wyobrazení, n. podobizna, y. f. obraz,
u, m.; —ſam, adj. wzdělawatelný,
wzdělatelný; —ſaule, f. socha, y, f.;
—ſchnižer, m. řezbář, e, m.; —ſchén,
adj. ku podiwu krásný, milokrásný;
—ßucht, f. wzděláwawost, f.; —ung,
f. wyobrazení, n. twářnost, i, podo-

Will

91

Bitter

ba, y, f. wýtwor, u, m.; wzdělání, n. wzdělanost, i, f.; -werk, n. řezba, malba, y, f.

Bill, f. náwrh k zákonu.

Billard, n. biljar, kulečník, u, m. kulešť, n.; -fugel, f. biljarowá kaule, -spiel, n. hra kuleční

Bille, f. oškrd, u, m. 2.) držadlo, a, n.

Billet, n. listek, tku, m.

Billig, adj. slušný, hodný, sprawedliwý; laciný; es wäre billig, byloby příslušno, záhodno; -en, v. za slušné uznati, schwáliti, přiswědčiti; -feit, f. slušnost, hodnost, sprawedliwost, i, f.; -ung, f. schwálení, přiwolení, n.

Bilfenkraut, n. blín, u, m.

Bilz, m. hřib, u, m.

Bimsstein, m. mořská pěna.

Bindband, n. wázáni, n.

Binde, f. úwazek, obwazek, zku, m. podwázka, y, f. pásek, sku, m.

Binden, v. wázati, powázati, spojiti; sessen, sepnauti, ukowati; Jemand etwas auf die Nase —, powěsiti, zawěsiti někomu něco na nos; Kränze —, wěnce wíti; Fässer —, sudy pobijeti.

Binder, m. bednář, bečwář, e, m.; —in, f. bednářka, y. f.; Binder, adj. bednářský; —handwerk, n. bednářství, n.

Bindewort, n. spojka, y, f.

Bindfaden, m. motauz, úwazek, u, m.

Biegelfraut, n. psí lebeda.

Binnen, praep. w, za.

Binse, f. sítí, n. 2.) rákosi, n.; Binſen, sítěný.

Binfendecke, f. rohožka, y, f.

Biographie, f. žiwotopis, u, m.

Birke, f. Birkenbaum, m. hříza, y, f.

Birken, adj. březowy; —rinde, f. březowá kůra; die ebere —rinde, břesta, y, f.; —wasser, n. březowá míza, březowice, e, f.

Birk-hahn, m. teříwek, wka, m.; —henne, f. teřewice, e, f.; —enholz, n. březowí, březowé dríwi.

Birn, f. —baum, m. hruška, y, f.; —

baumen, adj. hruškowý; —meßt, re bře ka z hrušek, mest z hrušek, hrušłowice, e, f.

Btě, adp. až; zwei bis drei, dwa aneh tři; conj. až, až kdy; warte bis ich fomme, počkej až přijdu.

Bisam, m. pižmo, a, n.; Bisam, pižmowy; —kaže, f. ciweta, y, f.; kraut, n. pižmowy kwitek; —thier, n. kabar, pižmoň.

Bischen, n. kausek, sku, kausiček, kausiček, čky, drobet, drobínek, m.; ein wenig, trochu, trošku.

Bischof, m. biskup, a, m.

Bischoflich, adj. biskupský.

Bischofs-hut, m. biskupský klobauk; —mantel, m. biskupský plášťok, —může, f. čepice biskupská; —stak, m. berla biskupská; —würde, f. biskupství, n.

Bisher, adv. posud, dotud, posad, dotad, posawad, dosawad; —ig, adj. posawadní, dosawadni.

Biskote, f. piškot, u, m. dwaupečka, y, f.; Biskoten, piškotowy, adj.

Biß, m. kausnuti, n.; —des Gewissens, hrnz, hryzení, n.; —chen, n. f. Bischen.

Biffen, m. kausek, sku, m. 2.) — Brot, sansto chleba.

Biffig, adj. kausawý, štípawý, perný.

Bisthum, n. biskupství, n.

Bisweilen, adv. někdy, časem.

Bitt, prosebný, prosební.

Bitte, f. prošení, n. prosba, y, žádost, i, f.

Bitten, v. prositi, žádati; einladen, zwáti; n. prošení, n. prosba, y, f. zwání, pozwání, n.

Bitter, adj. horký, trpký; bitteres Brot, horký kausek chleba; —machen, zhořčiti; —weiden, zhořknauti, zhořčeti; —keit, f. horkost, trpkost, i, f.; fig. bolestnost, i, f.; —klee, m. horký dětel, limonka, y, f.; —lic, adj. zahořklý, náhořký; — weinen, hořce plakati; —falz, n. horká, trpká sůl; —wasser, n. horkowka, y, f. horká voda.

Blechen

93

Blödsicht

plechárna, y, f.; —münze, f. plešák, u, m.; —schere, f. nůžky plecharské; —schläger, schmied, m. plechaŕ, e, m.; —waare, f. plechowé zbozí.

Blechen, v. odkryti; die Zähne —, zuby ceřiti, wyštěriti; die Zunge —, jazyk plaziti, wyplazowati; čniti, wykau- kati.

Blei, n. olowo, a, n.; Blei-, olowěný, z olowa; —arbeiter, m. olownik, a, m.; —baum, m. strom olowohlatní.

Bleiben, v. zůstati; pobyti, meškati; přebyti, trwati, setrwati; stecken —, uwáznauti, zaraziti se; im Treffen—, zajiti, zahynauti; qanz —, w celosti zůstati; lange irgendwo —, nabyti se kde; —laffen, nechati, pustiti; blei- bend, stálý, trwalý.

Bleich, adj. bledý; —werden, bled- nauti, zblednauti; —e, f. bledost, i, f.; 2.) bílení, n.; 3.) bělidlo a, n.; 4.) běliště, n.; —en, biliti, blediti; zběleti; —er, m. bělič, e, m.; —erin, f. bělička, y, f.; —sucht, f. blednice, e, blednička, y, f.; —wand, f. lepe- nice, e, f.

Bleizern, adj. olowěný; —gießer, m. olownik, a, slewač olowa; —gieße- ru, f. olownictví, n.; —glanz, m. o- lowina, y, olowěná ruda; —glätte, f. bělokruš, e.

Bleiche, f. bělice, e, f.

Blei-hütte, f. olowna, y, olownice, e, olowoslewárna, y, f.; —kolik, f. ko- lika pyktawská; —kugel, f. olowěná kulka; —loth, n. olownice, e, f. zá- waži wodni; —recht, adj. rownowáž- ný; —schnur, s. Bleiloth; —stift, f. olůwko, a, n. olowěnka, tužka, y, f.; —stiftskrohr, n. pauzdro na tužku; —wage, f. krokwice, e, f. záwaži zed- nické; —weiß, n. běloba, běl olo- wěná; 2.) s. Bleistift; —wurf, f. Bleiloth; —zucker, m. octan olowi- tý; —zug, m. prowlekadlo, a, n.

Blende, f. záclona, y, f. stínidlo, a, n.; —en, v. slepiti, oslepiti, zasle- piti, slniti; oči wylaupati; fig. má- miti, saliti; —endweiß, adj. bělo-

skwauci; —laterne, f. zlodějka, y, f.; —leder, n. klapa, y, f.; —ling, m. pes zwrhly; —ung, f. oslepení; o- mámení, mamidlo, a, n.; —werk, n. námeni, šálení, n.

Bleffiren, v. raniti, poraniti.

Bleffur, f. rana, y, f.

Blick, m. pohled, zhled, u, m. wzezře- ní, n. mžik, u, m.; —e umherwerfen, očima zmítati; —en, v. pohleděti, wzezřiti; nach etwas —, po něčem mrskali očima; mit den Augen —, mihati, pokynauti; 2) ukázati se.

Blind, adj. slepý, newidauci; — ma- chen, oslepiti; —werden, oslepnau- ti; blinbe Kuh spiclen, na slepau bábu hráti; blindes Fenster, slepe okno; trübe, temný; —laden, na- biti na prázdno; —er, m. slepec, pce, m.; —geboren, adj. od narození slepý; —heit, f. slepota, temnota, y, f. zaslepenost, i, f.; —ling, adv. slepé, newědomě, bez rozumu; —schleiche, f. slepejš, e, slepák, a, m.

Blinken, v. blýskati se, blyštěti se, třpyteti se; —end, adj. blyskawý, blysknawy.

Blingen, blinzen, v. očima mihati, mzikati; —, n. mhaurání, blíká- ní, n.

Blitz, m. blesk, u, m. blyskání, n.; —ableiter, m. bleskowod. hromos- swod, u, m.; —en, v. blyskati se, lesknauti se; —en, n. blyskání, n. —stoff, m. hromowá látka, hromowi- na, y, f., —strahl, m. hrom, u, m.

Block, m. kláda, y, f.; —ade, f. obkli- čení, zakličení, obehnání, n.; —haus, n. srub, u, m. 2) wězení, n.; —iren, v. obkličiti; —mörser, m. mozdíř w kládě; —wagen, m. wozik na těžký náklad.

Blödze, adj. mdlý, slabý, pohlauplý; —igkeit, f. slabost, hlaupost, 1, mdloba, y, f.

Blödschtig, adj. neostrý, špatný zrak mající; —keit, f. slabohlednost, sla- bost zraku, zlabozrakost, i, f.

Blöd

94

Blüth

Blödfinn, m. —igkeit, f. tupost rozumu; —ig, adj. tupého smyslu.

Blöcken, v. vom Rinde bučeti, bečeti, von Schafen, bečeti, mečeti; von Ziegen, brečeti, —, n. bučení, bedení, mečení, brečení, n.

Blond, adj. bělawý; —ine, f. rusowłáska, bělawka, y, f.

Blöß, arſ. nahý, holý; bloße Füße, bosé nohy; ſich — geben, wyzraditi se; 2) pauhý, samý: als adv. tolliko, pauze; —füßig, adj. dosý; —ſteſlen, v. wyložiti, wydati; —gestellt sein, býti na raně.

Blöße, f. nahota, holina, y, f.

Blüh-en, v. kwěsti; —end, kwetauci.

Blümchen, n. kwitek, tku, m.; 2.) kwětinka, y, f.

Blume, f. kwět, u, m. kwětina, y, f.

Blumen-, kwětinný; —beet, n. záhonek na kwíti; —garten, m. kwětnice, v. f.; —gärtner, m. kwětinář, e, m.; —gehänge, m. kwětowé pletiwo. —kelch, m. kalich kwětowý; —kener, m. milownik kwětin; —kohl, m. karfiol, u, m.; —korb, m. košik na kwětiny; —kranz, m. wěnec z kwíti; —krone, f. korunka kwětní; —leše, f. sbírání kwř tin; —liebhaber, m. kwětomil, a, m.; —liebhaberei, f. kwětomilství, n.; —maler, m. maliř kwětin; —reich, adj. kwětný, kwětnatý: —sprade, f. kwětomluwa, y. f.; —ſtaub, m. pyl kwětowý; —ſtraub, m. kytka, y, kytice, e, f.; —topf, m. hrnec na kwíti, kwětník, u, m.; —zniebel, f. cibule kwětná.

Blum-icht, adj. kwitkowý, kwětitý; —ig, adj. kwitkowý, kwětný, kwětnatý, kwětinný, kwětowaný, kwitkowaný; —ist, m. milownik kwětin.

Blut, n. krew, gen. krwe, f.; Gut und —, jmení i žiwot; er ſiebt aus wie Milch und —, je krew a mléko.

Blut-, adj. krewný, krewní, krwawý; —ader, f. krewnice, e, f.; —arm, adj. chudičký, přenuzný; —bad, n. krwe proliti; —brechen, n. dáwení krwe;

—bürſtig, adj, krwežizniwý, krwolачný; —egeſ, m. pijawka, y, pijawice, e, f.; —en, v. krwáceti, krwawěti; das Herz blutet mir, srdce mi trne; —ſluß, —gang, m. krwotok, u, m.; —geschwür, n. saukrwice, e, f.; —gierig, adj. krwochtiwý.

Blüthe, f. kwět, u, m.; kwětení, n.; —treiben, kwět wypustiti.

Blüthen-, adj. kwětný, kwětní, kwětowý; —monat, m. kwěten, tna, m. Blüthezeit, f. čas od. doba kwětu.

Blut-hund, m. litec, tce, zuřiwý člowěk; —ig, adj. krwawý; —ig maſchen, okrwáceti; —reinigung, f. cistění krwe; —richter, m. hrdelní saudce; —roth, adj. krworudý, krwawý; —rünſtig, adj. krwawý, zkrwawělý; —ſauer, adj. přetrpký, přehořký: —chande, f. zprznění krwe; —ſchänder, m. krwosmilník, a, m.; —ſchänderisch, adj. krwosmilný; —ſchuld, f. krwautná wina, prolii newinné krwe; —ſfreund, m. krewni, pokrewní, pokrewník, a, m.; —ſfreundbin, f. pokrewná, é, f.; —ſfreundschaft, f. pokrewnictví, n. pokrewnost, i, f.; —ſpeien, v. krwi chrkání; —ſtrepfen, m. krúpěj krwe; —ſturz, m. krwe házení; an —ſturzfterben, krwi se zaliti; —umlauſ, m. oběh, kraužení krwe; —vergießen, n. krwe proliti; —wenig, ado. welmi málo, malaunko; —wurſt, f. jelito, a, n. krewnice, e, f; —zeuge, m. mučeník, a, m.

Bluſer, m. (Flasche) plucek, cku, m.; —bier, n. pluckowé oder láhewni piwo.

Bock, m. kozel, zla, m. 2.) der — an der Kutsche, kozlik, u, m. 3.) Fehler, chyba; y, f.; einen — ſchießen, střeliti z motyky; Bock-, adj. kozlowý; —en, v. prskati se; 2) přčeti; —geſtank, m. prk, u, m. přěina, y, f.; —ig, adj. prskawý; —leber, n. kozlowice, e, f.; —pfeife, f. dudy, kejdy, pl.; —horn, n. kozlowý roh.

Boden, m. spod, spodek, dku, m. (Eid-

Bod

95

Bor

beden) země, č, f. kopno, a, n.; (Erdreich), půda, y, f.; — eines Gefäßes, dno, a, n.; Fußbeden, podlaha, dlažba, y, f.; — unter d. Dache, půda, hůra, y, f.; —, adj. spodni; 2) horizon; —fenster, n. okno na hůře; —kammer, f. komora na hůře; —ios, adj. bezedný; —ſaß, m. usedlina, sesedlina, y, f.; —thür, f. dwěre u hůry.

Boding, m. kad', ě, f.

Beſiſt, m. pýchawka; puchawka, y, f.

Bogen, m. oblauk, u, m.; — zum Scheiden, kuše, e, f.; luk u, m. lučiště, ě, n.; — zum Geigen, smyčec, če, m; — Paphier, arch, u, m.; —ſeile, f. pilnik s oblaukem; —gang, m. podlaubi, n.; —krümme, f. laukota, y, f.; —linie, f. oblučnice, e, f.; —ſchuß, m. wýstřeleni z luku; 2) náwěsný wýstřel; —ſchüge, m. lučištný střelec; —ſtellung, f. zlaubení, n. kle nutost oblaučná, do oblauku; —weiſe, ado. po archu, po arších.

Bogig, adj. oblaučný, obkrauhlý.

Bogiprict, m. stežen ležatý.

Behemißten, v. čeſtiti, zčeſtiti, počeſtiti.

Behmiſch, adj. český.

Behlen, v. hontky wykládati

Bohne, f. ledwinkowy hrách; bob, u, m.

Bohnen-, adj. bobowy; bohnen, v. woskem hladiti, natirati; —ſtange, f. tyčka, y, f.

Bohr-, adj. wrtaci; —en, v. wrtati; —en, n. wrtáni, n.; —er, m. nebozez, u, nebozízek, zku, swider, dru, wrták, u, m. wrtadlo, a, n.; als Verſen, wrtač, e, m: —loch. n. wywrtaná dira; —mehl. f. Bohrspänne; —ispine, pl. wýwrtky, pl. wrtanina, y, f.

Bei. m. hoja; 2) morská sůl.

Bejär, m. bojär, a, m.

Boje, f. kotewniček, čku, m.; Boje, f. s. Wicze.

Bolle, f. pupenec cibulowy, hlawička, y, f. strbaulek, lku, m.

Böller, m. f. Pöller.

Bollete, f. paleta, y, f.

Bollig, adj. tuhý; okrauhlý, hlawatý.

Bollwerk, n. bašta, hradba, y, f.; — von Erde taras, u, m. náspy, pl.; — von Baumstammen, scrub, u, m.

Bolus, m. smurka, y, f.

Bolzen, m. šip, u, m.; klin, u. m.; hřeb. u, m.

Bombarde, f. hučidlo, a, n.; bombarde, y, f. weliký prak.

Bombardir-en, v. pumy házeti; —korps, n. hombardérský sbor; —er, m. pumownik, a, m.; —ung, f. pumowani, n.

Bombast, m nadutost, i, f. přecpanost w słohu.

Bombe, f. puma, y, f.; —nſeuer, n. házeni pum

Boot. n. lod'ka, y, f. člun, u, m.; —šhaken, m. lodní hák; —šknecht, m. plawecký korabnik; —šmann, m. lod'kář, e, lodník, a, m.

Borax, m. bledna, y, f.

Bord, m des Flußes, břeh, u, m.; des Schiffes, kraj, e, od. bok, u, m.; an — gehen, wstaupiti do lodi; über — wersen, wyhoditi z lodi.

Bordell, n. newestčinec, nce, m.

Bordir-en, v. premowati, obložiti, obraubiti; —ung, f. premowáni, obraubení, obložení, lemowáni, n.

Boreas, m. sewerní witr.

Borg, m. ein verschiffener Eber, wepř, e, řezanec, nce, mišek, ška, hraw, a, m.; Borg, m. půjčka, zapůjčka, y, f.; auſ — nebmen, wziti na dluh; —en, v. wypůjčiti se; uwěřiti se, wywěřiti si; ſeihen, půjčiti, uwěřiti, požičiti; —en, n. wypůjčení, půjčení, n; —er, m půjčující, zapůjčující.

Berke, f. kůra, y, f. lub, strup, u, m.

Bern, m. studna, y. studnice, e, f.

Bernirt, adj. obmezený, spozdilý.

Borragen, Verreſch, m. brutnäk, u, m.

Bör

96

Böt

Börſe, f. kupecký dwůr; 2.) měšec,
šce, m. tobolka, y, f.; —mann, m.
bursownik, a, m.

Borſt-befen, m. smeták, u, m.; —c, f.
štětina, y, f.; —en, ſich, v. ježiti se;
—envieh, n. wepřowý, swinský do-
bytek; —ig, adj. štětinatý, ježatý;
—pinſel, m. štětka, y, f.; —wisch, m.
smeták, u, m.

Borte, f. obruba, y, f. okrajek, jku,
prým, u, m.; —nwirker, m. hortář,
e, m.

Bösartig, adj. zlý, nákažliwý; zlost-
ný; —heit, f. zlota, y, f. škodli-
wost, nákažliwost, i, f.

Böſchung, f. skloněni, skloňowání, n.;
2.) sklonitost, i, f. pobočí, n.

Böſe, adj. zlý; ärger, horši; das —,
zlé, ého, n.; 2.) špatný, pokažený;
böſe Augen, bolawé oči; böſes Wetz-
ter, nečas, u, m.; 3) hněwiwý, zlost-
ný; — machen, rozhněwati něko-
ho; — werden, rozhněwati se; 4) hanebný; —wicht, m. zlosyn, bezbož-
nik, a, m.

Bos-baſt, adj. zlý, zlobiwý, zlostný,
nezbedný, zločinný; —heit, f. zlost,
zlobiwost, nezbednost, bezbožnost,
i, f.

Böſlich, adj. zle, slým způsobem.

Boſſiren, v. woskem wyobraziti.

Böswüllig, adj. zlowolný; —heit, f.
zlowolnost, i, f.

Botan-ſk, f. rostlinicstwí, bylinár-
stwí, n.; —iſer, m. bylinnik, a, by-
linář, e, roſtlinník, a, roſtlinář, e,
m.; —iſch, adj. roſtlinský, roſtlin-
nický; —iſiren, v. roſtlinařiti, by-
liny sbírati.

Botz-e, m. posel, sla, poslanec, nce, m.;
—in, f. poslice, e, f.; Boten-, po-
selský.

Boten-amt, —wesen, n. poselský úřad;
—gang, m. posilka, y, f.; —Lohn, m.
plat poselni, cestní.

Botmäßigkeit, f. moc, i, f. panowani,
panstwí, n.; unter seine — bringen,
podmaniti sobě.

Botſchaft, f. poselstwí, zwěsti, n

zpráwa, y, wěst, i, f.; —er, f. Ge-
sandter.

Böttcher, m. bečwář, bečkář, bednář,
e, m.; Böttcher-, bečwářský, bed-
nářský.

Bottich, m. kád', ě, bečka, bečwa,
y, f.

Bouteille, f. láhew, hwe, láhwice,
e, f.

Brach, adv. liegen, úhorem oder ladem
ležeti; —liegen lassen, úhořiti; 2) neužíwaný, necwičený; das Schiff
liegt —, lod' leži nečinná; —acker,
m. Brache, f. Brachfeld, n. úbor, při-
loh, u, m. ulehlina, y, f.; —en, v. ú-
hor orati, krojiti; —monat, m. čer-
wen, wna, m.

Brack, m. brak, u, wýměsek, sku, m.
wyměška, y, f.; —en, v. wymisiti,
brakowati; —ſchaft, n. brakyně, è, f.
Branche, f. rozřad, u, m.

Brand, m. hoření, pálení, n. oheň,
hně, požár, u, m.; in — stecken, za-
páliti; — im Getreide, snět, u, m.;
mrt, i, f.; —an Bäumen, rez, u, m.;
(Krankh.) zapálenina, mrtwina, y, f.;
Brand-, adj. ohniwý, snětiwý; —bla-
ſe, f. puchýř, prýšt, c, m.; —brief,
m. list pohořelný; —en, v. narážeti;
ſig, bauřiti, dmauti se; —er, m. —
ſchiff, n. paliči lod'; 2) zápalec,
lce, m.; —ſleck, m. wýhor, u, m.;
—ſlecken, m. smah, přípal, u, m. spá-
lenina, smaha, y, f.; —geruch, m.
zasmudlina, y, f. smaud, u, m.; —tcht,
adj. připálený, přičmauzený; —ig,
adj. vom Getreide, snětiwý; von
Bäumen, rezowitý, spálený; —jau-
če, f. jicha snětinná: —kugel, f.
ohniwá kaule, zápalná kaule; —mal,
n. smah, u, m. hlizna od spálení,
smaha, y, f.; —malen, —marken, v.
znamení, wypáliti; fig. zhyzditi,
zprzniti; —mauer, f. zeď proti ohni,
—orſer, n. zápal, u, m. zápalná o-
bět; —röhre, f. zápalec, zapalowac
trubka; —ſchade, m. spálenina, y, f.
škoda ohnuem pošlá; —ſchagen, v. u-
ložiti daň za wypálení; —ſchupuna

Brit

99

Bröß

něco: in Ordnung —, spořádati,
srownati; in Beweckung —, pozdwi-
hnauti, zbauřiti; unter die Leute —,
roznesti; zu Papiere —, napsati; ein
Kind zur Welt—, poroditi; in Zorn—,
popuditi k hněwu; ein Frauenzimmer
zum Falle —, ženskau zmrhati; auf
guten Wege —, obrátiti na dobrau
cestu; übers Herz —, moci se
zdržeti.

Britsche, f. pláskačka, lopatka, y, f.;
2.) zum Liegen, palanda, y, f.

Britschen, v. wypleskati.

Brccat, m. brokát, u, m., goldener —,
zlatohlaw, u, m.

Bröckeln, v. drobiti, držiti, krušiti, na-
drobiti, poddrobiti.

Brocken, m. ülomek, mku, kus, u, dro-
bek, bku, m. krušina, y, f.; brocken,
v. drobiti, nadrobiti; —weise, adv.
po drobtech.

Bröcklig, adj. krušitelný, drobitelný.

Brod. n. chléb, genit. chleba; Brot—,
adj. chlebowý, chlebný; —bäcker,
m. chlehopek, chlebnik, a, chleb-
nář, e, m.; —bank, f. pekařský krám;
—baum, m. chlebownik střihaný;
—brei, m. chlebowá kaše.

Brodem, Broden, m. pára, y, f. wy-
par, u, m.

Brod-erwerb, m. žiwnost, i, f.; frucht,
j. chlební plodina; —kumme, f. stri-
da chlebowá; —loß, adj. bez chle-
ba, chleba zbawený; —mangel, m.
nedostatek chleba; —rinde, f. kůrka
chlebowá; —sack, m. měch na chléb;
—schnize, f. krajiček chleba, skywa
chleba; —schrank, m. chlebnice, e,
f.; —suppe, f. chlebowá poliwka;
—torte, f. chlebowý dort, chlebowý
týkanec; —wasser, n. woda s chle-
bem oder chlebowá; —wissenschaft,
f. chlební wěda.

Brothahn, m. pšeničné bledé piwo.

Brombeer-e, f. ostružina, y, f.; —strauch,
m. ostružinowý keř.

Bronz-e, f. bronc, zpěž, e; —arbeit,
f. zpěžowá práce.

Brotjame, f. střída, y, f. drobek, bku, m.

Brößchen, Brößlein, n. drobeček, čku,
m. 2.) Brußdrüse der Kälber, brzlik,
u, m.

Broschiren, v. sešiti; —üre, f. seši-
tka, y, f.

Brösfeln, v. drobiti, troliti.

Bruch, m. zlámání, nalomení, n.; zlom,
průlom, u, m.: — im Damme, strž,
e, f.; — im Rechnen, zlomek, mku,
m.; — im Gefäße, štěrbina, y, f.; —
des Friedens, zrušení míru; (Leibes-
schaden), kýla, y, f.; Morast, m.
mokřina, y, f. bahno, a, n.; —band,
n. pás kýlní.

Brüchig, adj. křehký, krušný, lomný.

Bruch-schneider, m. průtržník, a, m.;
—stein, m. lámaný kámen; —stück, n.
zlomek, odlomek, mku, odrywek,
wku, m.; —theil, m. odlomek, mku,
m.; —weide, f. křehká wrba.

Brücke, f. most, u, 'm.; Brücken, adj.
mostný, mostní, mostowý, mo-
stecký.

Brücken-bogen, m. mostní oblauk; —
boot, n. mostní iodice; —geld, n.
mostné, ého, n.; —joch, n. mostní
břewno; —kopf, m. předmostí, n.
mostní hradba; —lehne, f. mostní zá-
bradli; —mauth, f. mostowé mýto;
—pfahl, m. mostnice, e, f.; —pfeiler,
m. mostní slaup; —schanze, f. Brü-
ckenkopf; —zoll, m. —geld, n. most-
né, ého, n.; —zollinnehmer, m.
wýběrči mostneho.

Brudel, m. wření, prýštění, zřídlo, a,
n.; —n, v. wřiti, kypěti, klokočkem
se wariiti.

Bruder, m. bratr, brat, a, m.; Bruder—,
bratrský; Brüderchen, n. bratrí-
ček, čka, m.; —kind, n. bratráně,
ěte, n.; —kuß, m. bratrské polibení,
pocelowání.

Brüderlich, adj. bratrský.

Bruder-liebe, f. bratrská láska; —mord
m. bratrobojstwo, a, n.; —mörder
m. bratrowrah, a, bratrobijce, e, m.

Brüderschaft, f. bratrstwi, bratrstwo,
a, n.

ry 8

Büb

101

Buchst

ráctwi, taškářstwi, šibalstwi, n. hanebnost, i, f.

Büb-erei, f. n. čtweráctwi, n. nezbednost, i, f.; —in, f. čtwerac̈ka, šibalka, y, f.; —isch, adj. dětinský, čtwerácký, šibalský, taškářský, lotrowský.

Buch, n. kniha, y, f.; —ampſer, m. jel tel kyselý; —binder, m. knihaŕ, e, m.; —drucker, m. tiskaŕ, knihtlačitel, e, m.; —druckerei, f. knihtiskařstwi, n. 2.) knihtiskárna, y, f.; —druckerkunft, f. knihtiskařstwi, n.; —druckerpresse, f. lis knihtiskařský.

Buche, Büche, f. buk, u, m.

Bucheichel, Buchecker, f. bukew, kwe, bukwice, e, f.

Büchelchen, n. knížka, knížečka, y, f.

Büchen, adj. bukowy.

Bücher-, knihowý, adj.; —auffeher, m. knihárník, a, dohledač na knihy; —bret, —gestell, n. police na knihy; —narr, m. dlázen po knihách, přepiatý knihomil; —trödler, m. knihkupčík, a, m.; —verleiher, m. zapůjčowatel knih; —wurm, m. kradálek spurný; (vom Menschen), knihomol, e, m.

Buch-fink, m. buchowka, y, f.; —führer, f. Buchhalter; —halten, v. knihy wěsti; —halter, m. účet wedauci; —halterei, Buchhaltung, f. účetnictwi, účtownictwo, a, n.; —handel, m. knihkupectwi, n.; —händler, m. knihkupec, pce, m.; —handlung, f. knihowna, y, f. knihkupecký krám, knihkupectwi, n.; —laden, m. kněhkupecký krám; —maſt, f. bukwiční pastwa.

Buchs, —baum, m. zimolist, u, zele nec, nce, m.; —bäumen, adj. zimo listowy.

Büchse, f. krabice, e, baňka, puška, y, f.; Geldbüchse, pokladnice, e, f.; Feuergewehr, puška, y, f.

Büchsen-, puškowy, adj.; —kugel, f. kaule ručnični; —macher, m. puškáŕ, e, m.; —ſchaft, m. násada u ručnice; —ſchluß, n. stroj, zámek

ručničný, —ſchuß, m. rána z pušky. —weit, na ránu wzdálí; —ſchüße, m. střelec z pušky; —ſpanner, m. puškownik, a, m.

Buchstab, m. písmě, ene, písmeno, a, n.; —enträthſel, n. písmenkowá hádanka; —ierbüchlein, n. slabikáŕ, e, m.; —iren, v. slabikowati; daß —iren, slabikowani, n.

Buchstäblich, adv. slowně, doslowně.

Bucht, f. zátoka, y, f. záliw, u, m.

Buchweizen, m. pohanka, y, f.

Buckel, f. wypuklost, i, f. hrb, u, m, baňka, y, f.; —ig, adj. hrbatý; —ig werden, shrbatěti; —ochs, m. tur, wül, gen. wola, m.

Bücken, sich, v. sehnauti se, shybati se, skrčiti se; klaněti se.

Bückling, m. poklona, y, f.; 2.) f. Pöckling.

Bude, f. chalupa, bauda, budka, y, f. krámec, mce, m.; —niſſer, m. budaŕ, kramáŕ, e, m.

Budget, n. rozpis státních wydání.

Büſſel, m. bůwol, a, m.; Büſſel-, adj. bůwolowy; büſſeln, v. dřiti se, namáhati se, mezkowati se.

Bug, m. ohbi, n. ohyb, shyb, u, m.; —eines Gewölbes, sklon, u, m.

Büge, f. oblauk, u, m.

Bügel, m, luk, oblauk, u, m.; Steigbugel, třmen, u, m.; —cisen, n. žehlička, y, f.; bůgeln, v. žehliti, cihličkau wyhladiti; —riemen, m. řemen třemenowý.

Buglahm, adj. napadawý, chromý.

Bugſiren, v. lod' wleci, do wleku wzíti, we wleku mítí.

Bugſprit, n. stežeň ležatý.

Bugſtück, n. lodní žebrowka oder wýbočka.

Bühel, m. f. Hügel.

Buhldirne, f. namlauwalka, frejiřka, y, f.

Buhle, m. namlauwač, e, milenek, nka, m.

Buhlen, v. namlauwati si, na zálety choditi; fig. baziti, dychtiti po něčem.

Christ

106

Christus, m. Kristus, a, m.

Christwurz, f. čemeřice zimní.

Chronik, f. letopisy, pl. m. kronyka,
y, f.; -ist, m. letopisec, sce, krony-
kář, e, m.

Chronologie, f. časozpyt, letořád, u, m.

Chrysolit, m. zelenotice, e, f.

Chrysopras, chrysopras, u, m.

Chur, f. wolení, n.; 2.) wolenstwi, n.;
-fürst, m. wolenec, wolenník w řiši;
-fürstlich, adj. wolenský.

Cider, m. jablčák, u, m.

Cirkel, m. kruh, u, m. kruhádko, kru-
židlo, a, n.

Cirkuliren, v. kolem jíti, kolowati.

Cisterne, f. nádržka, čisterna, y, f.

Cisterzienser, m. cisterciák, a, m.

Citadelle, f. pewnost při městě.

Cither, f. f. Zither.

Citron-e, f. citron, u, m. ; -engelb,
adj. citronowě barwy.

Civil, adj. městský.

Classe, f. řád, u, pořádek, dku, m.
střída, y, f.

Clausur, f. zawření, zamknutí, n. zá-
pona, y, f.

Clavier, n. klawír, klawikord, u, m.

Clerisei, f. duchowenstwo, knězstwo,
a, n.

Client, m. swěřenec, nce, m.

Cloak, m. stoka, y, f. kanál, u, m.

Cochenille, f. čerwec americký.

Cocos-baum, m. kokosník, u, m. ; -nuß,
f. kokos, u, m. morský ořech.

Colibri, m. medossaw, kolibřík, a, m.

Collationiren, v. srownawati.

Collator, m. pán zádusní, patron, a, m.

Collecte, f. sbírání, n.; 2) sbírka, y, f.

College, m. saudruh, spoluředník,
spoludůstojník, a, m.

Collegium. n. kolej, e, m, sbor, u, m.;
Borlesung, čtení, n.

Collet, n. limec, mce, kazák, u, m.

Colon-ie, f. osada, y, f.; -ist, m. osad-
ník, a, m.

Colophonium, n. kolofonie, e, f. žiwice
z terpentinu.

Coloquinte, f. kolokwinta, y, f. ty-
kwice zámorská.

Colorit, n. barwitosť, i, f.

Columne, f. slapec, pce, m.

Command-ant, m. welitel, e, koman-
dant, a. m.; -iren, v. weleti, roz-
kazowati: —o, n. welení, komando,
a, n.; 2.) komenda, y, f.; 3) weli-
telství, n.

Commerz, m. obchod, u, m.; -ieł, adj.
obchodní, obchodnický.

Commerzienratsh, m. obchodní rada.

Commiss, m. kupecký mládenec.

Commissär, m. komisař, e, m.

Commissbrod, n, chléb wojenský, ko-
misárek, rku, m.

Commission, f. komisi, f. nařízení, n.
jednatelstwi, n.

Commun-iiren, v. přijímati, k we-
čeři páně přistaupiti; 2.) welebnau
swátost podáwati; 3.) seznámiti
koho s čim; -ion, f. přijímaní, při-
sluhowáni, n.; 2) obecenstwi, n.

Compagnie, f. towarysstwo, společen-
stwo, a, n.; 2.) kompanie, e, setni-
na, y, f.

Compaß, m. kompas, u, m.

Compliment, n. poklona, y, f.; zdwo-
řilost, i, f.

Complott, n. spiknutí, n.; -iren, v.
spiknauti se, zosnowati.

Concentriren, v. sestřediti, sehnati,
shustiti.

Concept, n. koncept, u m. náwržní
spis; einem das — verrücken, zmásti
koho.

Concert, n. koncert, u, m.

Concilium, n. sněm, sbor, u, m.; sbor
cirkewni.

Conciviren, v. spis nawrhauti.

Concordanz, f. konkordancí, jedno-
swornost, i, f.

Concubine, f. sauložnice, e, ženima,
kuběna, y, f.

Concurs, m. zběh, konkurs, u, m.

Condolenz, f. sautrpnost, saustrast, i,
f.; -iren, v. sautrpnost mítí.

Confect, n. cukrowinky, pamlsky, pl.
pochautka, y, f.

Conferenz, f. rokowání, n.

Confisciren, v. pobráním trestatí.

Congr

107

Da

Conqreß, m. sjezd, u, m.

Conserbiren, v. sepisowati; 2.) k
wojsku wybirati.

Conscription, f. sepsáni lidnatosti; 2)
wybirání k wojsku.

Conservatorium, n. pěstowna hudební.

Consistorium, n. kansistoŕ, v, m. duchowni rada.

Consonant, m. sauhláska, y, f.

Conspir-ation, f. s. Verschwörung; —
iren, v. s. Verschwören.

Constabler, m. s. Feuerwerker, Polizeidienker.

Consul, m. konsul, a; 2.) měšťanosta,
y, m.; 3.) jednatel obchodní.

Confulent, m. s Rechtsfreund.

Consum-ent, —iren, —ion, s. Ver-
zehrer, Verbrauchen, Verbrauch.

Centerlei, n. obraz, u, m. podobizna,
y, f.

Contingent, n. počástka, y, f. příspěw,
u, m.

Conto, m. počet, spočet, čtu, m.

Contour, f. obrys, nákres, u, m

Contract, adj. zlámaný, ochrnutý.

Contract, m. smlauwa, úmluwa, y, f.

Contrah-ent, m. ujednatel, e, úmluwči,
iho, m.; —iren, v. smluwiti, uje-
dnati.

Contrast, m. rozličnost, nestejnost, i,
protiwa, y, f.

Contreband, adj. zapowězený; —e, f.
zapowězené, podlaudní zboží.

Contribution, f. daň, berně, č, f. poplatek, tku, m.

Contumaz, f. očišťowání, n. ; 2.) zpur-
nost, i, f.

Contusch, m. kontuš, e, m.

Convent, m. konvent, u, m. shromáždění,
n.; —ion, f. snešeni, n smlauwa, y, f.

Copie, f. přepis, opis, u, m.; —iren,
v. přepsati, opsati; 2.) odlikowati.

Copul-ation, f. oddawky, wdawky, pl.
f. sňatek, tku, m.; —iren, v. oddati.

Cornet, m. praporečník jezdecký.

Corporal, m. desátník, a, m.

Correct, adj. spráwný, bezchybný, —
heit, f. spráwnost, i, f.; —or, m.
naprawowatel, e, m.; —ur, f. napra-

wowáni, n.; —urbogen, m. otisk na
opraweni.

Correspond-ent, m dopisowatel, e, m.;
—enz, f. dopisowáni, n.; dopis, u,
m.; —iren, v. dopisowati komu.

Corrigiren, v. oprawowati, čistiti.

Corfar, m. lanpežník morský.

Cerset, n. žiwůtek, tku, m.

Courier, m. honec, nce, m.

Courb, m. běh, oběh, u, m. cena peněz.

Couvert, n. obálka, y, f.; 2) přístroj
na stole k jidlu.

Cravate, f. obojek, jku, nákrčník, u,
m.

Creatur, f. s. Geschöpf; 2) (verächtlich),
stwůra, y, f.

Credenz, f. nápojna, y, f.; —iren, v.
nápoje podáwati

Credit, m. úwěra, y, f.; swěření, n.;
auf —, na úwěrek; —brief, m. Cre-
ditiv, n. list wěřicí; —iren, v. na
úwěrek dáti, swěřiti.

Criminal adj. hrdelní; —gericht, n.
hrdelní právo; —richter, m. hrdelni
saudce.

Cultiffe, f. zástěna, záwěsa, y, f.

Cult-iviren, v. wzděláwati, cwičiti;
—ur, f. wzdělání, n. wzdělanost, i,
oswěta, y, f.

Cur, f. léčení, uzdrawení, n.

Curat-el, f. s. Wurmundschaft; —or,
m. f. Wormund.

Curiren, v. léčiti, hojiti.

Currende, f. list obsilací.

Current, adj. berný, běžný; —schrift, f.
běžné písmo.

Custos, m. s. Aufseher.

Cylind-er, m. wálec, Ice, hřídel, e,
m.; —risch, adj. wálcowy.

Cymbel, f. zwoneček, čku, m.; 2) cym-
bál, u, m.

Cypresse, f. —nbaum, m. cypres, u, cy-
přiš, e, m. cypřišowy strom.

D.

Da, aav. hier, tu, zde, tady; von da,
odtud; dort, tam; alsdaun, pak,
tehdy; 2.) conj. als, když; weil, po-
něwadž, jelikož; da doch, ježto, ač,

Dampf

109

Darb

Dampf-loch, n. sopauch, u, m.; -majchine, f. parostroj, e, m. parni stroj, -schiff, n. parolod', i, f. parochod, u, m. parni loł'; -wagen, n. parni wuž.

Da-neben, adv. wedlé, podlé; 2.) k tomu, mimo to, nad to; -nieden, adv. dole, tam dole; -nieder, adv. dolů, na zem; - niederkommen, slehnauti; - nieder klegen, stonati, chorowati; -niederschlagen, poraziti, fig. zarmautiti, skličiti.

Dank, m. diky, pl. poděkowání, n. - abstatten, diky wzdáti; zum - verspflichten, zawděčiti; 2) wděčnost, i, odměna, odplata, y, f.; Dank-, na poděkowání; -adresse, f. děkowací přípis; -bar, adj. wděčný, uznalý; adv. wděčně; -barkeit, f. wděčnost, uznalost, i, f.; -barlich, adj. f. dankbar; -besliffen, adj. děkowný; -en, v. děkowati, poděkowati, diky wzdáti; 2.) odplatiti, odměniti; 3.) chwáliti; -enswert, adj. diků hodný; -erfüllt, adj. diků plný; -fest, n. děkowací slawnost; -gebet, n. děkowaci modlitba; -nehmung, adj. wděčný, příjemný; -opfer, n. obět wděčnosti; -rede, f. děkowací řeč, doslow; -fagen, v. diky wzdáwati, děkowati; -fagung, f. poděkowání, n.

Dann, adv. tehdáž, tenkrát, pak, potom, tedy; dann und wann, někdy, časem.

Dannen, adv. von -, odsud, odtud

Daran, adv. na tom; w tom, na to, po něm, z toho, při něm; er ist gut-, dobře se mu daří; er ist übel -, je s tim we zlých.

Darauf, adv. na tom, na to, na něm; potom; -gehen, v. wyjiti; fig. poji ti, umřiti; -geld, n. Daraufsgabe, f. záwdawek, wku, m.; - verfallen, v. smysliti si.

Darauß, adv. z toho, z něho.

Darben, v. býti nuzným, míti na něčem nedostatek, nauzi třiti, psotně žiwu býti.

Darbiet-en, v. podáwati, poskytowati, obětowati; naskytowati se, nawrhnauti se; -ung, f. poskytnuti, n.

Darbring-en, v. přinesti, přinášeti, podáwati, obětowati, wěnowati; -ung, f. přinešeni, n.

Darein, adv. do toho, w to, mezi to, do něho, do ní.

Dargeben, v. podáwati, propůjčiti.

Darhalten, v. podati, nastawiti, předkládati, předložiti.

Darin, adv. w tom, w tě; w něm, w ní; inwendig, wnitř, w nitřku.

Darlegen, v. položiti před..., předložiti, předstawiti, wytknauti; wyložiti.

Darlehen, n. půjčka, y, f. zapůjčení, n.

Darlehnen, darleihen, v. půjčiti, zapůjčiti.

Darleihen, m. půjčowatel, wěřitel, v, m.

Darm, m. střewo, a, n.; Darm-, střewni; -hein, n. kyčelní, střewní kost; -bruch, m. kýla, y, f. úpast třewní; -fell, n. pobřišnice, e, f.; -gicht, f. třewni dna, kolika, y, f.; -faite, f. struna střewová.

Darnach, adv. po tom, po něm, po ní; podlé toho, podlé ní; o to, o ně.

Darneben, darnieder, f. daneben, darneieder.

Darob, f. darůber.

Darre, f. das Dörren, sušení; des Malzes, hwozdění, n.; Dsen zum Dörren, sušírna, y, f.; Malzdarre, hwozd, u, m.; Schwindsucht, sauchota, y, f.

Darreich-en, v. podati, naskytnauti, obětowati; -ung, f. podání, poskytnuti, obětowání, n.

Darr-en, v. sušiti; -haus, n. sušírna, y, f.; -sucht, f. sauchotiny, pl.

Darstell-bar, adj. wystawitelný, wýtworný, prowozowatelný; -en, v. postawiti, předstawiti; wypodobniti, wyobraziti, wytknauti; -ung, f. předstawení, pokázání, n.; předstawa, wýstawa, y, f.; -ungsvermögen, n. předstawowací mohutnost.

Darſt

110

Deck

Darſtreſen, v. natáhnauti; fig. podati, podáwati; půjčiti.

Darthun, v. dokázati, dowesti, dowoditi.

Darüber, adv. na to, na ně; nad tím, nad ním; 2.) přes to, přes ně, mímo to, krom toho, wice; 3.) o tom,

Darum, adv. okolo toho, okolo něho; 2.) proto, za to, o to.

Darunter, adv. pod to, pod ně; pod ním, pod tím; 2.) při tom, w tom, skrze to; 3.) méně; darüber oder darunter, wice neb méně; es geht Alles darüber und —, wšecko jde na ruby, oder dnem na wrch.

Das, pron. f. her.

Duselbſt, adv. tu, zde; tam, tamto.

Dasehn, n. přítomnost, i, f.; 2.) byti, n. bytnost, i, f.

Dasehn, v. tu, tam býti; přítomnu býti; potrwati.

Dasjenige, f. derjenige.

Dasig, adj. zdejši, odtud; 2.) tamotný.

Dasmal, adv. tenkrát, tehdáž.

Das, conj. že; 2.) aby, by, ať; 3.) co; 4.) až.

Dasselbe, f. derselbe.

Datiren, v. napsati, udati den; es dastirt sich von lange her, je tomu dawno.

Dattel, f. datle, e, f. daktyl, u, m.; —baum, m. daktylowý strom, datlownik, u, m.

Datum, n. napsaný den, dáni, dáno; bis dato, až po dnes.

Daube, f. duha, dužina, daužka, y, f.

Dáuchten, v. zdáti se, widěti se

Dauer, f. trwalost, stálost, i, f.; trwání, stání, n.; —haft, adj. trwanliwý, trwalý, stálý; —haftigkeit, f. trwalost, trwácnost, stálost, wěčitost, i, f.; —n, v. trwati, potrwati, wydržeti, pobyti; ewig dauernd, wěčitý; —n, v. litowati, lito býti; es dauert mich, lituji, je mi žel.

Daumen, m, palec, Ice, m.; Daumen-, adj. palečni.

Däumling, m. palečník, u, m. fig. paleček, čka, m.

Daus, n. tauš, e, m.

Davon, adv. z toho, z něhož, od toho, od něhož, o tom, o němž; — bringen, odnesti; sein Leben — bringen, swým žiwotem ujiti; — geben, odepiti, ujiti, prchnauti; —kommen, ujiti čemu, wyklauznauti; — lassen, upustiti, odstaupiti; sich — machen, ukliditi se; — schleichen, odkrásti se; — tragen, odnesti; 2) erlangen, obdržeti, nabyti, dojiti, dosáhnauti; 3) etwas erwischen, utržiti sobě neco.

Davor, adv. před. tím, před ním, před tau, před ní; před toho, před něj, před tu, před ní, před to, před ně; 2.) pro; 3.) za to; — bewahre uns Gott, toho uchowej nás Bůh.

Dawider, adv. proti tomu, proti němu, proti té, proti ní; — seyn, protiwiti se, býti od toho.

Dazu, adv. k tomu, k němu, k ní, přes to, na to; — mal, f. damals.

Dazwischen, adv. mezi tím, mezi ním, u prostřed toho, mezi tau, mezi ní, mezi nimi; mezi to, mezi ně; 2.) w to, do toho; — funft, f. přiští; wkročeni mezi to, příchod k tomu.

Debatt-e, f. rozmluwa, hádka, y, f.; —iren, v. rozmlauwati, rokowati.

Decanat, n. děkanství, n.

December, m. prosinec, wlčenec, nce, m.

Dechant, Decan, m. děkan, a, m.

Decher, m. desitka, y, f.

Decimal, adj. desetinný; —brud), m. zdrobenina desetinná, zlomek desetinný.

Decbett, n. swrchnice, e, duchna, y, f. swrchní přína.

Decke, f. přikrywadlo, oděwadlo, a, n. krow, pokrow, zákrow, přikrow, u, m.; přikrýwka, zakrýwka, přístěra, y, f.; eineß Zimmers, strop, u, m.; — von Rohr, rohožka, y, f.; Bettdecke, powlaka.

Deckel, m. wiko, a, n. přikrýwka, y,

Denn

112

Dial

nost, ı, f.; -mal, n památka, y, f. pomník, u, m.; -münze, f. památní peníz; -spruch, m. památná propo-widka; -ungsart, oder -art, f. po-waha, y, f. způsob myšlení; -wür-dig, adj. památný, paměti hodný; -würdigkeit, f. památnost, paměti-hodnost, i, f.; -zeichen, n. památní znamení; -zettel, m. památní listek.

Denn, conj. neb, nebo; 2.) tedy; 3.) leč; 4.) než; 5.) pak, li; 6.) potom.

Dennoch, adv. wšak, předce, nicméně.

Denuntiant, m. udawač, e, m.

Departement, n. okršlek, lku, m.

Deponiren, v. schowat dáti; dáti ke schowání.

Depositum, n. schowaná wěc, k schowání daná wěc.

Deputat, n. náchlebí, u. plat w potrawě.

Deputation, f. poslání, n. poslanci, pl. m. poslanectwo, a, n.

Deputirter, m. poslanec, nce, m.

Der, die, das, als Geschlechtswort wird es im Czechischen nicht ausgedrückt; 2.) dieser, diese, dieses, ten, ta, to; tento, tato, toto; 3.) on, ona, ono; 4.) derjenige, diejenige, dasjenige, ten, ta, to; 5.) welcher, welche, welches, který, á, é, jenž.

Derangiren, v. w nepořádek uwesti.

Derb, adj. hmotný, tuhý, hrubý; notný; silný; -heit, f. tuhost, hrubost, ž, f.

Dereinft, adv. někdy, jednau; -ig, adj. někdejší, budauci.

Derenthalben, derentwegen, um derentwillen, pro ně, pro kteréž; 2.) pro to, z té příčiny.

Dergeftalt, adv. tak, takowým způsobcm.

Dergleichen, avf. takowy, jaký.

Derhalben, protož, pročež.

Derjenige, pron. ten, ta, to.

Derlei, f. desgleichen.

Dermal, adv. nyni, ted'; -ig, adj. nynější.

Dermassen, adr. tak, na takowy způsob.

Dero. pr. Jeho, Jeji, Jích, Jejích, Wáš.

Derselbe, derselbige, pr. týž, táž, tež; ten samý, ta samá, to samé.

Derweilen, za tím, mezi tím.

Deserteur, m. odběhlec, lce, poběhlík, prcklik, úskok, a, m.

Desfalls, adv. proto; 2.) nicméně.

Desgleichen, adj. takowy, jaký; 2.) conj. též, rowněž, nápodobně.

Deshalb, f. deswegen.

Despot, m. zwolnowládce, krutowládce, e, m.; -isch, adj. zwolnowládný, krutowládný; -ismus, m. zwolnowládstwi, n. krutowláda, y, f. u-krutnictwi, n.

Desslein, n. wýměr; záměr, u, m.

Dessenungeachtet, ad. proto pro wšecko.

Desert, n. pochautky, pl.

Destill-ateur, m. přepalowač, přehaněč, e, m.; -iren, v. páliti, přepalowati wody, přeháněti.

Desło, adv. tim; je, desło, čím, tím.

Deswegen, ado. proto, za tau příčinau.

Detasch-ement, n, oddíl, u, m.; -íren, v. oddil wojska wyprawiti.

Detail, n. částečnost, podrobnost, zewrubnost, i, f.

Deuten, v. okázati; 2.) kýwati; mít den Augen -, očima kynauti, pokynauti; einen Traum -, sen wykládati.

Deutlich, adj. patrný, zřejmý, zjewny swětlý, jasný: -keit, f. zřejmost, zřetelnost, patrnost, i, f.

Deutsch, adj. německý; -meister, m. mistr řádu německého.

Deutung, f. okázání, wykládání, n.; wýklad, u, m.

Diaconus, m. jahen, hna, m.

Diadem, n. korunkowy wínek.

Dialekt, f. Mundart.

Dialektik, f. rozhodnice, e, f. rozumoslowectwi, n.; -er, m. rozumoslowec, wce, m.

Dialog, m. rozmluwa, y, f.

Dia

113

Dien

Diamant, m. demant, u, uhlinec, nce,
m.; —en, adj. demantowy.

Diät, f. žiwotozprawi, n. mirnost,
střidmost w jidle a pití; —etisch,
adj. žiwotosprawný.

Dich, pron. tebe, tě.

Dicht, adj. hustý; 2.) hodný; —e, —
heit, f. hustost, i, hustota, y, f.; —en,
v. mysliti, dumati, wymysliti; 2.)
skládati básně, básniti.

Dichter, m. básnik, a, básniř, e, m.;
Dichters, básnický, adj.; —ei, f. bá-
snikowáni, básnilkowáni, n.; —frei-
heit, f. básnická wolnost; —in, f.
básnice, e, básniřka, y, f.; —isch,
adj. básnický.

Dicht-kunft, f. básnictwi, n.; —ung, f.
básněni, n.; smyslená wěc.

Dicht, adj. tlustý, hrubý; hustý; —bauch,
m. břicháč, bacháč, e, m.; —bauchig,
adj. břichatý, bachoratý; —bein, n.
stehno, a, n.; —badig, adj. buclatý,
buclatý; hubatý, tlatamatý.

Dicht-e, f. ttaušť, i, tlauštka, y, f.; 2.) hustost i, f.; 3.) — des Leibes, tělnatost, i, f.; —icht, n. haušti, n. hustina, y, f.; —korf, m. hlawáč, e, m.; —köpfig, adj. hlawatý; twrdohlawý; —leibig, arj. tělnatý, tlustý.

Dictiren, v. předřikáwati, do péra po-
wídati; 2.) rozkazowati, přisau-
diti.

Dibaktik, f. naukoslowi, „.

Die, f. der.

Dieb, m. zloděj, krádce, kradař, e,
m.; Diebs-, adj. zlodějský, krádež-
ný; —erei, f. zlodějstwí, n. krádež,
e, f.; —in, f. zlodějka, kradařka, y,
f.; —isch, adj. zlodějský, krádežný;
—dbande, f. zlodějská zběř, zlodějský
spolek; —höhle, f. zlodějská peleš;
—ftahl, m. krádež, e, f.

Diel-e, f. prkno, a, n.; 2.) podlaha, y,
f.; 3.) strop, u, m; —en, v. podlahu
klásti, podlažiti.

Dienen, v. zlaužiti, posluhowati; das
—, slauženi, posluhowání, n.

Diener, m. sluha, y, služebník, a, po-
sluhować, e, m.; —in, f. služebnice,

e, služka, y, f.; —schaft, f. služebni-
ci, slaužici, pl.

Dienlich, adj. užitečný, prospěšný,
platný; zdrawý; — sein, prospěti.

Dienst, m. služba, y, f. slauženi, n.
služebnost, powinnost, i, f.; 2.) Amt,
úrad, u, m. služba, y, f.

Dienstag, m. úterý, úterek, rku, m.

Dienstbar, adj. služebný, poddaný; po-
robný, robotný; —keit, f. služebnost,
poddanost, i; poroba, y, f.; 2.) —
eines Akers, nezwole, e, f.

Dienstbeflissen, adj. služebný, služný,
úslužný.

Dienst-bote, m. čeledin, chasnik, a, m.;
die —boten, čeládka, chasa, y, f.; —
eifer, m. služebni horliwost; —eisrig,
adj. horliwý we službě; —entlas-
sung, f. propuštěni ze služby; —fer-
tig, —beflissen, adj. služebný, po-
služný, příslužný; —fertigkeit, —be-
flissenheit, f. služebnost, příslužnost,
poslužnost, i, f.; —frei, adj. prostý
služby; 2.) swobodný od roboty; —
geschäft, n. služební, auřední jedná-
ní oder řízení; —leistung, f. služba,
y, f. přislužení, n.; —lohn, m. plat,
mzda za službu; —los, adj. bez služ-
by; —mäbchen, n. —magd, f. služka,
děwečka, y, f.; —pflichtig, adj. slu-
žebný; 2) robotný; —willig, adj. k
službě wolný, k poslužení ochotný;
—zwang, m. robotnictwi, n. robota,
y, f.

Dies, pron. to; dies ist der Wahrheit
gemäß, to se s prawdau srownawá.

Dieselbe, f. derselbe.

Dieser, diese, dieses, pr. m. ten, ta, to;
tento, tato, toto.

Dies-falls, adv. w té případnosti; —
jährig, adj. letošni; —mal, adv.
tenkrát, nyni; —malig, nynější; —
feitig, adj. téstranný, s té strany;
—feits, adv. z teto strany.

Dietrich, m. klič zlodějský.

Differenz, f. Verschiedenheit; differiren,
v. dělití.

Diletant, m. ochotník, a, m.

8

Důuk

118

Durch

telný; adv. temně, šero; Dunkel, n. temnost, tmawost, i, temnota, y, f. mrak, u, m.

Dunkel, m. zdání, domnění, n.; 2] hrdepýcha, y, f.

Dunkel-blaup, adj. temnomodrý; -braun, adj. snědý, temnohnědý; -gelb, adj. temnožlutý; -grau, adj. tmawosnědý; -grün, adj. tmawozelený; -heit, f. temnost, tmawost, i, f.; 2.) - der Witterung, pošmaurnost, i, mrákota, y, f.; 3.) zatmělost, nesrozumitelnost, i, f.; -n, v. tmíti se, mračiti se, smrhati se; -roth, adj. tmawočerwený.

Dünnen, v. zdáti se; mich dünn't, zdáse mi; 2.) domniwati se; 3.) mysli'ti; das - , zdání, n.

Dünn, adj. tenký; 2.) řídký, žídký; -machen, ztenčiti, zřediti; -wer-then, ztenčeti, zřednauti; -heit, f. tenkost, řídkost, žídkost, i, f. -flüßig, adj. řídkotoký.

Dunft, m. pára, y, parnatost, i, f.; dým, u, požáry, pl. m.; -bad, n. parni lázeň; -en, v. kauřiti se, wydáwati páru, pářiti se.

Dünften, v. pářiti; 2.) dusiti, smažiti; gedünftet, adj. pařený, dušený, smažený.

Dunft-ig, adj. parnatý, čadný; -kriß, m. parnatý ohor.

Duodez, n. dwanácterka, y, f.

Duplik, f. duplika, y, f.

Duplum, n. dwojnásobně.

Durch, pr. skrze, skrz, přes; 2.) adv. -und -, weskrz, nas krz.

Durchackern, v. proorati.

Durcharbeiten, v. prodělati, přerobiti; den Teig, -, těsto prohnisti; sich -, probrati se, prodrati se.

Durchaus, adv. docela, zcela, naskrz, weskrz, dokonce, zhola.

Durchbücken, v. propeci se, wypeci se.

Durchbeben, v. prochwíti.

Durchbeissen, v. prokausati, překausnauti.

Durchbeizen, v. promočiti, proleptati, prožrati.

Durchbeuteln, v. přesíwati.

Durchblasen, v. profauknauti, prowiti.

Durchblättern, v. ein Buch--, projiti knihu, listy přebírati; 2.) běžně přečisti, přehlédnauti.

Durchblicken, v. prohlédnauti, proniknauti.

Durchblitzen, v. problesknauti, probleskowati.

Durchbohren, v. prowrtati, probodnauti, proklati, proraziti.

Durchbraten, v. propeci se.

Durchbrechen, v. a. probořiti, proloniti, prowaliti; 2.) v. n. proraziti, prodrati se.

Durchbrennen, v. a. prohořeti, propáleti se; 2.) v. a. prožehati; durchgebrannt, adj. propáleny, prohořelý.

Durchbringen, v. prowesti, protáhnauti; přechowati, přežiwiti; das Vermögen -, jmění promrhati, promarniti, prohýřiti.

Durchbruch, m. prolomení, n. průlom, průwal, u, m.; 2.) eines Dammes, strž, e, f.; 3.) Durchfall, průjem, jmu, m. běhawka, y, f.

Durchdämmern, v. proswitati, proběskowati.

Durchdenken, v. promysliti, rozważowati, rozjímati.

Durchdrängen, v. protlačiti, prohrnauti; sich -, prodrati se, protisknauti se.

Durchdreschen, v. přemlátiti, wymlátiti.

Durchbringen, v. protlačiti se, protisknauti se, prodráti se; 2.) pronikati, proraziti, projmauti; ein Leid durchbringt mein Herz, žalost proniká me srdce; -end, adj. pronikawý, dojímawý, ostrý; -lich, adj. promikatelný, prorazitelný.

Durchdrücken, v. protlačiti, protisknauti, promačkati, proždimati.

Durcheilen, v. spěchem projiti ob. přejiti.

Durcheinander, adv. wesměs, weskrz, jedno přes druhé, horem pádem.

Durchfahren, v. projeti, rozjeti, rozjez-

Durchf

119

Durchß

diti, wyjeti; Durchsahrt, f. průjezd, u, m. projeti, n.

Durchfall, průjem, jmu, m běhawka, y, úplawice, e, f.; -en, r, propadnauti.

Durchsaulen, v. prohnití.

Durchfechten, v. wybojowati, dosáhnauti; prosekati se.

Durchfeilen, v. přepilowati.

Durchfeuchten, v. prowlažiti, naskrz zmokřiti.

Durchflechten, v. proplésti, propletati, prowiti, prowinauti.

Durchfliegen, v. proletěti, prolétati.

Durchfließen, v. protéci, protekati.

Durchfluß, m. průtok, u, m.

Durchforschen, v. wyzpytowati, wyскаumati.

Durchfressen, v. prožrati.

Durchfrieren, v. promrznauti, prozábsti; durchgefroren, adj. promrzły.

Durchfuhr, m. průjezd, průwoz, u, m.

Durchführen, v. prowesti, přewesti, přewezti.

Durchgang, m. průchod, u, m. projeti, n.; Durchgangs-, průchodni.

Durchgängig, adj. průchodný; adv. naskrz, úplně, wesmès, wšudy.

Durchgärven, v. prodělati, wydelati, wyčiniti kůži; fig. durchprügeln, wypráskati.

Durchgehen, v. přejiti, projiti, procházeti; (vom Wasser), prorážeti; ein Buch -, přebehnauti, běžně přečisti; davon gehen, uteci; die Rednungen -, přehlídnauti účty; die Schuhe -, prochoditi, protrhati střewice.

Durchgehend s, adv. naskrz, weskrz, wsudy, obecně.

Durchgießen, v. proliti skrze.

Durchglühen, v. rozpáliti.

Durchgraben, v. prokopati.

Durchgreifen, v. skrz něco sáhati, makati, hmátnauti, prosábnauti; fig. pronikati, proraziti.

Durchguß, m. proliti, n. průliw, v, m.

Durchhauen, v. přesekati, prosekati, proklestiti, protnauti; fig. wymlátiti, prošlehati.

Durchhaus, n. průchodný dům.

Durchhecheln, v. prowochlowati; fig. přetřepati, wyčesati.

Durchheizen, v. protopiti, rozhřáti.

Durchhelfen, v. pomoci, dopomáhati komu.

Durchhöhlen, v. prodlabati, wydutiti.

Durchhören, v. skrz něco słyšeti, proslýchati.

Durchirren, v. problauditi; přebihati.

Durchjagen, v. prohnati, proháněti. prohoniti, prolowiti.

Durchjammern, v. probědowati, přehorekowati.

Durchjauchzen, v. prowýskati; durchjubeln, v. přeplesati.

Durchkämmen, v. rozčesati.

Durchkäuen, v. prožwýkati, sežwati.

Durchkochen, v. prowarití.

Durchkommen, v. projiti, přejiti, prodrati se; davon laufen, uteci.

Durchkraßen, v. proškrábati, prodrápati.

Durchkreuzen, v. die See, křižem projeti, projižděti, prokřižowati; sich- křižem jití.

Durchkrechen, v. prolezti, proplaziti se.

Durchlassen, v. propustiti, přepauštěti, přeháněti.

Durchlaucht, f. Jasnost, i, f.; -ig, adj. Jasný.

Durchlauf, m. proběhnuti, n. průběh, u, m.; 2.) (Krankh.) běhawka. y, úplawice, e, f. průjem, jmu, m.; -en, v. proběhnauti, přeběhati.

Durchlautern, v. přečistiti; Flüssigkeiten -, přecediti; mit Feuer -, přeháněti ohněm.

Durchleben, v. prožiti, přežiti, ztráwiti (swůj wěk).

Durchlesen, v. přečísti, pročitati; -ung, f. přečteni, n.

Durchleuchten, v. proswitati; fig. prohlidati.

Durchliegen, v. proležeti, zprolihati; sich -, proležeti se.

Durchlöchern, v. děr nadělati, proderawiti; Kleider -, protrhati šaty.

Durchl

120

Durchſ

Durchlügen, ſich, v. wylhati se.

Durchmachen, v. prodělati, propracowati, prondati.

Durchmarsch, m. prochod, průtah, u, m. projiti, n.; —iren, v. projiti, prothahnauti, přejiti, přetähnauti.

Durchmengen, v. promichati, zmisiti.

Durchmeſſer, m. průměr, u, m.

Durchmifchen, v. promichati, umisiti.

Durchmüſſen, v. museti někady jítı od. jeti.

Durchmustern, v. přehlížeti, přebirati, přesuzowati, přetrásati.

Durchnagen, v. phohryzti, přehlodati.

Durchnäben, v. prošiti, prošiwati.

Durchnäſſen, v. promočiti.

Durchpaß, m. prosmyk, u, m.; —iren, v. projiti, procházeti, projetı, projížděti.

Durchpeitschen, v. promrskati, wymrskati.

Durchpſtücken, v. proorati, přeorati.

Durchpressen, v. protlačiti, prohněsti.

Durchrechnen, v. přepočítati, wypočítati.

Durchregnen, v. proprchati, naskrz pršeti, promoknauti.

Durchreiben, v. protřítı, prodrbati, prodrati, prošaustati.

Durchreiß-e, f. cestowání skrz, weskrz, proputowání, přecestowání, n. průchod, projezd, u, m.; —en, v. cestowati, putowati skrze; zu Fuß, jiti skrze; zu Wagen, jeti skrze, prochoditi, projižděti.

Durchreißen, v. protrhnauti, prodrati, přerwati.

Durchreiten, v. jeti skrze, projižděti; ein Pferd —, koně zjezditi.

Durchrennen, v. hnáti se, běžeti skrze; rennend durchstoßen, prohnati; die Stadt —, zběhati město.

Durchrinnen, v. téci skrze; protéci, protékati.

Durchrühren, v. promisiti, rozmíchati.

Durchsägen, v. přeřezati pilau.

Durchschauen, v. diwati se, hleděti

skrze, prozirati; prohlížeti, pronicati.

Durchschein-en, v. n. swititi skrze, proswitati; v. a. projasniti, prozářiti; —end, adj. proswitawý.

Durchschieben, v. prostrčiti, prosunauti.

Durchschießen, v. prostřeliti; ein Buch mit Papier—, prošiti knihu papirem.

Durchsiff-bar, adj. proplawitelný, průplawný; —en, v. a. proplawiti.

Durchschimm-ern, v, proswitati, blemkem prorážeti; —ernd, adj. proplyskawý, prokmitawý.

Durchschlafen, v. přespati.

Durchschlaq, m. probiti, proráženi, n. proraz, u, m. prorážka, y, f.; beim Schneider, průboj, v, m.; in der Kuche, cedidlo, a, n. cezák, u, m.; —en, v. probiti, protlauci; prorážeti; přecediti, prošiwati; 2.) sich—, probiti se, proraziti; 3.) durchdringen, pronikati.

Durchschleichen, v. prolezti, proklauznauti; sich—, prokrásti se, prowléci se.

Durchschlungen, v. prowiti, prowinauti, protočiti, prowléci.

Durchschlummern, v. prodřímati; předřímati.

Durchschlüpfen, v. smeknauti se skrz, proklauznauti, promknauti se, přesmeknauti se.

Durchschmaußen, v. prohodowati, prokwasiti.

Durchſchmiegen, ſich, v. prowinauti se, prowijeti se.

Durchschneiden, v. přeřiznauti, prorežati, překrojiti, přetinati.

Durchschnitt, m. proříznuti, překrojeni, prostřihnuti, n.; 2.) průměr, m.; im Durchschnitte, wesměs, w průměru.

Durchſchrauben, v. prokrautiti, prošraubowati.

Durchschreiten, v. prokráčeti, projíti, prokočiti.

Durchſ

121

Durchſt

Durchſchuß, m. prostřel, prokladek, u, m.

Durchſchwärmen, v. prohýřiti, prohaldowati.

Durchſchwelgen, v. prohýřiti, promrhati.

Durchſchwemmen, v. proplawiti, probroditi.

Durchſchwimmen, v. proplauti, proplauti.

Durchſchwisen, v. propotiti se.

Durchſehen, v. prohlidnauti, přehlidnauti, přehlížeti.

Durchſchren, v. procediti; —er, m. cedak, u, m.

Durchſezen, v. prowesti, wywesti; přejiti, přeskočiti.

Durchſein, v. býti skrz, weskrz.

Durchſicht, f. průhled, u, m. prohlidnuti, přehlížení, n.; —iq, adj. prozračný, prohledný; fig. jasný, zjevný; —igkeit, f. prohledawost, prozračnost, jasnost, i, f.

Durchſteben, v. prosiwati.

Durchſtekern, v. procrčeti, prosáknauti, prokapati.

Durchſtingen, v. prozpiwati, přezpiwati.

Durchſtzen, v. proseděti, přeseděti.

Durchſpähen, v. propátrati, proslíditi, prozwědeti.

Durchſpicken, v. slaninau protkatı.

Durchſprengen, v. proklopotati, procwálati; rozraziti, proraziti.

Durchſpringen, v. propuknauti, protrhnauti se, proskákati.

Durchſprigen, v. prostřiknauti, prostřikowati.

Durchſtänkern, v. prosmraditi, prošťárati.

Durchſtechen, v. probodnauti, probodati, propichnauti, pronikati; einen Damm —, hráz prokopati; das GeTreide —, přehazowati obili.

Durchſtecken, v. prostrčiti, prowléci.

Durchſtoßen, v. protknauti, proraziti, proklati, prohnati, probodnauti.

Durchſtreichen, v. a. proškrtnauti, přeškrtnauti; v. n. (vom Winde), prošuměti; probihati, přelitati.

Durchſtreifen, v. probéhati, zjezditi protaulati.

Durchſtrömen, v. protéci, prauditi se, téci skrz—.

Durchſtudiren, v. promysliti.

Durchſuchen, v. prohledati, přehledati.

Durchtändeln, v. přelaškowati, předěckowati; die Zeit —, čas prolaudati.

Durchtanzen, v. protancowati.

Durchtoben, v. probauřiti, prozuřiti.

Durchträumen, v. prosniti, přesniti.

Durchtreiben, v. prohnati, hnati skrze, přehnati, protlauci, proraziti.

Durchtreten, v. prostaupiti, prošlapati, probrati se.

Durchtrieb, m. prohnání, n. průhon, u, m; —en, adj. prohnaný, zchytralý; —enheit, f. prohnanost, zchytralost, i, f.

Durchtropfen, v. prokapati, kapati skrz.

Durchwachen, v. přeběti, probdíti.

Durchwachsen, v. prorůsti, prorostati; —, adj. prorostlý.

Durchwalken, v. promočiti, prowlažiti.

Durchwandeln, v. procházeti, kráčeti skrze.

Durchwandern, v. projiti, prochoditi, protaulati.

Durchwärmen, v. rozhřátí, prohřítí.

Durchwässern, v. promočiti, prowlažiti.

Durchwaten, v. přebřisti, probroditi se.

Durchweben, v. protkatí.

Durchwehen, v. prowáti, prodauti.

Durchweichen, v. změkčiti; proměknauti.

Durchweinen, v. proplakati, překwítiti.

Durchwerfen, v. prohoditi, prometati, prořititi.

Durchwezen, v. prodrati, probrausiti.

Durchwinden, v. prowinauti, propletauti; sich —, wylesti se.

Durchwintern, v. přezimowati.

Durchwinden, v. prowinauti, prowítí, prowijeti, proplesti.

Durchwirken, v. prohněsti, wyhněsti, promisiti; 2.) protkati, protkáwati.

Durchwischen, v. prokiauzuauti, promknauti se.

Durchw

122

Ebe

Durchwühlen, v. proryti, zrýpati, přehrabati, prokutiti.

Durchzählen, v. přepočítati.

Durchziehen, v. a. protáhnauti; einen
Faden —, nit prowliknauti; v. n.
projiti, projeti, táhnauti skrz—.

Durchzug, m. průchod, průjezd, prů-
tah, u, m. tázéní skrz—, projiti, n.

Durchzwängen, v. protlačiti silau.

Dürfen, v. smiti, moci; zapotřebi být,
ti, potřebowati.

Dürftig, adj. potřebný. nuzný, chu-
dobný; —keit, f. potřeba, chudoba,
y, nuznost, i, f.

Dürr, adj. suchý, wyschlý, wyprahlý,
smahlý; — werden, wyprahnauti,
schnauti; 2.) hubený; —e, f. sucho,
a, n. suchota, y, f. hubenost, i, f.

Durst, m. žízeň, zně, f.; den — lóſchen,
žízeň zahnati; 2.) fig, chtiwost, i, f.;
—en, Dürſten, v. žízniti; 2.) dych-
titi; —ig, adj. žízniwý; — fein, ži-
zeň miti; fig. prahnauci, dychtiwý.

Düſter, adj. temný, tmawý, šerý; fig.
newrlý, smušilý.

Düte, f. kornaut, u, m.

Düten, Duten, v. dukati, tutati, trau-
biti.

Duž-bruder, m. bratřiček, čka, m.;
—en, v. tykati někomu.

Dužend, n. tucet, etu, m.

Dynamik, f. siloslowi, n.

Dynaſtie, f. panujici rod.

E.

Ebbe, f. odliw, odstup moře, ubívá-
ní, padání moře; Ebbe und Fluth,
odtok a přitok moře.

Eben, adj. rowný, planý, hladký, přimý; —machen, rownati, srownati; adw. rowně, planě; näležite, zrowna, práwě, dobře; — damals, práwě tehdáž; — so; rowněž tak; — soviel, tolikéž; — recht, práwě whod;

—baum, m. čilimnik, u, m.; —bild,
n. podoba, podobizna, y, f. obraz,
u, m.; —bürtig, adj. stejnorodý, row-
norodný.

Ebene, f. plocha, rowina, planina, y, f.;
ebenen, ebnen, v. rownati, wyrowna-
ti, zplaňowati.

Ebenerbig, adj. přizemni.

Eben-falls, adv. rowněž také, též, ná-
podobně; —holz, n. ebenowě, čili-
mnikowě dřewo; —maß, n. rowno-
měrnost, i, f. sauměr, u, m.

Eber, m. kanec, nce, m

Ebereſche, f. řeřáb, u, řeřábek, bku,m.

Echarpe, f. škarpa, y, f.

Echauffiren, v. fisch, upachtiti se, una-
miti se.

Echo, n. ohlas, u, m. ozwěna, y, f.

Echt, adj. přesný, prawý; sprawedli-
wý; dobrý; —heit, f. přesnost, o-
prawdiwost, prawost, i, f.

Ehe, f. roh, u, ühel, hlu, m. (Win-
kel), kaut, a, und u, m.; —haus, n. ná-
rožní dum; —ig, adj. hranatý, ro-
hatý, končitý; —stein, m. uhelni
kámen.

Ebel, adj. šlechetný, drabý, wzacný,
spanilý, wyborný; —dame, —frau, f.
šlechtička, zemanka, y, f. urozená
pani; —geboren, adj. urozený; —hof,
m. zemanský dwůr; —knabe, m. pá-
že, ete, n. urozené pachole; —knecht,
m. panoš, e, m.; —mann, m. zeman,
a, šlechtic, e, m.; —mutth, m. šle-
chetná mysl, ušlechtilost, i, f.; —mu-
thig, adj. šlechetnomyslný, ado. šle-
chetně; —stein, m. drabý kámen.

Ebict, n. rozkaz, list weřejný; —al-
frist, f. lhůta listem weřejným usta-
nowená.

Eſfect, m. dojem, u. m.; —to, adw.
skutečně.

Eſfecten, m. pl. swreßky, swreßky.

Egal, adj. stejný, rowný.

Ege, od. Egge, f. brána, y, f.; egen
oder eggen, v. włąčeti; das —, włą-
čení, n.

Egoismus, m. soběctví, n.; Egoist, m.
sobec, bce, m.

Ch

123

Ehr

Ch, ehe, eher, adv. prwě, než; dřiwe než; je eher, desto besser. čim dřiwe, tim lépe; raději, spiše.

Che, f. manželstwo, a, manželstwi, n.;
—band, n. swazek manželský, sňatek, tku, m.; —bett, n. lože manželské; —brechen, v. cizoložiti, smilniti; —brecher, m. cizoložnik, smilnik, a, m.; —brecherin, f. cizoložnice, smilnice, e, f.; —bruch, m. smilnictwi, cizoložnictwi, n.; —dem, —deffen. adv. prwě, předešle, před tim; —frau, —gattin, manželka, y, chot, i, f.; —gatte, —mann, m. manžel a, m.; —gestern, adv. před wčírem; —gesterig, adj. předwčerejší; —leiblich, adj. prawý, wlastni, z poctiwého, z řádného manželstwa splozený, manželský; —leute, pl. manželé, pl. m.; —lich, adj. manželský; —lije Kinder, děti z řádného lože; —lichen, v. (v. Männern), za ženu wziti, oženiti se; (v. Frauen), za muže pojiti, wdáti se; —los, adj. swobodný, neženatý; von Frauenpersonen, newdaná; —malig, adj. předešlý, někdejší, dřiwní, dáwný; —mais, adv. jindy, před časy, někdy, dáwně; —paar, n. manželé, manželowé, pl.; —pacten, pl. swadební smlauwa.

Chern, adj. měděný, kowowý.

Che-scheidung, f. rozwod, rozlaučení manželů; —segen, m. požehnání w manželstwi; —stand, m. staw manželský, manželstwi; —stens, adv. co nejdříwe, co nejšíše; —verlobniß, n. námluwy, pl. zasnaubení, n.

Ehrbar, adj. poctiwý, počestný, ctný, slušný, cudný; —keit, f. počestnost, slušnost, i, f.

Chr-beqierig, adj. ctižádostiwý; —e, f. čest, genit. cti, f.; 2.) úcta, pocta, y, uctiwost, i, f.; 3.) důstojnost, hodnost, i, f.; 4.) chwála, sláwa, y, f.; —en, v. ctiiti, poctiti, slawiti.

Chren-amt, n. důstojenstwi, n. hodnost, i, f.; —bahn, f. cesta ke cti, čestná dráha; —kezeugung, f. uctěni,

proukazowání cti; —dienst, f. služba ke cti; den legten —dienst erweisen, posledni čest proukázati; —fest, adj. poctiwý, zacnowalý; —mann m. poctiwý; —mitglied, n. čestný člen vder úd; —name, m. poctiwe jměno; —pforte, f. brána sláwy; —preis, m. rozrazil, tržník, u, m.; —rettung, f. hájení cti; —sache, f. čestný swár; —schänder, m. lupič ze cti, hance, e, m.; —stelle, f. hodnost, důstojnost, i, f. důstojenstwi, n.; —tag, m. den slawnosti; —trunk, m. přípitek čestný; —wache, f. čestná stráž; —wort, n. čestné slowo; auf mein —wort, na mau čest; —zeichen, n. znamení cti, znak sláwy.

Ehrer-dietig, adj. uctiwý, počestný; —bietigkeit, —bietung, f. uctiwost, poctiwost, i, f.

Ehr-surcht, f. uctiwost, i, f.; —gefühl, n. ctimilownost, i, f. cit pro čest; —geiz, m. dychtiwost po cti; —geistig, adj. cti žádostiwý; —lich, adj. poctiwý, ctný, počestný; —lichkeit, f. poctiwost, počestnost, i, f.; —liebe, f. milowání cti; —liebend, adj. milující čest; —los, adj. bez cti, nectný, bezectný, nepoctiwý; —loftigkeit, f. bezectnost, nepoctiwost, i, f.; —sum, adj. poctiwý, počestný, čestný, slowútný; —sucht, f. ctižádost, i, f.; —süchtig, adj. bažiwý po cti; —vergeffen, adj. na čest nedbající, nestydatý; —würde, f. ctihodnost, i, f.; Euer Ehrwürden, wašnost, i f.; —würdig, adj. ctihodný, welebný; —würdigst, předůstojný.

Ei, interj. aj, ejhle.

Ei, n. wejce, ete, waječko, a, n.; Eier legen, wejce nésti, klásti; Eier außbrüten, wejce wyseděti.

Eibe, f. Eibenbaum, m. tis, u, tisowý strom.

Eibisch, m. wysoký sléz.

Eichapfel, f. Gallapfel.

Eiche, f. dub, u, dubowy strom.

Eichet, f. žalud, u, m.; —maßt, m. ża-

Eing

127

Einh

Eingehen, v. wjiti, wcházeti; 2.) einwilligen, swoliti, připustiti; 3.) das Geld ist eingeqangen, penize se sešłý; 4.) eine Wette —, založiti se; 5.) begreifen, jiti do hlawy; 6.) (v. Gebäuben), baurati se; 7.) (v. Tuche), sraziti se; nach u. nach außhören, zajiti, zacházeti, pojiti.

Eingemachtes, n. zadełáwané, ého, n.

Eingenommen, adj. užitý, pojatý; für sich —, samolibný.

Eingeschlossenheit, f. zawřenost, f.

Eingeschränkt, adj. obmezený, stisněny.

Eingefottenes, n. záwařka, y, f.

Eingeständniß, n. přiznání, n.

Eingestehen, v. přiznati se: připustiti.

Eingeweide, n. osrdi, m. wnitřnosti, pl. f. střewa, n. droby, m. pl.

Eingewurzelt, adj. wkořeněny.

Eingezogen, adj. skromný, počestný, mrawný; —heit, f. skromnost, počestnost, mrawnost, i, f.

Eingießen, v. wjiti, wliwati, wtočiti.

Eingraben, v. zakopati, zahrabati, wrýti, wdlabati.

Eingreifen, v. wsáhnauti, zasáhati; in die Rechte eines Andern — sáhati do práwa ciziho.

Eingriff, m. wsáhnuti, sahání do ciziho.

Eingulden-banknote, f. —schein, m. jednuška, zlatowka, y, f.; —stüd, n. (Münze) zlatnik, u, m.

Einguß, m. wjiti, wlewání, n. wěc wlitá.

Einhägen, v. ohraditi, zahajiti.

Einhäckein, v. zawěsiti na háček, zaháčowati, zapnauti; sich —, zapleti se,

Einhalt, m. zdržowání, stawowání, n. přitrž, e, přitržka, y, f.; —thun, činiti přitrž, stawiti; —en, zdržowati, zastawiti; přestati, ustati; im Reden—, zaraziti.

Einhändig, adj. jednoruký; —en, v. Doručiti, dáti do ruky, odewzdati; —ung, f. dodáni, odewzdáni do rukau.

Einhängen, v. zawěsiti, zawěšowati.

Einhauen, v. zaseknauti, wetnauti, wraubiti.

Einhaben, v. zasaditi, wsaditi.

Einhellen, v. n. přihojiti se, whojiti se; v. a. shojiti.

Einheimisch, adj. domácí; adv. po domácku.

Einheit, f. jednota, y, f. jednička, y, f.

Einheiz-en, v. zatopiti; —er, m. topič, e, m.

Einhelfen, v. pomoci, dopomáhati.

Einhellig, adj. jednohlasný, jednomyslný, sworný.

Einhemmen, v. zawírati.

Einhenken, f. Einhängen.

Einher, adv. sem; —gehen, v. choditi si; —tretten, wykračowati si.

Einhören, v. zabarwiti psa, učiti honit.

Einholen, v. jiti proti komu; 2.) erseilen, dostihnauti, dohoniti; 3.) Stimmen—, sbirati hlasy Nachricht—, wziti zpráwu; einen Rath —, poraditi se.

Einhorn, n. jednorožec, žce, m.

Einhüllen, v. zaobaliti, zawinauti, zahaliti, zastřiti; den Kopf —, zakukliti.

Einig, adj. jediný, jednotný; 2.) jednomyslný; —sein, srownati se.

Einigemal, adv. několikrát.

Einiger, einige, einiges, pr. některý; einige, pl. několik, někteří.

Einigermaßen, adv. poněkud, některak.

Einig-keit, f. jednota, y. sjednocenost, i, f.; —ung, f. sjednocení, snešení, n.

Einimpfen, v. wštipiti, wraubiti, zastěpiti, wočkowati; das Eingeimpfte, wštěp, záštěp, u, m.

Eingagen, v. wehnati; Furcht, nachnati,

Eingährig, adj. roční, jednoroční, jednoletý.

Einkauen, v. rozžýwkatí.

Einkauf, m. nakupowání, n. kaupě, č, f. zákup, u, m.; —en, v. kupowati, nakaupiti; sich einkaußen, wkaupiti se, zakaupiti se.

Einfäufer, m. vkupowatel, e, m.

Einkaufs-Preis, m. zákupní cena.

Einm

129

Eint

Einmiethen, v. do nájmu dáti, pro-
najmauti.

Einmummen, v. zakukliti.

Einmünden, v. wústiti se, wíhati,
wtéci, wléwati se.

Einmühig, adj. jednomyslný, jedno-
dušný; —kett, f. jednomyslnost, i, f.

Einnähen, v. zašiti, wšiti.

Einnahme, f. wzeti, přijímání, u. při-
jem, jmu, důchod, u, m.

Einnässen, v. zawlažiti, namočiti.

Einnehmen, v. wziti, wybirati; eine
Arznei —, uzuwati; Mahlzeit —, o-
bědwati; ein Abentmahl —, weče-
řeti; 2.) in Besitz nehmen, wziti,
dobyti, opanowati; 3.) einen Blag,
wyplniti, zaměstnati, zanimati; 4.)
wábiti, jimati, lauditi.

Einnehmend, adj. jemný, příjemný,
zajímawý, dojímawý; —er, m. wy-
běrěci, ího, wyběrač, e, m

Einnisten, sich, einnisten, v. whnizádi
se, zahnizditi se.

Einöde, f. paušť. ě, pustina, pustota,
pustotina, y, f.

Einpacken, v. skládati, skliditi, we-
cpati.

Einpassen, v. a. wprawiti; v. n. ho-
diti se.

Einsfarren, v. připsati k faře.

Einsflanzen, v. wsaditi, zasaditi; fig.
wštěpiti, w mysl włožiti.

Einsflügen, v. zaworati.

Einsfropren, v. wstipiti, nacpati.

Einschen, v. zasmoliti.

Einslanken, v. zahájiti.

Einspöckeln, v. nasoliti, do soli nalo-
ziti.

Einprägen, v. wtisknauti, wtlačiti,
wraziti; fig. w pamět wrážeti, wšti-
piti.

Einprügeln, v. wtlauci, wmlátiti.

Eingpudern, v. napudrowati.

Eing quartir-en, v. ubydliti, položiti,
rozložiti; sich —, uhostiti se; —ung,
f. ubytowání, položen bytem, wle-
žení, n.

Einrammeln, einrammen, v. beranem
zatlauci, zarážeti, zahmožditi.

Einrathen, v. poraditi.

Einraumen, v. ukliditi, sprátati; ein
Recht —, přepustiti, popustiti, po-
staupiti.

Einrechnen, v. připočitati, wpočisti.

Einrede, f. domlauwání, odmlauwání,
popiráni, n.

Einhreden, v. přemluwiti k čemu. mlu-
witi dořeči, dowlauwati, wlaudi-
ti, odpirati.

Einregistrieren, v. wlistowati.

Einreiben, v. wetřiti, wtirati; Prot—,
chleba nadrobiti; Käse —, homolky
nastrauhati.

Einreichen, v. zadati, podati.

Einreihen, v. nabírati, seřaditi.

Einreißen, v. natrhnauti; eine Mauer—,
zbořiti, pobaurati; fig. rozplozowa-
ti se.

Einrenken, v. naprawiti, do klaubu
wprawiti.

Einrichten, v. ein Glied, naprawiti;
eine Wohnung —, spořádati; —ung,
f. narownáni, spořádáni; nářadí, n.
swrechky, plur.

Einriegeln, v. zastrčiti záworu; za-
wřiti záworau.

Einritt, m. wjezd, u, m.

Einrißen, v. naštipnauti; wrýti.

Einrosten, v. zazerzawěti.

Einrücken, v. wtáhnauti; nastaupiti;
postawiti; —ung, f. wtáhnutí; na-
stupowání, postawení, n.

Einrühren, v. zamichati, zadělati.

Eins, adj. jedno; adv. ein sein, sho-
dnauti se, sjednati se s někým.

Einsacken, v. žokowati.

Einsaat, f. wyšewka, y, f.

Einsäen, v. wsiti, zasiti.

Einsagen, v. napowěditi, napowidati.

Einsägen, v. zaříznauti přlau.

Einsager, m. napowedač, e, m.

Einsalb-en, v. pomazati masti; —ung,
f. pomazáni, n.

Einsalzen, v. nasoliti, zasoliti.

Einsam, adj. samotny, osamělý; opu-
štěný; —keit, f. samota, y, saukro-
mnost, i, paušť, ě, f.

Einsammeln, v. shromážditi, zbírati;

Einz

133

Ele

Einzäun-en, r. ohraditi plotem, oplotiti; 2.) wplesti do plotu; —ung, f. ohrada, y, f. rauben, n.

Einzehnen, v. zaznamenati, zapsati, wyryti.

Einzeln, adj. jeden, po jednom, jeden po druhem; 2.) jednotný, jednotliwý, samočný, pojediný.

Einziehen, v. a. zatáhnauti, wtáknauti; die Segel —, swinauti plachty; Geld —, penize wybirati; Güter—, statky pobrati, wziti; qefangen nehmen, wsaditi do wězni; v. n. wstěhowati se; přitáhnauti; (v. Flüssigkeit), wsáknauti.

Einzig, adj. jediny, jedinký; adv. jen, jedno; einzig und allein, jedině.

Einzischen, v. našeptati, nošepptati.

Einzuckern, v. do cukru dáti.

Einzug m. přitáhnutí, n. wjezd, přijezd, u, m.

Einzwangen, v. wtlačiti, wtěsnati; stisknauti, přiskřípnauti.

Eiruab, adj. waječný, wejčitý.

Eis, n. led, u. m.; Eis-, adj. ledowý, lední, ledný, lednatý; —berg, m. ledowá, ledná hora; —bock, kobyla, koza, y, f.; —bruch, m. lámání ledu, strž, stržení ledu.

Eisen, v. dělati, sekati led.

Eisen, n. železo, a, n., 2.) Fesseln, zeleza, pauta, okowy, pl.; Eisen-, adj. železný; —bahn, f. železnice, e, f. železná dráha; —blech, n. plech zelezowý, černý; —erz, n. železná ruda; —fleck, m. znamení od rezu; —fresser, m. chwastaun, u, m.; —grau, adj. železosiwý; —haltig, adj. zelezičný, železnatý, železokrušný; —hammer, m. železné kladiwo; 2) železárna, y, f.; —handel, m. želnictwí, n.; —händler, m. železnik, a, m.; —händlerin, f. železnice, e, f.; —hut, m. — hütchen, n. oměj, e, m.; —hütte, f. železná hüt —kuchen, m. oplatek, tku, m.; —schlade, f. truska od železa; —spine, pl. odpilky, pl.; —waare, f. zboži železné, železo, a, n.; —werk, n. dilo ze že-

jeza; železárna, y, f.; —zeug, n. nářadi železné, železi, n.

Eisern, adj. železný.

Eis-gang, m. dřenice, noření ledu; —grau, adj. ledošedý; —grube, f. lednice, e, f.; —kalt, adj. studený jako led, sichrawý; —keller, m. lednice, e, f. sklep na led; —keffel, m. kotlik na led; —kluft, f. rozpuklina od mrazu; —meer, n. ledowé od. lednaté moře; —pfahl, m. kobyla, koza, y, f.; —scholle, f. kus ledu, křenec, nce, m.; —schuh, n. kluštka, y, f.; —stoß, m. dřenice, e, f.; —vogel, m. rybáříček, lednáček, čka, m.; —zacken, —zappen, m. rampauch, u, m.

Eitel, adj. prázdný, planý; pauhý, marný, ničemný, ješitný; —keit, f. prázdnost, marnost, i, f.

Eiter, m. hnis, u, hnůj, gen. hnoje, m.; —beule, f. wřed, nežit, u, m.; —ig, adj. hnisawý, talowatý, zjitřený.

Eitern, v. hnisati, talowatěti, jitřiti se, podbirati se, hnojiti se.

Eiter-stock, m. střen, knot we wředu; —ung, f. hnisání; objitření, n.

Eiweiß, n. bilek, lku, m.

Eckel, m. oškliwost, i, f. ohřid, u, m.; hnusení, n. nechuť, i, f.; eckel, adj. oškliwý; von Personen, wýběrčiwý; von Sachen, nedůtkliwý; —haft, adj. oškliwý, břídký, hnusný, nechutný, mrzutý; —n, v. oškliwiti se, zhnušiti se, mrzeti; —name, m. ohawné jméno.

Elafticität, f. pružnost, zpružitost, i, f.; —isch, adj. pružný, zpružitý, mrštný, kyprý, šwihlý, strunity, tazitý.

Elbogen, m. loket, kte, m.

Eleg-ant, adj. uličený, lepý, uhlazený; —anz, f. ozdobnost, uhlazenost f.

Elegie, f. žalozpěw, u, m.

Elektricität, f. mluno, a, n. hromowina, y, f.: —isch, adj. mlunný, mlnowý; —isiren, v. zmluniti, elektrisowati; —isirmaschine, f. mlunostroj, e, m. mlunidlo, a, n.

Enterb

136

Enth

Enterb-en, v. z dědictwí wylaučiti;
entertbt. adj. z dědictwi wylaučený;
—ung. f. wyděděni, n.

Enterich, m. kačer. a. m.

Entern, v. lołc zaháčiti.

Entfahren, v. odjeti, ujeti, wyjeti, wy-
skočiti, wysmeknauti se.

Entfallen, v. wypadnauti, odpadnauti;
fig. wyjítí z pamětí.

Entfalten, v. rozwiti, rozwinauti, roz-
kládati; fig. wynořiti, objewiti.

Entfärbten, v. barwy zprostiti; sich —,
změniti barwu; zblednauti.

Entfern-ten, v wzdaliti, odstraniti, u-
kliditi, odciziti; entfeint, adj. wzdá-
lený, opodálný, daleký, odlehly;
—ung. f. wzdáleni, n. wzdálenost,
odlehlost, i, f. wzdáli, n.; in etniger
—, opodál.

Entfesseln, v. odejmauti pauta, odpau-
tati, paut zbawiti

Entflammen, v. a. rozpáliti, roznititi;
v. n. zplameněti, zaplanauti.

Einfliegen, v. uletěti, ulitnauti;
uprchati.

Entfliehen, v. uteci, utikati, ubihati,
prchnauti.

Entflohener, m. odběhlec, m. odběhlý,
uprchlý, ého, n.

Entfremden, v. zciziti, odstraniti; 2.)
ſtehlen, krásti.

Entführ-ten, v. odwezti, odwážeti; —er,
m. uwodce, e, odwodnik, a, m.; —e-
xin, f. odwodnice, e. f.; —ung, f.
odwedeni, wzeti, n. únos, u, m.

Entgegen, praep. proti, naproti; 2.)
wstřic, wüstrety; adj. protiwny.

Entgegnen, v. odpowěděti.

Entgeben, v. ujiti, minauti, uběhnauti;
wyhnauti.

Entgelt (Entgeld), n. odplata, y, f;
obne —, bez platu, zdarma; —en, v.
zplatiti, za něco trpěti; entgelten
müffen, odbýwati za něco.

Entgleiten, v. wyklauznauti, wysmek-
nauti se, wymknauti se

Entglühen, v. rozpaliti se, rozněco-
wati se, wzplananti.

Entgürten, v. odpásati.

Enthalten, v. obsahowati, zdržeti, ob-
nášeti; sich —, zdržeti se.

Enthaltsam, adj. zdrželiwý, zdržiwý,
zdržný; —keit, f. zdrželiwost, zdrži-
wost, mirnost, střídmost, i, f.

Enthaupten, v. stiti, stinati, hiawu
stiti; —et, adj. štatý; —ung, f. stěti,
stinání, n.

Entheben, v. zprostiti, zbawiti.

Entheiligen, v. porušiti, poswátná mi-
sta zprzniti, poškwrniti; den Namen
Gottes —, zneuctiti; den Sonntag —,
neswětiti; —ung, f. poruseni, ne-
uctěni, neswěcení, n.

Enthüll-ten, v. odkryti, odhaliti, rozwi-
ti; —ung, f. odkryti, odhalení, n.

Enthusiasmus, m. zanícení, nadšení,
rozhorlení, n. plápol u, m.; —taſt,
nadšenec, nce, hórliwec, wce, m.;
—iaſtisch adj. zanícený, nadšený,
rozhorlený.

Entjungfern, v. o panenstwi připrawi-
ti, zhanobiti, zprzniti.

Entkleid-ten, n. swléci, swléknauti,
odstrojiti; —ung, n. swlečeni, swlé-
kání, n.

Entkommen, v. ujíti, uteci, wywá-
znauti.

Entkräft-ten, v. wysiliti, zemdliti, zmo-
řiti; —ung, f. wysileni, zemdlení,
n. zemdlenost, i, f.

Entladen, v. skládati, složiti; 2.) zpro-
stiti.

Entlang, praep. zdéli, podlé, podlauž.

Entlarven, v. odkryti, odkukliti, pře-
twářku odniti.

Entlaß-, zhostný; —en, v. propustiti,
prominauti; —ung, f. propustěni, n.

Entlasten, v. břemena zbawiti.

Entlaufen, v. uteci, odběhnauti,
prchnauti.

Entledigen, v. zprostiti, zbawiti, o-
swoboditi.

Entlegen, adj. wzdálený; —heit, f.
wzdálenost, i, dálka, y, f.

Entlehnen, v. wypůjčiti, wydlužiti se.

Entleben, v. zabiti, žiwot wziti;
—ung, f. zabiti, bezžiwoti, n.

Entlocken, v. wylauditi, ulákati.

Entm

137

Entschl

Entmannen, v. zbawiti mužstwi, tří-
bowati.

Entmaften, v. stěžně zbawiti, stěžěň
strhnauti.

Entnationalisiren, v. odnárodniti.

Entnehmen, v. odniti, wziti; porozuměti, wyrozuměti z čeho.

Entnerven, v. wysiliti, zbawiti sily,
zemdliti; entnerot, adj. wychudłý,
wysilený.

Entrathen, v. býti bez něčeho obejiti
se bez čeho.

Enträthseln, v. uhodnauti; wyjasniti.

Entrée, n. wstupné, ého, n.

Entreißen, v. wytrhnauti, wyrwati,
wydrati, uchwátiti.

Entrich, f. Enterich.

Entrichten, v. zaprawiti, zaplatiti.

Entrinnen, v. ujíti, odbehnauti, uteci.

Entrücken, v. umknauti, usunauti, wy-
trhnauti.

Entrunzeln, v. odnimati wrásky; wy-
jasniti.

Entrüsten, v. rozhněwati, rozsrditi,
pozuřiti; sich -, zpanzeti se, rozhor-
liti se, rozjařiti se.

Entsagen, v. odřici se, odřikati se ně-
čeho, wýhost dáti komu.

Entsaz, m. odsazení pewnosti; 2.)
odsádka.

Entschädig-en, v. škodu nahraditi; wy-
nahraditi, naprawiti; entschäbiget
werden, náhradu dostati; —ung, f.
náhrada, y, f. wynahražení, u.

Entscheid-en, v. rozhodnauti, rozsaudi-
ti, rozřešiti, rozeznati; entschieden,
určený, rozhodnutý, jistý, odho-
dlaný; —ung, f.rozhodnuti, n. rozsu-
dek, dku, m.; —ung$, adj. rozsu-
dečný, rozsudný.

Entschieden, adj. určitý, rozhodnutý;
odhodlaný; —heit, f. určitost; od-
hodlanost, f.

Entschlafen, v. usnauti; zesnauti, u-
mřiti; entschlafen, adj. zesnulý.

Entschlagen, sich, v. zprostiti se čeho;
strhnauti se koho.

Entschleichen, v. wykrásti se.

Entschleiern, v. odestřiti, odhaliti, od-
wijeti, odsloniti.

Entschließ-en, sich, v. umniti, umysliti
si, odhodlati se, rozhodnauti se;
—ung, f. Entschluß, m. rozmyšlení,
uminění, rozhodnutí, n.

Entschloffen, adj. odhodlaný, hotowy;
rozhodnutý; — sein, hodlati; — heit,
f. odhodlanost, rozmyslnost, i, f.

Entschlummern, v. usnauti, zdří-
mnauti.

Entschlüssen, v. wyklauznauti, um-
knauti se, wysmeknauti se; 2.) u-
prchnauti.

Entschuldig-en, v. wymlauwati, zastá-
wati; —er, m. wýmluwce, e, m;
—ung, f. wymlauwání, u. wýmluwa,
y, f.; —ungskarte, f. omluwenka,
y, f.

Entschwinden, v. zmizeli, prchati.

Entseelen, v. usmrtiti; entseelt, adj.
umrlý.

Entsenden, v. odeslati, wyslati.

Entsegen, v. des Amtes —, s úřadu se-
saditi, shoditi, swrhnauti; eine
Stadt —, oswoboditi obležené mě-
sto; sich —, ustrnauti nad něčím,
zhroziti se, užasnauti se; das —, u-
strnuti, n. hrůza, y, f. úžas, u, m.;
entseßlich, adj. hrozný, strašný, ú-
žasný.

Entsiegen, v. odpečetiti, rozpečetiti.

Entsinnen, sich, v. pamatowati se, u-
pamatowati se, zpomenauti si.

Entslavifiren, v. odslowaniti.

Entspinnen, v. zosnowati, skauti, stro-
piti; sich —, wziti začátek, po-
wstati.

Entsprechen, v. srownawati se; dosti
činiti, stačiti.

Entspringen, v. uskočiti, uběhnauti;
2.) prýštití se, wyskakowati; 3.)
pocházeti.

Entsprossen, adj. zrozený, pošlý.

Entsteh-en, v. nastati, powstati, po-
cházeti, wzniknauti, zrůsti, roditi
se, strhnauti se; entstanden, pošlý,
powstalý, nastalý, wyniklý; —ung, f

Erb

139

Erbr

Erbe, m. dědic, e, postaupník, a, m.;
zum Erben einseßen, někoho dědi-
cem učiniti.

Erbe, n. dědiny, pl. dědinný statek;
dědictví, n.

Erbeben, v. zatřásti se, chwěti se.

Ero-eigen, adj. dědičný a wlastni;
en, v. děditi, zděditi.

Erbeten, v. wyprositi, wymodliti.

Erbettehn. r. wyžebrati; doprositi se.

Erbeuten, v. kořisti dobyti.

Erb-fall, m. nápad, u, m. nápadnost, i,
f.; -feind, m. úhlawní nepřítel; -
řelqe. f. poslaupnost w dědictwi; -
genos. m, spoludědic, e, m.; -gut,
n. dědičný statek; 2.) dědina, y, f.
zpupný statek.

Erbiet-en, sich, v. obětowati se, pod-
woliti se; -iq, adj. wolný, hotow;
-ung, f. obětowani, podwoleni, n.

Erbin, f. dědička, y, f.

Erbitt-en, v. wyprositi něco; uprosi-
ti; -lich, adj. uprositelný.

Erbitter-n, v. rozzlobiti, rozhořčiti,
rozjitřiti, rozlititi; -unq, f. rozli-
ceni, rozhorleni, m. hořkost, kyse-
lost, 1, f

Erb-land, n. dědičná země; Erblassen,
v. zblednauti; fig. umřiti; -lasser,
m. pozůstawce, e, m.; -lehen, n.
dědičné manství.

Erbleichen, v. zbledati, zběleti.

Erblich, adj. dědičný.

Erblichen, v. zahlidnauti, uzříti, spatřiti,

Erblinden, v. n. oslepnauti, oslnauti;
fig. zakaliti se; v. a. oslepiti, zra-
ku zbawiti.

Erblos, adj. dědictwi zbawený; -
mann, m. dědičný člowěk; -neh-
mer, m. dědic, e, m.

Erborgen, v. wypůjčiti se, wydlužiti se.

Erboßen, v. rozhněwati, rozzlostiti,
rozzlobiti. [se, n.

Erbot, m. nabídnuti se, podwolení

Erbötig, adj. swolný, přiwolný, snadný.

Erb-pacht, m. dědičný nájem; -prinz,
m. dědičný kněžic, dědičný císařo-
wie, dědičný králowic.

Erbrechen, v. wylomiti, wypáčiti; einen
Brief -, psaní odpečetiti; sich -,
dáwiti se, wrhnauti, wrátiti; -, n.
wylomeni; dáweni, wraceni, n.

Erb-recht, n. práwo dědičné, nápa-
dní; -reich, n. dědičné mocnář-
stwi; -schaft, f. dědictwi, n; von
der Erbschaft Besitz nehmen, w dě-
dictwi se uwázati; -schlüssel, m.
dědičný klíč; -schuld, f. f. zděděný
ob. dědičný dluh.

Erbse, f. hrách, u, m.

Erbsen- adj. hrachowý; -ader, m.
hrachowiště, n.; -sieb, n. hrachow-
ka, y, f.; -stroß, n. hrachowina, y, f.

Erb-stück, n. dědičná wěc; -sünde, f.
hřich dědičný; -theil, n. dědičný
podil; -theilung, f. rozdělení dě-
dictwi; -verbrüderung, f. smlauwa
dědičná; -zins. m. dědičný po-
platek.

Erd-, zemský, zemní, pozemský, zem-
natý; -achse, f. os, hřidel země.

Erdacht, adj. wymyšlený, smyšlený.

Erd-apfel, m. zemče, ete, n. brambor,
zemňák, u, m.; Erdäpfel-, brambo-
rowý; -art, f. druh země; -ball,
m. kaule zemská, kaule zemní, o-
kruh zemský; -beben, n. -erschüt-
terung, f. zemětřesení, n.; -beere, f.
jahoda, y, f.; -beerpflanze, f. jaho-
dník, u, m.; -beschreiber, m. země-
pisec, sce; -beschreibung, f. země-
pis, u, m.; -birn, f. brambor, u, m.;
-hoden, m. země, č, půda, y, f.

Erde, f. zem, i, zemč. č, f.

Erdenge, f. úžina, y, f.

Erdenk-en, v. wymysliti, smysliti; -
lich, adj. smyslitelný, wymyslitelný,
wšemožný.

Erd-fall, m. propadení, u. propadlina,
y, f.; -farbe, f. zemní, šerá barwa;
-farbig, adj. zemnošerý; -ferne, f.
dalekozemí, n; -geschoß, n. poze-
mí, n.; -harz, n. žiwice, zemní pry-
skyřice; -haußen, m. hromada země,
kopec země; -icht, adj. zemitý, ze-
mowitý, zemi podobný.

Erdicht-en, v. smysliti, wymysliti; -et,

Crj

142

Erk

menuti, upamatowání, n. památka, pomněna, zpominka, y, f.

Erfagen, v. uhoniti, ulowiti, dostih-
nauti.

Erkalten, v. wystydnauti, wychlá-
nauti; —, v. nastydnauti, nastuditi
se, zastuditi se, nachladiti se.

Erkältung, f. nastuzeni, nastydnuti, u.

Erkämpfen, v. wyhojowati.

Erfargen, v. naskrbiti, uskaupiti.

Erkaufen, v. kaupiti; loskaufen, wykaupiti; bestechen, uplatiti.

Erkennbar, adj. znatelný, poznatelný.

Erkennen, v. znáti, poznati, uznati;
einem etwas zu — geben, nawrhnauti,
na srozuměnau dáti komu něco; ge-
richtlich —, na saudě rozeznati, roz-
sauditi; daraus —, wyrozuměti z
toho; etwas für billig —, za slušné
uznati; sich zu — geben, dáti se
poznat.

Erkenntlich, adj. uznalý, wdčený; —
keit, f. uznalost, wděčnost, i, f.

Erkenn-tniß, f. poznání, uznání. n. po-
znalost, i, f. wědomi, n.; richterli-
ches —, rozsudek, dku, nález, u, m.;
—ung, f. Erkenntniß.

Erker, m. wýstupek, pku; 2.) pawlač,
e, m. podstřeši, n.

Erkiesen, v. wybrati, wywoliti.

Erklär-en, v. wyložiti, wykládati, wy-
swětliti; 2.) wyhlásiti, prohlásiti,
oznámiti, ohlásiti; —ung, f. wyklá-
dání, wyswětlowání, wyhlášení, n.
wýklad, u, m.

Erkledlich, adj. dostatečný.

Erklettern, erklimmen, v. wylezti, wydrápati se.

Erklingen, v. zazniti, rozlihati se.

Erklopfen, v. doklepati se, dotlauci se.

Erkoren, adj. wywolený, wybraný.

Erkranken, v. onemocněti, rozstonati
se; erkrankt, adj. onemocnělý, roz-
nemocnělý; Erkrankung, f. znemo-
enění, roznemocnění, n.

Erkühlen, v. ochladnauti; zastuditi.

Erkühnen, sich, v. opowážiti se, o-
směliti se.

Erkundig-en, sich, v. ptáti se, wyptá-

wati se; —ung, f. wyzwidání wy-
ptáwání, n.

Erkünsteln, v. uměliwé wynesti, wy-
umělkowati; —elt, adj. wyumělko
waný, wyličený.

Erlag, m. složené, ého, n.; —schern,
m. list skladací.

Erlangen, v. dosáhnauti, obdržeti, do-
stati, dostihnauti; Gnade —, dojiti
milosti; Vermögen —, nabyti jmění;
—ung, f. dosáhnuti, obdržení, na-
byti, n.

Erlaß, m. propuštění, odpuštění, n.
rozkaz, dopis, u, m.

Erlaßen, v. Befehl —, wydati rozkaz:
ein Schreiben —, wyslati psani;
nachlassen, odpustiti, prominauti,
propustiti; des Dienstes, pustiti ze
služby; erläßlich, adj. prominu-
telný, rozhřešný; —ung, f. wydání,
wyslání, propuštění, n.

Erlaub-en, v. dowoliti, připustiti; —
niß, f. dowolení, n.; —nißschein, m.
dowolni list, powolni list, dowolo-
wací list; erlaubt, adj. dowolený, *
powolený.

Erlaucht, adj. oswicený.

Erlauern, v. wyčíhati.

Erlaufen, v. dohoniti koho; doběhati
se čeho.

Erläuter-n, v. wyčistiti; 2.) wyswětliti; —ung, f. wyswětleni, n.

Erle, f. Erlenbaum, m. olše, e, f.; Er-
len-, adj. olšowý.

Erleben, v. dočkati se, dožiti.

Erlebniß, f. dočkalost, f.

Erledig-en, v. zprostiti, wyprázdniti; 2.) wyswoboditi, zhawiti; erledigt, adj. prázdný, nedosazený; zbawený; —ung, f. zproštění, uprázdnění, wyswobozeni, odbyti, n. dopis u, m.

Erlegen, v. poraziti, ubiti; Geld —,
peníze složiti, zaplatiti.

Erleger, m. skladatel, e, m.

Erleichter-n, v. ulewiti, ulehčiti, u-
snadniti; —ung, f. uleweni, ulehčení,
n. lahoda, y, f.

Erleiden, v. wystáti, wytrpěti; einen
Schaden —, škodowati.

Erſt

145

Ertö

Erstarr-en, v. ztuhnauti, ztwrdnauti, zkřehnauti, strnauti; erſtarrt, adj. stuhlý, zkřehlý, strnulý; —ung, f. ztuhnutí, zkřehnutí, strnutí, n. ztuhlost, i, f.

Erſtatt-en, v. nahraditi, wyřiditi; —ung, f. nahraženi, n. náhrada, y, f. wyřízení, n.

Erſtaunen, v. užasnauti, zhroziti se, ustrnauti, podiwit se; —swürdig, erſlaunlich, adj. welmi podiwný, podiwu hodný.

Erſte, prwý, prwní.

Erſtechen, v. probůsti, probodnauti, zaklati, prohnati.

Erſteh-en, v. powstati; z mrtwých wstáti; 2) ukaupiti; —er, m. ukapitel, e, m.

Erſteigen, v. wylezti; zlezti.

Erſtenß, adv. předně, ponejprw, nejprwě.

Erſterben, v. umříti, umírati, zahynauti; zmrtwěti (von Gewächsen); pojiti.

Erſtgeboren, adj. prworozený; der Erſtgeborene, prwenec, nce, m.

Erſtgeburt, f., prworozenost, i, f.

Erſtich-en, v. a. udusiti, zardausiti, udáwiti; 2) Dämpfen, utlumiti, přihasiti; v. n. udusiti se, udáwiti se, zalknauti se; —ung, f., udušeni, zalušeni, n.

Erſtich, adj. předně, poprwě; dříwe; —ing, m., prwnička, y, f.; von Früchten, prwotiny, pl. —ingss=prwotní.

Erſtorben, adj. pomřelý; zmrtwělý; erstorbene Líve, láska zašlá.

Erſtreben, v. dosnažiti se.

Erſtrecken, v. prodlaužiti, prodléti; sích —, sáhati, tabnauti se, wzthowati se.

Erſtummen, v., oněměti.

Erſtürmen, v., dobyti útokem.

Erſuchen, v., požádati, prositi.

Erſtappen, v., polapiti, zastihnauti, popadnauti, zachytiti, uchopiti.

Erſtheilen, v., dáti, uděliti, propůjčiti; Unterricht —, učiti, wyučowati.

Ertödten, v. usmrtiti, umrtwiti.

Ertönen, v., zníti, zazníti, zwučeti, ozýwati se.

Ertrag, m., užitek, tku, wýnos, u, m.; —en, v., unesti; fig, trpěti, snesti, snášeti.

Erträglich, adj. snesitelný, obstojný; —keit, f. snesitelnost, i, f.; Erträgniß, n. wýnos, u, wýtěžek, žku, m.

Erträken, v. utopiti.

Erträumen, v. smysliti, sesniti.

Ertrinken, v. utopiti se, utonauti.

Ertragen, v. wzdorem wynutiti.

Erübrigen, v. zachowati, uspořiti; zbýwati.

Erutren, v. wypátrati, wyšetřiti.

Erwachen, v., procitnauti, probuditi se, pozdwihnauti se, wstáti.

Erwachsen, v. wzrůsti, wyrůsti; rozmáhati se; děrauš —, pojíti, pocházeti; —, adj. wyrostlý, zrostlý, dorostlý, dospěly.

Erwág-en, v. rozwážiti, uwážiti, rozjimati; —ung, f. powážení, n. úwaha, y, f.

Erwähl-en, v. wywoliti, zwoliti; —ung, f. wywolení, n.

Erwähnen, v. zmíniti se o čem, připomenauti, podotknauti; —ung, f. připomenutí, n. zminka, y, f.

Erwärmen, v. zahříti, ohříti.

Erwart-en, v. očekáwati; zdáti, naditi se; dočkati se; —ung, f. očekáwání, čekání, nadání, n.; —ungsvoll. adj. dychtiwě očekáwající.

Erweck-en, v. probuditi, zbuditi; von dem Lode, wzkrisiti; 2.) fig. wzbuditi, wzbuzowati; —lich, adj. wzbuzující.

Ermehren, sích, v. ubrániti, uhájiti se čemu.

Erweichen, v. a. změkčiti, odměkčiti; v. n. rozměknauti.

Erweinen, v. wyplakati.

Erweis, siche Beweis; erweisen, siche Beweisen.

Erweislich, adj. důwodný; —keit, f. důwodnost, i, f.

Erweiter-n, v. roztáhnauti, rozšířiti;

10

Fac

148

Fal

podstawek; -träger, m. pochodník, a, swětlonoš, e. m.

Faktor, m. wedancí zpráwce, faktor, a, m.; -ei, f. faktorstwi, n.

Faktur, f. kupecký účet.

Facultát. f. schopnost, i, f.; 2.) řád umění; 3.) kolej, e, m.

Fade, adj. nudný, suchopárný.

Faden, m. nif, i, f.; Klafter, sáh, u, m.; -wurm, m. wlasáček, čka, m.

Fagott, m. fagot, u, m.; -ist, m. fagotista, y, m.

Fähig, adj. schopný, wtipný; -keit, f. schopnost, i, f.

Fahl, adj. plawý, žlutawý; bledý; -leber, n. nartowá kůže.

Fahnden, e. pátrati, stihati.

Fahne, f. praporec, rce, m. korauhew, hwe, zástawa, y, f.; Fähnchen, n. korauhwička, y, f.; -nfutter, n. pauzdro oder powlak na korauhew; -träger, m. korauhewnik, a, m.

Fähnrich, m. praporečnik, korauhewnik, a, m.

Fahr-, jízdní; 2.) wezauci, wozní; -har, ad. jezdný, jízdný, pojezdný, sjezdný.

Fähre, f. das Schiff. prám; der Ort, přewoz, u, m.

Fahren. v. jeti, jezditi, wézti se; auſ einem Schiffe -, plawiti se; in die Wand -, wraziti do stěny; in die Haare -, pustiti se do wlasů; -lafsen, pustiti; das -, jezděni, wezení, wození, n.

Fahrgeld, u. plawné, přewozné, ého, n.

Fahrlässig, adj. nepečliwý, nedbalý; -keit, f. nepečliwost, nedbalost, i, f.

Fährmann, m. přewozný, ého, přewoznik, a, m.

Fahrnisse, f. pl. mowité jměni; swršky, pl

Fahrpost, f. powozni pošta.

Fahrt, f. jízda, plawba, wozba, y, f.

Fährte, f. stopa, y, f. sled. u, m.

Fahr-weg, m. wozowá cesta; -zeug, n. člun, u, m. lod', i, kocábka, lod'ka, y, f.

Falb, adj. bledý, plawý.

Falbe, m. & f. plawý kůň, plawka, y, f.

Falbel, f. podlinka, y, f.

Falkaune, f. sokolnice, e, f.

Falke, m. sokol, a, m; weißer —, bělozor, a, m.; falken, adj. sokolowy, sokoli.

Falken-beige, -jagb, f. low, hon se sokoly.

Falkenier, Falkner, m. sokolnik, a, m.

Fall, m. pád, u, m. padnutí, n.; -des Waffers, spád wody; 2.) Zufall, příhoda, y, f. přiběh, u, m.; fig zu -e bringen, ženskau zmrhati; zu -e kommen, zmrhati; Fall-, padaci, zapadawý; -baum, m. padák, u, m.; (beim Vogelsteller) spád na čihadle; -brücke, f. podjemný most.

Falle, f. pasť, i, léčka, y, f. schlopec, pce, m.; fig. osidlo, a, n.; eine — aufstellen, sit položiti; — an d. Thüre, klika, kladka, y, f.

Fallen, v. padati, padnauti; von oben—, spadnauti; aus etwas —, wypadnauti; durch etwas —, propadnauti; im Preise—, ulewiti; wohin —, wpadnauti; (vom Muthe) klesati.

Fällen, v. sekati, káceti, raubati, porážeti, mýtiti; den Anker—, kotew spustiti; ein Urtheil —, wyřici rozsudek.

Fall-gitter, n. zapadací mřiže; hřeben, u, m. brlení, n.; -gut, n. odaumrti, n. nápad, u, m.; -but, m. wěneček, čku, m.

Fällig, adj. pádný, úpadný, padawý; 2.) prošlý, propadlý, prostálý.

Fallument, n. nemohaucnost k placeni.

Falliren, v. nemoci platit, upadnauti, dokupčiti.

Fallladen, m. zapadací kotec.

Falls, ado. jestliže, pokud.

Fall-schirm, m. wznášedło, a, n. pádostřež; -strid, m. osidlo, a, n. léčka, smečka, y, f.; -sucht, f. padaucnice, e. f.; -thür, f. poklop, u, sklopec, pce, m.; -tisł, m. zapadací stůl.

Falsch, adj. falešný, neprawý, křiwý, bludný, lichý, chybný.

Fälsch-en, v. falšowati, porušiti, poka-

Falsch

149

Färb

ziti; —er, m. porušitel, falšowatel, e, m.

Falschheit, f. faleš, lše, neprawda, li-
chota, y, f. podwod, klam, u, m.

Fälschlich, adj. neprawý, lžiwý, lichý,
bludný, podwodný, mylný, chybný,
klamný.

Falschmünzer, m. penězorušec, šce, m.

Falfett, n. kozmice, e, f.

Fältchen, n. řáska, y, f. záhybek, bku, m.

Falte, f. řasa, y, f. záhyb, u, m.; die Runzel, wráska, y, f.

Fälteln, v. řáskowati, kábowati, kra-
batiti, krčiti, pokrčiti, nakrčiti.

Falten, v. řásniti, nabírati, zakládati;
die Stirne —, čelo krčiti, swraštiti,
die Hände —, ruce spínati, sepnauti.

Faltenwurf, m. üstrojnost záhybů, záhybků, řásnowání, řásnost.

Falz, m. tok; 2.) falc, přehyb, záhyb,
u, m.; Falz-, falcowý, falcowní; —
beín, n. kost hladící, hladidlo, a,
n.; —en, v. skládati, zahýbati; pa-
zowati, pruhowati; 2.) tokowati.

Familiár adj. důwěrný.

Familie, f. rodina, y, f.; plemeno,
a, n. čeled', i, f.; Familien-, rodin-
ný, adj.

Famöß, adj. wyborný; 2.) powěstný.

Famuluß, m. sluha, y, příslužník, a, m.

Fanat-ifer, m. zřestěnec, nce, ztře-
štilec, lce, třeštiwec, wce, zmámenec,
nce, m.; -isch, adj. ztřeštilý, tře-
štiwý; —ismus, m. třeštiwost, i, f.

Fang, m. low, u, m. chytání, lapání,
n.; Fang-, chytací, lapaci; —ball,
m. mič, e, m. lopta, y, f.; —eisen, n.
železa, pl. železná past; 2) lowe-
cký oštip; —en, v. chytati, chytiti,
lapiti, ulowiti, geſangen nehmen, za-
jiti, zajímati; —zahn, m. kél, kel-
čák, tesák, u, m.

Fantasie, f. obraznost. obrazotwornost,
i, f.; —iren, v. fantasowati.

Fantast, m. blázniwý, fanta, y, m.; —
isch, adj. smyšlený, fantastický.

Farbe, f. barwa, y. f.; Farbe-, Färbe-,
Farben-, barwowý, barewný, barwi-
ci, adj.

Färbe-holz, n. barewni dřewo; —keſſel,
m. barwiřský kotel; —kuſe, f. barew-
ni, bařwirská kád'; —kunft, f. bar-
wiřstwi, barewnictwi, n.

Färben, v. barwiti, zabarwiti.

Farben-bret, n. barwowé prkénko,
prkénko na barwy; —gebung, f. roz-
barweni, n. nadání barew, barwitost,
i, f.; —kasten, m. chránka na barwy;
—reiber, m. barworoztěrač, c, m.;
—spiel, n. měňawost, měniwost barew.

Färber, m. barwiŕ, e, barewnik, a, m.;
Färber-, barwirsky; —baum, m. su-
mach, u, m.; —ei, f. barwiŕstwi n.
barewna, y, f.; —röthe, f. marena,
y, f. brotec, tce, m.

Farbig, adj. barewny, harwitý.

Färbung, f. barewnost, barwitost, f.

Faringucker, m. cukrowá mauka.

Farrenkraut, n. paprať, i, f. kapradí, u.

Farre, m. býček, čka, m. wolče, etc, n.

Färse, f. jalowice, e, f.

Farzen, v. prděti, prdnauti.

Fasan, m. bažant, a, m.; —en-, adj.
bažantni; —enjäger, —wärter, m.
bažantník, a, m.; —erie, f. bažant-
nice, e, f. 2.) bažantnictwi, n.; —
hahn, m. bažant samec; —enhuhn,
n. bažant samice.

Faschine, f. otýpka, y, f.; —nwerk, n.
haŕ; hatě, p.

Fasching, m. masopust, u, m.

Fäschen, n. nitka, y, f. włašeníčko, a, n.

Faje, f. wlákno, a, włašení, n.

Faselei, f. třeštění, bláznění, n. tře-
štiwost, f.

Faseln, v. roditi, plemeniti se; (von
der Sau) oprasiti se; 2.) množiti
se: 3.) třeštit se, blázniwě mlu-
witi, tlápati, šwastati.

Faselvieh, n. plemenný dobytek.

Fasen, m. wlas, u, m. wlákno, a, n.

Fasen, fasern, v. třepiti, nitky wytr-
howati; sich —, třepiti se, wlák-
niti se.

Faseole, f. ledwinkowý hrách, turecký
hrách.

Faser, f. wlákno, a, n. žilka, y, f. ten-
ká nit; włašení, n.

Fei

152

Fell

ský, protiwný; -schaft, f. nepřátelství, zášti, n.; -felig, adj. nepřátelský, nepřízniwý, nenáwistný; -seligkeit, f. nepřátelství, n. protiwnost, i, f.

Feine, Feinheit, f. tenkost, tenčina, mělkost, mělnost, drobnost, 2.) čistota, ryzost, útlost; 3.) wybornost, pěknost, sličnost, i, f.

Feist, adj. tučný, tyly, tlustý; -e, -igkeit, f. tučnost, otylost, i, f.; -en, v. tučniti.

Felbei, m. felba, y, f.

Feld, n. pole, e, n.; Feld-, adj. polní, rolní; -apotheke, f. polní oder wojenská lékárna; -arbeit, f. polní práce; -arzt, m. polní oder wojenský lékař; -bau, m. orba, y, f. zděláwání polí; -binde, f. wojenská přepáska; -frůchte, f. zemské úrody, polní plody; -geschrei, n. zhoowni heslo; -herr, m. wojenský wůdce; Feldherr, wůdcowský, adj.; -jäger, m. polní mysliweč; -kümmel, m. luční kmín; -lager, n. wojenské ležení, tábor, u, m.; -lazareth, n. polní nemocnice; -mark, f. polní mez; -marschall, m. polní marsálek; -maus, f. myš polní; -messen, n. měření polí; zeměměřictví, n.; -messer, m. zeměměřič, e, m.; -mefunkt, f. zeměměřictví, n.; -musk, f. polní oder wojenská hudba; -potsten, m. polní oder wojenská stráž; -prediger, m. polní kazatel; -rose, f. planá růže; -roschen, n. hlawáček, ohníček, čku, m.; -scherer, m. polní od. wojenský ranhojič; -schlangen, f. (Geschüß) šwihownice, e, f.; -stück, n. kus pole; šwihowka, y, f. šwihaun, u, m.; -webel, m. šikowatel, šikownik, m.; -zeichen, n. znak wojenský, kytka wojenská; -zeugmeister, m. polní zbrojmistr; -zug, m. wálečne tazení, walečná wýprawa.

Felge, f. podorané pole; - eines Ra-des, laukoł, i, f.

Fell, n. kůže, e; blánka, y, f.

Felleisen, n. wisák, wak, u, m. turbice, e, f.

Fels, Felsen, m. skála, y, f.; Felsen-, adj. skalní, skalný.

Felsenkluft, f. rozsedlina skalní.

Felsig, adj. skalnatý.

Fenchel, m. wlaský kopr.

Fenster, n. okno, a, n.; Fenster-, okenní; -gitter, n. mříže při oknách; -laden, m. okenice, e, f.; -rahmen, m. rám na okno, okenní rám od. rámec; -scheibe, f. okenní tabule.

Ferien, pl. swátky; prázdniny, pl.

Ferkei, n. sele, ete, selátko, a, n.

Fern, adj. daleký, wzdálený, odlehly; adv. daleko, podál; von -, z daleka; 2.) wie -, in wie -,jestliže, pokud, jak dalece; in so -, tak dalece,

Fernambuck, m. cesalpinka ježatá,fernебук, u, m.

Ferne, f. wzdálenost, dalekost, i, dálka, y, f.; in die-, daleko; aus der-, z daleka

Fernen, v. dáliti, obdáliti, wzdáliti.

Ferner, fernerhin, adv. dále, pak; wice.

Fern-glas, n. dalekohled, u, m. prohledací sklo; -rohr, n. dalekohled, teleskop, u, m.; -schreibekunft, f. dalekopisectví, n.

Ferse, f. pata, y, f.; auf der -, w zápěti.

Fertig, adj. hotow, hotowý; -machen, zhotowiti; 2.) obratný, zručný; -en, v. hotowiti; -keit, f. hotowost, hbitost, i, ochota, y, f.

Fessel, f. pauto, a, n.

Fessel, m. f. (Theil des Pferdefußes), spěnačka, y, f.

Fesseln, v. pautati, ukowati, dáti do paut; 2.) jímati, wábiti.

Fest, n. swátek, tku, m. slawnost, i, f. 2.) hody, pl. kwas, u, m. weselí, n; Fest-, swáteční, slawnostní, slawný, hodowy; fest, adj. pewný, tuhý, trwdý, silný, křepký: 2) stálý, trwaly; tich an einem Orte - sezen, osaditi se; 3) jistý, neuchylný, určitý; -igkeit, f. pewnost, trwanři-

Fest

153

Feu

wost, tuňost, stálost, i, jistota, y, f.;
—kleid, n. swáteční oděw; —lich, adj.
swáteční, slawný; —lichkeit, —ivitát,
f. slawnost, swátečnost, i, f.; —tag,
m. swátek, tku, m.

Festung, f. pewnost, i, f.; —Swerk, n.
pewnostni hradba.

Fett, adj. tučný, žirný, otylý, mastný;
dick und fett, tlustý, fig. wýnosný;
Fett, n. tuk, u, m. sádlo, a, n.; Fett-
tukowy, tučný, mastný; fleck, m.
mastná škwrna; gang, f. jipatka
pakřidlá; 2.) tučnice, e, f.; —icht,
adj. mastnitý, tukowitý; —ig, adj.
mastný, tučný; —igkeit, f. tučnost,
tlustos, mastnost, i, f.; —magen,
m. slez, u, m.; —säure, f. tukowá o.
sádlowá kyselina.

Fezen, m. kus, càr, strap, u, m. onu-
ce, e, f.; fezen, v. trhati, dřipati,
rwati; žižlati; wymrskati.

Feucht, adj. wlhký, wlažný, mlklý;
—e, f. wlhkost, í, wlàha, y, f.; —en.
v. a. wlažiti, wlhčiti, namočiti; v.
n. wlnnauti, moknauti; —igkeit, f.
wlhkost, mokrost, i, wláha, wiko-
tina, y, f.

Feuer, n. oheň, hně; žár, u, m.; 2.)
fig. horaucnost, wraucnost, i, f. zá-
pal. u, m.; Feuer-, adj. ohniwý, o-
hňowý; —anbeter, m. ohněctitel, e,
m.; —anstalt, f. protiohňowý ústaw;
—blume, f. wlči mák; —bock, m. ko-
zlik, u, m.; —brand, m. ožeh, u, m.
hlawně, è, f.; —eimer, m. ohňowý o-
kow, ohňowý děber; —cffe, f. komin,
krb, dymník, u, m.; —farbig, adj.
ohňobarewný, ohňobarwowý; —fest,
adj. nespalitelný, nespalný, ohňo-
wzdorný; —geräth, n. hasici náčini;
—gewehr, n. ručnice, e, f.; —grube,
f. ohňowý důl; —herb, m. ohniště,
n.; krb, u, m.; —holz, n. dřiwi na
oheň, paliwo, a, n.; —krüde, f. hře-
blo, a, n.; —larm, m. požárni po-
plach oder pokřik, pokřik že hori;
—leiter, f. rebrík požárowý; —mau-
er, f. ohenni zeď, zeď proti ohni;
—mörser, m. moždíč k střílení.

Feuern, v. oheň dělati, topiti; páliti;
stříleti; roznítiti se.

Feuer-ordnung, f. požárowý pořádek;
—pfanne, f. ohřiwaci pánnew, ohří-
wadlo, a, n.; —probe, f. zkauška o-
hném; 2.) očista, y, f.; —rachen, m.
ohniwá tlama; —roth, adj. ohno-
čerwený, ohňorudý, čerwený co o-
heň; —sbrunst, f. oheň, hně, m.; —
schaden, m. škoda z ohně; —schaufel,
f. lopatka na uhlí; —schein, m. o-
hňowá záře; —schirm, m. ohňostřež;
—schwamm, m. dubowá hauba; —spei-
end, adj. oheň sopticí, oheň wyha-
zující, prskající; —sprige, f. pažá-
rowá oder požárni střikačka, hasici
střikačka; —stach, m. ocílka y, f.;
—stätfe, f. spáleniště, pohořeliště; o-
hniště, n —steln, m. křesací kámen,
křemen, u, m.; —ung, f. dělaní oder
rozdelání ohně, topení, zatopení;
pálení, n; —versicherung, f. pojiště-
ní náhrady za škodu z ohně; —werk,
n. strojený oheň; —werker, m. ohně-
strojce e, ohněstrojník, a, m.; —
zange, f. kleště na oheň; —zeug, n.
křesadlo, a, n.; —ig, adj. ohniwý,
ohenný; fig. wraucný, horauci.

Fiaker, m. dowoznik, fiakr, a, m.

Fiasko machen, v. propadnauti.

Fibel, f. listek, tku, m. abeceda, y, f.

Fiber, f. žilka, nitka, y, f. wlákno, a, n.

Fichte, f. Fichtenbaum, m. smrk, u, m;
Fichten-, adj. smrkowy.

Fideikommiffgut, n. statek swěřený.

Fidel, adj. weselý.

Fidibus, m. zápalec, Ice, m.

Fieber, n. zimnice, e, f.; hiziges —,
hlawnička, y, f.; Fieber-, zimničný;
—anfall, m. nápad zimničný; —froſt,
m. zimničný mráz; —haft, adj. zi-
mničný; —hige, f. horečka, y, f. ho-
rečná páleiwost; —kranke, —patient,
m. zimnici majici, na zimnici stona-
jici; —lehre, f. nauka o horečkách
od. o zimnici; —mittel, n. prostře-
dek pro zimnici; —rinde, f. chyna,
y, f. chynikowá kůra; —schauer, m.
zimniční hrůza.

Flis

157

schloß, n. zámek u ručnice; —schuß, m. střewic pro ručnici; —schuß, m. rána, wystřelení z ručnice; —stein, m. pazaurek, rku, m.; 2.) křesný kámen.

Flispern, cder flistern, v. šustěti, šep-
tati, šuskati.

Flitter, —chen, n. cetka, blyštěnka, y,
f.; —gold, n. pozlátko, a, n.; —fram,
m. cetkowina, y. f. pozlátkowi, n.

Flittern, v. f. schimmern.

Flitter-staat, m. nádhera powrchni, o-
zdoba pozlátkowá, chudá pýcha; —
werk, f. Flitterfram; —woche, f. li-
bánky, pl., libánkowý týden.

Flizbogen, m. luk, u, m kuše, e, f.

Flock-e, f. —en, m. chůmáč, kotauč, e,
kluk, u, m. pazdero, a, n. kosma, y,
f.; —en. v. vom Schnee, snih padati,
padaji kotauče sněhu; 2.) kosmatě-
ti; 3) rozčechrati; —ig, adj. ko-
smatý, pazderný, kotaučkowatý; —
seide, f. baura, y, f.

Floh, m. blecha, bleška, y, f.; Floh-
bleši, adj.

Flöhen, v. wiskati, blechy komu hle-
dati.

Flor, m. kwět, rozkwět, u, m; 2.)
štěstí, blaho, a, n.; 2.) flor, pa-
wučník, u, m.

Flora, f. Kwětena, y, f.; Göttin der
Blumen.

Floret, n. končíř, e, m.; —band, n. flo-
retowá tkanice; —seide, f. zadni
hedwábi, n. baura, y, f.

Floriren, v. kwěsti.

Flöß, n. wor, u, m. plň, i, f.; Flöße,
pl. pramen, u, m.

Flöß-e, f. wor, u, m.; pławidlo, a, pla-
weni, n.; —en, v. plawiti, naplawo-
wati; —er, m. plawec, wce, splaw-
nik, a, m.

Flöß-feder, f. perut, i, plautwa, y, f.;
pl. peruti, n.; —holz, n. worowé v.
plawené dřiwí.

Flöte, f. fletna, flauta, y, f.

Flöten, v. pískati na fletnu; 2.) — ge-
hen, ztratiti se, propasti.

Flott, adj. plowauci; ein Schiff —

Flur

machen, lod' plawnau učiniti, odra-
ziti; — leben, hýřiti, plýtwati.

Flotte, f. lod'stwo, korábstwo, a, n.

Flotille, f. malé lod'stwo.

Flöß, n. powrchnost, i, f. 2.) dlážení,
n. 3.) wrstwa, y, f. sloje, e, m.

Fluch, m. kleni, kteti, prokleti, zlo-
řečeni, n. kletha, klatba, y, f.; —en,
v. kliti, kinauti, zlořečiti, láti.

Flucht, f. útěk, u, m. utikání, uteče-
ní, n.; 2.) běh, pospěch, kwap,
u, m.

Flüchten, v. n. uteci, utíkati, prchnau-
ti; v. a. odnesti, spasiti.

Flüchtig, adj. prchlý, těkawý, zběhlý,
poběhlý; 2.) pominutelný; 3.) le-
tawý, powětrný; 4.) rychlý, kwa-
pný, plachý, běžný, spěsný; —keit,
f. prchlost, těkawost; 2) rychlost,
kwapnost, lehkost, i, f.

Flüchtling, m. odběhlec, ice; zběhlík,
úskok, a, m.; 2.) wrtkawec, wce,
wětroplach, a, m.

Flück, Flügge, adj. opeřený, pernatý;
—werden, zpernatěti, opeřiti se.

Fluder, n. splaw, žlab, u, m.

Flug, m. let, u, m. létání, n. polet, u,
m.; 2.) Haufe, hejno, stádo, a, n-
roj, e, m.; 3.) Eile, spěch, kwap,
u, m.

Flügel, m. křídlo, a, n. peruť, i, f. 2.)
kosinka, perautka, y, f.; 3.) rameno,
a, n. bok, u, m; 4.) křídlo hudeb-
né; —adjutant, m. pobočník, pří-
ručník, a, m.; —deče, f. pokrýwka
křídlowá; —kleid, n. batlička, y, f.
batlánek, nku, m.; —mann, m. kři-
delník, a, m.; —werk, u. drůbež, e,
hawět, i, f.

Fluglock, n. (am Bienenstock), česno,
a, n.; (am Taubenstock), poklop,
u, m.

Flugß, ado. honem, záhy, spěšně, hned.

Flug-sand, m. wátý písek; —schrift, f.
spis létawý, běžný.

Flünder, m. kambala, y, f.; 2.) sled
cicaul.

Flur, f. planina; lučina, niwa, y, f.

Form

159

Fort

Form=loſ, adj. bezſoremný, nezpůsob-
ný, beztwárný; —ſcheibe, f, kruh
hrnčirský; —ſchneider, m. řezač,
dlabač forem; —ular, n. wzor, u,
wzorek, rku, m.

Forſchbegierde, f. pátrawost, f.

Forſch-en, v. zpytowati, skaumati, pá-
trati, bádati, wyptáwati; —er, m.
skaumač, bádač, zpytatel, zwědač,
e, m.; —ung. f. zpytowání, skaumá-
ní, wyzwidání, n.

Forſt, m. hřeben střechy; 2.) —, m.
les, u, háj, e, m.; Forſt-, adj. lez-
ní; —amt, n. lesní auřad; —beam-
te, m. lesní úředník.

Förſter, m. lesnik, a, m.

Forſt-meifter, m. lesowní, iho, m.;
recht, n. lesní práwo; —wesen, n.
lesnictwí, n.; —wissenschaft, f. leso-
wěda, y, f.

Fort, adv. dále, pryč; so—, hned; —
und —, pořád, napořád; —an, adv.
dále, hudaucně.

Fortbringen, v. odbyti, odprawiti, od-
nesti, odwezti; 2.) wychowati; 3.)
ſich —, užiwiti se.

Fortdauer, f. trwání, setrwání, n.
trwalost, i, f.; —n, v. setrwati, po-
trwati, zůstati.

Fortſfahren, v. odjeti, odjižděti; 2) po-
kračowati; 3.) odwezti.

Fortſliegen, v. uletěti.

Fortſließen, v. uplynauti.

Forttrühren, v. odwesti; 2.) prodlau-
žiti.

Fortgang, m. trwání, n. postup, u, m;
2.) prospěch, u, m. daření, prospi-
wání, n.

Fortgehen, v. odejiti, odcházeti; 2)
pokračowati.

Forthelfen, v. dále pomoci, pomáhati,
zpomoci, dopomoci.

Fortbin. adv. dále, hudaucně, wice.

Fortjagen, v. odehnati, zahnati,
zapuditi.

Fortkommen, v. ujiti; 2.) dále přijíti,
postupowati; 3.) dařiti se, wzrůsti;
4.) užiwiti se.

Fortkönnen, v. dále, z místa moci.

Fortlassen, v. pustiti, propustiti.

Fortlaufen, v. odběhnauti, utíkati; 2.)
pořád běžeti.

Fortmachen, fich, v. kliditi se, odkli-
diti se, odebrati se, pospišiti; 2.)
pořád dělati.

Fortpflanz-en, n. přesaditi; 2) rozpio-
diti, rozmnožiti; —ung, f. přesazo-
wáni, rozplemeněni, n. rozplod,
u, m.

Fortreifen, v odjeti; 2.) dále cesto-
wati.

Fortreißen, v. utrhnauti; 2.) se sebau
táhnauti.

Forttrücken, v. n. postaupiti, dále se
hnauti; 2) v. a. postrčiti, posunauti.

Fortrudern, v. odwesłowati; 2.) dále
weslowati.

Fortſchaffen, v. odprawiti, odkliditi,
odbyti, wyprawiti.

Fortſchicken, v. zaslati, odeslati, od-
prawiti.

Fortſchieben, v. pošaupnauti, postrčiti.

Fortſchiffen, v. odplauti, odplawiti se.

Fortſchleichen, fich, v. kradmo ujiti, o-
debrati se.

Fortſchleppen, v. odwleci, zanášeti.

Fortſchleudern, v. odmrštiti, odwr-
hnauti.

Fortſchreiten, v. postupowati, pokra-
čowati, dále kráčeti.

Fortſchritt, m. postup, pokrok, pro-
spěch, u, m.

Fortſetz-en, v. dále posaditi; 2.) po-
kračowati, dále wěsti; —ung, f.
prodlauženi; pokračowání, n.

Fortſtoffen, v. odstrčiti, odstrkowati.

Forttragen, v. odnesti, odnášeti; dále
nesti.

Forttreißen, v. odehnati, prohnati, za-
hnati; 2.) prowozowati.

Fortwähr-en, v. pořád trwati, nepře-
stati býtí; —end, adj. nepřestajný,
ustawičný; adv. ustawičně.

Fortziehen, v. odstěhowati se, odtá-
hnauti, odebrati se; pořád táhati,
dále táhati.

Fossil, n. kow, u, m. kopanina, y, f.

Fourrier, m. furir, a, m. wojenský pi-

Fried

162

From

dnání, snešení, rokowání o mři,
o pokoj

Friedfertig, adj. pokojný, mirný; —
keit, f. pokojnost, i, f.

Friedhof, m. hřbitow, a, m.

Friedlich, Friedsam, f. Friedfertig.

Frieren, v. n. mrznauti, mraziti se;
zábsti; v. a. mraziti; gefroren,
zmrzlý, zamrzlý, ozáblý; Gefrorenes.
zmrzlé, eho, n. ledowinka,
y, f.

Fries, m. (Bauk.), wlys, u; (Wollen-
zeug), paj, e, m.

Friesel, m. jáhliny, odry, pl.

Friesmacher, m. pajař, e, pajník, a, m.

Frisch, adj. čerstwý, chladný, nowý,
zdrawý, swěží; jarv, čiły; —bier, f.
ředina, y, f. patoky, pl.; —c, f. čer-
stwost, swěžost. čilost, ochotnost,
i, f.; —en, v. občerstwiti, okřáti,
zotawiti; —ling, m. diwoký we-
přík.

Friseur, m. wlasenkář, e, m.

Fristren, v. kadeřiti, własy uprawiti.

Frist, f. lhůta, y, f.; 2) rok. přírok,
u, m.; —en, v. lhůtu dáti, prodlau-
žiti, prodleti; —ung, f. prodlauženi,
prodlení, n.

Frisur, f. ustrojení hlawy.

Frivol, adj. marný, nestydatý.

Froh, adj. rád, wesel, powděčen.

Fröhlich, adj. weselý, radostný; —keit,
f. weselost, radost, f.

Frohlocken, v. plesati, radowati se.

Frohn, m. posel práwní, dráp, a, m

Frohne, f. Frohndienst, m. robota, y, f.

Fröhnen, v. robotowati, robotiti; 2)
slaužiti; feinen Lüsten —, howěti
rozkošem; Fröhner, m. robotník,
a, m.

Frohn-faften, n. suché dni; —leich-
namsfest, n. hod Božiho těla; —vogt,
m. dozorce nad robotau, dráb ro-
botni.

Frohstinn, m. weselá mysl.

Fromm, adj. bohabojný, pobožný;
mrawný, hodný, tichý, krotký.

Frömmelei, f. pobožnaüstkowání, swa-
tauškowání, n.

Frommen, v. zištnu býti, prospiwati.

Frömmigkeit, f. pobožnost, bohaboj-
nost, i, f.; —ler, —ling, m. swatau-
šek, ška, m.

Fronte, f. čelo, a, průčeli, n.

Frosch, m. žába, y, f. skokan, a, m.;
(Krankh.), žába; 3.) (bei Bindern),
útory, pl.; 4.) (Feuerm.), skokan o-
hniwý; Frosch-, žabí, žabčí; —lache,
f. žabi kaluže; —leich, m. žabí hni-
zdo, žabi wajička, žabokřeky.

Frost, m. mráz, u. m. zmrzlina, y, f.;
kleiner —, mrázek, zku, m.; —beule,
f. oznoba, ozáblina, y, f.

Frösteln, v. pocititi zimu; es fröstelt
mich, jde po mně mráz.

Frostig, adj. mraziwý, mrazny; 2.)
chladný, ozáblý, ostydly.

Fröstling, m. zimomřiwec, wce, m.

Frucht, f. úroda, y, f.; (von Bäumen),
owoce, n.; (von Thieren), plod, po-
rod, u, m. plemeno, a, n.; (Nužen),
požitek, tku, m.; Frucht-, adj. obil-
ný, owocný, plodný, zárodný

Fruchtbar, adj. nosný, úrodný, plodný,
plemenný, hojný, rodný; —keit, f.
úroda, y, úrodnost, plodnost, i, f.

Frucht-baum, m. owocný strom; —bo-
den, m. obilnice, e, sýpka, y, f.; —
bringend, adj. úrodný, plodný, owo-
cný; —en, v. prospěti, prospiwati,
užitečnu býti; —los, adj. neplodný,
neužitečný, marný, daremný; adc.
bez prospěchu, nadarmo; —lofigkeit,
f. neplatnost, neužitečnost, i, f.; —
mangel, m. nedostatek požitku, ne-
uroda, y, f.; —necßung, f. užiwáni
požitku.

Früh, adj. časný, brzký; —klug, před
časem maudrý; 2.) ranní, jitřní;
3) jarní; adv. ráno; časně, záhy;
so — als möglich, co nejranneji.

Frühe, f. ráno, jitro, a, n.

Frühjahr, n. Frühling, m. jaro, a, n.
wesna, y, f; Frühlingss., adj. jarní,
jarý.

Früh-mette, f. jitřní, f.; —morgenß,
adv. ráno, z rána, rannim jitrem; —
obst, n. raučí owoce; —predigt, f.

Garſt

167

Geb

Garſtig, adj. špinawý, poškwrněný; 2.) šeredný, ohyzdný, ohawný, škaredný, oškliwý; 3.) hanebný, mrzký, necudný.

Garten, m. zahrada, y, f.; Garten-, adj. zahradni; -bau, m. úprawa zahrady; -beet, n. záhrobec, záhon w zahradě, hřada, hřádka, y, f.; -erde, f. prst, i, f.; -haus, n. besidka, y, f. zahradni domek; -kunst, f. zahradnictví, n. zahradnické umění; -laube, f. zahradní besídka; -mesfer, n, kosir, e, m. žabka, y, f.; -schnecke, f. slimák, a, m.; -zins, m. zahradné, eho, n.

Gärtner, m. zahradnik, a, m.; -in, f. zahradnice, v, f.; Gärtner-, adj. zahradnický; -ei, f. zahradnictví, n; -isch, adj. zahradnický.

Gas, n. plyn, u, m.; Gas-, plynowy, -beleuchtung, f. oswětlení plynem; -förmig, adj. plynný, plynowity; -ometer, m. plynoměr, u, m.

Gäschen, v. pěniti se, šuměti.

Gäscht, m. pěna, y, záběl, i, f.

Gäipe, f. přehršli, n.

Gasse, f. ulice, v, trída, y, f.; Gassen-, adj. uliční, pouli ní.

Gassenbube, -junge, m. uličník, a, m.; -hauer, m. -lied, n. píseň uličníčka; -kehrer, m. zametač ulic; -laufen, n. děhání skrze pračata.

Gast, m. host, a, m.; Gast-, adj. hostinský; -erei, f. hody, pl. kwas, u, m. hostina, y, f.

Gastfrei, adj. hostinský; -freiheit, f. hostinství, n.; -freund, m. host, a, pohostinný, ého, m.; -geber, m. hospodský; -gebot, n. hody, pl.

Gast-haus, n. -hof, m. hostinec, nce, m. hospoda, y, f.; -tren, v. hostiti, hodowati, kwasiti; -mal, n. hody, pl. kwas, u, m. hostina, y, f., -recht, n. práwo hostinství, pohostinné práwo; -stube, f. hostinská swětnice; -tisch, m. stůl hostinský; -weiſe, adv. po hostinsku; -wirth, m. hospodský, hostinský, ého, m.; -wirthin,

f. hospodská, é, f.; -zimmer stehne -stube.

Gäten, v. f. Jäten.

Gätgras, n. plewel, e, m.

Gatte, m. manžel, a, choť, i, m.

Gatten, v. pojiti, spojiti; sich — pojímati se, pářiti se.

Gatter, n. mřiže, e, f.; Gatter-, adj. mřežowy; -haube, f. sítkowycepec; -thor, n. mřižowá wrata.

Gattern, v. a. mřižiwati; v. n. čihati, čuměti.

Gatterwerk, n. mřežowáni, n.

Gattin, f. manželka, y, choť, i, f.

Gattung, f. pokolení, pohlawi, plemeno, a, n. plod, rod, u, m.; 2.) způsob, twar, druh. u, m. trída, y, f.

Gau, m. u. n. wes, gen. wsi, dědina y, f.; kraj, e, m. župa, y, f.

Gauch, m. holobrádek, dka; 2.) šašek, ška, pošetilec, Ice, m.; -bart, m. pýří na bradě; 3.) koží brádka.

Gauche, f. s. Jauche.

Gauchheit, m. kuřimor, gen. kuřího moru, žabinec, nee, m.

Gaudieb, m. prazloděj, e, m.

Gaukele, ei, f. kejkliřstvi, n.; -haft, adj. kejkliřský; -n, v. kejklowati.

Gaukler, m. kejkliř, e, m.; -isch, adj. kejkliřský, adv. po kejkliřsku.

Gaul, m. kuň, gen. koně, oř, e, m.

Gaumen, m. patro, a, n.; weicher —, přepona patrowá.

Gauner, m. šibal, a, zioděj, e, m.; -ei, f. šibalství, n.

Gazelle, f. sajha, y, f.

Geader, n. žily, pl. žilstwo, a, n.

Geartet, adj. způsobný, zwedený, mrawný.

Gebäck, n. pečiwo, a, pečení, n.

Gebäckenes, n. pečité, n.

Gebär-en, v. roditi, poroditi, ploditi, zplozowati; -erin, f. roditelka, rodička, y, f.; -mutter, f. matka, děloha, y, f. maternik, u, m.

Gebäude, n. stawení, n. 2.) stroj, e, m.

Gebe, adv. ganz und —, dajný, berań, běžný.

Gebein, n. kosti, huťy, pl.

Geb

168

Geck

Gebelfer, Gebell, n. blekotání, štěkání, n. štěkot, u, m.

Geben, v. dáti, dáwati; schenken, darowati; einen Wink -, mrknauti, poknauti; Gehör -, wysłyšeti; Unterricht -, učiti, cwičiti; 2.) sich -, podati se; 3.) roditi; daß Getreide gibt heuer viel Körner, obili letos mnoho sype; 4.) býti; es gibt, jest, jsau.

Geber, m. dárce, datel, dawatel, e, m.; -in, f. dawačka, y. f.

Geberde, f. twářeni, n. posunky, pl.; geberden, sich, v. stawěti se, twářiti se, dwořiti se.

Gebet, n. modlitba, y, f; Gebet-, adj. modlitebni; modlic; -buch, n. modlitby, pl. modlitebni kniha.

Gebett, n. postláni, n. postel, e, f.

Gebiet, n. podkraji, okoli, n. 2.) zpráwa, wláda, y, f.

Gebiet-en, v. weleti, poraučeti, rozkázati, panowati; -er, m. welitel, rozkazowatel, e, panownik, a, m.; -erin, f. welitelka, y, panownice, e, f.; -erisch, adj. rozkazowačný, welitelský.

Gebinde, n. pásmo, a, n. přewázka, y, f.; 2.) wazba, y, f.

Gebirg-e, n. hory, wrchy, pl. pohoří, n.; -iq, adj. hornatý, horný; -isch, adj. horský, horní; -sbewohner, m. horák, horal, a, m.

Gebiß, n. kausadlo, a, n. chrup, hryz, u, m. zuby, pl.; 2.) udidlo, zubadlo, a, n.

Geblöcke, n. mečení, blečení, bučení, n.

Geblümt, adj. kwětowaný.

Geblüt, n. krew, gen. krwe, f. 2.) pokrewenstwi, plemeno, a, n. rod, u, m.

Gebogen, adj. ohnutý, sehnutý, křiwý.

Geboren, adj. rozený, zrozený, narozený; -werden, naroditi se.

Geborgen, adj. schowaný, ukrytý, uchránony, bezpečný.

Gebot, n. přikázání, nařízení, n. rozkaz, u, m.; die zehn Gebote Gottes,

desatero bo nich přikázání; 2.) (beim Kaußen), podání ceny.

Gebräme, n. lem, obklad, u, m.

Gebrateness, n. pečité, ého, n.

Gebräu, n. wárka, y, f.

Gebrauch, m. obyčej, e, zwyk, u, m.; 2.) užiwání, upotřebení, n.; -en, v. užiwati; 2.) potřebowati; gebräuchlich, adj. obyčejný, zwyklý, užiwaný.

Gebräude, n. f. Gebräu.

Gebrechen, n. nedostatek, tku, m. 2.) chyba, pokleska, úhona, y, f.; 3.) am Leibe, wada, y, f. neduh, u, m.; gebrechen, v. nedostávati se, scházeti.

Gebrechlich, adj. křehký, chatrný, nestatečný; 2.) wadný, úhonný; nedužiwý; -feit, f. křehkost; 2.) záwadnost; nedužiwost, i, f.

Gebrüder, pl. bratři, m. pl. bratrstwo, a, n.

Gebrüll, n. hučení, n.; des Dößen, bučení, n.; des Löwen, řwání, n.

Gebrumme, n. bublání, braukání, n.

Gebühr, f. slušnost, náležitost; 2.) powinnost, i, f; 3.) slušný plat; -en, v. slušeti, přináležeti, patřiti: přislušeti; -end, -lich, adj. slušný, powinný, náležitý.

Gebund, n. swazek, zku, otep, u, m. otýpka, y, f.

Geburt, f. rození, n. porod u, m.; 2.) narození, n.; 3.) rod, u, m.; 4.) počátek, tku, znik, u, m.; 5.) plod, u, m.; unzeitige -, plod nedošlý; die -abtreiben, zapuditi plod.

Gebürtig, adj. rodiłny, adv. rodem.

Geburts-, rodný, rozený, porodni, dědičný; -fest, n. slawnost narození, rozeniny, pl.; -glied, n. přirození, n.; -helfer, m. babič, e, m; -hülfe, f. porodni pomoc; -ort, m. domow, a, m. rodiště, n.; -schmerzen, -wehen, porodní bolesti; -tag, m, den narození, n.

Gebüßt, n. křowi, n.; -artig, adj. krowitý.

Geck, m. šašek, ška, m.

Gefr

170

—keit. f. lakotnost, obžernost, i, f. žrautstwi, n.

Gefreite, m. swobodnik, třídník, a, m.

Gefrieren, v. zmrznauti, zamrznauti.

Gefrornes, n. mražené, ledowé, ého, n.

Gefüge, n. složení, n. sloh, sklad u, m.

Gefügig, adj. ohebný, hybký, powolný.

Gefühl, n. cit, u, m.; 2.) hmatáni, n.; —los, adj. necitny, stupělý; —loſig-keit, f. necitnost, i, f. bezcit, u, m.; —svermögen, n. citliwost, f.; —voll, adj. citliwý, cituplný.

Gegen, praep. k, proti, za, naproti, pro, okolo, do, na.

Gegen-, adj. protiwný, odporný; 2.) obapolný, odměnný; 3.) jiný.

Gegen-befehl, m. protiwný rozkaz; — beweis, m. protidůkaz, u, m.; —bild, n. přiklad, u, m.

Gegend, f. krajina, y, f. okoli, n.; 2.) strana, končina, y, f. úhel, hlu, m.

Gegen-dienst, m. odslauženi, n. odměnná služba; —druck, m. protitlak, u, m.

Gegeneinander, adv. proti sobě, wzájemně; — halten, jedno s druhým porownati.

Gegenerklärung, f. prohlášení odwolaci oder zpětní.

Gegen-fürderung, f. pohledáwáni druhé strany; —füßler, m. protinožec, žce, protinoh, a, m.

Gegen-geschenk, n. dar za dar, wzájemný dar; —gewicht, n. protiwaha, y, f.; —gift, n. kazijed, u, m.; —grund, m. protidůwod, u, m.; —gruß, m. pozdrawení odměnné, stričné; —gunst, f. wzájemná náklonnost, i, f.

Gegen-klage, f. Widerklage; —kläger, f. Widerkläger.

Gegen-licht, n. odražené swětlo, protiswit, u, m.; —liebe, f. láska odměnná, wzájemná.

Gegen-part, m. odporník, a, odpůrce, e, m.; —partei, f. odporná strana.

Gegen-rechnung, f. ücet obapolný, striční; —rede, f. odmluwa, y, f.

Gegen-sag, m. naprotní sada; —schein,

m. odblesk, u, m. odražený blesk; 2.) proti sobě patření; —schrift, f. odpis, u, m.; —seite, f. strana protější; —seitig, adj. obaustranný, obapolný, odměnný.

Gegen-siegel, m. stričná pečeť; —sonne, f. slunce postranne, wedlejší; —stand, m. předmět, u, m.; —stück, n. protiwek, wku, m.

Gegentheil, n. odporná wěc, protiwa, y, f. odpor, u, m.; im —, naproti tomu, naopak; 2.) odpůrce, e, protiwník, a, m.

Gegenüber, adv. naproti, proti; 2.) adj. protější; 3.) als subst. protějšek, šku, m.

Gegen-unterschrift, 'f. protipodpis, u, m.; —vermächtniß, n. obwěnění, n.; —wart, f. přítomnost, bytnost, i, f.; —wärtig, adj přítomný, nynější, bytný; adv. přítomně, nyní; —wehr, f. obrana, y, f. odboj, e, m.; —wind, m. protiwný witr.

Gegner, m. odporník, protiwník, sok, a, m. saupeŕ, e, m.; —in, f. protiwnice, e, f.; —isch, adj. protiwnický.

Geh-, chodní, pěší, adj.

Gehaben, sich, v. mít se.

Gehackt, n. sekanina, y, f.

Gehäge, n. hajnice, e, záseka; ohrada, obora, y, f.; einem inß — gehen, choditi komu do zeli.

Gehalt, m. obsah, u, m. ohsažení, n., ráz, u, m.; der Münzen, cena, y, walnost, i, f. (Besoldung), plat, u, m.

Gehalt-en, adj. držený, powinný; zu etwas — sein, k nóčemu powinowaným býti; saumčrný; —ig, adj. wěcnatý, jádrnatý, důkladný; —los, adj. prázdný, planý, ničemný; —voll, adj. plný obsahu, wěcnatý.

Gehänge, n. úpad, u, m. stráň, č, f.

Geharnischt, adj. w brněni oděný.

Gehässig, adj. nenáwistný; 2.) omrzely; protiwný; —keit, f. nenáwistiwost, omrzelost, i, f.

Gehau, n. paseka, paruba, y, f. myto, a, n.

Geha

Gehä

171.

Geißt

Gehäuse, n. hranička, y, f. pau-
zdro, a, n.

Geheim, adj. tajný, pokautný, tajemný, skrytý, saukromň; ado. tajmo, kra-
dmo, saukromě; — halten, tajiti, krýtí.

Geheimniß, n. tajemství, n. tajnost, i, f. tajná oder skrytá wěc; —voll, adj. tajnoplný, přetajemný.

Geheimschreiber, m. tajemník, a, m.

Geheiſ, n. rozkaz, přikaz, u, m. po-
ručení, n.

Gehen, v. jiti, choditi; irre —, blau-
diti; zu Grunde —, na mizinu oder
zmar přijiti: laß mich —, nech mne;
mußig —, zaháleti; außer Land —,
na wenek jiti; zu Fuß —, pěšky jí-
ti; verloren —, ztratiti se; vor sich
—, začiti se; 2.) díti se, dařiti se;
wie geht es ihnen? jak se máte? das
—, chůze, e, f. jiti, n.; im —, chodě,
chodic.

Gehenk, n. záwěsky, pl.; 2) wisá-
tko, a, n.

Geher, m. chodák, a, choditel, e, cho-
dec, dce, m.

Gehenkter, m. oběšenec, nce, m.

Geheul, n. kwilení, úpění, n.; des
Wolfeß, wytí, n.

Gehirn, n. mozek, zku, m.

Gehöfte, n. dworec, rce, m.

Gehölz, n. les, u, m. Osina, y, f.; 2)
dřiwí, n.

Gehör, n. sluch, slech, u, m.; 2.) sly-
šeni, n.; einem — geben, někoho
wyslyšeti

Gehorchten, v. poslauchati, poslechnau-
ti, poslušnu hýti.

Gehören, v. patřiti, náležeti, přinále-
žeti; přislušeti; sich —, slušeti se;
das gehört sich nicht für ihn, to mu
nepřistoji.

Gehörig, adj. patřící, náležící; 2.)
slušný, přislušny, rádný; adv. slušně,
hodně, náležitě,

Gehörlos, adj. bluchý, bezsluchý, bez
sluchu; —igkeit, f. bluchota, y, f.

Gehörn, n. rohy, parohy, pl. paroží,
n.; —t, adj. rohatý.

Gehorsam, adj. poslušný; —, m. poslu-
šnost, i, f. poslušenství, n.; —en, v.
poslauchati.

Gehren, m. klin, hrot, u, m.

Gehrock, m. jednoduchý kabát.

Gehüſe, m. pomoeník, a, m.; —in, f.
pomocnice, e, f.

Geh-weq, m. pěšina, stezka, y, f.; —
werk, n. stroj hýbaci. jdauci.

Geter m. káně, ě, f. sup, a, m.; —talk,
m. bélozor, a, m. sokol bělawý; Gei-
ers-, supowý, krkawský; šlakowitý.

Geiser, m. slina, slinowatost, i, f.; —
er, m. slintáč, e, slinták, a, m.; —
icht, adj. slinowitý; —ig, adj. slin-
tawý; —n, v. slintati, kaniti; fig.
prskati, soptiti, sápati se; —tuch, n.
slintáček, čku, m.

Geig-e, f. hausle, pl.; —en, v. hausti,
hausliti; na hausle hráti; —enbogen,
m. smyčec, čce, šmytec tce, m.; —
enbarz, m. námaz na hausle; —ensteg,
m. kobylka, y, f.; —er, m. haudek,
dka, hudec, dce, m.

Geil, adj. bujný; 2.) chlipný, smilný;
3.) tučný, mastný; — sein, chlipně-
ti; — werden, zchlipněti; — machen,
chlipniti.

Geilen, f. pl. nároky, warlata; (b.
Thieren), jádra, pl.

Geilheit, f. bujnost, chlipnost; tu-
čnost, i, f.

Geiß, f. koza, y, f.; Geiß-, adj. kozi;
—hart, m. kozi brádka; —blatt, n.
kozi list; —bock, m. kozel, zla, m.

Geißel, m. zástawník, a, m. zástawná
osoba.

Geißel, f. bič, praskač, e, m. dudky,
pl.; —n, i. bičowati, mrskati; —ung,
f. bičowání, mrskání, n.

Geißhirt, m. kozák, a, m.

Geißt, m. duch, a, m.; duše, e, f.;
2.) rozum, u, m. wtip, u, m.; der
bóse —, bős, zlohoh, a, m.; Gespenst,
strašidlo, a, n. obluda, přišera, y,
f.; 4) jadro, zrno, a, n. obsah, u,
m.; 5.) eine Flüssigkeit, lih, u, m.

Geister-hanner, —beschwörer, m. za-
klinač duchů; —beschwörung, f. za-

Geist

172

Geld

klínáni duchů; -lehre, f. duchoslowí, n.; -seher, m. snowid, duchowid, a, m.; -welt, f. swět, ríše duchů.

Geistes-abwesenheit, f. bezpřítomnost ducha; -gabe, f. dar ducha, wlohy dušewní; -gegenwart, f. přítomnost ducha; -kraft, f. duchowláda, y, f. dušewni sila; -schwäche, f. slavost ducha.

Geistig, adj. duchowní, dušewný; 2.) wtipný; -keit, f. duchownost, bytnost duchowni.

Geistlich, adj. duchowní, duchowenský, cirkewní, knězký; -er, m. duchowní, ího, kněz, e, m.; -er Drben, duchowní zákon, řehole; -keit, f. duchowenstwo, kněztwo, a, n.

Geist-loß, adj. duchoprázdný, bezduchý; adv. bez ducha; -reich, -voll, adj. ducha plný, důmyslný, ostrotwipný; -tödtrend, duchomorný.

Geiz, m. lakomost, skaupost, i, f. lakomství, n.; -en, v. lakoměti, skrbiti, skrbliti; -hals, m. lakomec, mce, skrbec, bce, skrblik, a, m; -ig, lakomý, skaupý; -ig nach Ehre, cti žádostiwý.

Gejauchze, n. wyškání, n. wyškot, u, m.

Gekläffte, n. štěkot, u, m,

Geklapper, n. klapot, rachot, u, m.

Geklatsche, n. pleskot, tleskot, u, m.; 2.) klewety, pl.

Geklimper, n. břinkot, u, m. břinkání, n.

Geklingel, n. cinkání, n. klinkot, u, m.

Geklirre, n. břinkot, u, m. břinčení, drnkání, n.

Gekofe, n. celowání, libání, milkowání, n.

Gekrache, n. třesk, třeskot, rachot, hřmot, u, m.

Gekrizel, n. škrtání, n. škrabanina, y, f. klikyháky, pl.

Gekröfe, n. okruží, n.

Gekünftelt, f. künfteln.

Gelächter, n. smich, posměch, u, m.; zum - dienen, hyti za posměch; rehtání, n.

Gelag, n. snůška, pitka, hostina, y, f.; ins - hineinreden, ledacos tlahati, žwástati.

Gelähmt, adj. f. Lähmen.

Geländer, n. záhradli, n.; -döcke, -säule, f. zábradník, u, m.

Gelangen, v. dojiti, přijiti doraziti, dostati se; 2.) dosáhnauti, nabyti; zur Reife -, uzráti, dospěti.

Geläß, m. prostranství, pohodlí, n.; 2.) Nachläß, pozůstalost, i, f.

Gelaffen, adj. mirný, tichý, trpěliwý; -heit, f. mirnost, trpěliwost, i, f.

Gelaufe, n. běhání, n. běh, shon, u, m.

Geläufig, adj. čerstwý, hbitý, obratný, lehký, snadný, běžný, zběhlý; -keit, f. čerstwost, hbitost, obratnost, zběhlost, zručnost, i, f.

Geläute, n. zwonění, n.; 2.) zwony, pl.

Gelb, adj. žlutý; das Gelbe im Et, žlautek, tku, m.; die gelbe Rübe, mrkew, kwe, f.

Gelbhammer, f. strnad, a, m.

Gelben, v. a. žlutiti, ožlutiti; v. n. žlutnauti.

Gelb-gießer, m. mosaznik, a, m.; -grun, adj. žlutozelený; -holz, n. morvšo žlutá; -lich, adj. nažlautlý, žlutawý; -roth, adj. plawý, žlutorudý.

Gelb-schecke, f. plawkostraka, y, f.; -schnabel, m. zlutonoska, y, f. 2.) ptáče, ete, n.; 3.) fig. holobrádek, dka, m.; -sucht, f. žlautenice, e, žlautenka, y, f.; -süchtig, adj. na žlautenici stonawý, žlauteniční.

Gelbwurz, f. kurkuma dlauhá.

Geld, n. penize, pl.; ein Stück -, peniz, e, m.; kleines -, drobné peníze; baares -, hotowé penize; qang-bares -, berné penize; zu Geld machen, zpeněžiti; Geld-, adj. peněžitý, peněžný, na penězích, w penězích.

Geld-beutel, m. měšec na penize; -büchse, f. pokladnička, y, f.; -buše, f. f. -straße; -gier, f. penězochtwost; -gierig, adj. penězochtiwy; -gürtel, m. -kage, f. opasek, sku,

Geld

173

Gemä

m.; -kasten, m.; -kiste, f. -schränk,
m. schräna, skříně na penize; -
mäkler, m. peněžnik, penězoobchod-
nik, a, m.; -mangel m. -noth, f.
nauze o penize, nedostatek peněz.

Geld-faß, m. f. Geldbeutel. - Schulb, f. dluh na penězich; -forte, f. druh peněz; -straße, f. peněžitá pokuta; -fuchst, f. -fuchstig, adj. f. -gier, -gierig; -wechsel, m. měněni peněz; -wechsel, m. penězoměnec, nce, m.

Gelegen, adj. ležící, položený; 2) pří-
hodný, whodný; 3.) důležitý; -heit,
f. přiležitost; přihodnost, i, f.; pří-
čina, y, f. půwod, u, m.; -heits-
přiležitostní, přiležitý; -heitsdich-
ter, m. přiležitostní básník; -heits-
gedicht, n. přiležitostní báseň; -tlich,
adj. přiležitý, přihodný; adv. při
přiležitosti.

Gelehrig, adj. učeliwý, jemný, scho-
pný, cwičný, způsobný k učení; -
keitz, f., učeliwost, i, f.

Gehetrsamkeit, f. učenost, umělost, i, f.

Gelehrt, adj. učený, umělý.

Geleise, n. koleje, e, f.

Geleit-e, n., prowázeni, n.; průwod,
zástup, u, m, družina, y, f.; Geleits-
průwodní, průwodčí; -en, v., pro-
woditi, prowázeti; -er, m. průwod-
ce, e, m.

Geleits-amt, n. úřad průwodní: -brief,
m. list průwodní; -einnehmer, m.,
wyběrčí průwodného; -schiß, n.,
průwodní lod'; -zettel, m., list prů-
wodní.

Gelenk, n., klaub, přehyb, u, članek,
nku, n.; -ig, adj. klaubný, řezký;
obratný, ohybný; -igkeit, f., obra-
tnost, hbitost, řezkost, i, f.

Gelenk, -sam, adj. obratný, ohebný,
hbitý.

Gelichter, n., wrstwi, n. ráz, brak,
druh, u, m.

Gelieben, v. libiti se, ráčiti se.

Geliebt-e. f. milá, é, milenka, kochan-
ka, y, libice, e, f.; -er, m., milo-
wnik, a, kochánek, nka, milenec,
nce, m.

Geliefern, v. f. Gerinnen.

Gelind, adj., měkky, hladký, něžný;
mirný, tichý, lewný. lehký, lahodný;
-er werden, powolněti; -igkeiz, f.
hladkost, měkkost, jemnost, lahodnost,
powlownost, mirnost, tichost, i, f.

Gelingen, v. dařiti se, zdařiti se, zwe-
sti se, poštěstiti se; es gelingt, udá
se, hodi se.

Gelispel, n., šeptáni, n. šepot, u, m.

Gellen, f. Gällen.

Geloben, v., slíbiti, zaslíbiti, přípo-
wěděti.

Gelobniß, n. f. Gelübde.

Gelobung, f. přislibení, zaslibení, n.
přípowěď, i, f.

Gelse. f. piplik, m. tiplice, f.

Gelt? interj. wiż'?

Gelt, adj. jalowý, planý, neůrodný.

Gelte, f., dižka, y, f.

Gelt-en, v., platiti, státi, wážiti, cenu
miti; 2.) těkati se koho, běžeti oč;
-ung, f. platnost, i, cena, y, f.; 2.)
wýznam, u, m.

Gelübde, n., slib, u, m. slibení, n.

Gelüst-e, pl., žadost, chuť, i, f. baže-
ní, n.; -en, v., bažiti, dychtiti po
čem, zachtíti se čeho.

Gemach, n. pokoj, e, m. komnata, y,
f.; das heimliche -, záchod, u, m.

Gemach, adj. powlowný, poznenahlý;
2.) tichý, lehký; adv. powlowně,
zwolna, poznenáhla, zlebka.

Gemächlich, adj. wolný, poznenáhlý;
2.) údohný, pohodlný; adv. wolně,
zticha, pomálu; -keit, f. pohodl-
nost, wolnost, údobnost, i, f.

Gemächt, n. plácanina, stwůra, y, f.;
2.) maudí, n.

Gemał, m. manžel, a, m.; -in, f. man-
želka, y, f.

Gemälde, n. obraz, u, m. malba, y f.

Gemäß, n. mira, y, f.

Gemäß, adj. srownawajici se, shodný,
přiměřený, příslušný; adv. podlé, dle,
přiměřeně; -heit, f. srownalost, při-
slušnost, i, f.

Gemäßigt, adj. mirný, střídmy.

Gemač

174

Gene

Gemäuer, n. úzdí, sezdění, n.

Gemein, adj. obyčejný, wšední; 2) prostý, sprostý, špatný, podlý; 3) obecný, pospolný, společný, pospo-
litý; — werden, obecněti, zobecněti,
wšedněti.

Gemeinde, Gemeine, f. obec, bce, osa-
da, y, církew, kwe, jednota, y, f.;
Gemeinde-, obecní, společní, pospol-
ný, obecný.

Gemein-geist, m. duch jednoty, duch
pospolný; —heit, f. obecnost, i, f.;
2.) sprostota, y, f. sprostáctvi, n.;
—hirt, m. pastucha, slauha, y, m.;
—iglich, adj. obyčejně, wůbec, o-
becně.

Gemeinnützig, adj. wůbec užitečný, wšeobecně prospěšný: adv. k obecnímu užitku; —keit, f. obecná užitečnost, prospěšnost.

Gemein-sch, m. obecný býk; —deplach, m. obecně místo.

Gemein-sam, adj. pospolitý, wespol-
ný, společný; —schaft, f. spolek,
lku, m. obecenstvi, n. společnost,
pospolnost, i, f.; —schaft der Heili-
gen, obcowání swatých; —schaftlich,
adj. společný, spolní, zdilný; adv.
pospolu, wespolek.

Gemein-trift, —weide, f. wýhon, u, m.

Gemenge, Gemisch, Gemengsel, n. smíšení, n. směsice, michanice, e, míchanina, y, f.

Gemezel, n. seč, i, f. poboj, v, m. se-
kanice, e, šarwátka, y, f.

Gemsbock, m. kamzik, a, m.

Gemse, f. kamzice, e, f.; Gemsen-, kamzikowý.

Gemüll, n. měl, i, sesutina, y, f.

Gemurmel, n. hluk, u, m. mumlání,
bručení, n.; — des Waffers, hrčení,
bublání wody.

Gemüse, n. zelení, zeliny, waření, wa-
řiwo, a, n.; Gemüse-, zelní, zelný,
zelin.

Gemüth, n. mysl, i, f.; holden —es,
spanilomyslný; 2.) srdce, e, n.; 3.)
duchojemnost; —lich, adj. wolný,

dobromyslný, duchojemný; —lichkelt,
f. jemnost, srdečnost, f.

Gemüths-art, f. powaha mysli; —be-
wegung, f. hnutí mysli, wášeň, šně,
f.; —erschütterung, f. hnutí mysli;
—fassung, f. přitomnost ducha: —
frank, adj. na mysli chorý; —frankl-
heit, f. choroba mysli; —ruhe, f.
poklid duše; —stárke, f. síla ducha;
—stimmung, f. staw srdce, mysli.

Gen, praep. f. Gegen.

Genau, adj. těsný, stislý; 2.) zúplný,
důkladný, zewrubny; 3.) šetrný,
skrowný, skrblý; mit —er Roth,
sotwa, s těžkem; adv. těsně, úplně,
zewrub, dokanałe, stručně, skaupě;
—igkeit, f. úplnost, důkladnost, ze-
wrubnost, skrownost, skaupost, i, f.

Gensdarme, m. městský strážník; —rie.
f. městská stráž.

Genealogie, f. rodopis, u, m.; 2.) ro-
doslowí, n.

Genehm, adj. přijemný, powděčný,
slušný; —halten, schwáliti něco;
za slušné uznati, přiwoliti něčemu;
—haltung, —igung, f. přiwolení, za
dobre uznání, schwálení, n.

Genehmigen, v. za dobré uznati, při-
woliti, přijati, schwáliti.

Geneigt, adj. nakloněný, nahnutý, na-
chylený; 2.) náklonný, náchylný;
3.) přizniwý, laskawý; —heit, f. ná-
chylnost, náklonnost, i, f.

General, m. jeneral, a, wojewódce,
e, m.; General-, jenerální, obecný,
hlawní; —at, n. wojewódství, n.

General-adjutant, m. pobočník wojewi-
denow; —bay, m. jenerální bas;
—feldmarSchall, m. nejwyšší maršál;
—feldzeugmeister, m. nejwyšší polní
zbrojmistr.

Generalität, f. jenerálstwo, a, n.

General-lieutenant, m. náměstek jene-
rální; —major, m. nejwyšší polní
strážmistr; —pardon, m. wšeobecna
milost; —staaten, m. pl. hlawní stát;
—stab, m. náčelnictwo, a, n.

Generation, f. pokolení, plémě, n.

Generöß, adj. welikomyslný; štědrý.

Gere

176

Gesä

Gereichen, v. slaužiti, býti.

Gereiße, n. dračka, rwačka, y, trha-
nice, e, f.

Gereuen, v. želeti, litowati, pykati.

Gergel, m. zejk, u, m.; —n, v. zejk dě-
lati, wtirati.

Gericht, n. (Speise), jídlo a, n.

Gericht, n. saud, u, m.; 2.) práwo, a,
n.; 3.) poprawa, y, f.; Gerichts-
adj. práwní, saudní, saudný, sau-
dowý.

Gerichtlich, adj. práwní, saudní.

Gerichts-barkeit, f. moc práwa; —die-
ner, m. saudní sluha oder posel; —
gebühr, f. saudné, eho, n.; —halter,
m. —herr. m. wlastnik moci saudní;
—haus, n. saudnice, e, f.; —hof, m.
saudní stolice; —kosten, pl. ütraty
saudní.

Gerichts-person, f. osoba saudni; —
schreiber, m. saudni písař; —stätte,
f. saudné místo; 2.) poprawiště, n.;
—stand, m. saud, u, m.; —stube, f.
saudnice, e, f.; —styl, m. sloh sau-
dní; —tag, m. den saudů; —zwang,
m. moc práwa.

Geringe, adj. malý, maličký; 2.) leh-
ký; 3.) skrowný; 4.) chatrný, ne-
patrný, špatný, sprostný.

Geringfügig, adj. sprostný, chatrný,
nepatrný; —keit, f. nepatrnost, chatr-
nost, i, f.

Geringhaltig, adj. málc / sobě držící.

Gering-schäzen, v. lehe wážiti; —
schäzig, adj. málowážný, newšímajici,
pohrdawý; —schätzung, f. málowáž-
nost, newšimawost, pohrdawost, i, f.

Gerinne, n. žlab, u, m. strauha, y, f.
wantroky, pl.

Gerinnen, v. ssedati se, ssednauti se,
sraziti se, swařiti se.

Gerippe, n. kostra, y, f. kostliwec, wce,
m. kosti, pl.

Germ, m. i. Hefen.

Germanifiren, v. němčiti, poněmčiti.

Gern, adv. rád, a, o; sehr —, milerád.

Geste. f. ječmen, a, m.; Hersten-, ječ-
menný, ječmenowý, ječný; —nacker,

m. ječmeniště, n.; —ngrauben, pl. je-
čné kraupy; —korn, n. ječné zrno; —
am Auge, jáhla na oku; —schaft, —
trank, m. ječminkowina, y, f.; —was-
fer, n. ječná woda.

Gerte, f. prut, u, m. pružina, metla, y,
f.; —nkraut, f. metlowka, y, f.

Geruch, m. čich, pach, u, m.; 2.) wů-
ně, é, f.; 3.) wypuch, wýdech, u, m.;
ein widriger —, puch, smrad, u, m.;
(v. Hunden), psina, y, f.; von Kayen,
kočičina, y, f.; von Menschen, člo-
wěčina, y, f.; von Mäusen, myšina,
y, f.; —los, adj. bez čichu; newon-
ný; —nerv, m. nerw čichowý; —s,
čichowý, adj.

Gerücht, n. powěst, i, f. blas, u, m.
jměno, a, n.

Geruben, v. ráčiti, weleti.

Ger "lie, n. měl, i, f. drobty, pl.

Gerumpel, n. lomoz, u, m. hrkot,
u, m.

Gerüst, n. lešení, n.; 2.) stroj, c, m.
3.) in der Scheune, patro, a, n.

Gesäme, n. semení, semena, pl. n.

Gesammt, adj. weškeren, wešken,
wšecken; celý; 2.) společný, we-
spolek; adv. docela, dokonce, we-
směs; —heit, f. celost, weškerost,
powšechnost, pospolitost, i, f.

Gesandte, m. wyslanec, nce, posel,
sla m.

Gesandte, f. wyslankyně, ě, f.; —in, f.
wyslancowá, f.

Gesandtschaft, f. wyslanstwi, posel-
stwi; 2.) wyslanstwo, a, n.; —lich,
adj. wyslanecký.

Gesang, m. zpěw, u, m. pěni, zpiwá-
ní, n.; Gesang-, zpěwný, zpěwní; —
buch, n. kniha zpěwní, zpěwník, u,
m.; —weise, f. f. Melodie; 2.) adv.
nápěwně, zpěwawě.

Gesäß, n. zadek, dku, m. zadnice, e,
f; 2.) sedadlo, a, n.

Gesäbel, n. článek, nku, m. částka, y, f.

Gesauge, n. chlastáni, n.

Gesäuß, n. brynda, y, f.

Gesäußel, n. hučení, šumění, n. šu-
mot, u, m.

Gesch

177

Geschl

Geschäft, n. zaměstnání, zaneprázdnění, řízeni, n.; —ig. adj. pracowity, starostliwý; otáčiwý, ochotný; —igkeit, f. pracowitost, ochotnost, činnost, i, f.; —šmann, m. obchodník, a, m.; —sträger, m. jednatel, e, m.

Geschehen, v. státi se, díti se, stáwati se, přihoditi se, udati se: 2.) učiniti se, wykonati se; fig. es ist um ihn —, je po něm; als Mittelw. stalý, bylý, udalý, učiněny.

Gescheidt, adj. rozumný, rozsudný; 2) chytrý, prohnaný; —heit, f. rozsaudnost; chytrost, i, f.

Geschenk, n. dar, u, dárek, rku, m. pota, y, f.; —geber m. dárce, e, m.; —nehmer, m. daroberce, e, m.; —weiße, adv. dárně.

Geschichte, f. příběh, u, děj, e, m. u-dálost, 1, f.; 2.) wěc, i, f. skutek, tku, m.; 3) dějepis, u, m.; —nbuch, n. přiběhy, m. powěsti, f. pl.; —lich, adj. dějeprawný, dějepisný; —schreiber, m. dějepisec, see, m.

Geschick, n. způsobnost, slušnost, i, f.; 2.) osud, u, m. dopuštění, n.; —lichkeit, f. schopnost, způsobilost, obratnost, i, f.

Geschickt, adj. schopný, způsobilý, zběhlý, obratný, přihodný.

Geschirr, n. nádoba, y, f. nádobi, nářadi, náčini, n.; 3.) Pferde —, stroj, e, m. pochwy, chámy, pl.; —en, v. strojiti.

Geschlecht, n. pokolení, plemě, ene, n. čeled', i, f.; 2.) koleno, plemeno, a, n. rodina, y, f. rod, plod, u m.; 3.) pohlawi. n.; —loß, adj. bezrodinný, bezplemenný, bezpohlawni.

Geschlechtss., rodni, rodowě, pokolení, pohlawni; —alter, n. stáři n.; —tolge, f. poslaupnost rodu; —kunde, f. rodoslowi, n.; —name, m. příjmí, příjmění, n.; —register, m. —tafel, f. rodopis, u, m.; —trieb, m. pohlawni puzení; —wort, n. pohlawní slowo oder jméno.

Geschlepp, n. wlečení, n.

Geschltinge, n. osrdí, okruží, n.

Geschmacht, m. chuť, pochutnost, i, f.; 2.) okušení, n.; 3.) zalíbení, n. obliba, y, f.; 4.) wkus, u, m.; —os, adj. bez chuť, nechutný; —lofigkeit, f. nechuť, i, f.; —voll, adj. hibochutný, krasocijný, wkusný; —widrig, adj. newkusný.

Geschmeide, n. kowání, n.; 2.) ozdobky, okrasy, pl.

Geschmeidiq, adj. tažný, ohebný, měkký; 2.) mrštný, hebký; 3.) zkrocený, zkrotlý; —keit, f. měkkost, ohebnost, krotkost, i, f.

Geschmeiß, n. trus, neřád, u, m.; 2.) hmyz, u, m.; 3.) luza, hołota, y, zběr, i, f.

Geschmiere, n. mazání, škrtání, n. mazanice, e, f.

Geschnatter, n. štěbetáni, n. štěbot, u, m.

Geschenk, n. twor, a, m. stwoření, n.

Geschöß, n. střela, y, f. šip, u, m.; 2.) střelba, y, f.; 3.) ponebí, poschodi, n.

Geschrei, n. křik, pokřik, u, m.; 2.) powyk, hluk, u, m.; 3.) powěst, i, f.

Geschle, n. děla, pl. n. střelba, y, f.

Geschleifkunst, f. střelectwí, n.

Geschwader, n. zástup, u, m.

Geschwätz, n. tlachání, bleptání, n.; —ig, adj. žwawý, štěbetný, tlachawý; —igkeit, f. žwawost, štěbetawost, i, f.

Geschweige, adv. nemluwě, nercili, neřka, neřku.

Geschwind, adj. čerstwý, spěšný, rychlý; 2.) kwapny, náhtý; adv. spěšně, honem, záhy, čerstwě; —igkeit, f. čerstwost. rychlost; hbitost, kwa-pnost, i, f.; —schreiber, m. rychlopisec, sce, m.

Geschwister, n. von Brüdern, bratři; von Schwestern, sestry; —kind n. v. Brüdern, bratranec, nce, m.; v. Schwestern, sestřenec, nce, m. sestřenice, e. f.; —lich, adj. bratrský, sesterský.

Geschworne, m. přísežný; —ngericht, n. saud přísežných.

12

Gest

179

Gew

Gestell, n. podstawek, wku, podkladek, dku, m.; — des Tisches, spodek, dku, m.; — der Pferde, kantarek, rku, m.; — der Glocke, lešení, n.

Gestern, adv. wčera; seit —, od wčerejška.

Gestiftuliren, v. twařiti se, podobiti se.

Gestlič, n. wyšiwáni, n.

Gestirn, n. hwězda, y. f.; 2.) shwězdění, n.; —t, adj. hwězdnatý, hwězdný.

Gestöber, n. chumeiice, metelice, e, f.

Gestotter, n. zajíkání, koktání, n.

Gesträuch, n. křowi, chrasti, n.

Gestreift, adj. pruhowatý.

Gestreckt, adj. natáhnutý, natažený, táhlý.

Gestrenge, adj. přísný; 2.) statečný; —r Herr, urozený pán.

Gestrig, adj. wčerejši.

Gestrüppe, n. roždí, chrasti, chamradi, n.

Gestütt, n. kobylna, y, f.

Gesuch, n. požádání, n. žádost, i, prosba, y, f.

Gesumme, Gesumse, n. hučení, bzučení, n.

Gesund, adj. zdráw, a, v, zdrawý; 2.) prospěšný; —brunnen, m. hojitelná oder dobrá woda; —heit, f. zdrawí, n.; 2.) zdrawost, i, zdrawota, y, f.; —heits-, zdrawotní.

Getäsel, n. wykládání, wypažowání, n.

Gethürmt, adj. wěžatý.

Getön, n. zwučení, znění, n. zwuk, u, m.

Getöse, n. hlukot, hluk, jekot, hřmot, u, m.

Getrampel, n. dupání, n. cupot, u, m.

Getränk, n. nápoj, e, m. piti, n.

Getrauen, sich, v. traufati sobě, důvěřiti se.

Getreide, n. obili, n.; Getreide-, adj. obilní, obilný; —boden, m. obilnice, e, sýpka, y, f.; —händler, m. obilár, e, m.

Getreu, adj. wěrny, upřimný, prawý; shodný; —lich, adv. wěrně, bezeistně.

Getriebe, n. pohybowadlo, ústroji, n. náboj, e, m, kladnice, e, f.; — am Rade, cewi, n.

Getrost, adj. bezpečný, smělý, důvěrný; sei —, neboj se.

Getrösten, sich, v. nadíti se, těšiti se.

Getümmel, n. ryk, hluk, hřmot, dussot, u, m.

Gevatter, m. kmotr, a, m.; —in, kmotra, y, f.; Gevatter-, kmotrowský; —schaft, f. kmotrowství, n.

Geviert, adj. na čtwer rozděleny, čtwerhranný; —e, n. čtwerhrannost, i, f. čtwerhranník, čtweruhelník, u, m.

Gewächs, n. rostlina, bylina, y, f.; 2.) zrůst, u, m; 3.) wyrostlina, y, f.; Gewächs-, rostlinný, rostlinní.

Gewächsen, adj. zrostlý; 2) — sein einer Sache, stačiti, odolati, schopným býti; einem — sein, býti s koho, zdolati komu.

Gewächshaus, n. rostlinnarna, y, f.

Gewaigt, adj. odwážliwý, opowážliwý.

Gewähr, f. pojištění; držení, n.

Gewahr werden, shlidnauti, spatřiti, uzřiti, uwiděti, zpozorowati.

Gewährleistung, f. jistota, y, f. pojištění, rukojemství, n.

Gewähr-en, v. slibiti, přislibiti, wyplniti, wyslyšeti, dopřiti, působiti, dowoliti, howěti; —mann, m. dowswědčitel, pojišťovatel, e, jistec, tce, rukojmě, č, m.; —schaft, f. pojištěnost, sejištěnost, i, f.

Gewährsname, f. bezpečné město, n. ochrana, y, f. wězení, n.

Gewährung, f. wyslyšení; 2.) dopřání; 3.) působení, n.

Gewalt, f. moc, mocnost, i, f.; 2) násilí, n.; 3.) wláda, y, f.; Gewalt-, mocný, welemocný, wrchní, násilný; —haber, m. mocnik; 4.) plnomocnik, a, m.; —ig, adj. mocný, silný; 2.) náramný, ohromný, hrozný; adv. mocně, walem; —sam, —thätig, adj. mocný, násilný; —samkeit, —

12 *

Gewürz

181

Glas

Gewürz, n. koření, n.; -artig, adj.
kořenitý; -bücht, f. kořenka, ko-
řenačka, y, f.; -hatt, adj. kořen-
ný; -händler, -trämer, m. kořenář,
e, m.; -laden, m. krám s kořením;
-nägelein, n. -nele, f. hřebiček,
u, m.

Gezánk, n. hádka, y, f. swar, zpor,
u, m.

Gezelt, n. stan, u, m.

Geziem-en, v. slušeti, přislušeti, pa-
třiti; -end, adj. slušný, nále-
žitý.

Geztere, n. upápni, n.

Geziſche, n. sykot, u, m. syčení, n.

Gezücht, n. plemeno, a, n.

Gezweit, adj. dwojeń.

Gezwitscher, n. šwiřunkání, n. šwehol,
šwitor, u, m.

Gibt, f. dna, y, pakostnice, e, f.;
Gicht, adj. dnawý; -brüd)ig adj.
dnaulámaný, málomocný; -isch, adj.
dnawý, pakostný; -roje, f. piwo-
ka, y, f.; -übe, f. posed bilý; -
wurz, f. třewdawa.

Giebel, m. štit, u, m. průčelí, n. hla-
winy, pl. lomenice, e, f.; -dach, n.
obostranni střecha; -jeite, f. swi-
sle, p.

Giebigkeit, f. poplatek, tku, m.

Gier, f. chtiwost, lakomost, hltawost,
i, f. lakota, y, f.; -ig, adj. chtiwý,
lakotný; -igkeit, f. chtiwost, i, f.

Gieß-, slewaci; -bach, m. příwalný
potok; -becken, m. nalewadto, a, n.

Gieß-en, v. líti, naliti; gegossen, litý,
ulitý, slitý; -er, m. litec, tce, sle-
wač, e, m.; -erei, f. slewárna, y, f.

Gieß-kanne, f. kropecí konew, krope-
nice, e, f.; -kelle, f. slewací lžice;
-kunst, f. litectwí, n.; -werk, n. sli-
tina, y, f.

Gißt, n. jed, u, m. otrawa, y, f.; 2.)
zlost, i, f.; Gißt-, jedowy, jedowatý;
-arznei, f. lék proti jedu; -en, v.
sich, zlobiti se.

Gißtig, adj. jedowatý, jedowy, otra-
wný; 2) zlobiwý, jízlíwý.

Gißt-kraut, n. oměj, e, m.; -mischer,

m. trawič, e, otrawník, a, m.; -mi-
scherin, f. otrawnice, e, trawička, y,
f.; -mischerei, f. otráweni, n.

Gilde, f. zluteń, tni, f.

Gildeben, v. žlutnauti; žlutiti.

Gilde, f. cech, u, m. towaryšstwo, a,
n.; 2.) snůška, y, f.

Gimvel, m. hýl, a, m; fig. hňup, a, m.

Ginster, m. kručinka barwírká.

Gipfel, m. wrch, wrehol, u, m. wrší-
na, y, f.

Giriren, v. směnku přewěděti.

Giro, n. přewod směnky; -bank, f.
poukázni penězna.

Girren, v. wrkati, cukrowati; fig. Iká-
ti, wzdychati.

Gitter, m. mřiže, e, f.; Gitter-, adj.
mřežowaný; -fenster, n. mřežowe
okno.

Gittern, v. mřežowati, zamřižiti.

Gitterwerk, n. mřižowí, mřežowá-
ní, n.

Glacié, n. koliště, n.

Glanz, m. blesk, bleskot, lesk, u,
stkwělost, i, f.; fig. jasnost, i, slá-
wa, y, f.

Glanz-en, v. a. leštiti, jasniti; v. n.
blyštěti se, lesknauti se, stkwíti se;
-end, adj. leskly, blyskawý, stkwě-
lý; fig. jasný; slawný.

Glanz-leinwand, f. leštěné plátno; -
ruß, m. čelesno, a, n. mastné sáze.

Glas, n. sklo, a, n.; 2.) sklenice, e,
f.; Glas-, sklený; skelný, f. sklowý,
skleněný, ze skla.

Glasfer, m. sklenář, e; -in, sklenář-
ka, y, f.; Glasfer-, sklenářský; -
handwerk n. sklenářství, n.

Gläsern, adj. skleněný.

Glas-glocke, f. kapák, u, m. kwětinní
sklenka; -haus, n. skelník, u, m.;
-hütte, f. skelna, sklárna, y, f.; -
kugel, f. sklená kulička; -macher,
m. sklář, e, m.; -maler, m. malíř
na skle; -mann, sklenář, e, m.; -
perle, f. důtka, y, f.; -scheibe, f. ta-
bule skleněná; -schleifer, m. brau-
sić, hladić skel; -schrank, m. poli-

Glas

182

Glei

ce na sklenice, pohárna, y, f., - thů-
re, f. sklené dwěře.

Glafur, f. polewa, poliwa, y, f.

Glafuren, glasiren, v. poléwati.

Glasweide, f. křehká wrba.

Glatt, adj. hladký; kluzký; 2.) la-
hodný, úlisný; 3.) holý; 4.) hezký,
pěkný.

Glattbuchse, f. brokownice, e, f.

Glätte, f. hladkost; kluzkost, i, f;
2) f. Glasur. [i, f.

Glatteis, u. náledí, n. holot, holedo,

Glätt-en, v. hladiti; leštiti; 2.) wypi-
lowati; -er, m. hladič, e, m.; 2.)
hladidlo, a, n.

Glattnobel, m. hladik, u, struháč, e, m.

Glätt-holz, n. hladici dřewo; -stahl,
m. hladidlo, a, n.; -stein, m. hla-
dici kámen; -zahn, m. hladici zub.

Glaß-e, f. lysina, y, pleš, e, f.; -ig,
adj. lisý, plechatý.

Glaß-kopf, m. lisák, a, plecháč, e, m.;
-kovýg. f. glazig.

Glaube. m. wira, y, f. wěření, n.; -n
beimeffen, wěřiti; 2.) Kredit, uwěrek,
rku, m.

Glaub-en, v. wěřiti; 2.) mysliti, mně
ti, tušiti; -end, wěřící, dowěrný.

Glaubens-artikel, m. clánek wíry; -be-
kenntniß, n. wyznání wíry; -genoß,
m. sauwěrec, rce, m.; -lehre, f.
učení wíry.

Glaubhaft, adj. k wiře podobný, dů-
wodný.

Gläubig, adj. wěřící, wěrný.

Gläubiger, m. wěřitel, e, m

Glaublich, adj. k wiře podobný.

Glaubwürdig, adj. hodnowěrný; -keit,
f. hodnowěrnost, i, f.

Gleich, adj. rowný; 2.) stejný; 3.) týž,
tentýž; 4.) podobný; adv. rowně,
jednako, stejně; jako; práwě; 5)
hned; conj. wenn -, ob -, třeba,
třebas, ačkoli; -alt, adj. rownowěký;
-artig, adj. jednostejný, jednorod-
ný; -artigkeit, f. jednostejnost, i, f.;
-bedeutend, adj. jednoznačný, stejno-
značný.

Gleichen, v. podobati se; podobným

býti; 2.) rownati se; wyrownawati
se; 3.) rownati.

Gleicher, m. rownač, rownatel, c, m.

Gleicher-gestalt, -massen, -weise, adv.
rowně, podobně, zároweň.

Gleichfalls, adv. také, též, podobně,
rowněž.

Gleich-färbig, adj. stejné barwy, je-
dnobarwý, -förmig, adj. takowýž,
jednostejný, podobný, stejnotwárný;
-förmigkeit, f. stejnost, jednostej-
nost, i, f.

Gleich-geltend, adj. zárowný, rowno-
platný; -gestellt, adj. jedné mysli,
jednomyslný; -gewicht, n. rowno-
wáha, y, f.; -gültig, adj. rowne
platnosti; 2.) jednaký, obojetný; 3)
lhostejný, chladný; -gültigkeit, f.
rownoplatnost; jednostejnost; lho-
stejnost, i, f.

Gleichheit, f. rownost, stejnost; 2.)
podobnost, i, f.; -lauwend, adj. ro-
wnolehlý, rownoběžný; -laut, m. stej-
nohlasnost, i, f.; -lautend, adj. je-
dnohlasný; -machen, v. rownati, sro-
wnati; -maß, n. rownoměrnost, roz-
měrnost, i, f.; -mäßig, adj. rowný,
podobný, sauměrný; -mutth, m. stej-
nomyslnost, i, f. poklid mysli; -
müthig, adj. stejnomyslný, mirný.

Gleichnamig, adj. jednoho jmená, stej-
nojmený.

Gleichniß, n. podobenstwi, n. přiklad,
u, m. podoba, y, f.

Gleichsam, adv. jako, jakoby, takměř,
takořka.

Gleich-schenkelig, adj. rownostopý, stej-
noramený; -seitig, adj. stejno-
stranný.

Gleichstellen, v. přirownati.

Gleichung, f. rownání, srownání, n;
2.) stejnina, y, f.; -viel, adv. toli-
kéž, wrowně; -wie, adv. jako, jakož.

Gleichwindelig, adj. rownouhlý, ro-
wnokautný. [že.

Gleichwohl, adv. wšak, předce, jednak-

Gleichzeitig, adj. jednowěky, saučasný,
wrstewný.

Gleis, n. f. Geleise.

Grüb

188

Guil

dilo; -arbeiter, m. dolní dělník; -licht, n. kaby, pl.; -wasser, n. dolní woda.

Grübler, m. hlaubač, e, m.

Gruft. f. krypta, hrobka, y, f. 2.) jeskyně, ě, f.

Grummet, n. otawa, y, f.; -wiese, f. otawistě, n.

Grün, adj. zelený; -werden, zelenati se; -machen, zeleniti; 2.) sirowý; 3.) nezralý.

Grún, n. zelenost, zeleň, i, f.

Grund, m. dno, a, n. spod. u, m; fig. zu -e gehen, zahynauti, utonauti; 2.) udoli, n. dolina, y, f.; 3.) země, ě, f. pole, n.; žiwnost, i, f.; liegende Gründe, nemowiti statkowé; -des Lederš, jádro, a, n.; 5.) základ, u, m.; 6.) přičina, y, f. důwod, důkaz, u, m.; 7.) počátek, tku, půwod, u, m.; Grund-, adj. dnowý; spodní; základní; pewný, stálý; hlawni; půwodní, prwotní; stežejný.

Grund-bau, m. základ, u, m. založení, n.; -besíger, m. držitel statku; -buch, n. kníha gruntowní; -buchamt, n. listowna, y, f.; -dienst, m. robota, y, f.; -eis, n. striž, e, m. und f.

Grundel, m. piskoř, e, m.

Gründ-en, v. zakládati, založiti, ustanowiti; -er, m. zakladač, zakladaTEL, e, m.

Grund-falsch, adj. praneprawy; -fezte, f. základ, u, spodek, dku, m.; -fläche, f. spodní plocha; -getehrt, adj. wysoce učený; -geteß, n. základní zákon; -haar, n. zimní srsť; -herr, m. pán statku; -lage, f. základ, u, m. podpora, y, f.

Gründlich, adj. důkladný, důwodný; -keit, f. důkladnost, důwodnost, i, f.

Gründling, m. hříz, e, m.

Grund-linie, f. základní, spodní čára, -los, adj. bezedný; 2.) neskončený; 3.) nedůwodný: -loſſkeit, f. bezednost; neskončenost; nedůwodnost, i, f.; -mauer, f. hlawní zeď.

Gründonnerstag, m. zelený čtwrtek.

Grund-riß, m. základní rys; -satz, m. zásada, y, f.; základní propowidka -säßlich, adj. zásadní; -sänle, f. základní oder hlawni slaup; -spreche, f. prwetní, půwodní jazyk; -stein, m. základní kámen; -steuer, f. dědiná dañ; -stoff, m. žiwell prwotní, žiwelná částka; -strich, m. hlawni tah oder čára; -stück, n. dědičný statek, popluží, n. dědina, y, f.; -stüge, f. hlawni podpora, základ, u, m. zásada, y, f.; -suppe, f. sesedlina, v, f.

Grundtext, m. základní tekst.

Gründung, f. zakládání, založení, ustanowení, n.

Grund-zahl, f. číslo základní, -zumm. m. zemní poplatek.

Grüne, n. zeleň, i, zelina, y, f.

Grünen, v. zelenatí se, zeleněti.

Grün-fink, m. zwonek, nka, m.; -gelb, adj. ze zelena žlutý, zelenožlutý; -kraut, n. špenát zelni; -lich, adj. zelenatý, pozelenalý; -span, m. rez mědi; -specht, m. datel zelený.

Grunzen, v. chrochtati.

Grünzeug, n. zelenina, y, f.; -händlerin, f. zelenářka, y, f.

Gruppe, f. skupení, n. skupina, y, f.

Gruppiren, v. skupiti, naskupiti.

Gruß, m. pozdrawení, n.

Grüßen, v. pozdrawiti; -tessen, wzkázati pozdrawowat.

Grüze, f. krupice, e, f.; fig. -im Kopfe haben, mítí w hlawě řezanku.

Grüßhändler, m. krupař, e, m.; -in, f. krupařka, y, f.

Grüßkopf, m. hůup, a, m.

Guardian, m. kwardyán, a. m.

Gucken, v. kaukati, pokukowati, hleděti.

Gucker, m. Guckglas, n. kukadlo, kukátko, a, n.

Guckqućf, m. kukačka, žežhulka, y, f.

Gud-kasten, m. kukačka, y, f. kukadlo, kukátko, a, n.; -loch, n. kukátko, a, n.

Gutletne, f. gilotina, y, f.

Guit

189

Gyps

Guitarre, f. kytara, y, f.

Guld-en. m. zlatý, rýnský, ého, m.; —tg, adj. zlatowy.

Gülte, f. poplatek, tku, m. plat u-
roční.

Gültig, adj. platný, obstojný; berný; —keit, f. platnost, i, podstata, y, f.

Summi. f. klowatost, i.; 2.) klowati-
na, f. kli, n.; —icht, adj. klowitý;—
guttä, n. žlutosok, u, m.; —lak, m.
lak z klowatiny; —ren, v. oklowatiti.

Gundel, m. materí dauška.

Gunst, f. přízeň, zn, přízniwost, i, f.; —bezeugung, f. prokazowaní přízně.

Günstig, adj. prizniwý, nakloněný;
2.) pohodný, přihodný.

Günstling, m. milostník, a, miláček,
čka, m.

Gurqel, f. chřtán, u, m. hrdlo, a, n.;
durch die — jagen, prohýřiti, pro-
mrhati; —n, v. kloktati, prokloktati;
—wasser, n. kloktačka, y, f. klokta-
dio, a, n.

Gurke, f. okurka, y, f.; Gurken-, o-
kurkowy; —nartig, adj. okurkowiy-
tý; —nfeld, n. okurčiště, n.; —nfa-
lat, m. okůrkowy salát.

Gurt, m. pás; popruh, u, m.

Gürt-el, m. pás, u, opasek, pásek,
sku, m.; —en, v. opásati, připnauti;
—ler, m. pasíř, c, m.; —lerin, pa-
sířka, y, f.

Guß, m. lití, n.; 2.) litina, y, f. li-
wo, a, n.; —eilen, n. lité železo; —
regen, m. lijawec, wce, m.; —stein,
m. wýliwka, y, f.; —werk, n. sliti-
na, litina; 2.) slewárna, y, f.

Gut, adj. dobrý; sich auf eine Sache
etwas zu Gute thun na wöci si za-
kládati; Etwas — sein lassen, něco
nechati, jak jest; Etwas — heißen,
něco schwáliti; Etwas wieder —
machen, něco naprawiti; für Etwas
— sein, za něco stái; 2.) hodný,
mrawný; pokojný; Einen wieder —
machen, udobřiti keho; 3.) ubohý;
der gute Mann, ubohý muž; adv. do-
bře: kurz und gut, zhola, zkrátka,
slowem.

Gut, n. dobré, ého, dobro, a, n.; 2.)
statek, tku, m.; 3.) zboží, n.

Gutachten, n. zdání, mínění, uwáže-
ní, uznání n.; —artig, adj. dobrý,
dobre powaby; —befinden, n. uzna-
ni, n.; —denkend, adj. dobromyslný;
—dünken, n. zdáni, míněni, n.

Güte, f. dobrota, y, f; haben Sie die
—, račte dobrotiwě; durdy — do-
brotan.

Gutedel, m. cinifál, u, m.

Gutergemeinschaft, f. společnost jmění.

Gut-gesinnt, adj. dobře myslicí; —
haben, n. pohledawatelnost. f.

Gutheißen, n. za dobré uznání, n.

Gutherzig, adj. dobromyslný, dobro-
srdečný; —keit, f. dobromyslnost,
i, f.

Gütig, adj. dobrotiwý, laskawý; —
keit, f. dobrotiwost, i, f.

Gütlich, adj. přátelský; sich — thun,
sobě howěti.

Gut machen, udobřiti, upokojiti.

Gut-muthig, adj. f. —herzig.

Gutsherr, m. pán statku; —sich, adj.
statkopansky.

Gut—that, f. dobrodiní, n. dobrý sku-
tek; —thäter, m. dobrodinec, nce,
dobroděj, c, m.

Gutthätig, adj. dobročianý; —keit, f.
dobročinnost, i, f.

Gutwillig, adj. dobrowolný, ochotný;
—keit, f. dobrowolnost, i, f.

Gymnasist, m. gymnasista, y, m.;
—ium, n. gymnasium, n.

Gymnasit, f. tělocwík, u, m.; —isych,
ad). tělocwičený.

Gyps, m. sádra, y, f.; Gyps-, adj. sa-
drowý, ze sádry; —arbeit f. práce
w sádře, ze sádry; —artig, adj. sá-
dřitý; —bruch, m. lom na sádru; —
decke, f. strop sádrowý.

Gypřen, v. sádrowati; —er, m. sá-
drář, e, m.

Gyps-erde, f. sadrowina, y, f.; —cht,
aaj. sadrowitý; —kalk, m. sádra
wápno, a, n.

Hand

193

Hand

n. ruční knižka, rukowět, i, f.; et- sen, n. pl. pauta na ruce.

Händeklatschen, n. tleskání, pleskání rukama.

Handel, m. obchod, u, m.; —n, v. ku- pčiti, obchoditi, smlauwati se, trži- ti se; 2.) jednati, konati; unterhan- deln. wyjednáwati; mit Jemand —n, nakládati s někým; von etwas — n, jednati o čem.

Handels-, kupecký, obchodní, obcho- dowý; —huch, n. kupecká kniha, zá- piska, y, f.

Handelschaft, f. kupectwi, obchodnic- twi, n.

Handels-diener, Handlungsdiefer, m. kupecký mládenec; —frau, f. ob- chodnice, e, f.; —geist, m. duch ku- pecký; —genoß, m. společník ob- chodní; —gericht, n. saud obcho- dnický; —gesellschaft, f. kupecká společnost; —gewicht, n. kupecká wáha; —haus, n. kupecký dům; — herr, m. obchodník, a, m.; —leute, pl. obchodníci, kupci, pl. obcho- dnictwo, a, n.; —mann, m. kupec, pce, trhowec, wce, m.; —plaß, m. trb, u, m. trhowiště, n.; —schiff, n. kupecká lod'; —staat, m. stát obcho- dni; —stadt, f. kupecké město.

Hand-faß, n. ruční nádoba, nalewadlo, a, m.; —fesseln, pl. železa na rukau, pauta, pl.; —fest, n. statečný, silný.

Hand-geld, n. záwdawek, wku, m.; 2.) počinek, nhu, m.; —geld als Re- krut bekemmen, na ruku dostati; — gelenk, n. klaub oder přehyb ručni; —gemein werden, dáti se do sebe, setkati se, speřiti se; —gemenge, n. šarwátka, y, rwanice, e, f.; —ge- schmeide, n. nárucky, pl.; —gewehr, n. ručnice, e, f.; —greiflich, adj. ma- kawý, patrný; —griff, m. spůsobi- lost, i, f.; 2.) držadlo, a, n. sauč- ka, y, f.

Hand-habe, f. držadlo, a, n. rukowět, i, f.; beim Kruge, ucho, a, n.; beim Messer, střenka, y, f.; —haben, v. w ruce míti, władnauti; 2.) držeti, za

chowáwati; 3) zastáwati, hrániti—habung, f. zachowáni, wyplněni, zastáwáni, n.

Hand-kauf, m. prodej od ruky; —korb m. košik, u, üborek, rku, m.; —frau- se, f. okružátko, a, n. točenice, e, f.; —kuß, m. políbení ruky.

Handlang-en, v. podáwati; —er, m. po- dawač, e. nádenník, a, m., —erin, podawačka, y, nádennice, e, f.

Hand-leder, n. plechowice, e, f.; —lei- ter, m. wodić za ruku, rukowod, u, m.; —leitung, f. uwedeni, poučen, n; —leuchter, m. ruční swícen; — lich, adj. zručný, włádný.

Händler, m. kupec, pce, trbownik, a, m.

Handlung, f. kupectwi, n.; 2) kupec- ký krám, sklad zboži; 3.) im Schau- spiele, jednáni, n.; 4.) konani, n. čin, u, skutek, tku, m.; Handlung-, ku- pecký, obchodní.

Hand-mühle, f. žerna, y, f.; —pferr n. náručník, a, m. náruční kůň; — ramme, f. beránek, nka, zatlukač, e, m.; —reichung, f. podáwáni, posky- towáni, přisluhowáni, n.

Hand-schelle, f. pauto na ruku; 2) u- deření rukau; —schlag, m. rukau dáni; —schreiben, n. list wlastnoru- ční; —schrift, f. ruka, y, f.; 3.) ru- kopis, u, m.; 4.) zápis, u, m.; —schuh, m. rukawice, e, rukawička, y, f.; — schuhmacher, m. rukawičník, a, ru- kawičkář, e, m; —schuhmacherin, f. rukawičnice, e, rukawičkářka, y, f.; —sprije, f. stříkačka příručni.

Handthier-en, v. rukama dělati, něčím pohybowati; 2.) dowáděti, 3.) ob- choditi; —ung, f. dělaní rukama, do- wáděni, n. obchod, u, m.

Handtuch, n. ručník, u, m.

Handvoll, adj. hrst, i, f.

Handwerk, n. řemeslo, a, n; — trei- ben, řemeslo těžiti; —er, —ßmann, m. řemeslník, a, m; —erin, f. řeme- slnice, e, f.; —e- adj. řemeslnicky, řemeslný.

Handwerks-burfsch, —gesell, m. řeme

13

Hauſ

196

Haus

Hauſe, Hauſen, m. hromada, kopa, kupa, kopka, y, f. stoh, u, m.; —Holz, hranice, e, f.; über den — werfen, překotiti, přewrátiti; 2.) zástup, u, m. množství, n.; — Vögel, hejno ptáků.

Hauſeln, v. na hromadu dáwati, kopky dělati; Karten —, pod hromádky hráti; daß Heu —, seno kopiti, kopkowati.

Hauſen, v. kupiti, wrchowati, wršiti, skopiti, nahromaditi, na hromadu klásti, množiti.

Hauſenweiſe, adv. po hromadách, stádem, walem, na hejna, úhrnkem.

Hauſig, adj. mnohý, walný, hojný, částý; adv. na mnoze, hromadně wrchowatě, hojně, častokráte, zhusta.

Hauſung, f. nahromadění, množení, n.

Häuſel, n. hláwka, y, f.

Haupt, n. hlawa, y, f.; starší, iho, náčelnik, a, wůdce, e, m.; Haupt-, adj. hlawní, úhlawní, přední, nejwětší, čelní, náčelní, základní, weřejný, arci-.

Haupt-absicht, f. hlawní úmysl; —alts tar, n. weliký oltár; —artikel, m. hlawní článek; —balken, m. přewaz, u, m. spinka, y, f.; —binde, f. obtáčka, y, f. winek, nku, m.; —buch, n. hlawní kniha.

Häuſtel, n. hláwka, y, f.; —u, sich, wázati se.

Haupt-erbe, m. hlawní dědic; —fehler, m. nejhlawnější, nejwětší chyba; — haar, n. wlasy, m. pl.; —firche, f. hlawni kostel; —kissen, n. podhlawnice, e, poduška, y, f.

Hauptling, m. náčelník, a, m. hla- wa, y, f.

Haupt-mann, m. setník, a, m.; —verson, f. první osoba; —punkt, m. hlawní článek od. punkt; —reis, m. krajní obruč; —sache, f. hlawní wěc; —sächlich, adj. hlawní, podstatný; adv. zwláště, předněji, hlawně; —sag, m. hlawní průpowěd; —schlüssel, m.

hlawní klič; —schmuck, m. ozdoba hlawy.

Haupt-stadt, f. hlawní město; —strasse, f. hlučnice, silnice, e, f.; —stück, n. hlawní částka; —sucht, f. nemoc w hlawě (u koní); —treffen, n. walni bitwa; —treffer, m. hlawní číslo; —wache, f. hlawni stráž; —wert, n. samostatné, podstatné, statné jméno; —zahl, f. hlawní číslo.

Haus, n. dům, gen. domu, m. stawení, n., zu Hause, doma; nach Hause, domů; von — zu — gehen, dům od domu choditi; — und Hof, žiwnost, f.; 2.) rod u, m. rodina, y, f.; Haus-, adj. domowní, od domu, domowý; domácí, čelední; —armer, m. chudý podomní; —arrest, n. uwězněni doma; —brot, n. domácí chléb.

Hauschen, n. domek, mku, domeček, čku, m.

Haus-dieb, m. domácí zloděj; —ehre, f. čest rodiny; 2.) —frau, domácí paní, f.

Hauſen, v. hospodařiti; 2.) bydleti: 3.) bauřiti, dowáděti, řáditi.

Hauſen, m. wyza, y, f.; —blase, f. wyzí měchýř, rybí kli.

Hauß-flur, f. siň, i, sině, č, siňka, y, f.; —frau, f. hospodyně, č, f. domácí paní; —friede, m. domácí poklid od. swornost; —genoß, m. spoludomec, mce, m.; —geräth, n. domowní nábytek, swršky, nádobi; —grille, f. cwrček domácí; —halten, v. hospodařiti; —halten, n. hospodaření, n.

Haus-hälter, m. hospodář, e, m.; —in, f. hospodyně, č, f.; —isch, adj. hospodářský, hospodynský.

Haus-hältig, adj. f. haus-hälterisch; —haltung, f. hospodářství, n.; —herr, m. domácí pán, hospodář, e, m.; —hofmeister, m. dworecký; dworný, čho, m.; —hund, m. domácí pes; —inhaber, m. majitel domu.

Hausir-en, v. po domích obchod wěstí, po domích kupčiti; —er, m. продawać po domech.

Haus-junger, f. domácí panna; 2.)

Heirat

199

Her

von Frauenzimmern, wdáni, n. wda-
wky. pl f.; überhaupt, sňatek, tku,
m. swatba, y, f.

Heiraten, v. von Männern, ženiti se;
von Frauenzimmern, wdáti se; über-
haupt, wziti se.

Heirats-, wěnni, wěnný, k ženěni, k
manželstwi, ženitební, wdawaci, na
ženěni, swatebni, k wdáwáni se; —
gut, wěno, a, n přínos, u, m.

Heisa! interj. hejsa!

Heisch, f. heiser.

Heischten, v. žádati, chtiti. [wku, m.

Heischefag, m. odbor, u, požadawek,

Heiser, adj. chraplawy, chroptiwy,
chripty, siptawy; — sein, chraptě-
ti, chřipěti; —keit, f. chraplawost,
chroptiwost, i, sipota, y, f.

Heiß. adj. horký, parný; 2.) wřelý;
fig. wrauci, horauci.

Heissen, v. a. nazwati, jmenowati, ři-
kati; willkommen —, witati; 2.) we-
leti, kázati; 3) v. n. slauti, nazý-
wati se; znamenati; das heißt, to
jest; das heißt nichts, to neni nic.

Heiß-grätig, adj. suchopárný; —hun-
ger, m. hladowitost, i, f.; —hungrig,
adj. hladowitý.

Heiter, adj. jasný; fig. weselý; —keit,
f. jasnost; fig. weselost, i, f.

Heiz-en, v. topiti, zatopiti; —er, m.
topič, e, m.; —erin, f. topička, y, f.;
—ung, f. topeni, n. zátop, u, m.

Held, m. rek, a, m. hrdina, y, c.; —in,
rekyně, ě, f.; Helden-, adj. hrdinný,
rekowný, hrdinský.

Helden=gedicht, n. baseň hrdinská; —
mäßig, adj. hrdinský, rekowský; —
mutß, m. hrdinstwi, rekowstwi, n.
hrdinnost, i, f.; —mützig, adj. hrdin-
ský. hrdinný, rekowný; —that, f.
skutek, čin hrdinský.

Helsen, v. pomoci, spomoci, pomáha-
ti, přispěti; heſſ Gott, pozdraw
Pánbůb; 2.) platno býti.

Helfer, m. pomocnik, a pomahač, e,
m.; —in, pomocnice, e, f.; —sbelser,
m. náhonči, iho, nápomocnik,
a, m

Hell, adj. swětlý; jasný; 2.) patrný,
widný; 3.) čistý; 4.) zwučný; —
blau, adj. z jasna modrý.

Helle, f. u. n. jasnost, swětlost, či-
stost, i, f.

Hellebard-e. f. halapartna, y, f.; —ier
m. halapartnik, a. m.

Heller, m. haliř, e, m.

Hellklingend, adj. zwučný.

Helm, m. přílbice, e, lebka, y, f.; 2.)
Blasenhut, klobauk, u, m.; Helm-,
helmowý, přílbiční; —dach, n. kle-
nutá strecha; —gitter, —vister, n.
hledí, n.

Helvetisch, adj. kalwinský, helwetský.

Hemd, n. košile, e, n.; —chen, n. ko-
sitka, y, f.; —kragen, m. limec u
košile; —stock, m. podolek, lku, m.

Hemmen, v. zadržowati: zastawiti;
den Wagen —, wůz zawřiti; fig. pře-
kážeti, zbraňowati.

Hemm-gabel, f. haspra wozni; —kette,
f. zawirka, y, f.; —schuh, m. čubka,
y, f. nákolnik. u. m.; —ung, f. za-
drženi, zastaweni; zawřeni; překá-
ženi, n.

Hengst, m. hřebec, bce, m.; —chen, n.
hřebeček, čka, m.; —füllen, n. hřeb-
čik, a, m.; —geld, n. přípustné,
ého, n.

Henkel, m. ucho, držádko, a, n.; —chen,
n. úško, a, n.; —korh, m. ušatý
koš; —topf, m. ušák, u, ucháč,
e, m.

Henken, v. wěšeti, oběsiti; —werth,
adj. hoden šibenice.

Henfer, m. kat. a, poprawce, e, m.;
was zum —! kýho čerta; geh zum
—! jdi k rasu! —ei, f. katowstwi, n.;
2.) katowna, katůwka, y, f.; —isch,
—mäßig, adj. katowský; Henkers-,
katowský, katůw, poprawni; —s-
knecht, m. katan, a, holomek, mka,
m pomocník katůw.

Henn-e. f. slepice, e; (mor.) kura
slipka, y, f.; —chen, n. slepička,
y, f.

Her, adv. sem; von oben her, zhůry;

Herd

201

Herr

mni, podzimkowy, jesenni; -blume,
f. ocaun naháč, m.; -en, o. žiti; wi-
no zbirati; -lich, -mäßig, adj. pod-
zimni, podzimkowy: -ling, m. ry-
zec, zce, m.; 2.) ein Schaf, podzim-
če, etc, n.; -monat, m. podzimni
mésic; září, m.; -schwamm, m. wá-
clawka, y, f.; -zeit, f. podzimni
čas.

Herd, m. ohniště, ohnisko, a, n. krb,
u, m.

Herde, f. stádo, a, n.; eine — Vögel,
hejno ptáků; fig. hromada, sila, y, f.

Herd-eiſen, n. nabiják, u, m.; -ſink,
m. humenečni pěnkawa; -hafen,
m. pohrabáč, e, m.; -vogel, m. hu-
menečnik, a, m.; -weiſe, adv. stá-
dne, haufně, po stádech.

Herein, adv. sem, do wnitř; herein! wstupte: dále! 2.) verbunden mit Zeitwörtern, sem, w...; -brechen, r. dobyti se sem; fig. přepadnauti; -laffen, v. wpustiti; -wärtſ, adv. sem do wnitř.

Her-fließen, v. sem téci, přitékati; -
führen, v. přiwesti, přiwezti.

Her-gang, m. přiběh; postup, způsob,
u, m.; -geben, v. podati; nawrátiti;
-gegen, conj. naproti tomu; -gehen,
v. sem jiti; 2.) nositi se, nésti se;
3.) díti se.

Her-haben, v. od nekud miti; -hal-
ten, v. nastawiti, držeti komu; 2.)
fig. -halten müſſen, trpěti, odbýwati
za něco; -holen, v. přinesti, přiwo-
diti.

Herkommen, v. přijiti, přicházeti; fig.
pocházeti; -, n. starodawny oby-
cej; 2.) rod, kmen, u, m.

Her-kömmlich, adj. obyčejný, zwyklý,
starodawný; -können, v. sem moci,
sem přijiti moci; -lunſt, f. při-
chod, u, m. přijití, n.; 2.) rod, staw,
u, m. urození, n.

Her-langen, v. podati, podawati; -
laffen, v. sem pustiti, připustiti; -
laufen, v. přiběhnauti; -leiten, v.
westi, woditi sem; fig. bráti, poči
tati; -leitung f. wýwod, u, m.

Herling, m. (Trauben), kyselky, pl.,
(Wein), kyselák, u, m.

Herlize, f. dřin, u, m dřinka, y, f.

Hermachen, ſich, v. bráti se sem, pri-
brati se; über etwas —, dáti se do
něčeho.

Hermaphrodit, m. obojúdec, dce, m

Hermel, f. hermánek, nku; 2) rmen,
u, m.

Hermelin, m. hranostaj, e, m.

Hernach, adv. potom, napotom, pak.

Hernehmen, v. odkud, odněkud wziti,
bráti: Jemand —, posměch, šašky
strojiti z někoho. nabírati někoho.

Hernieder, adv. sem dolů.

Hervisch, adj. hrdinsky, rekowský;
Hervíšmus, m. hrdinstwi, n.

Herold, m. hlasatel, zwěstowatel, e, m.

Herr, m. pán, a, m; der Tempel des
Herrn, chrám Páně; — fein, pano-
wati; den — spielen, na pána hráti.
der — im Haufe, hospodář, e, m.
Gott der —, Pán Büh.

Herrchen, n. panaušek, ška, panáček,
čka, m.

Her-rechnen, v. wypočítati; —reichen
v. podati; 2.) dosahowati; —reise,
f. přijezd, u, m.; —reisen, v. přijeti,
přijiti.

Herren-, adj. panský, Páně; —bienſt,
m. panská služba; 2.) robota, y, f.;
—haus, n. panský dům; —huter, m.
český oder morawský bratz, Ochra-
nowan, a, m.; —loß, adj. pána ne-
mající; adv. bez pána; —schwamm,
m. ryzek, zku, m, —ſonntag, m. ma-
sopustní neděle; —stand, m, stav
panský, panstwo, a, n.

Herrgottsbärtlein, n. strebikrew, Boží
fausy, wlasky bedrník.

Herrisch, adj. pánowity, na způsob
pána.

Herrichten, v. zřiditi; 2.) uspořádati.

Herrlich, adj. panský; 2.) slawný,
skwostný, nádherný; —keit, f. dů-
stojenství, n. důstojnost, welebnost,
i, sláwa, nádhera, y, f.

Herrschaft, f. panowání, włádařství,

Herrsch

202

Herz

n. włáda, y, f.; 2.) panstwo, a, n.;
-lich, adj. panský, wrchnostenský.

Herrsch-en, v. panowati, włádařiti, wladnauti; -er, m. panownik, a, władař, włádce, v, m.; -erin, panownice, f.

Herrsch-sucht, -begierde, f. wladochti-
wost; -sültig, adj. wladochtiwý.

Her-rücken, v. sem pomknauti, přimknauti; -rufen, v. zawolati, přiwolati; -rühren, v. pocházeti; -sagen, v. odřikáwati, wyprawowati; -schaffen, v. zjednati, opatřiti; -schießen, v. sem střeliti, sem stříleti; 2) půjčiti, poskytnauti; 3.) přiletěti; -schreiben, v. napsati.

Her-sein, v. odněkud býti; -stammen,
v. pocházeti, pojíti; -stellen, v. sem
postawiti; 2.) oprawiti, obnowiti;
Kranken herstellen, uzdrawiti nemo-
cného; -thun, v. sem postawiti, sem
dáti; -tragen, v. přinesti: -treiben,
v. přihnati; -treten, v. přistaupiti,
přikročiti.

Herüber, adv. sem na tu stranu, tau
stranau; 2.) verbunden mit Zeitwör-
tern, sem pře-, z. B. -laufen, sem
přeběhnauti; -springen, sem pře-
skočiti.

Herum, adv. okolo, wůkol; ringß —,
kolemokolo; 2) mit Zeitwörtern, o—,
ob—; —blättern, v. w kníze se pře-
bírati, listy přemitati; —blicken, v.
ohližeti se; —drehen, v. otočiti, o-
brátiti, wrtěti; —fahren, v. sem tam
jezditi, objižděti, projižděti se; —
flattern, v. proletowati; 2.) hárati;
—fragen, v. poptáwati se; —führen,
v. prowáděti.

Herum gehen, v. obcházeti, procházeti se; —hüpfen, v. obskakowati; —arren, v. blauditi, potulowati se; —agen, v. proháněti; —kommen, v. obejiti; —laufen, v. sběhati, pobíhati; —läufer, m. tulák, běhaun, běhal, a, m.

Herum-nehmen, v. šiditi, škádliti, na-
bírati; —reisen, v. po swětě putowa-
ti; —reiten, v. objižděti, projižděti se.

Herum-schlagen, sich, v. práti se s ně-
kým, oháněti se; —schleudern, —
schlenkern, —schweißen, —stretchen, v.
taulati se, potlaukati se, powalowa-
ti se; —streicher, m. tulák, a, m.

Herum-tragen, v. roznášeti; —treiben,
v. obháněti, otáčeti; sich, potlau-
katise; —tummeln, v. drmoliti, pro-
háněti; sich, rejditi; —wachsen,
v. obrostati; —wandeln, v. obcháze-
ti; —werfen, v. rozházeti, rozmetati;
—ziehen, v. n. potulowati se, plaho-
čiti se; 2.) v. a. prodlužowati, pro-
tahowati.

Herunter, adv. dolů; 2.) verbunden mit Zeitwörtern, se —; —geben, sjiti; —fallen, spadnauti; —kommen, v. sji-ti, schoditi, fig. chudnauti, tratiti se; —machen, v. fig. zplisniti koho, wyplisniti komu; —stürzen, v. skáceti se, swaliti se.

Herunterwärtss, adv. dolů.

Hervor, adv. wen, zpod, na jewo; 2.) verbunden mit Zeitwörtern, wy —; —bringen, wynesti, přinášeti; —gehen, v. wyjítí; —kommen, v. wyjítí, na jewo přijítí, wzjítí; —leuchten, v. wyswitati, wynikati, stkwiti se; —quellen, v. wyprejštiti se, prameniti se, wyplýwati.

Hervorragen, v. wyskytati se, wyni-
katí, čniti, strměti, trčeti; —end,
adj. wypuklý, strmici, wyniklý.

Hervorrecken, v. wystrčiti; die Zunge,
wyplaziti jazyk.

Hervor-stechen, v. proskakowati, wyni-
katí, čniti; —thun, sich, v. wyni-
knauti, předčiti nad jiné.

Herzwärts, adv. sem, ke mně, k nám.

Herz, n. srdce, e, n.; 2.) mysl, i, f.;
3.) srdnatost, i, f.; etwas über's —
bringen, moci něco oželet; an's —
legen, na srdce klásti; Herz-, —ens-,
srdečni, srdečný; —ader, f. srde-
čnice, e, f. srdeční žíla.

Herzählen, v. zčitati, wypočítati.

Herzallerliebst, adj. roztomilý, nej-
milejší.

Herz-beutel, m. osrdec, dce, m.; —beu-

Herz

203

Hiäne

telwaffersucht, f. wodnatelnost w o-
srdei; —blatt, n. mázdřička, y, f.
přiční blána; 2.) fig. roztomilé di-
tě; —blume, f. brutnák, u, m.; —
bräune, f. uherkyně, ě, f.; —brechend,
adj. welmi žalostný.

Herzchen, n. srdečko, a, n.

Herzleid, n. hoře, n. žalost, lítost, i, f.

Herzen, v. celowati, líbati, přituliti,
objimati.

Herzens-angst, f. auzkost srdce, swi-
rání, sewření srdce; —freund, m.
srdečný přitel; —kind, n. zlatašek,
ška, m. holátko, a, n.; —lust, f.
srdečná radost; —gespann, n. klání
u srdce, bolení srdce; —grube, f.
—grübchen, n. důlek, doliček prsní.

Herzhaft, adj. srdnatý; —igkeit, f.
srdnatost, i, f.

Herziehen, v. a. přitáhnauti; v. n. při-
stehowati se. [srdečný.

Herzi-g, adj. roztomilý; —innig, adj.

Herz-klopfen, —pochen, n. třeseni
srdce; —kohl, n. hláwkowé zeli; —
könig, m. čerwený král; —königin,
f. čerwená králowna.

Herzlich, adj. srdečný; adv. — gern,
mile räd; —keit, f. srdečnost, f.

Herz-lieb, —liebster, adj. nejmilejší,
roztomilý; —liebchen, n. drahaušek,
ška, m. paupátko, a, n.; —los, adj.
bezsrdečný.

Herzog, m. wévoda, y, m.; —in, f.
wévodkyně, ě, f.; —lich, adj. wév-
wodský; —thum, n. wévodstwi, n.

Herzschlächtig, adj. dýchawičný; —keit,
f. dýchawičnost, i, f.

Herz-stärkend, adj. srdceposilný; —
stärkung, f. posilnění srdce; 2.) ú-
těcha, potěcha, y, f.; —stěchen, n.
klání u srdce; —stoß, m. rána k
srdci.

Herzu, ado. sem, semto; 2.) mit Zeit-
wörtern, při...

Herzug, m. přijezd, u, m.

Herz-waffersucht, f. wodnatelnost srde-
ční; —weh, n. bolest srdeční, bole-
ní srdce; —wurm, n. čerw; —wurz,
f. nátržník, u, m.

Heterogen, adj. jinorodý.

Hez-, štwací; —e, f. štwání, n. štwa-
nice, e, f.; —en, v. štwáti, honiti;
—er, m. štwáč, e, m.; —jagd, f. štwa
nice, e, f.; —hund, m. hončí pes; —
peitsche, f. býkowec, wce, m.

Heu, n. seno, a, n.; Heu-, senný, adj.:
—baum, m. pawuz, u, m. pawuza, y,
f.; —boden, m. senik, u, m.; —bund,
n. otep sena.

Heuch-elei, f. licoměrnost, i, f. pokryt-
stwi, n. lichoceni, n.; —eln, v. li-
chotiti se, pochlebowati; 2.) pře-
twařowati se; pokrytcem býti; —
—ler, m. pokrytec, tce, licoměrník
a, m.; —lerin, f. licoměrnice, e, f.,
—lerisch, adj. pokrytský, licoměrný.

Heuer, adr. letos; —ig, adj. letošní.

Heuern, v. f. Miethen.

Heu-ernte, f. klizení sena, sekání se-
na; —gabel, f. podáwky, pl.; —hau-
sen, m. kupa sena.

Heul-en, v. wýti; 2.) kwileti, úpěti,
břeštéti; —end, adj. kwiliwý, sku-
čiwý.

Heu-machen, n. kosba, sečba, sečení
sena; —maqazin, n. sklad sena.

Heu-monat, m. čerwenec, nce, m.; —
pferd, n. f. —schrecke; —schober,
stoh sena, kupa sena; —schrecke, f.
kobylka, y, f. koniček, čka, m.; —
schrecken-, kobylči, adj.

Heut-e, adv. dnes; heut zu Tage, po-
dnes; von —, ode dneška; —ig, adj.
dnešní; der —ige Tag, dnešní den,
dnešek, ška, m.

Heuwagen, m. senní oder řebřinowý
wůz.

Here, f. čarodějka, y, carodějnice
kauzelnice, e, f.

Herein, v. čarowati, kauzliti.

Herein-sest, n. slawnost čarodějnic; —
geschichte, f. přiběby o čarodějni-
cech; —meister, m. čarodějník, kau-
zelník, a, m.; —prozeß, m. pře o
kauzelnictwí.

Hereerei, f. čáry, kauzly, pl. čaroděj-
nictwí, kauzelnictwí, n

Hiäne, f. Hyäne.

Hie

204

Hinein

Hie, f. Hier; Hiebei, f. Hierbei.

Hieb, m. rána, y, f. udeření, n.; fig.;
er hat einen —, e podnapilý, má
opici; —fechten, n. sermowání se-
čne; —weise, adv. sečmo, seče,
mršinč; —wunde, f. sečená rána.

Hiesthorn, n. mysliwecký roh, lowe-
cká trubka.

Hienieden, adv. zde dole, tu dole, na
tomto swětě.

Hier, adv. zde, tu, tuto; von —, od-
tud; — und da, sem a tam, onde i
onde; —an, adv. na tom, při tom;
—auf, adv. potom, na to, pak; —
aus, adv. z toho; von —, odtud: —
bei, adv. prítom; —durch, adv. tudy,
tady, zde weskrz, tím, skrz to; —
ein, adv. sem, w to, k tomu, do to-
ho; —gegen, adv. proli tomu.

Hier-her, —wärt's, adv. sem, na tuto
stranu.

Hier-hin, adv. tudy tam; —in, adv. w
tom, zde; —ländisch, adj. zdejší; —
mit, adv. tím, s tím; —nach, adv.
dle toho, potom, nato; —nächst, adv.
tu wedlé, bliže; mimo to; —neben,
tu wedlé, podlé; —nieden, f. Hie-
nteden.

Hieroglyph. f. obrazopismo, a, n.

Hierortig, adj. zdejší.

Hier-sein, n. přitomnost, i, f. poby-
ti, n.; —über, adv. přes to, o tom;
—unter, adv. pod tím, mezi tím; —
von, adv. z toho, o tom: —wider,
adv. proti tomu; —zwischen, adv.
mezi to, mezi tím.

Hiesel, m. Macek, cka, m.; 2.) hňup,
a, m.

Hiesig, adj. zdejší.

Hithorn, f. Hiebhorn.

Hilfe, f. Hülfe.

Himbeer-, malinowý, malinni; —e, f.
malina, y, f.; —strauch, m. malino-
wý keŕ.

Himmel, m. nebe, e, nebesa, pl. n.;
Himmel-, adj. nebeský; —an, ado.
k nebi, k nebesům; —bett, n. postel
s nebesy; —blau, adj. blankytný,
nebeský; —fahrt, f. na nebe wstau-

peni; Mariahimmelfahrt, na nebo
wzeti Panny Marie; —hoch, adj. ne-
betyčný, nebesáhlý; —reich, n. krá-
lowstwi nebeské; —schreiend, adj.
do nebe wolajici.

Himmel-, nebeský, s nebe: —karte,
f. nebewid; —körper, m. nebeské tě-
leso; —kreiß, m. kruhy nebesní; —
kugel, f. kaule nebesní: —luß, f.
podnební wzduch; —schlüssel, m. ne-
beský klič; —strich, m. strana swě-
ta, pásmo nebe; —zeichen, n. zname-
ní nebeské.

Himmelweit, adj. předaleký, hrozný.

Himmlisch, adj. nebeský, nebesni.

Hin, adv. tam; hin und her, sem a tam,
semo tam.

Hinab, adv. tam dolů; 2.) in Zusam-
mensezungen, s, se; —fahren, v. do-
lů jeti, sjeti; —lassen, spustiti; —stei-
gen, v. sjiti, schoditi, sestaupiti.

Hinan, Hinauf, adv. tam, nahoru, wzhů-
ru; 2.) na; 3.) vor Zeitwörtern, wy,
wz; —fliegen, v. wyletěti, wzletěti;
—steigen, v. wzlézti, wstaupiti; —win-
den, v. nawinauti.

Hinaus, adv. wen, na wenek, na dwůr;
2.) vor Zeitwörtern, wy-, wen; —fah-
ren, v. wyjeti, wyřinauti se; —geben,
v. wydati, wyndati; —geben, v. wy-
jiti, wen jiti; —lassen, v. wypustiti;
—werfen, v. wyhoditi, wywrhnauti.

Hinbringen, v. přinesti, donesti; 2.)
ztráwiti.

Hinderlich, adj. překažliwý, záwadný;
—sein, f. Hindern.

Hinder-n, v. překážeti, waditi: —niß.
n.; —ung, f. překážka, záwada, y, f.
překážení, n.

Hindeuten, v. poukázati nač.

Hindin, f. laň, ě, f.; 2.) srna, y, f.

Hindläufte, f. čekanka, y, f.

Hindrängen, v. tlačiti se k něčemu.

Hindurch, adv. skrze; tudy, onudy; —
arbeiten, v. probrati se.

Hineilen, v. spěchati tam.

Hinein, adv. do, tam; 2.) vor den Zeit-
wörtern, w, we; —bringen, v. uwe-
sti, wněsti; —geben, wjiti, změstna-

Hinfah

205

Hinter

ti se: - kommen, v. přijiti do čeho, wstaupiti; -schen, v. nahlédnanti, wzirati; -zichen, v. wtähnauti.

Hin-fahren, v. jeti tam, dojeti; fig. pojiti; -fahrt, f. pojezd, u, m.; -falen, v. upadnauti.

Hinfällig, adj. pomijný, wrátký; 2.) sešlý, slabý; -keit, f. pomijnost; sešlost, slabost, i, f.

Hinfinden, v. někam cestu najiti.

Hin-fort, -füro, adr. napotom, hudaucně.

Hinführen, v. dowesti, dowezti, dowážeti, dowáděti.

Hingang, m. odchod, pochod, u, m.; 2) der Tod, sejiti, umřeni, n.

Hingeb-en, v. podati, oddati; -ung, f. podání, oddání, n.

Hingegen, adr. naproti tomu, na opak.

Hingeben, v. tam jiti, dojiti; fig. provjiti; -lassen, prominauti; hingerathen, v. dostati se kam.

Hinhalten, v. nastawiti; 2.) zdržowati, protahowati.

Hinken, v. kulhati, šantati, klecati; -d, adj. kulhawý, klecawý.

Hin-kommen, v. přijiti tam; poditi se, octnauti se; -kunst, f. přišti, n.

Hinlangen, v. podati; 2.) stačiti.

Hinlänglich, adj. dostatečný, postatečný; -keit, f. dostatečnost. i, f.

Hinlegen, v. klásti, poklasti, uložiti.

Hinlenken, v. řiditi tam, obrátiti tam.

Hinmachen, sich, v. bráti se, ubírati se tam.

Hinmalen, v. namalowati.

Hinnehmen, v. přijmawi, pojmauti.

Hinneigen, v. příchýliti tam, nachýliti tam.

Hinnen, ado. von —, odtud, odsud.

Hinraffen, v. pobrati, sklizeti, odrwati.

Hinreichen, v. podati; 2.) dosáhnauti, stačiti, postačiti, dostačiti; -d, adj. dostatečný.

Hinreize, f. cesta tam, odchod; -n, v. cestowati tam, odjíti.

Hinreißen, v. zachwátiti, moci přinutiti.

Hinrichten, v. zařídit, zaměřit; 2.) utratiti, zkaziti; 3.) odprawiti, ohrdlo připrawiti; -ung, f. utraceni, odpraweni, n. poprawa, y, f.

Hinrücken, v. wsunauti, posunauti, postřečiti.

Hin-schaffen, v. připrawiti, dowezti; -schicken, -senden, v. poslati, wysłati, das Hin- und Herschicken, rozesilka, y, f.; -schießen, v. někam střeleti, dostřeliti; -schlagen, v. tlauci, biti, wraziti, praštiti někam; -sehen, v. popatřiti, pohlednauti; -ehen, n. pohied, pozor, u, m.; -seim, v. býti po něčem; -sezen, v. postawiti, nastawiti.

Hinsicht, f. zření, n. ohled, u, m. uwaha, y, f.; -lich, adj. wzhledem na to.

Hin-finken, v. padnauti na zemi, klebsnauti; -sollen, v. miti tam; -prinogen, v. doskočiti; -stellen, v. postawiti, nastawiti, nastrěiti; -sterben, v. poumirati; fig. prahnauti po čem; -streuern, v. weslowati tam; -strecken, v. roztáhnauti, rozložiti, natáhnauti; 2.) poraziti; -streichen, v. odtáhnauti, odletěti; -stürzen, v. swaliti se, překotiti se; 3.) wanednauti, wraziti tam.

Hintan, ado. zadu, na zad, pozadu; -halten, zadržeti, překaziti, zameziti, -sezen, uposlediti, založiti; fig. odpowrhnauti, zanedbati něco; -setzung, f. upostednění, zanedbání, odpowržení, n.

Hinten, adr. zadu, wzadu, pozadu; -nach, po času, později, weiter —, záze, zázeji; von —, zezadu.

Hinter, praep. za; -her, po, po někom, potom; -etwaas kommen, něčeho se domakati, dowěděti.

Hinter, adj. zadni, pozadní, zadkowý; -achse, f. zadní náprawa, -bache, f. obřitek, tku, m.; -hein, n. zadni noha; -bier, n. patoky, pl.; -bleiben, v. pozůstati; -blieben, adj. pozůb-

Holm

210

Hören

Holm, m. chlum, u, m.; 2.) ostrůwek; wku, m.

Holper, m. hruda, y, f.; —icht, —ig, adj. brudowatý, kostrbatý, dra-slawý.

Holz, n. dřewo, a, dřiwí, n. drwa, pl.; Holz- adj. dřewěný, dřewný, na dřiwí, dřewni, drewni, dřewowý; lesni; planý.

Holz-apfel, m. pauchně, čte, n. planě jablko; —artig, adj. dřewitý; —art, f. kálačka, y, kladnice, e, f.; —hauer, m. podlesák, a, m.; —birn, f. polnička, y, f. planá hruška; —bock, m. zum Sagen, koza, y, f.; 2.) Feuerbock, kozlík, u, m.; 3.) wřezík, a, m.; —boden, m. dřewnice, e, f.; —hund, m. otypka, y, f.

Hölzchen, n. dřiwko, dřewko, a, dřewce, n.

Holzen, v. dřiwí porážeti, mýtiti.

Hölzern, adj. dřewěný.

Holz-flöbe, f. pl., i, f. wor, u, m.; —hacker, —hauer, m. drwoštěp, a, m.; —handel, m. dřewarstwi, n.; —händler, m. dřewárnik, a, m.; —haußen, m. hranice dřiwí; —hof, m. dřewnik, u, m. drwárna, y, f.

Holz-icht, adj. dřewnitý; —tg, adj. dřewnatý.

Holz-kammer, f. dřewnice, e, f.; —kirschbaum, m. prcawl-a, y, ptačnice, e, f.; —kirsche, f. planá třešně, č, kyselice, e, f.; —messer, m. sa-hař, e, m.; —plaß, m. nátoň, č, m. drwárna, y, f.; —ſaure, f. dřewowá kyselina; —scheit, n. poleno, a, n.; —ſchlag, m. káceni dřiwí; 2.) paseka, y, myt, i, f.; —ſchlägel, m. palice dřewěná; —ſchneider, m. dřewořezbář, e, m.; —ſchnitt, m. dlabanina w dřewě, f. dřewořez, u, m.

Holz-schuh, m. dřewěnek, nku, krpec, pce, m. trepka, y, f.; —mann, m. dřewěnkář, trepkář, e, m.

Holz-stätte, f. drwiště, n.; —stoß, m. hranice dřiwí; —taube, f. daupnák, dubnák, a, m.; —ung, f. raubáni dřiwí; 2.) les, a, m.; —werk, n. dřiwí,

n. wěci z dřiwí; —wurm, m. čerwotoč, e, m.

Honig, m. med, u, m.; Honig-, adj. medowy; medný, streduń.

Honig-bau, m. medařstwi, medaření, n.; —bauer, m. medař, e, m.; —birn, f. medowka, y, f.; —geschmackt, m. medowina, y, f.; —kuchen, m. medowec, wce, pernik, u, m.

Honig-reich, adj. hojnomedý, mednatý; —scheibe, —wabe, f. plást strdi, plástwa, y, f.; —seim, m. stred, gen. strdi, f. strdi, n.; —füß, adj. sladký jako med; —thau, m. medowice, e, f. medowá rosa.

Honnet, adj. sprawný, pořádný.

Honneurs, pl. úcta, poklona, y, f.; Jcmanden die — machen, nëkomu swan poklonu činiti.

Honorar, n. čestný plat, čestné, eho, konorár, u, m.

Honoratioren, pl. wzácnější, wznešenější občane.

Honoriren, v. čtití; 2.) platiti, zaplatiti; 3.) wyplatiti.

Hopfen, m. chmel u, m.; Hopfen-, adj. chmelowy, chmelničny; chmelni, chmelný; —artig, adj. chmelowitý.

Hopfen, v. chmeliti, chmelem zaprawiti.

Hopfen-bau, m. chmelařstwi, n.; —bier, m, chmelnička, y, f.; —feld, n.; —garten, m. chmelště, n. chmelnik, u. m.; —handel, m. chmelaření, n.; —händler, m. chmelař, e, m.; —kammer, f. chmelárna, y, f.; —keimchen, n. chmeliček, čku, m.; —torb, m. ciz, u, m.; —pflanze, f. babka, y, f.; —stange, f. tyč na chmel.

Hopfa, interj. hopsa.

Hör-, posluchací; —bar, adj. hlasitý, slyšitelný.

Horch-en, v. poslauchati, nasléchati; —er, m. posluchatel, posluchač, e, m.; —erin, f. sluchačka, y, f.

Horde, f. stádo, a, n.; 2.) fig. slota, holota, y, zběř, i, f.

Hören, v. słyšeti; fig. dbáti; schwer —, nedoslýchati; sagen —, doslej-

Innig

215

Inven

Innig, adj. wnitřní, srdečný, upřímný, wraucný; -keit, f. wnitřnost, srdečnost, wraucnost, i, f.; -lich, adj. srdečný, upřímný.

Innung, f. cech, u, pořádek. dku, m.; Innungss-, cechowni, pořádečni.

Inquiriren, v. wyšetřowati, wyptáwati se.

Inquiřit, m. wyšetřowanec, nce, m.

Inrotuliren, v. seznamenati.

Insag, m. obywatel, e, m.

Insbesondere, adv. zwláštně, obzwlášťě.

Inschritt, n. f. Umschritt.

Inschrift, f. nápis, u, m.

Infect, m. žižala, y, f. hmyz, u, m.; Insecten-, hmyzi.

Injel, f. ostrow, a, m.; Insel-, ostrowsky: -bewohner, m. ostrowan, a, m.: -ben, n. ostrůwek, a, m.

Inselt, n. lůj. loj, e, m.

Inserat, n. oznámeni, wkladení, n.

Insgeheim, adv. tajně, potajmo.

Insqemetn, adv. obyčejně, wůbec, obecně, pospolu.

Insgejammt, adv. wesměs, wšichni spolu, wespolek.

Insiegel, m. pečeť, i, f.

Insignien, n. pl. znakowé důstojnosti, znakowé čestní.

Insofern, adv. pokud.

Insolenz, f. neslušnost, f.

Insoi-vent, adj. neplatiwý; -venz, f. neplatiwost, i, f.

Insonderheit, adv. obzwláštně; mezi jinym.

Inspection, f. dozor, u, m.; inspiciren, v. dohližeti.

Inspector, m. dozorce, dohližitel, e, m.

Installiren, v. w auřad uwesti.

Inständig, adj. snažný, ustavičný.

Instanz, f. úřad, u, m. práwo, a, n. instancí, f.

Instehend, adj. nastáwající, přiští.

Inster, n. okruži, n. droby, pl.

Instinct, m. wnitřní puzení, pud.

Institut, n. ústaw, u, m. zřízení, n.

Instrumen, v. poučiti, cwičiti; 2.) zříditi.

Instruktion, f. prawidłowe ponaučeni.

Instrument, n. stroj, nástroj, v, m.; 2.) die Schrift, zápis, u, m.; -als musik, f. hudba nástrojni; -macher, m. strojař, e, nástrojník, a, m.

Insubordination, f. protiweni, n. odpornost, f.

Insulaner, m. ostrowan, a, m.; -in, f. ostrowanka, y, f.

Insultiren, v. zneuctiti, pohaniti.

Insurgent, m. buřič, e, odbojník, a, zprotiwitel, e, m.

Jutabuliren, v. włožiti, klásti do knih, do desk.

Integral, adj. celkowy; -rechnung, -počet celkowy.

Intelligenz, f. rozumnost, myslnost, i, f.; -blatt, n. oznamowatel, v, m.

Intendant, m. dozorce, e, m.

Interdict, n. zápowěd, i, f. zákaz, u, m.

Interessant, adj. zajimawý, půwabný, zájemný.

Interess-, n. zájemnost, půwabnost, učastnost, i, f.; 2.) zisk, prospěch, u, užitek, tku, m.; -en, pl. úroky, pl.; -enten, pl. m. strany, pl. f.; -iren, v. zanimati, wábiti; sich für etwas -, týkati se, záležeti; -irt, adj. účastný, podilný; 2.) f. Eigennוזig.

Interimistisch, adj. prozatimní.

Interjection, f. mezislowce, e, n.

Intermezzo, n. mezihra, y, f. mezidějstwi, n.

Interveniren, v. účastniti se w něčem.

Intestaterbe, m. nápadník, a, dědic nápadní.

Intim, adj. důwěrný.

Intolerant, adj. nesnášeliwý.

Intrique, f. pleticha, pletka, y, f.; -macher, m. pletichář, pletkář, e, m.

Invalide, m. wojenský wyslaužilec, wyslaužilý woják; -nhaus, n. dům wyslaužilečů.

Javařion, f. wpád, nájezd, u, m.

Juven-tar, n. popis, poznamenání nábytku, wěcí; -tiren, v. popsati nábytek; -tur, f. zaznamenání nábytku.

Jagen

217

Jedes

Štěp, myslíwecký oštěp; -taſche, f. lowecký tlumok; -tuch, n. teneto, a, n. siť, f.; -wesen, n. myslíwetwi, n.; -zeug, n. lowčí oder hončí nástroj, nářadi; -zweck, m. myslíwní učel.

Jagen, v. a. honiti, lowiti, hnáti, v.n. hnáti se, běžeti honem; fig. pospichati, kwapiti; daſ-, n. hnáni, honěni, loweni, n. low, u, m. honba, y, f.

Jäger, m. mysliwec, lowec, wce, m.; Jäger-, adj. myslíwecký, lowčí, lowecký, myslíwčí.

Jäger-bursche, m. myslíwecký mláde nec; -ei. f. myslíwetwi, lowectwi, n.; -garn, n. teneto, a, n. siť, i, f.; -hof, m. dwůr myslíwecký; -horn, n. lowčí trubka; -meiſter, m. lowčí, iho, spráwce lowůw, m.; -rech, n. myslíwecké práwo, 2.) zástřěelně, ého, n. 3) wnitřnosti zwířecí.

Jáhe, adj. náhlý, nenadálý, kwaſný, prudký, 2.) prchlý, prchliwý, 3.) přikrý, strmv; die -, f. náhlost, prchliwost, přikrost, i, f.

Jaherr, m. takpán, arcil a, m.

Jähling, jählich, adj. náhlý.

Jahr, n. rok, u, m. léto, a, n.; Jahr-, adj. roční, wýroční, ročitý, na rok.

Jahrbuch, n. letopis, u, m.

Jahren, Jahren, v. ročiti se.

Jahres-frist, f. roční lhůta, roční hohemstwi, rok, u, m.; -wechſel, m. proména roku, střídání roku.

Jahr-gang, m. roční bèh; -gedächtniß, n. wýroční památka; -gehalt, m. roční plat, m. ročné, úročné, ého, n.; -geld, n. roční plat, úrok, u, m.; -hundert, n. století, n. wěk, u, m.

Jährig, adj roční, jednoroký.

Jährlich, adj. wýroční, každoroční.

Jährling, m. roček, čka, m. ročka, y, f. jeřátko, a, n.

Jahr-markt, m. roční trh; -esrechnung, f. roční účet.

Jahrs-tag, m. wýroční den, ročiny, pl.; -zeit, f. část roku.

Jahr-tausend, n. tisicoleti, n.; -zabt, f. čislo, počet let.

Jähzorn, m. náhlost, hněwiwoſt, 1, f.; -ig, adj. prchliwý, hněwiwý, povudliwý.

Jalappe, f. swlačec, čce, m. jalapa, y, f.

Jalouſten, pl. okenice mřižowane.

Jammer, m. kwileni, nařikání, n. hoře, e, n. žaloba, y, f.; 2.) strast, žalost, litost, i, f; 3) padauci nemoc: -geschrei, n. nářek, řku, m. bědowání, hořekowání, n.

Jämmerlich, adj. nuzný, bidný, žalostný.

Jammern, v. naříkati, hořekowati, bědowati, kwiliti, stěžowati si; 2.) es jammert mich, kormauti, boli m, to.

Jammer-thal, n. plačtiwé audoli; -voll, adj. bidný, strastný, žalostný.

Janitschar, m. janičar, a, m.

Jänner, m. leden, dna, m.; Jännerlednowý.

Jasmin, m. jasmín, šešmik, u, m.

Jaspiß, m. jaspis, jasten, u, m. drahule, e, f.

Jät-en, v. pléti; -, n. plení, n; -er m. pleč, e, m.; -erin, plečka, y, f.; -gras, v. plewel, e, m. -haue, -hače, f. motyka, hejdlička, y, f

Jaud, m. blaud, blb, traup, a, m.

Jauche, f. jicha, břečka, y, f.

Jauchzen, v. wyſkati, jásati, plesati.

Jauchzer, m. wyſkot, u, m.; 2.) wyſkal, a, m.

Jauſen, m. swačina, y, f.; -, v. swačiti.

Jawort, n. přípowěd, i, f. slowowa to; daſ - geben, swoliti, přiwoliti.

Je, part. wždy; 2.) kdy; 3.) jak; 4.) po; je zwei, po dwau; je -je-, čim -tim.

Jedenfalls, adv. na wšecken spůsob.

Jeder, pr. každý, wšaký; -mann pr. jedenkaždý; -zeit, adv. wždy, wždycky.

Jedesmal, adv. pokaždé, pokaždý;

Jüngling

219

Kälbern

f. Kast, f. mládenectví, panictví, n.;
- enstand, m. staw mládenecký, pa
nický, mládenectví, panictví, n.

Jüngling, m. mládenec, nce, jinoch,
jun, a, m.; Jünglingss., adj. mláde-
necký, jinoský; -salter, n. mláde-
necký wěk.

Jüngst, adv. nedáwno, onehda, onehdy.

Juntus, m čerwen, wna, m.

Junker, m. jinoch, jonák, a, jinoše, e,
mladota, y, m.; 2.) panic, panoše,
e, m.

Jupiter, m. peraun, parom, a, m.; 2.)
als Planet, kralowec, wce, m

Juridisch, adj. prawní, prawnický.

Jurist-diction, f. prawomocnost, i, f.;
prudenz, f. prawnictví.

Jurist, m. právník, a, m.; -ist, právní.

Just, adv. práwě, zrowna; — recht,
práwě whod. [witi].

Justifiziren, v. osprawedlniteni; spra-

Justiz, f. práwo, a, n. saud, u, m.
sprawedlnost, i, f.

Juwel, n. drahý kámen, klenot, u, m.

Juwelier, m. klenotář, v, klenotník,
a, m.

K.

Kabal-e, f. pletky, pikle, pletichy, pl.;
-ist, m. pletkář, pikléř, e, m

Kabel, f. Kabeltau, n. láno, a, n.; 2.)
hřeb, los, u, m.

Kabeljau, m. klátnice, v, f. morský
oslik.

Kabeln, v. losowati, losem děliti.

Kabinet, n pokojik, u, m. komnata,
y, f.; Kabinetts-, kabinetní, kabine-
towý, komnatní.

Kabriolet, n. kabrioletka, y, f.

Kachel, f. kachel, chle, kachlik, u, m.;
-osen, m. kamna kachlowá.

Kack, adj. holý.

Kuche, f. lejno, a, n.; —n, v. kakati

Kader, m. podbradek, dku, m.

Kadet, m kadet, a, m.

Käfer, m. brauk. chraust, chrobák, a,
m.; —chen, n. brauček, čka, m.; —
muschel, f. bajdarka, y, f.

Kaff, n. plewa, y, f.

Kaffee, m. káwa, y, f.; Kaffee-, káwo-
wý, káwowní, na káwu; —baum.m.
káwownik, u, m; —bohne, f. zrnko
káwy; —braun, adj. káwobarewný,
—haus, n. kawárna, y, f.; —kaune,
f. konwička na káwu; —kocher, m.
káwar, e, m.; 2.) káwowar, u, m.;
—löffel, m lžička káwowní; —müh-
le, f. mlýnek na káwu; —schalec, —
tasse f. nákawniček, čku, m.; —schenk,
—sieder, m. kawárnik, a, m.; —tisch
m. stolik na káwu; —tröter, m.
cedidlo na káwu oder káwowni.

Käfig, m. klec, e, klecka, y, f.

Kahl, adj. holý, lysý, plechatý, pleši-
wý, plchawý, lebawý, plešatý; 2.)
oblezlý, ošumělý, jalowý, mizerný;
—heit, f. lysina, plešina, y, plecha-
tost, holost, i, f.; —kopf, m. plecháč,
v, plešák, lysák, a, holohláwek,
wka, m.; —köpfiq, adj. holohlawý.

Kahm, m. křist, kres, u, m. pleseň,
sně, f.; —ig, adj. křesowatý, ple-
sniwý. [sf.]

Kahn, m. člun, u, m. bárka, lodka, y.

Kahr, m koryto, a, n.

Kai, m. nábřeží, zábřeží, n.

Kaiser, m. cisař, v, m.; —in, cisařo-
wa, y, f.; Kaiser-, adj. cisařský; —
lič, adj. cisařský; —schnitt, m. wý-
řezek dítěte; —thce, m. čaj cisař-
ský; —thum, n. cisařstwi; cisař-
stwo, a, n.

Kajůte, f. bauda na korábu, kajuta, y,
f. kotec lodní.

Kalb, n. tele, ete, n.; Kalb-, Kälber-,
adj. telecí; —e, f. jalowice, v, ja-
lůwka, y, f.; —en, v. teliti se, ote-
liti se.

Kälber-gekröfe, a telecí okruží; haſt,
adj. jako tele, teleci.

Kälbern, v. teliti; 2.) střečkowati, ša
škowati.

Kälb

220

Kam

Kälbern, adj. teleci.

Kälber-stall, m. teletnik, u, m.; stöß, m. teleci hnát, teleci kýta.

Kalb-fell, n. teletina, y, f.; 2.) buben, bnu, m.; -sieisch, n. teleci maso.

Kalbleder, n. teleci kůže.

Kälblein, n. telátko, a, n.

Kalbs-braten, m. telecí pečeně; -kopf, m. teleci hlawička; fig. talafaus, a, m. tupá hlawa; -lab, n. syřiště, n.; -milch, f. teleci okruži; -nase, f. (Bfl.) hledik, u, m.; -schlägel, m. teleci kýta.

Kaldaunen, pl. droby, drobečky, pl.

Kalekutischer Hahn, topák, krocan, a, m.

Kalender, m. kalendář, e, m.; Kalender-, kalendářni, kalendářský; -macher, m. kalendářník, a, m. skladatel kalendářů.

Kalesche, f. kočár, u, m. kolesa, drážka, y, kolesnice, e, f.

Kalfatern. v. zacpati konopěmi, konopaciti, konopiti.

Kali. n. draslik, u, m.

Kalf, n. wápno, a, n.; Kalf-, wápéný; -artig, adj. wápenatý, wapenitý; -brenner, m. wápennik, a, m.; -bruch, m. wápenný lom.

Kalken, v. wápeniti.

Kalk-erde, f. země wápenná; -hütte, f. -osen, m. wápenice, e, f.; -icht, adj. wápenitý; -iq, adj. wápatý, powápéněný; -lösch, m. karběr, e, m.; -malerei, f. malba na wápně; -stein, m. wápňan, u, wápenný kámen; -wasser, n. wápenka, y, f. wapenná woda.

Kalligrafie, f. krasopisectví, n.

Kalmank, m. kalamank, u, m.

Kalnáufer, m. potměšitel, e, skrblik, a, m.; -ei, f. potměšilost, i, f. skrblichtwi, n.; -isch, adj. potměšilý, skrbný; -n, v. potměšiti, skrblití.

Kalmuß, m. pruškworec, rce, m. prsni kořen.

Kalt, adj. studený, zimný, chladný; adv. studeno, chladno, zima.

Kaltblütiq, adj. chladnokrewný; -keit. f. chladnokrewnost, i, f.

Kälte, f. zima, y, studenost, i, f.; -n, v. studiti, chladiti.

Kältlich, adj. studený, zimawý.

Kaltfinn, m. chladnost mysli; -ig, adj. chladné mysli, chladný.

Kalvin-er, m. kalwín, a, m.; -isch, adj. kalwinský.

Kamasche, f. kamaše, e, f.; 2.) eine Art Pflaumen, wáclawka, y, f.

Kameel, n. welblaud, a, m.; Kameel-, adj. welblaudi.

Kameel-gan, n. welblaudi příze; -haar, n. welblaudi srst, haras, u.m. -haaren, adj. harasowy; -barber, m. žirawka zubroblud; -frier, m. welblaudář, e, m.

Kamelot, m. šamlat parkán; gewässerter -, šamlat s wodau.

Kamille, f. heřmánek, nku; rmen, u, m.; -uthee, m. heřmánkowy čaj.

Kamiu, m. u. n. komin, dymník, krb, u, m.; -feger, m. kominík, a, m.; -fegerei, f. kominictwi, n.

Kamingeld, n. podymné, ého, n.

Kamisol, n. kamizola, y, f. žiwůtek, tku, m.

Kamm, m. hřeben, u, m. hlawník, u, m.; -des Gebirges, hřbet, u, m.; -am Schlüssel, zuby, pl.; auf dem Kopfe der Hühner, ehocholka, y, f.; am Pferdehalse, koňská šije; Kamm-hřebenowy, hříwowý.

Kämmen, v. česati; die Wolle - mykati.

Kämmer, m. česač, e, m.

Kammer, f. komora, y, f.; Kammer-komorní; -beden, n. noční hrnec.

Kämmerchen, n. komůrka, y, f.

Kammer-collegium, n. sbor dworních rad; -diener, m. komorník, a, m.

Kämmerer, m. komoři, ího, komorní pán.

Kämmerei, f. komornictwi, n.

Kammer-sfrau, f. komornice, e, f. komorní pani; -fräulein, n. dworní

Karniß

222

Kaufen

Karnieß, n. karnýs, u, m; —hobel, m
prutownik, u, m.

Karniffeln, v. drbati, tlaući.

Karpfen, m. kapr, a. m.; Karpfen-, ka-
 prowý; —órut, f. potěr kaprowý; —
teich, m. kaprowiště, n.

Karre, f. Karren, m. kára, kolimaha,
y, f.; mit einem Rad, kolečko, a, n.
taliha; —gaul, m. küñ do káry; —
schieber, m kárník, kolečník, a, m.

Kärrner, f. Karrenschieber.

Karst, m. kratec, tce, m.; —en, v.
kopati.

Kartätsche, f. kartäč, e, m.; —schuß, m.
wýstřel z kartáče.

Karte, f. list, u, m. karta, y, f.; Land-
karte, zeměwid, u, m.

Kanten-, kartowý, karetní, z karet, li-
stowý, z listů; —blatt, n. karta, y,
f. karetní list; —geld, n. karetné,
ého, n.; —haus, n. dům z karet; —
kunst, f. karetní kejkle; —macher, m.
kartář, e, m.; —papier, n. kartowni
papír; —spiel, n. hra w karty; —
pieier, m. hráč w karty, karetnik,
a, m.

Karthaune, f. kartaun, u, m. šwihaw-
ka, y, f.

Kartoffel, f. Erdapfel.

Käse, f. sýr, u, m; Käse-, adj. sýrni,
sýrný, sýrowý.

Käse-händler, m. sýrař, e, m.; —haus,
n. syrnice, e, brynzárna, y, f.; —
korb, m. syrník, u, m.; —kuchen, m.
twarožník, u, m.; —laden, m. sýrni
sklad; —made, f. mol syrní; —mil-
be. roztoč syrní; —napf, m. twoři-
dlo, a, n.

Käsen, v. a. syřiti, v. n. syřiti se.

Käse-stecher, m. sýrař, e, m.; —wassér,
* syrowátka, y, f.
Kästcht, adj. sýrowitý; —ig, adj.
syrný.

Kastanie, f. kaštan, u, m.; —nbaum,
m. kaštan, u, m.; —braun, adj. te-
mnorúsý, kaštanowý; —wald, m.
kaštanowý les.

Kästchen, n. truhliček, čku, m.

Kastei-en, v. trýzniti, mrskati, bičowa

ti. mrtwiti; —ung, f. trýzněni, bi-
čowáni.

Kasten, m. schránka, y, skříně, ě, f.;
—amt, n. obročnický úřad.

Kastner, m. obroční, iho, m.

Katalog, m. saupis, u, m. sepsání, n.

Katarrh, m. katar. u, m. nadcha, y, f.;
kašel, šle; —alfieber, n. nadchowá
hořečka; —alisch, adj. katarní, na-
dchowý.

Katechese, f. wýptawné učení; —et.
m. katecheta, y, m. učitel nábožen-
ství; —išmus, m. katechysmus, u, m.

Kater, m. kocaur, a, m.

Katheder, f. stolice učitelská.

Kathedralkirche, f. sidelni hlawni chrám.

Katheter, m. močowá trubička.

Katholik, m. katolík, a, m.; katholisch,
adj katolický.

Katoptrik, f. odswětelství, n.

Kattun, m. kartaun, u, m.; Katlun-,
kartaunowý.

Kazbalgen, sid, v. kočkowati se,
práti se, hašteřiti se.

Käzchen, n. kočička, y, f.; 2.) an Bäu-
men, kočičky, koťátka, berušky, pl.

Kaze, f. kočka, y, f.; 2.) Geldkaze,
opasek, sku, m.

Kazen-, kočí; kočičí; —auge, n. ko-
čičí oko; —freund, m. kočkář, e,
m.; —geruch, m. kočičina, y, f.; —
geſicht, n. konopice, v, f.; —gold, n.
kočičí zlato, pozlátko, a, n.; —grau,
adj. maurowý, maurowitý; —münze,
f. kocaurniček, čku, m.; —musík, .
mňaukání, skřípání, n.

Kagenfilber, n. kočiči stříbro, slída,
y, f.

Kagenwurzel, f. kozlík, u, m.

Kaudermäßch, adj. zmochlaný, zhatla-
ný; —reden, hatmat mławiti, hatlati.

Kauen, Käuen, v. žwáti, žwýkati.

Kauern, v. čapěti, dřepěti, na bobe-
čku seděti.

Kauf, m. kaupě, ě, f. trh, u, m.;
Kauf-, kupní, tržní, kupecký;
—brief, m. trhowni smlauwa, tržní
listina.

Kaufen, v. kaupiti, kupatowi

Klappern

227

Kleinß

noš. e, m.; -mauł, n. klepna, klepačka, y, f.

Klappern, v. klapati, chřestati; klekotati.

Klapper-nuß, f. klokoč, e. m.; -rose, f. olniček, čku, m. włči màk; -schlange, f. chřestejš, e, m.; -ſtecken, m. čamrdák, u, m.; -ſtein, m. orliči kamen; -ſtorch, m. čáp bilý.

Klapp-handschuß, m. rukawice ochlipiwá; -může, f. ušatá čepice, kučina, y, f.

Klappš, klep, bác, plesk.

Klappsen, v. klapati, plesknauti.

Klapptisch, m. skládací stůl.

Klar, adj. jasný, čistý, swětlý; drobný; tenký, zjewný, patrný.

Klären, v. jasniti, čistiti, wyswetliti; ſich —, ustati se, učistiti se.

Klarheit, f. jasnost, swětlost; pozornost, tenkost, 1, čistota, y, f.

Klarinett-e, n. klarinet, u, m.; -ſt, m. klarinetista, y, m.

Klatsch, m. plesk, tlesk, u, m. plesknutí, n.; -bůchše, f. bauchačka, y, f.

Klatše, f. pleskačka; 2.) klepna, klaboska, y, f.

Klatschen, v. pleskati, třepati; tleskati; práskati; mlaskati; klewetati.

Klatscher, m. klewetář, e, klewetník, a, m.; -ei, f. klewety, tlachy, žwaniny, pl.

Klatschhaft, adj. klewetný; -igkeit, f. klewetiwost, i, f.

Klatsch-maul, m. pleskač, e, m.; -rohr, n. pukačka, y, f.; -rose, f. f. Klapperroje.

Klatte, f. chumáč, e, m.

Klaubauß, m. bubák, a, m.

Klauben, v. přebrati, přebírati; obírati.

Klauber, m. přeběrač, e, m.; -ei, f. přebíračka, y, f.

Klaue, f. pazaur; dráp, spar, u, m.; 2.) pazneht, u, m.; ungejvaltene —, kopyto, a, n.; -nförmig, adj. pazaurowatý, paznehtowitý.

Klause, f. mnišský pokojik.

Klausner, m. pansteník, a, m.

Klavier, n. klawir, klawikord, u, m.

Klebe-kraut, n. swizel, e, f.; -käychen, n. přislipání; n.; -laus, f. muňka, y, f.

Kleben, v. n. lepiti se, lepnauti; chytati se: přidržeti se; 2.) v. a. lepiti, přiklejiti.

Klebericht, adj. lepowatý, klejowatý.

Kleberig, adj. lipawý, lepký; -keit, f. lipawost, lepkost, i, f.

Kleck, Kleck, m. kaňka, swiňka, y, f.

Klecken, v. kaňkati, swiniti; škrábati; 2.) stačiti, postačiti.

Klecker, m. kaňhal, a, mazálek, lka, m.

Klee, m. jetel, e, m.; Klee-, jetelowý, dětelowý; -blatt, n. jetelowý list; -feld, n. jeteliště, n.; -roth, n. brunát, u, m.

Kleffern, m. kocinka, y, f.

Kleben, v. f. kleben.

Kleid, n. oděw, šat, u, m. raucho, a, n.; -en, v. šatiti, ošatiti, odíti; oblikati, strojiti; 2.) státi, slušeti; das kleidet ihn gut, to mu swědči.

Kleider-, rauchowý, šatný, oděwni; -kammer, f. šatnice, e, oděwna, y, f.; -krämmer, m. wetešník, a, m.; -pracht, f. nádhernost w šatstwu; -reich, adj. šatný; -ſchrank, m. šatnik, u, m.; -tracht, f. kroj, e, m.

Kleidung, f. oděni, šaceni, n.; 2.) oděw, u, m. šatstwo, raucho, a, n. šaty, pl.; -ſtück, n. šat, u, m.

Klete, f. otruby, pl.

Klein, adj. malý; skrowný; drobný, mělný; tenký; adv. máló, drobně.

Klein-duig, adj. malooký; -bärtiger, m. bradáček, čka, m.; -bauern, m. chalupník, a, m.

Kleinen, v. maliti, zmaliti, menšiti, tenčiti, drobniti.

Kleinfugig, adj. malitký; malowážný; -keit, f. malitkost; malowážnost, i, f.

Kleingeifterei, f. malodušenstwi, n.

Kleingeld, n. drobné penize.

Kleingläubig, adj. malowěrný; keit, f. malowěrnost, i, f.

Kleinhandler, m. obchodník w malem

15 *

Klein

228

Kloß

Kleinheit, f. malost, drobnost, i, f.

Kleinicht, n. úhrabky, pl m

Kleinigkeit, f. maličkost, i, f.; —skrä-
merei, f. drobnůstkárství, n.

Klein-knecht, m. pohůnek, nka, m.; —
laut, adj. chaulostiwý, nesmělý.

Kleinlich, adj. malitký, malowážný.

Klein-muth, m. malomyslnost, uny-
lost, i, f.; —můthig, adj. malo-
myslný.

Kleinod, n. klenot, v, m. drahotin-
ka, y, f.

Kleinschmied, m. f. Schloffer.

Klein-städter, m. měšťánek, nka, m.;
—städtisch, adj. malomžstský, měštá-
cký; —winzig, adj. maličičký, mali-
ninký, drobňaunký.

Kleister, m. maz, u, m. lepidlo, a, n.;
—n, v. lepiti, mazati.

Klemm, adj. řídký, bidný.

Klemme, f. swěradlo, a, n.; 2.) těsnost,
úzkost, i, f.; in der — sein, w cho-
botu býti oder wězeti

Klemmen, v. tlačiti, hnisti; přiškři-
pnauti.

Klemmsutter, n. skličidlo, a, n.

Klemmig, adj. twrdý, hruby.

Klempern, v. cwrnkati, cinkati, břin-
četi.

Klempner, m čepelník, a, klempíř, e, m.

Klepper, m. ošmrda, y; 2.) mimochod-
nik, a, m.

Klette, f. řepík, u, m.; 2.) lupen, lo-
puch, u, m.

Kletten, v. wlnu čistiti.

Klettenstange, f. kotře, e, rohatina, y, f.

Klettern, v. lézti, šplhati.

Klieben, v. n. rozštipati se, rozpukati
se; v. a. štípati, kálati.

Klient, m. chráněnec, swěřenec, nce, m.

Klima, m. podnebí, n.

Klimmen, v. lézti, wylezti.

Klimpern, v. drnkati, břinkati; Klim-
perei, f. břinkáni, n.

Klinge, f. hlawně, č, čepel, e, f.

Klingel, f. zwoneček, čku, m.; —heu-
tel, m. kostelní zwoneček.

Klingeln, v. cinkati, zwoniti, klin-
kati.

Klingen, v. zniti, zwučeti.

Klinke, f. klika, y, f.

Klinkhacken, m. skoba, y, f.

Klinse, f. skulina, štěrba, rozsedli-
na, y, f.

Klipp, m. lusk, u, m.

Klippe, f. skalina; přikrá skalá.

Klippern, v. klapotati, chřestati.

Klippfisch, m. treska, y, f.

Klippig, adj skalnatý.

Klipp-trämmern, m. lautkář, e, m.; —
werk, n. lautka, y, f.

Klirren, v. břinčeti, břinkati, drnčeti,
řinkati.

Klitsch, m. plesk, tlesk, u, m.

Klitschen, v. tleskati, pleskati.

Kloben, m. skřipec, pce, m.; ein — Holz,
proštěpi, n. proštěpina, y, f.; 2.) am
Weberstuhł, klapky, pl. f.; 3.) —
Flachs, swazek, obláč lnu; 4.) in
der Uhr, wálec w hodinách; 5.) in
der Mühle, warhánky, plur. f.

Klopfeisen, n. nabiják, u, m.

Klöpfel, m. palička, y, f.

Klopfen, v. klepati, tlauci; 2.) zakle-
pati. třepati, klepnauti; daš Herž
klopft, srdce bije, tluče; — n. kle-
pání, tlučení, n.

Klopfer, m. klepač, e, m; klepadlo,
a, n.

Klопф-фешер, m. potykač, —, pěstník,
a. m.; —henqſt, m. klepec, pce, m.;
—Holz, n. klepačka, palička; kyjan-
ka, y, f.; —keule, f. tryblik, u, m.

Klöppel, m. palička, y, f.; 2.) in der
Glücke, srdce; 3.) der beiſigen Hun-
de, klapek, pku, m.

Klöppeln, v. krajky plésti, dělati.

Kloß, m. chuchel, chle, m.; 2.) hruda,
y, f.; 3) šiška, haluška, y, f.

Klofter, n. klášter, a, m.; Klofter-, klá-
šterní, klášterský, zákonní; —beere,
f. chlupatka, y, f.; —bruder, m. klá-
šterník, a, m.; —frau, f. klášternice,
e, f; —gang, m. rajský dwůr, klá-
šterní chodby.

Klösterlich, adj. klášterní, klášterský.

Kloß, m. klát, u, špalek, lku, klącek,

Kloß

229

Kneip

cku, stonek, nku, m; fig. nemehlo, trdło, a, n.; Klog-, špalkowy.

Kložerbie. f. bohatý hrách.

Klubb, m spolek, lku, m.

Kluft, f. puklina, rozčeslina, skulina, hlubina, y, propast, i, f.

Klüftig, adj. rozsedlý, rozpuklý.

Klug, adj. opatrný, rozsaudný, chytrý; 2.) maudry, rozumný; werden, mudřeti, urozuměti sobě; durch Schaden — werden, dostati za wyučenau.

Klügelei, f. mudrowání, mudračení, n.

Klugeln. v. mudrowati.

Klugheit, f. opatrnost, maudrost, rozumnost, i, f.

Klug-ler, m. mudrák, a, m.; —lich, adv. opatrně, rozumně, maudře; —ling, m. mudrák, mudroch, a, mudráček, čka, m.

Klump, m. knedlík, chuchlík, u, m.

Klumpen, m. kus, kruh, u, m.; hruda, kra, y, f.; žmol, u, chumáč, e, m.; — růbe, f. tuřin, u, m.

Klůmperig, adj. hrudowatý, chuchłowatý.

Klůmpern, sich, v. n. drobiti se; zchuchwaleti.

Klumpfuß, m. šantalě, y, f. koňská noha.

Klunker, f. cucek, cku, chuchlík, cancor, u, m.; 2.) šišworec, rce, capart, u, m.

Kluppe, f. skřipec, pce, 2.) náhubek, bku, m.

Klystier, n. klystýr, u, m.; —en, v. klystýr dáti; —spríše, f. klystýrka, y, f.

Knabe, m. pachole, ete, n. chlapec, pce, m.; Knaben-, chlapčí, chlapecký, pacholeci, pacholecký; —nalter, n. pacholetstwi, chlapectwi, n.; —nschänder, m. samcoložník, a, m.; —nitschänderei, f. samcoložnictwi, n.; Knäblein, n. robě, čte, n. chlapeček, čka, m.

Knack, Knacks, lusk, chrup, prask.

Knacken, v. prasknauti, laustěti, chřupěti; 2.) chrupati, křupati.

Knackwurst, f. luskawka, pukawka, y, f.

Knall, m. třesk, huk, buch, u, m.; — des Gewehres, bauchnuti, n. rána, y, f.; — der Weitsche, prask, u, m.; — büchse, f. bauchačka, y, f.; —en, v. bauchnauti; třesknauti; pukati; praskati; —gold, n. třaskawe zlato.

Knapp, adj. těsný; fig. skrowný, skrbný.

Knappe, m. panoš, zbrojnoš, e, m.

Knappen, v. praskati, lauskati; hrýzti.

Knappshaft, f. hornictwo, a, n.

Knapeln, v. chraustati, chraupati.

Knarre, f. skřipačka, chřestačka, y f.; —n, v. wrzati, skřípati; wrčeti;

Knafterbart, m. bublák, s'arauch, a, m.

Knaftern, v. praskati, praštěti.

Knauel, m. chmerek, rku, m.

Knäuel, m. u. n. klubko, a, n.; —n, v. na klubko witi od. winauti.

Knauf, m. hlawice, makowice, e, f.

Knaupeln, v. žmauliti; hrýzti; chraupati.

Knauser, m. skrhec, bce, skrblík, a, m.; —ei, f. skrbnost, skaupost, i, f.; —ig, adj. skrbný, skaupý; —in, f. skrblice, e, f.; —n, v. skrbiti, skrbliti.

Knebel, m. raubik; klát, u, m.; 2.) kotnik, u, m.; —bart, m. walausy, kniry, pl.; —n, v. snopy raubikem wazati; 2.) raubik do úst dáti.

Knecht, m. pacholek, lka m.; sluha, y, robotník, chlap, a, m.; —en, v. zotroćiti; —isch, adj. pacholský, služebný, robotny; 2.) otrocký; —lich, adj. chlapský; —schäft, f. pacholstwi; 2.) chlaps twi, otroctwi, n. poroba, y, f.; —ung, f. poroba, y, f.

Kneif, m. kudla: žabka, y, f.; struh, u, m.; —en, v. f. kneipen.

Kneip-, štipací: —e, f. skřipec, štpec, pce, m.; 2.) krčma, y, f.; —en, v. štipati, 2.) hrýzti; 3.) hněsti; —schenke, f. špatná krčma; —wurz, m. ro-

Komet

232

Koralle

porownawati; Kombination, f. sro-
wnawani, spojowani, n.

Komet, m. wlasatice, e, kometa, y, f.

Komiker, m. weseloherec, směšnohe-
rec, rce, m.

Komisch, adj. směšný, komický, ko-
mičný.

Komma, n. čárka, y, f.

Kommen, v. přijiti, přicházeti, přiby-
ti; gefahren —, přijeti, přijížděti;
bis dahin —, dojiti; davon —, wy-
waznauti; wohin —, octnauti se, po-
diti se; aus den Augen —, zmizeti;
in den Wurf —, nahoditi se; hinter
etwas —, na to přijti, něco wyše-
třiti; dopiditi se něčeho; zu kurz —,
škodu wziti, prodělati; zu sich selbst
—, spamatowati se; zu Falle —, pa-
dnauti; zmrhati se; zu Kräften —,
sily nabyti; zu Statten —, hoditi se,
prospěti; an den Tag —, na jewo
wyjiti; in Ruf —, rozhlašowati se;
hoch zu stchen —, draze přijiti; kom-
mend, přišti, budauci.

Kommission, f. komise, v, f.; —sglie-
der, pl. m. audowé komise; —šver-
handlunq, f. komisni řízeni.

Komödiant, m. komediant, a, m

Komödie, f. komedie, e, weselohra,
y, f.

Komplet, adj. uplný.

Kompot, n. owocný swařek.

Komun, adj. obecný.

Kondukteur, m. dowažeč, e, m.

Konfisztren, v. pobrati.

König, m. král, e, m.; die heil. drei
Könige, swati tři králowé; zam —
ausrufen, wyhlásiti za krále; als
— herrschen, kralowati; —in, f. krá-
lowá, é, f.; bei den Bienen, matka,
Y, f.; —lich, adj králowsky; —reich,
n. králowstwi, n.

Königss., králowský; —fischer, m. ry-
báříček, čka, m.; —kerze, f. diwi-
zna, y, f.; —krone, f. koruna; —morb,
m. kralowražda, y, f.; —sohn, m.
králowic, e, m.; —würde, f. düstoj-
nost králowská.

Konkret, adj. wěcný, předmetný.

Konkursmaffa, f. konkursní podstata.

Können, v. moci, uměti, znáti, wedětk.

Konfignation, f. sepsáni, n.

Konstituiren, v. zřiditi; —tion, f. zři-
zeni, u.

Kopal, m. kopál, u, m.

Köper, m. tažené dilo.

Kopf, m. hlawa, y, f.; über Hals und
—, horem, pádem, honem; 2.) fig-
wtip, rozum, důmysl, u, m.

Kopf-, hlawni, wehlawni, náhlawni
podhlawni, hlawau, hlawy; —arbet,
f. práce hlawan; —hinde, f. otočník,
u, wínek, nku, m.; —brechen, n. lá-
máni hlawy; —bürste, f. kartáček
na wsły.

Köpfen, v. hlawu stiti, sraziti; 2.) o-
sekati stromy, srážeti wrchole; —
n. stínání, stětí, n.

Kopf-furcht, f. zaháňka, y, f.; —geld
n. pohlawné, ého, n.; —gestell, n.
náhlawek, wku, m.; —grind, m. o-
trus, u, m. strupy na hlawě; —haar
n. wlas, u, m.; —hängen, v. wěšená
oder chlípení hlawy; —kissen, n. po-
duška, y; podhlawnice, e, f.; —kohl,
m. hlawatice, e, f.; —nicken, n. po-
kynuti hlawau, poswědčowání, n.
—nuß, f. f. —stück.

Kopf-riemen, m. náhlawník, u, m.; —
salat, m. hláwkowy salat; —schmerz,
m. f. —weh; —stück, n. pohlawek,
wku, m.; —tuch, n. plachetka, y, f.;
—weh, n. bolení hlawy; —weide, f.
wrba bila; —zeug, n. obalenka na
hlawu.

Koppe, f. wršek, šku, wrcholek, lku, m.

Koppel, f. smečka, y, f.

Koppel-, společný; —fischeret, f. spo-
lečné lowení ryb.

Koppeln, v. swázati w smečku.

Koppelweide, f. občizna, y, f.

Koppen, v. klestiti, obsekati; 2.) štká-
ti, krkati.

Kopper, m. krkač, e, m.

Koralle, f. koral, u, m; —nbaum, m.
zardenice, e, f; —nischer, m. lowec
koralů; —nmacher, m. korálník,
a, m.