660
Göpelkette.

Göpelkette, die, vlačivna veriga.
Göpeltnecht, der, vlačivni hlapec.

Göpelfrenz, das, vlačivni konj.

Göpelpserd, das, konj vlačnjak.

Göpelseil, das, vlačivna verv.

Göpelspille, die, vertilo.

Göpeltonne, die, vlacilno vedro.

Göpeltreiber, der, priganjač.

Gordisch, der, gortische Knoten, gordjev vo-
zel; prav zamotana reč.

Gorl, der, prepredeneč.

Görle, f. Goldammer.

Gosche, die, verächtl. gobee; f. Mund.

Göje, der, zeleni klen.

Göspe, tie, f. Gäßpe.

Gosse, die, Gießhans, f. dies.; der Ausguß in
den Küchen, lijak; die Gassenrinnen, wedurch
das Regenwasser abſtieſet, zleb, nach V. li-
jak, russ. stok nečistoty; in den Mühlen
der Trichter, nach V. grot, serb. grotlo.

Gossenschuh, der, koritee.

Gott, mase., Bog; Götter, bogovi; helf Gott,
beim Arbeiten, Bog daj (dohro) srečo; beim
Niesen, Bog pomagaj, pomosi Bog, serb.
na zdravje; zu Gott beten, Boga prošiti,
Bogu se pomoliti, oder moliti schlechthin;
Gott anbeten, Boga moliti; er ist bei Gott,
Bog ga je poklical, vzel k sebi; Götter der
Erde, (bibl.), oblastniki zemlje; Gott! wie
frene ich mich, o kako se veselim; die Liebe
Gottes, ljubezen do Boga, ljubezen Božja;
Gottlob! Gott sei Dan! hvala Boga, čast,
slava Bogu, bodi ga Bog zahvaljen! Gott
habe ihn selig, Bog mu daj dobro, Bog mu
daj večni mir in pokoj. Bog mu daj ne-
beški raj, nebesa; Furcht Gottes, strah
Božji; daß sich Gott erkarme, da se Bogu
usmili, Bogu se smili! Gott sei es geklaßt,
Bogu hodi potoženo, serb. žali bože; geliebt
es Gott, ako Bog da, ako ho Bogu do-
padlo; Gott gebe, Bog daj; Gott segne es,
(beim Essen), Bog vam blagoslovi, Bog vam
žegnaj; Gott besohlen, z Bogam, srečno.
zdrav hodi, ostani; leh' es Gott, Bog (ti)
poverni, plati; bewahre, behüthe Gott, Bog
obyvari, Bog ne daj, ne zadeni, Bog pre-
nesi, odverni; um Gottes Willen, za Božjo
voljo, in andern slav. M. za Boga; bei
Gott, pri Bogn; je wahr Gott lebt, kakor
resnično je Bog v nehesih; so wahr nur
Gott helfe, tako mi Bog pomagaj; Gott
straße mich, Bog me (kazni), niedr. bes me
plentaj, ropi; Gott grünje dich, Bog te spri-
ni; Gott weiß, Bog ve. kdo ve; Gott gibt
den Seinen im Schafe, Bog da svojim sreče
v spanji; wem Gott ein Amt gibt uſſ., f.
Amt; der Menich denkt, Gott leucht, clovek
obraca. Bog oberne; Gott sieht das Herz
an, Bog gleda na cisto serce; Gott selb
taun es nicht Allen recht machen, sam Bog
ne more vsim ugoditi, ustrei; Gott er-
halte ihn, Bog mu daj zdravje!

Gottähnlich, adj., Bogu podoben. serb.
bogolik.

Gottartig, f. Göttlich.

Gottesfurcht.

Gottbegeistert, adj., od Boga navdihnjen.

Gotthehrend, adj., bogočasten.

Götterabend, der, preveseli večér.

Götterbescheid, f. Drakel.

Götterbild, das, podoba bogov (maliko-
vavskih).

Götterbote, der, sel. poslanec bogov.

Götterbrot, f. Ambrosia.

Götterdiener, f. Gößendiener.

Götterfabel, f. Mythologie.

Götterfunken, der, Božja iskra.

Göttergeben, adj., Bogu udan, pobožen.

Göttergebenheit, die, pobožnost.

Göttergebot, das, zapoved bogov (mali-
kovavskih).

Göttergeburt, die, Theogonie, hogorodstvo.

Göttergedanke, der, prelepa misel.

Göttergeruch, der, i. Duſtstrach.

Göttergeschenk, das, dar hogov (pri ne-
véreih).

Göttergeschichte, die, j. Mythologie.

Göttergeschlecht, das, rod hogov (pri ne-
véreih).

Göttergestalt, die, božja, veličanska po-
stava.

Göttergetränk, f. Nektar.

Göttergleich, adj., hogovam enak.

Götterkrant, das, (Ambrosia), grozdićnik.

Götterleben, das, hogovanje.

Götterlehre, die, uk od hogov; f. a. My-
thologie.

Götterluſt, die, rajsko veselje.

Göttermal, das, hogovska pojedina. pre-
dobre gostije.

Götterspeise, f. Ambrosia.

Götterspruch, der, f. Drakel.

Göttertafel, die, f. Göttermal.

Götterthum, das, hogovstvo.

Göttertrant, der, f. Mektar.

Götterzeugt, adj., hogoroden.

Gottes-, in Zigan., Božji, — Boga.

Gottesafer, der, pokopalisee, pokopalisee,
grohlje, grobišče, grobiše, žalje, pl. f., nach
M. a. pogrebje.

Gottesanbetung, die, moljenje Boga.

Gottesbaum, der, sveta snokva; kakaov-
njak.

Gottesbetrachtung, die, premišljevanje
(od) Boga.

Gottesbild, das, Božja podoba.

Gottesbote, der, Božji poslanec, oznano-
vavee. Božji posel; f. a. Apostel.

Gottesdiener, der, Božji služabnik. služabnik Božji; j. a. Priester.

Gottesdienst, der, služba Božja; der edent-
liche vom Seißlichen verrichtete Gottesdienst,
dem man bewohnet, duhovno opravilo;
Gultus, hogočastje, hogoslužje; den Gottes-
dienst abhalten, verrichten, opravljati službo
Božjo (v cérkvi).

Gottesdienstlich, adj., bogoslužen, bogo-
časten.

Gottesfahrt, die, božja pot, božji pot.

Gottesfrend, der, etwa hogoljub.

Gottesfurcht, tie, strah Božji, strah pred
Bogam, hogaboječnost.

Gottesfürchtig.

Gottselig.

661

Gottesfürchtig, adj., bogabojec, pobozen.

Gottesfürchtigkeit, die, hogaboječnost.

Gottesgabe, die, dar Božji.

Gottesgebärerin, die, Božja porodnica,
bogorodnica, Mati Božja.

Gottesgeist, der, duh Božji.

Gottesgehrsamkeit, die, bogoznanstvo,
bogoslovje; f. a. Thcologic.

Gottesgelehrt, adj., bogoznansk, bogo-
sloven.

Gottesgelehrte, der, bogoznanec, bogo-
slovec (a. altsl.)

Gottesgericht, das, sodba Božja.

Gottesgroßen, die, milost, (gnada) Bož-
ja; f. a. Gnadenkrant.

Gotteshaus, das, Božja veža, dom Božji,
hiša Božja, Gospodova.

Gotteshilfe, die, Božja pomoć; f. a. An-
dorn, (somrak).

Gottesjämmerlich, adj., prežalosten, da
se Bogu smili.

Gotteskämpfer, der, bogoborec (a. altsl.)

Gotteskasten, der, skrinjica cerkvena.

Gotteskenner, der, bogoznanec.

Gotteskenntniß, Gottesfunde, tie, bogo-
znanstvo, poznanje Boga.

Gotteskundig, adj., bogoznansk.

Gotteslamm, das, jagnje Božje.

Gotteslästerer, der, preklinjavec ali za-
ničevavec Boga, bogohulnik (a. altsl.), bo-
goklevec, serb, bogopsovnik.

Gotteslästerlich, adj., bogohulen, bogo-
zaničevaven, nach M. bogoklevsk.

Gotteslästerung, die, preklinjanje, pso-
vanje, zaničevanje Boga, bogohulstvo; we-
gen Gotteslästerung bestrafen, kaznovati ko-
ga, ker je Boga preklinjal; nach M. bogo-
kletstvo.

Gotteslängner, der, brezbožnik, hogotaj-
nik, hogotajic, hogotaj.

Gottesläugnerin, die, brezbožnica.

Gottesläugnerisch, adj., brezbožen, bo-
gotajin.

Gottesläugnung, die, brezboštvo, brez-
božje, bogotajstvo.

Gotteslehre, die, nauk od Boga; f. a.
Religion.

Gotteslehrer, der, f. Gottesgelehrte.

Gottesliebe, die, ljubezen Božja.

Gotteslohn, der, Božje plačilo, plačilo od
Boga.

Gottesmacht, die, Božja pomoć.

Gottesmann, der, Božji mož, človek.

Gottesname, der, Božje ime.

Gottesnatur, die, Božja natora.

Gottespfennig, der, f. Gottesgroßen,
Darangabe.

Gottespferd, das, f. Heupferd.

Gottesrathschluß, der, Božji sklep, odlok.

Gottesraub, f. Kirchenraub.

Gottesreich, das, nebeško kraljestvo.

Gottesfeher, der, bogovidec.

Gottesfohn, der, Sin Božji.

Gotteskimme, die, glas Božji.

Gottesstraße, die, kazen Božja.

Gottestisch, der, miza Božja.

Gottesthum, j. Religion.

Gottesurtheil, das, sodba Božja.

Gottesverächter, der, zaničevavec, gra-
javec, psovavec Boga; f. a. Gottesläugner.

Gottesverachtung, die, zaničevanje Boga.

Gottesverkehrer, der, častivec, povoliče-
vavec Boga, bogohvalnik.

Gottesverehrung, die, česčenje, česenje
Božje, bogocastvo, bogoslavje.

Gottesvergeß, f. Andorn.

Gottesvergeffen, adj., brezbožen, na
Boga ne mislec, za Boga ne marajoč, ktor
je pozabil na Boga, etwa hogopozaben.

Gottesvergeffenheit, die, pozabljenje na
Boga, brezbožnost, hogopozabnost †.

Gottesvogel, der, rajka †.

Gotteswahrheit, die, hožja, sveta res-
nica.

Gottesweisheit, die, modrost Božja, nach
dem altsl. premodrost Božja.

Gotteswelt, die, zemlja, božji svet; er
hat auf der Gotteswelt ničs zu thun, pod
milim Bogam nima nič opraviti; nima ga
dela na hem božjem, ljubem svetu.

Gotteswerk, das, Božje delo.

Gotteswort, das, beseda Božja.

Gottgebant, adj., od Boga sezidan.

Gottgefällig, adj., Bogu všeč, ugoden,
dopadljiv; altsl. bogougoden.

Gottgegeben, adj., od Boga dan, bogo-
dan.

Gottgelassenheit, die, udanost v voljo
Bozjo.

Gottgeliebt, f. Gottgefällig.

Gottgesandt, adj., od Boga poslan.

Gottgeschenk, das, dar Božji.

Gottgeweiht, adj., Bogu posvecen.

Gottgläube, der, vera v Boga.

Gottglänbige, der, hogoverec, hogover-
nik.

Gottgleich, adj., Bogu enak.

Gotttheit, die, das göttliche Wesen, nach dem
Altsl. u. Russ. božestvo; Gottheit, Bog.

Göttin, die, hoginja; altsl. auch noch hožica.

Göttlich, adj., božji, Božji; der göttliche
Wille, Božja volja; das göttliche Wesen, f.
Gottheit.

Göttlichen, s. Vergöttern.

Göttlichkeit, die, nach V. božjost; die
Göttlichkeit der Zentung Meses beweisen,
dokazati, da je bil Mojzes poslan od Boga;
f. a. Gottheit.

Gottliebend, adj., hogoljuben.

Gottlobend, adj., hogohvalen, hogoslaven.

Gottlos, adj., brezbožen; nach dem Böhm.
hogoprazen; auch neveren, hudohen, malo-
priden.

Gottlose, der, brezbožnik; die, brezbožnica.

Gottlosigkeit, die, brezbožnost, brezbožje.

Gottmenſch, der, Bog in človek, nach V.
Bog-človek, nach dem Altsl., Russ. u.
Böhm. bogočlovek.

Gottpreidend, f. Gottlobend.

Gottselig, adj., pobožen, nach V. boga-
roden (von Bog u. roditi, sich befummern),
gottselig leben, pobožno živeti. Bogu živeti;

662

Gottsfelige.

mein göttfeliger Vater, moj ranjki, nach dem
Serb. pokojni oee: göttfeligen Andenkens,
blaženiga spomina.

Gottsfelige, der, pobožnik; die, pobožnica.

Gottseligkeit, die, pobožnost, bogorodnost,
bogoljuhnost.

Gottsühner, der, hogospravnik.

Gotttragend, adj., bogonosen.

Gottverflucht, adj., od Boga preklet.

Gottvergeß, f. Andorn.

Gottvergeffen, adj., i. Gottesvergeffen.

Gottverhaf't, adj., Bogu merzek.

Gottverheiz't, adj., od Boga obljubljen,
obetan, obećan.

Gottvertändiger, der, oznanovavec Boga.

Gottverlassen, adj., od Boga zapušen.

Gottvermenschlichung, die, vělovečenje.

Gottversöhner, der, f. Gottsühner.

Gottversohnt, adj., spravljen z Bogam.

Gottverworfen, adj., od Boga zaveržen.

Gottwürdig, adj., Boga vreden, Bogu pri-
meren.

Göhe, der, malik, (nach V. molik, vergl.
tas böhm. modla, welches jedoch nach Jung-
mann vom lat. modulus herzuleiten ist), krivi
bog, (russ. lažni božek), altsl. u. russ.
kumir, poln. bawkan.

Gökenaltar, der, malikov, malíški altar.

Gökenbild, das, malikova podoba, malik.

Gözendiencr, der, malikovavec, častivec
krivih bogov.

Gözendienerin, die, malikovavka.

Gözendienst, der, malikovanje, maliko-
vastvo, krivohostvo.

Gözenhain, der, sveti log, malíški gaj
(maliku posvečen).

Gözenhaus, das, der Gözentempel, malikova,
malikovavska, malíška hisa, malikovavnica.

Gözenholl, das, topola.

Gözenopfer, das, daritev malikam, mali-
kovavsko darilo, žertva.

Gözenpfaff, der, malikovavski. nevérski
žertnik, žerec.

Gözenpriester, der, f. Gözenpfaff.

Gözentempel, der, f. Gözenhaus.

Gourmand, der, sladkosnedež, j. übr. Lecker-
maul.

Gourmandise, die, sladkosnednost, lasker-
nost.

Gout, f. Geschmack.

Goutiren, r. n., f. Schmecken.

Gonvernante, die, f. Erzicherin.

Gonvernement, das, Regierung, vladarstvo.
vlada; Statthalterei, deželno poglavarstvo;
Provinz, dežela.

Gonverneur, der, deželni ed. deželski po-
glavar; f. a. Hofmeister.

Gouverniren, f. Verwalten.

Grab, das, grob (anch altsl. u. in allen slav.
Munca.), auch jama; dim. grobić; als Hü-
gel, gomila; als Gruft, raka (anch altsl.);
bis ins Grab, do smerti, do zadnjiga iz-
dihljeja, do groba, am Mande des Grabes
sein, z eno nogo v grobu biti, stati, v
jamo viseti: zu Grabe traquen, ins Grab
bringen, pokopati, pokopavati, spraviti pod-

Gräberweide.

zemljo; zu Grabe geleiten, za pogrebam iti;
ins Grab legen, senken, spustiti, spuscati,
spušati \ jamo; sein Grab finden, smert
najti; von der Wiege bis zum Grabe, od
zibeli do deske, do matike; jenseits des
Grabea, po smerti, unstran groba; das
heilige Grab, Božji grob; dieses Geheimniß
wird er mit in das Grab nehmen, ta skriv-
nost pojde ž njim v grob; das Grab der
Freundenschaft, konec, pogin prijatelstva;
verschwiegen, wie das Grab, molči ko riba.

Grabbeln, v. n., grabljati, potipljevati.

Grabbumpf, adj., tuhljiv, zatuhel kakor
\ grobu.

Grabegefang, f. Grabgefang.

Grabegefelschaft, die, (Leichenverein), po-
grebna družba, bratovščina, bratovšina, po-
grebno društvo.

Grabeisen, f. Grabstichel.

Grabekelle, die, kopaca, lopata (vertnar-
ska).

Grabekrant, f. Wermuth.

Grabeland, das, stermina, stermecina, ster-
mi svet, stermo polje, kopavni svet.

Graben, der, rov, jama, jarek, graben*;
(milit.), okop; Minne, zleb; Flußbeet, struga,
eines Gebirgswässers, grapa; fehlerhafte Vertie-
fung auf einer Straße, jarek; einen Graben
machen, skopati, kopati jarek, rov; mit einem
Graben umgeben, etwa obroviti, objarkati,
jarek napraviti okoli česa: f. a. Mulde.

Graben, v. a., izkopati, skopati, kopati;
in Marmor, Holz, eine Schrift in etwas,
vrezati, rezati v kaj, vdlobsti, dolbsti;
ein Lech in die Erze graben, izkopati, ko-
pati jamo; sch in die Erde vergraben, za-
kopati, zakopavati se v zemljo; eine Mine
graben, spodkopati, podkopati. f. a. Unter-
graben; bis zu einer Stelle grabend gelan-
gen, prikopati do —; zu Genüge graben,
nakopati se; um etwas bernm graben, oko-
pati, okopovati, ogrebsti; ogrebati; nach
Wäßer graben, kopati. riti v zemlji za
vodo, vode iskati; Steinkohlen graben, ko-
pati premog; sch in das Herz graben, vko-
pati se v serce, vkopovati se, vtisniti se,
šeci. iti v —; wer Andern eine Grube gräbt,
faltt selbst hinein, ktor drugim jamo koplje,
sam vanjo pade.

Graben, das, kopanje, kop-i.

Grabenfüller, der, slabi vojak (zdevek
vojakam, ki morajo pervi naskočiti terd-
njavo, in s svojimi trupli okope napolniti).

Grabenleitung, die, prekopa, prekop. jam-
lie.

Grabenmauer, die, (mil.) zunanji zid
okopa.

Grabensohle, die, dno jarka.

Grabensteiger, der, grabnar*.

Grabenübergang, der, prehod okopa,
rova.

Gräber, der, kopač; j. a. Dštengräber.

Gräberdieb, der, ktor grobe okraja, mer-
liče izkopava, grobokradnik†.

Gräberin, die, kopavka, kopačica.

Gräberweide, f. Trauerweide.

Grabesfest.

Gram

663

Grabesfest, das, pogrebščina, pogrebšina,
kermine pt.

Grabesfolger, der, pogrebec, pogrebnik,
spremljavec.

Grabeshügel, f. Grabhügel.

Grabešluß, die, tuh, čoh v grobu.

Grabešnacht, die, grobna tmina, grob, gro-
bova noč.

Grabesrachen, der, žrelo groba.

Grabešrand, der, kraj groba; f. a. Grab.

Grabešruhe, die, pokoj v grobu.

Grabešville, die, grobna tihota, tisina; es
herrliche Grabestille, tiho je bilo vse. kakor
v grobu.

Grabenle, die, mertvasica, mertvaška tica
(D. Kr.)

Grabgedicht, das, pogrebna pesem.

Grabgefilde, das, pokopalisee, pokopalise.

Grabgerüfte, das, nadgrobje, ogrobje.

Grabgesang, der, mertvasko petje, spe-
vanje.

Grabhöhe, die, grobnica.

Grabhügel, der, Grabhöhe, gomila, böhm.
a. nagrobek.

Grabläfer, der, kopačt.

Grabkleid, das, mertvaška obleka.

Grabkraut, das, f. Wermuth.

Grabkrenz, das, nadgrobni kríž.

Grablegung, die, pogreb, pogrebanje, po-
kop, pokopavanje, devanje v grob.

Grablied, das, pogrebska, pogrebna pe-
sem, pogrebnica; f. a. Grabgesang; Klage-
lied, narekovanje.

Grablos, adj., brez groba, nepokopan.

Grabmal, das, grob, grobni, nadgrobni
spominek, russ. nadgrobje.

Grabmeißel, der, f. Grabftichel.

Grabrede, die, nagrobni govor, govor o po-
grebu, pri grobu.

Grabsäule, die, nadgrobni steber, stolp.

Grabschanfel, die, lopata.

Grabschein, die, matika, motika, rovnica,
železna lopata, kopača.

Grabschrift, die, nagrobni napis, napis na
grob, nagrobnica.

Grabstätte, die, grobišče, grobišče; f. Grab.

Grabstein, der, nagrobni kamen, kamen na grobu.

Grabstichel, der, dletee za vrezovanje, dolb-
nikt.

Grabstill, adj., tiho kakor v grobu.

Grabthier, f. Hyäne.

Grabtuch, das, merliški, mertvaški, pert,
naličje (mertvaško), merlak, böhm. rubas.

Grabzeichen, das, znamnje na grobu. na-
grobno znamnje.

Grabzeug, das, kopalo.

Grace, die, milost; f. a. Anmuth, Gnade.

Graciös, f. Aumuthig.

Gräcijiren, v. a., pogerčiti, gerčiti, na
gersko kopito narediti; v. n., na gersko
vleči.

Gräcismus, der, grecizem, beseda po ger-
skem zavita.

Grachel, die, resa, coll. resje.

Grad, die, Schärse, f. Grath.

Grad, der, stopnja, stopinja, nach and. slav.
M. stopenj; Grad der Verwandtschaft, ko-
leno, člen; im hohen Grade, močno; im
höchsten, im äußersten Grade, silno, prav
zelo, da ne more več (veči) biti; in dem
selben Grade, ravno tako, v tej istej meri;
akademischer Grad, akademijska dostojnost;
das Thermometer zeigt zehn Grad Wärme,
toplomer kaže deset stopinj toplote ali gor-
kote; dem Grade nach, intensire, po no-
tranji moci (vsebnosti); f. a. Grath.

Gradabtheilung, die, delitev v stopnje.

Gradation, die, nach dem Russ. postop-
nost; f. Steigerung.

Gradbogen, der, f. Quadrant.

Gradcintheilung, f. Gradabtheilung.

Gradfolge, f. Gradation.

Gradhältigkeit, die, die Gradhältigkeit des
Brandtweines unterjüchen, preskusiti, koliko
stopenj vinoeveta ima žganje v sebi.

Gradig, adj., stopnjat.

Gradiren, v. a., (Meld, Salz, nach F. uku-
hati, ukuhavati, povisati dobroto, izcišcati,
izcišati, gostiti, gradirati sol.

Gradirhanč, das, prekuhovavnica. gradi-
rovavnica.

Gradirwasser, das, voda, v kteri zlatarji
varijo zlato.

Gradleiter, die, lestvica, stopnjik.

Gradmesser, das, stopnjomér.

Gradual, das, gredal, gradual.

Graduell, f. Stufenweise.

Graduiren, v. a., f. Abtstufen; an Hoch-
schulen, povišati na akademijsko stopnjo,
podeliti dostojnost, graduirati.

Gradnirt, adj., povišan na akademijsko
stopnjo ali dostojnost, graduiran.

Gradwage, die, stopnjačač.

Gradweise, adv., po stopnjah, stopnjah,
od stopnje do stopnje; f. a. Stufenweise.

Graf, der, groß; des Grafen, grofov; die
milie des Grafen, grofovi; gefürsteter Graf,
poknežen groß.

Grazen, in Zigan., grofovski, grofji.

Grafenkrone, die, grofovska krona.

Grafenfiz, der, grofovski grad, dvor, se-\dez, grofija.

Grafenstand, der, grofovstvo, grofija, gro-
fovsko čast; in den Grafenstand erheben,
podeliti grofovstvo, na grofa povišati.

Grafenitel, der, grofovsko ime.

Grafenwürde, f. Grafenstand.

Gräfin, die, grofsinja, grofica.

Gräflich, adj., grofovsk: Eure gräftiche
Graaten, milostivi grof! ed. Vasa grofov-
ska. (grofja) milost: graßlich leben, gospo-
sko živeti.

Gräfschaft, die, grofija, grofovina; gefür-
schte Gräfschaft, poknežena grofija.

Gram, adj., Einem gram sein, gorak, gor-
jup biti komu, certiti ga; gram werden, so-
vražiti začeti.

Gram, der, grenkota. žalost, huda skerb,
čemer, ujedljivost, serb. jad; ein heimlicher
Gram naqt an seinem Herzen, ujeda se, ne-
kaj ga grize, peče v serci. (pa nikdo ne

664

Grämelei.

ve kaj); der Gram hat seine Stirn gefücht,
žalost mu je zgerbančila čelo; böhm. gri-
zota, nach V. a. tarnja.

Grämelei, die, čemér, čměrnost, sitnost,
kislost.

Grämein, v. a., über etwas, nach V. gre-
niti se, kisati se čez kaj, čemern. siten biti,
sitnost raztresati.

Grämen, sich, v. r., ujedati se, jesti se,
gristi se v sebi, skomlati (cfr. böhm. sko-
umati, forischen), trapiti se, tarnati, žalo-
vati; sich zu Zede grämen, (od) žalosti
umreti, žalost ga je vzela, prevzela; v. a.,
das grämt mich, to me grize, peče, grebe,
boli, to mi serce žalosti, napolnuje z ža-
lostoj.

Gramerfüllt, f. Gramvoll.

Grämler, der, čemerun, čmérnik, siten ali
kisel čevek, otožnik; f. a. Grämling.

Grämlich, Grämig, Grämisch, adj., ki-
sel, čémern, siten, otožin, böhm. mer-
zuty; ein grämliches Gesicht, kisel obraz,
kislo se deržati.

Grämlichkeit, die, čemérnost, sitnost, otož-
nost.

Grämling, der, kislica, kisla repa (fig.).

Gramloß, adj., brez žalosti in grizenja ali
ujedanja.

Grammaire, Grammatik, die, gramatika,
slovnica.

Grammatiker, der, gramatikar, slovníčar.

Grammatisch, adj., gramatičen, slovník.

Gramme, die, gram.

Gramsucht, die, togotnost, jadljivost, ujed-
jivost.

Gramsüchtig, adj., togotin, jadljiv.

Gramvoll, adj., prežalosten, jadovit, jada
poln.

Gran, der u. das, ein kleines (Apothekefer)
Gewicht, zerno; gran; f. a. Krahn, Granne.

Grän, das, zernce, (tretjina grana), zernice.

Granat, der, auch die Granate, Steinart,
granat, (russ. a. venisa), nach V. zernačt,
f. a. Granatapfel.

Granatapfel, der, margarana (nach dem
in Desterr. üblichen Ausdruck Margarant),
in andern flav. M. granatovo jabelko.

Granate, die, im Kriegsgewesen, nach dem
Russ. u. Poln. granata; f. a. Granat.

Granatenerz, das, ruda granatnica.

Granatluß, der, granatasti zlitek.

Granatschnur, die, vervica nanizanih gra-
natov.

Granatstein, f. Granat.

Granatvogel, der, braziljska zeba.

Granatwasser, das, margaranovec. gra-
natovec.

Grand, der, prod; f. Gries, Kicš; in der
Bräuerei, korito; in Spanien, mogočnik,
velikaš, grand.

Grandenbeere, f. Preiselbeere.

Grandbier, das, koritnjak.

Grandežja, die, mogočnost.

Grandig, adj., prodast, peščen, pešen.

Grandiös, f. Großartig.

Grandmehl, das, posevki pl.

Gräsbürger.

Grandstein, f. Granit.

Grangewicht, das, granova utež.

Grangold, das, zlato zernje.

Graniren, v. a., etwa zerniti†, (a. russ.).

Granit, der, granit, nach V. zernec. böhm.
žula, cola.

Granitblock, der, granitova, granitna gruča.

Granitisch, adj., graniten, granitast.

Granitglatte, die, granitova plošča, ploša.

Granne, die, resa, coll. resje, auch osina,
coll. osje; f. a. Borste; Kiefernadel, bocek
(bodeck); der Weizen mit Grannen, (pšen-
ica) osinka.

Grannenartig, adj., osinast, resast.

Grannenloß, adj., brezresnast, mulast,
gol; grannentosler Weizen, (pšenica) golica.

Grannenweizen, f. Granne, Bartweizen.

Grannig, adj., resnat, osinat.

Grantig, f. Grämlich.

Granniren, f. Graciren.

Gränze, die, f. Grenze.

Gräpel, der, ped, pedenj, pedanj.

Grüpelšmächtig, adj., (eno) ped širok.

Grapen, der, železni lonec.

Graphik, die, umetnost pisanja, risanja; pi-
sanje; f. a. Schreibtunst.

Graphisch, adj., pisan, risan; graphische
Figuren, f. Schriftzeichen.

Graphit, der, soviel als Reißblei, svinčnik,
čertnik, olevnik.

Graphometer, der, kotomér; f. Winkel-
messer.

Grapp, der, richt. Krapp, f. Färberröthe.

Grappen, f. Grapfen.

Grappfärber, der, bročar.

Grappmühle, die, stopa za broč (broščo).

Grappkampfe, f. Grappmühle.

Grappwurzel, die, broščeva, bročeva ko-
renina.

Grapse, tie, grabež, grabljenje, grahlje, t.j.
roka.

Grapsen, v. a., zgrabiti, grabiti, popadati.

Gras, das, trava; schlechtes, travaca, tra-
vura, travulja; das Gräschen, travica; ins
Gras gehen, iti po travo (trave); das Vieh
geht zu Grafe, živina hodi po travi; er hört
das Gras wachsen, nach dem Serb. ve. kaj je
cesar večerjal; misli se modriga. sliši tra-
vo rasti; in das Gras beißen, iti rakam
živžgat, pod rušino iti, v kertovo deželo
iti; darüber ist schon längst Gras gewachsen,
to se je že zaraslo, t. j. že davno poza-
bilo; ins Gras wandern müssen, v ječo iti.

Gras-, in Hßg., travni.

Grasjährchen, das, klasič.

Grasanger, der, trata, tratina.

Grasartig, adj., traven, travast, travi po-
doben.

Grasbant, die, f. Rasenbank.

Grasbaum, f. Aalkirsche.

Grasblume, die, travni nageljni. f. Gän-
seblümchen.

Grasblüte, die, travno evetje.

Grasboden, der, trata, travnik; der Boden,
auf welchem Gras aufbewahrt wird, svisli pl.

Grasbürger, der, predmesčan, predmestnik.

Grasbutter.

Gräfscheln.

665

Grasbutter, die, spomladnje, spomladansko maslo.

Gräsfleck, der, trata.

Gräsfel, das, trava od jelena pohojena.

Gräfemücke, die, f. Gräsmücke.

Gräsen, v. n., abfessen, travo popasti, pasiti se po travi; mit den Händen pfücken, und von den Thieren, welche nur die Unterzähne haben, pomuliti, muliti; mit der Sichel abfchneiden, požeti, žeti; mit der Senfe, pokositi, kositi, seči; die Kühe grafen, krave se pasejo, krave mulijo travo; die Kugel grafet, kugla ali krogla (serb. zerno) se pase; nach etwas grafen, sline cediti za čem.

Gräsen, f. Schaudern.

Gräseplatz, der, trata, travnik.

Gräser, der, travar, žnjee.

Gräserei, die, travna žetev, zetva, kosnja trave; das Recht, travarjenje, pravica muniti, nabirati travo.

Gräserin, die, travarica, žnjica.

Gräsfarbe, die, travna karba.

Gräsfeld, das, travnik, senožet.

Gräsfled, der, tratica.

Gräsfressend, adj., travojeden.

Gräsfresser, der, travojedec.

Gräsfrosch, der, vertna žaba, zelena zaba, auch rosnica.

Gräsfutter, das, zelena klaja, zelena ali travna piča.

Grasfütterung, die, pokladanje zelene piče.

Grasgarten, der, travni vert, travnik, vert za travo.

Grasgeld, das, travnina.

Grasgefilde, das, f. Gräsfeld.

Grasgrün, adj., zelen kakor trava, travnatozelen, travozelen.

Grashalm, der, bil, bilka, travno steblo, betvo.

Grashauen, das, kosnja, seč, seča.

Grashof, der, trata zagrajena (za živino).

Grashuhn, f. Gräßläufer.

Grashummel, die, rumenček, rumeni čmerlj.

Grashüpfer, der, kobilica.

Grasficht, adj., travast, travnast, travi podoben.

Grasig, adj., traven, travnat.

Grasjunge, der, konjarček, ki konje pase.

Grastammer, die, svisli, senica, senik, oder.

Graskeim, der, travna kal; f. a. Wurzelkeim.

Graskeimig, adj., skaljen.

Graskorb, der, kos, naramnik za travo.

Gräsland, das, travnik.

Graslauch, der, drobnjak.

Grasläufer, der, Wachtfle König, kosec, auch hrastar, (böhm. chrástal), stergar, krecman, harec, harsi (auch serb.). krečlik, krac, krevs, russ. dergač.

Gräsflein, das, travica, f. a. Gräsfel.

Graslinde, die, lipa (navadna).

Gräsfling, der, im Weinbaue ein Fächser, so lange er noch kein Jahr alt ist, sajenica, grebenica (se ne leta stara).

Grasmagd, die, dekla travarica.

Grasmähen, das, kosnja, seč, seča trave.

Grasmäher, der, kosec, senosek.

Grasmeke, die, kačji pastir.

Grasmilbe, die, travni molj.

Grasmonat, der, traven.

Grasmücke, die, penica, nach Gutsm. muhavica.

Grasnelke, die, travni nagelj.

Graspappel, f. Gänsepappel.

Graspferd, das, (Enschrecke), kobilica.

Grasplatz, der, f. Grasanger.

Grasraupe, die, boginja (Ravn.)

Grasreich, adj., traven, travnat.

Grasschneiden, das, žetev, kosnja trave.

Gräsenfe, die, kosa za travo.

Grassiren, v. n., hudo pritiskati, razširjati se, razpasti, razpasovati se, razsajati, gospodariti (od bolezni), vladati.

Gräspecht, der, f. Grünspecht.

Grassperling, der, f. Grasmücke.

Grasspinner, der, travopredece.

Grasstengel, der, steblo od trave.

Grastopfel, das, pokošeno, kosevina, etwa auch travišeče, traviše.

Grastuch, das, plahta, rjuha za travo, nasivna (nosivna) rjuha (D. K), nach V. rantaha.

Grasung, die, travokošnja, paša, muljenje.

Gras, f. Gräßlich.

Gräßlein, das, repnik; f. Hänstling.

Gräßlich, adj., grozovit, strašen, prestrasin, strahovit, neznansk, nach Gutsm. sporn.

Gräßlichkeit, die, grozovitost.

Grässling, der, f. Gründling.

Graswanze, die, travna stenica.

Graswuchs, der, rast trave; den Graswuchs befördern, narediti, da bolj trava raste.

Graswurz, der, dolga glista.

Graswurzel, f. Queck.

Grat, der, f. Gratth.

Gräte, die, bei Fischen, ribja kosčica, košica, ribja kost; auch sert-a; f. a. Gratth; anat. oster rob; b. d. Beugmachern, f. Wahrzeichen.

Grätenfisch, der, kostnata riba.

Grätenlos, adj., brezkosten, brez kosti.

Grath, der, die oberste Schärfe eines Dinges, teme, sleme, greben, ostri rob; Mündgrath, herbtanee, herbtenica; der Afterschlag, iver, iverje.

Grathhobel, der, grabničar.

Gratiale, das, dar, poklon, darilo, plača iz milosti.

Gratification, die, dar, darilo v dnarji (za kako zaslugo); f. a. Vergütung.

Gratifiziren, f. Vergüten, Belohnen.

Grätig, adj., poln kosti, serteč, kostljiv, kosčen, kosen; f. a. Empfändlich.

Gratiš, adv., zastonj auch zapstonj, brez plačila.

Gratiseremplar, das, poklonjeni, brezplačilni izašisek.

Gratizgage, die, podarjena vojaška plača.

Gräfscheln, v. n., f. Gräfschen.

666

Grätschen.

Grätschen, v. n., die Beine außerander sieren, razkrečiti, razkrečniti se, razkrečevati se; mit außerandergesperrten Beinen gehen, hoditi z razkrečenimi nogami, nach V. racati; serb. hoditi u razkorak.

Grätscher, der, razkrečeni človek.

Grätschig, adj., razkrečen.

Gratulant, der, voščivec, vošivec (srece).

Gratulation, tie, voščenje, vošenje, voščilo, vošilo (sreče); j. Glückwunsch.

Gratulationsbrief, der, voščilno, vošilno pismo, pisano voščilo, vošilo.

Gratulations-Enthaltung starte, die, oprotnica od voščenja, vošenja.

Gratuliren, v. n., srečo voščiti, vošiti komu; voščiti, vošiti komu; zum Namenfest, god voščiti, vošiti komu.

Grau, adj., siv. auch ser; von Haaren, siv. bel, auch sed; abgelegen, nach M. sed, sednast; grau werden, osiveti, siveti. posiviti se, nach V. seriti se, postarati se; darüber laß ich mir kein graues Haar wachsen, za to me glava ne holi, to mi ne dela naj manjsi skerbi; ein grauer Mann, sivček, belolasee; von ehrwürdigen grauen Haaren, ves beloglav; grane Verzeit, starodavni čas; eine graue Schuld, star dolg; die Haare grau machen, lase ubeliti.

Grau, das, sivo, sivost. sivina; der, j. Ekel.

Grauhammer, der, veliki sternad.

Grauauge, der, sivooki človek.

Grauängig, adj., sivook, sivih oči.

Graubart, der, siva brada; ein graubärtiger Menich, sivcek, sivobradec; beloglavce, sedoglavec. seroglavec, verächtl. sivev.

Graubärtig, adj., sivobrad, sedobrad, sive, sede brade.

Graubängig, adj., siviga trebuha.

Graubehaart, adj., sivolas, sivih las; von Thieren, sivih dlak, sive dlake; ein grauhaariges altes Weib, sivora.

Graublau, adj., sivomoder. v sivo visnjev.

Graubraun, adj., sivorujav, v sivo rujav.

Grauchen, das, ein Thier von grauer Farbe, besonders der Ekel, sivec. sivček. plesnjevec.

Graudrossel, j. Zingdrossel.

Gräne, die, sivost, sivota.

Gräne, der, groza.

Gräuel, der, gnus. nach Audern gnjus, ostuda, gnusoba. strah, groza, grozovinstvo, gerdoba, in St. a, ogavnost; j. a. Abschuen; Grausen, groza; das ist ihm ein Gräuel, to mu merzi, nach V. merzi se mu nad tem, to se mu studi, se mu je pristudilo; Gräuel der Verwüstung, bibl. gnusoba raddjanja.

Gräuelgestalt, die, gerdoba. ostudna podoba.

Graneln, Gräneln, v. n. i., mir grauelt davon, gadi se mi, gnjusi se mi.

Gräneltag, der, gadni, ostudni dan.

Gränelthat, die, gerdo, grozovitno, strašno delo, gnjusoba; nach l. u. russ. merzko delo.

Graupe.

Gräuelvoll, adj., prestrašin, ostuden, grozovit. nagnjusen.

Gränen, v. n., grau werden, siveti, siviti se, auch sereti; der Morgen grauet, svita se, zori se, dani se, dan se sivi, dan poka, je napočil, zorja, zarja se dela; dunkel werden, temneti, mrcaciti se; granend, sivkast; Abschuen empfsinden, (anch v. i.). mir graut davor, merzi mi to, gabi ed. gadi se; Schauer empfsinden, groza biti, bati se; es grauet mir, groza, strah me je; allen Menschen granet vor Gespenstern, vsih je groza. vse obhaja groza pred strahovi, pred kako prikaznijo, straham.

Gränen, das, ostuda, groza, gnjus; ein Grauen überfällt mich, es kennt mich ein Grauen an, groza me obhaja. spreletuje, me je obsla. spreletela; das Grauen des Tages, svitanje, zor.

Grauenhaft, adj., grozen. grozoviten, russ. užasnyj.

Grauenchen, j. Kriechente.

Grauenvoll, adj., grozovit, prestrašin.

Grauerle, die, Weißerle, bela jelša; j. a. Erle.

Grauerlich, f. Grauenhaft.

Graufärbig, adj., siv.

Graufink, der, (Fringilla Petronia). brezovka, veliki morski vrabee.

Grangang, die, siva gos.

Grangelb, adj., sivorumen. sivožolt.

Grangelockt, adj., sivokodrast, sivih kodrov ali zvitkov.

Grangolderz, das, siva zlata ruda.

Grangriin, adj., sivozelen.

Granhaarig, j. Granbehaart.

Granhaber, der, sivi oves.

Granhänstling, der, (Linaria), siva konopljenka. repnik. dorepoljca (Zal.).

Granheit, tie, sivost.

Grankehchen, das, siva tašica.

Grankopf, der, sivoglavec, starec, verachtl. dedec, plesnivec, plesnjevec; neka divja sivoglava gos; f. a. Wannenweiher.

Grauköpfig, adj., sivoglav.

Granlich, adj., sivkast, sivkljat.

Gränlich, adj., grozovit, strašen, nagnjusen; gräuliche Kälte, huda. strašna, gerda zima; j. a. Ekelhaft.

Graumeise, die, (Parus palustris), pezdurka, terstna senica, pezdečivka, böhm. popelniček (pepelniček); f. a. Aschmeise.

Graumergel, der, sivi lapor.

Graungebilde, das, strah, strašilo.

Graunklußt, die, grozovitni prepad.

Graunnacht, die, strašna, grozna noč.

Graunschlacht, die, strašna, grozna, kerzava bitev, bitva.

Grauntag, der, grozni dan.

Grauwacke, die, opoka.

Graupe, die, insgemein, kasa. in and. flav. M. krupa; Hirsegraupe, pseno, pira; Grazen machen, ječmen phati; kleiner Hagel, sodra, habje pšeno; f. a. Grühe.

Gräupelartig.

Gräupelartig, adj., kašast, pšenast.

Gräupelerz, das, pšenasta ruda.

Gräupeln, v. i., es gräupelt, babje pšeno gre, sodra, sipa, sodrak, pira, solika (a. serb.) gre.

Gräupeln, das, babje pšeno, pira.

Gräupen-, in Zighan, kašni, za pšeno, kašo.

Gräupengang, der, tečaj za kašo.

Gräupenhagel, f. Gräupeln.

Gräupenmühle, die, stopa za kašo.

Gräupenstampe, die, stopa.

Gräapenschleim, der, Gräupensuppe, die, juha s kašo vkuhano.

Gräus, der, groza, ostuda, strahota; zerbrechene Stücke, razsip, razvalina, razdertina, russ. musor; in Graus und Trümmer zerfallen, razsuti se.

Gräus, adj., grozen, strašen.

Gräusal, f. Schensal.

Gräusam, adj., geneigt, Vöses, Schmerzen zuzusügen, grozoviten, srep, (altst. sverép, wild), kervav, kervolocën, neusmiljen, grozen, zel, in andern slay. M. okruten. ljut; ein grausamer Mensch, neusmiljenec, neusmiljenka, trinog. terdoserčnik; ein grausamer Schmerz, huda, strašna bolečina;

grausames Herz, neusmiljeno, nemilo serec.

Gräusamkeit, die, grozovitost, srepost, neusmiljenost, terdoserčenost; in andern slay. Munda, okrnutost, ljutost.

Gräuschedig, adj., sivolisast, sivopreckast.

Gräusschimmel, der, sivi konj, sivec, belee, plesnjevec.

Gräusschuppig, adj., sivoljuskinast, sivih ljuskin.

Gräusen, c. n. i., schaudern, grustiti se, merziti, merzi mi; die Haut grauset mir, koža se mi ježi, mrazi me po koži, kurjo polt dobivam, koža mi je nasterhnila od straha; Furchi empfinden, mir grauset, groza me je, groza me obhaja, groza me grabi, strašno me je strah, hudo me groza ima; mir grauset, wenn ich an das denke, strese me, groza me spreleti, spredergeta, kadar na to zmislim; s. a. Eckein.

Gräusen, das, f. Graus.

Gräusend, Grausenhaft, Grausenvoll, adj., grozoviten, strašen, pregrozen.

Gräusig, adj., grozen, strašen, ostuden, gnjusen.

Gräuspecht, der, pivka, sivozelena žolna; s. a. Baumhafter.

Gräustein, f. Bruchstein.

Gräuthier, das, f. Esel.

Gränwacke, die, sivec.

Gräuweiß, adj., sivkast, sivobelkast.

Gräuwerden, das, sivenje.

Gräuwerk, das, nach dem Russ. heli meh. strojena koža sibirske veverice.

Gräuwerksschere, die, kerznarsko razpenjalo.

Gravamen, f. Beschwerde.

Graveur, der, dolbee. vrezovavec. f. a. Knupfersteher.

Gravimeter, das, težomér.

Graviren, v. a., vdolbsti, dolbsti v —, vre-

Greifholz.

667

zati, vrezovati v med ali kotlovino; s. a. Beschuldigen, Beschweren.

Gravirkunft, f. Knupferstecherkunft.

Gravität, die, mogoćnost, imenitnost; f. a. Ernsthafigkeit.

Gravitation, f. Schwertraft.

Gravitätisch, adj., mogoćen, imeniten, mosk, resnoben.

Grazie, die, Huldgöttin, Graeija, (nach I. hvalica); die Schenheit in den Bewegungen, Handlungen u. l. ljubeznjivost. milina, ljubkost; s. a. Almuth.

Graziös, adj., ljubeznjiv, miloviden.

Greif, der, (ein erbichtetes Thier), orlolev, krilati lev, böhm. noh (nog.).

Greifbar, adj., prijemljiv, zgrabljiv; fig. zapopadljiv, očiten.

Greifbarkeit, die, prijemljivost, zapopadljivost.

Greifen, v. n. u. a., mit ausgesperrten Zinzigern oder Klauen schnell und gewaltsam zu fassen suchen, zagrabiti, zgrabiti, grabiti, popasti, popadati kaj od, za kaj, hlastniti, hlastati, hvatiti, hvatati; nach dem Stocke greifen, seči od, segniti, segati po palico, prijeti, prijemati za palico, vzeti, jemati jo; zu den Wassen greifen, popasti za orožje, oborožiti se; nach etwas greifen, kaj zgrabiti, zagrabiti, seči po kaj; jemanden nach dem Halse, koga za vrat zgrabiti, prijeti; in die Tafche greifen, seči, segati v žep; anfassen, vzeti, jemati, prijeti, prijemati, (n. p. za roko); falsch greifen, napčeno vzeti; den Buls greifen, poslatati, prijeti žilo; sich an die Stirn greifen, prijeti se za glavo, za čelo; um sich greifen, (von Feuerzbrünften, Krankheiten), razširjati se, daljiti, segati, razpasti, razpasovati se, mah vzeti, jemati, nach dem Poln. u. Böhm. a. vzmagati se, razmagati se; der Schmerz greift über den ganzen Rücken um sich, ves herbet se je (od tega) razbolel; einem in sein Amt, Handwerk greifen, unrechtmäßiger Weise), seči, segati v —, siliti se v —, zaletovati se, zaganjati se, vikati se, mešati se v (tuje opravke); einen Dieb greifen, prijeti tatu; zum Werke greifen, poprijeti se, prijeti se, lotiti se dela; Einem an die Ehe greifen, segati komu v poštenje; ans Leben greifen, streci po življenji; der Bohrer greift, sveder prijema, je prijel; es ist mit den Händen zu greifen, tipati se more, tako očitno je; einem unter die Arme greifen, s. Arm; ein Rad greift ins andere, kolesi se stikate, kolo prijemlje, zaseguje v kolo; Plaž greifen, biti; s. a. Platz; in seinen eigenen Busen, v svoje lastne nedrije seči; položiti ali djati roko zu persi. t. j. samiga sebe, vest svojo poprašati; nach dem Schatten greifen, loviti senco, leteti za senco; zur Feder greifen, prijeti za pero, začeti pisati.

Greifer, der, hvatać.

Greifgeier, der, (Vultur gryphus), kondor, grif.

Greifholz, das, deržalo,

668

Gneifig.

Greifig, adj., prijemen, kar dobro prijemna ali grabi; kar se da objeti, objemljiv; eine greifige Waare, blago, ki hitro gre izpod rok.

Greifflane, die, bei den Naubvögelu, krempelj, altst. (n. böhm.) paznok't.

Greifssnabel, der, pik.

Greifzirkel, der, f. Taster, Diczkirl.

Greinen, v. n., murren und zanken, godernjati, kregati se; grinsen, režati; weinen, kremžiti se, jokati (se), dreti se: f. a. Henlen.

Greiner, der, emérda, emerdalo, godernjalo, mermralo, njergalo.

Greiß, adj. siv, bel, ser, sedast.

Greiß, der, sivček, starček, starče, meterec; verächtl. sivec, starec, stari dedec, sivor, nach M. a. serec. (böhm. kmet).

Greisen, v. n., osiveti, siveti, siv postati, prihajati, (nach M. seriti se); postarati, starati se.

Greifenalter, das, siva starost, auch starost schlechtm.

Greisgran, adj., sedosiv, temnosiv.

Greisheit, die, sivost.

Greisin, die, starka, sivka, sivora.

Greißen, v. a., im Bergbaste für reißen, spalten, razklati, preklati, klati, cepiti, krojiti.

Greižler, der, (in Wien gebräuchl.) branjevec, prekupec, ki reči za živež prav na drobno prodaja.

Grelling, der, najtjanjsi sidrina verr.

Grell, adj., presiljen, oster, russ. a. rezek; eine grelle Stimme, oster glas, da človeka ušesa bole; von Farben, preživ, presvetel, russ. jarek; grelle Augen, svetle. žive oči.

Grelläugig, adj., svetlook, jarkook.

Grellheit, die, presiljenost, ostrost, živost.

Gremau, der, težka šota.

Gremium, das, zbor, skupšina.

Grempe, Grempel, der, Kram, Handel im kleinen, kramarija *.

Grempler, der, kramar *, auch branjevec, prodajavec na drobno.

Gremsig, f. Erpicht.

Grenadier, der, (von Granade, franz. Grenade, granatir, grenadir.

Grenadier-, in Zsfg., granatirsk, grenadirsk.

Grenadierbataillon, das, granatirsk bataljon.

Grenadiermühle, die, granatirska kapa.

Grendel, der, zavora; ein Pfahl, Miegel oder Baum von mittlerer Stärke, trunkelj, krunkelj; der Pfugbaum, gredelj (a. poln. böhm. u. serb.). hlod.

Grendelkette, die, gredanica, gredeljica.

Grendelnagel, der, kiraš (?), pregelj.

Grendelweide, die, gredeljnica, gožka, terta.

Grenzel, f. Grendel.

Greniß, das, (mont.). osmina deleža ali kosa kaciga rudnika.

Grenzfurcht.

Grensing, der, (Potentilla anserina), gosja trava.

Grenz-, in Zsfg., mejni, pomejni, mejaški.

Grenzacker, der, mejna, skončna, skrajna njiva, njiva na meji.

Grenzansfeher, der, mejni stražnik.

Grenzbach, der, mejivni potok, potok mejnik.

Grenzbaum, der, mejno ali mejivno drevo, mejnisko drevo.

Grenzbefestigung, die, uterjevanje mej.

Grenzbegehung, die, obhod mej.

Grenzbereiter, der, mejni varh ali stražnik.

Grenzberichtigung, die, poprava mej.

Grenzbeschreibung, die, opis, popis mej.

Grenzbefichtigung, die, ogled mej, opelj ob mejah.

Grenzbestimmung, die, ustanovitev, odloča mej.

Grenzbezirk, der, pomejni okraj, pokrajina.

Grenzbild, das, mejnik.

Grenzbrücke, die, most na meji.

Grenzcommunication, die, hisa granicarska (v vojaški krajini).

Grenzdorf, das, pomejna vas, vas na meji.

Grenze, die, der außerste Theil eines Gebietes, meja, in anderen slav. Munda. a. granica (Overl. grana Zweig, so wie das ob. deutsch. Graniß); Gränzland, pokrajina; Mitlagrenze, nach dem Serb. krajina (vojaška); das Außerste eines Dinges überhaupt, kraj. konee; ein Haß ohne Grenzen, sovraustvo brez kraja, neskončno, neizrečeno; die Grenze der bekannten Welt, nach V. u. M. zakraj znaniga sveta; die Grenzen beziehen, mejo obiti, obhoditi, obhajati, mejnike ogledati, ogledovati; die Grenzen der Vollmacht überschreiten, prestopiti pooblastilo; die Grenzen verrücken, premakniti, prestaviti mejo, mejnike; Grenzen sejen, omejiti, mejiti, mejnike postaviti, postavljati; fig. a. utesniti, herzdati; die Grenzen beziehen, nastaviti se po mejah; die Grenzen ziehen, mejo potegniti, zaznamnjati med —, razmejiti dve reči; Grenze machen, bilden zwischen zwei Dingen, ločiti dve reči, mejo delati med njima.

Grenzen, v. n., an etwas, mit etwas, mejiti (se) s čem, deržati se s čem, deržati se cesa, dotikati se. serb. auch mejašiti s čem; dotikati se; sein Zustand grenzt an Verzweiflung, malo da ne obupa; blizo česa biti. ne dalječ od česa biti.

Grenzend, f. Angrenzen.

Grenzenlos, adj., neomejen, brezkončen, brez meje, kraja, neizmeren.

Grenzer, der, graničar; serb. krajišnik.

Grenzersamilie, die, graničarska rodovina.

Grenzfestung, die, mejna terdnjava. terdnjava na meji.

Grenzfliecken, der, mejni terzič.

Grenzfluß, der, mejna od. mejivna voda, reka mejnica.

Grenzförster, der, logar mejar.

Grenzfurcht, die, ometljej.

Grenzgebiet.

Grieskleie.

669

Grenzgebiet, f. Grenzland.

Grenzgebirge, das, mejno, mejivno go-
rovje, gore, ki delajo mejo.

Grenzgebüsch, das, meja.

Grenzgegend, f. Grenzland.

Grenzgemeinschaft, die, someja, somej-
nost.

Grenzfurche, die, (brazda) mejašnica.

Grenzgraben, der, mejni, mejivni jarek,
razrov.

Grenzhanfen, der, mejna, mejivna groblja,
mejno groblje, mejni kup.

Grenzhaus, das, mejarska hiša, hiša na
meji.

Grenzherr, der, krajnik, mejni gospodar.

Grenzholz, das, mejni, krajni gojzd,
auch schlechtbin meja.

Grenzhügel, f. Grenzhanfen.

Grenzirrung, die, pomota zastran meje.

Grenzkette, die, mejna zapertija, kordon*.

Grenzland, das, pokrajina, krajina.

Grenzlinie, die, meja, čerta mejivnica,
mejna, razdvojna čerta, presledek.

Grenzlos, f. Grenzenlos.

Grenzmal, das, Grenzmarke, die, mejnik.

Grenzmauer, die, meja, mejivni zid.

Grenzmesser, der, mejivec, razmejevavec,
f. a. Feldmesser.

Grenznachbar, der, mejaš, mejač. mejak.

Grenzort, der, mesto v pokrajini.

Grenzpfahl, der, mejivni kol, mejnik.

Grenzpunct, der, mejise, mejišče †.

Grenzrech, der, f. Grenzvergleich.

Grenzregiment, das, graničarski regi-
ment.

Grenzsäule, die, mejni steber ali stolp,
mejnik.

Grenzscheide, die, razmejik, razmejitev,
razmeja, meja.

Grenzscheidend, adj., razmejiven, meji-
ven, deliven, lociven.

Grenzscheider, f. Grenzmesser.

Grenzscheidung, die, razmejevanje. f. a.
Grenzscheide.

Grenzsoldat, der, graničar.

Grenzsperrre, die, zapertija (mejna).

Grenzstadt, die, mejno ali pomejno mesto,
mesto na meji, graničarsko mesto.

Grenzstein, der, mejnik, mejivni kamen.

Grenzstreit, der, Grenzstreitigkeit, die, pre-
pir, pravda zavolj ali zastran meje, za
mejo.

Grenzstrom, der, f. Grenzluß.

Grenzvergleich, Grenzvertrag, der, po-
ravnava ali pogodba zastran meje.

Grenzverkehr, der, kupčija, kupčijski pre-
hod na meji.

Grenzverrückung, die, prestava, prestav-
ljanje mejnikov.

Grenzwache, die, straža na meji. pomejna
straza.

Grenzwall, der, mejni, mejivni nasip.

Grenzwappen, das, gerb na mejniku.

Grenzwasser, das, mejna ali mejivna vo-
da, mejnica.

Grenzweg, der, pomejna pot.

Grenzzeichen, das, mejno znamnje, mej-
nik.

Grenzzoll, der, mejni col.

Grenzzollamt, das, mejna colnija.

Grenzzug, der, obhajanje, obhod mejo, raz-
gled ali ogled mejnikov.

Gretzing, der, f. Gräffing.

Gret, f. Bild.

Gretchen, das, (Anagallis arvensis), kurja
děšnjica.

Grenel, f. Gränel.

Gricken, f. Buchweizen.

Griebe, die, die häntigen und sehügen Stücke,
welche vom ausgelaffenen Talge usſ., in der
Pfanne übrig bleiben, (Oberd. Grämel, Krä-
metl, ocvirek.

Griebs, der, das Kerngehäuse des Kernbsteſ,
nach V. tele, postelja, enjezdo, nach dem
Russ. servee; poln. u. böhm. ogryzek.

Griechisch, adj., gerßk; griechisches Feuer,
gerški ogenj; das Griechische, gerščina.

Griechischkatholisch, adj., gerško-katolišk, gerško-zedinjen.

Griechsäule, f. Griechsäule.

Griel, der, f. Grasmücke.

Grieltrappe, die, (Otis tetrax), mala am-
ša, nach M. mala droplja; (Otis Oedicne-
mus), prilivka.

Gries, der, grobſörniger Sand, debeli pesek,
nach V. a. perga, prod; grobgemalenes Ge-
treide, tergana moka; als Speise, pšeno,
zdrob, poln. drobna kaša, (gemeinlgl. gres*);
Grieserve, prodnica, med. kamen.

Grieſartig, adj., prodast, pšenast.

Griesbart, f. Grießbuß.

Grießbrei, das, kaša.

Griesdöde, die, medkozołčni stebrič.

Grieseln, c. a., in kleine Stücke zermalmen,
razdrobiti, drobiti, razmerviti; v. n. in kleine
Stücke zerfallen, oder herunterfallen, seepati.
cepati, popadati; einen leichten Schauer em-
psinden, es grieselt mich, als v. i., dregetee
me ima, dregečem.

Griefen, v. a., pšeno mleti.

Grießgram, der, die mürrische Stimmung
nevolja, neprivoljnost, zla volja; eine Personen,
godernjač, sitnež, neušečnež, čmerika, mer-
mralo; adj., f. Grießgrämisch.

Grießgrämisch, adj., čmerikast, neušečen,
nataknen, nasajen, pust, kisel; f. a. Gränt-
lich.

Grießgrube, die, prodišče, prodiše.

Grießhändler, der, pšenar, kašar.

Griešholz, f. Rainweide.

Griešhorst, der, eine aus grobem Sande
bestehende Anſel, nanos peska, prodje, nach
V. gomila.

Griešhuhu, f. Wasserschnepfe.

Grieſicht, adj., peskast, pergast, pšenast.

Grieſig, adj., peščen, pešen, pesknat, per-
gav.

Grieſig, das, was in den Bienenstöcken zu
Boden fällt, nach V. pšenik, drob, voše-
nik, vošenik, hečeln ognjuski.

Grieskleie, die, mekinje od pšena, tergane
moke.

670

Grieskoch.

Grieskoch, der, (nach Zal.) kašnati emaren.
Griesmehl, das, aus dem ersten Grieje,
perva melja, prednja moka, evetna moka,
nach dem Russ. zernasta moka.

Griesfäule, die, an Wassermühlen, Wehren
und am Pfluge, kozlić, kozolec.

Griessieb, das, sito za pšeno.

Griesstein, f. Nierenstein.

Griessuppe, die, jaha z vkuhanim pšenam.

Grieswärter, der, (ehemals) turnirski
stražnik.

Grieswasser, das, vodica ali zdravilo za
kamen.

Grieswerk, das, zaporje.

Grießen, v. a., f. Grausen.

Griff, der, die Handlung des Greifens, pri-
jem, prijemek. popad; einen Griff in etwas
thun, prijeti, zagrabiti, zgrabiti, seći. se-
gati, f. übr. Greifen; mit einem Griff hatte
er es, enkrat je segel pa je imel; etwas
am Griffe haken, vajen hiti, v perstih imeti.
preci poznati po tipu, preci oslatati (mu-
sik.) prijetje; einen falschen Griff thun, na-
pak vzeti. jemati; Handgriff, opazek; uner-
laute Griffe, zvijače, f. a. Kunstgriff; Griffe
gebranchen, vse skušati; so viel man mit einem
Griffe sassen kann, pest. pešćica, pešica. za-
grab; Griff Stroch, rokovet. f. a. Handvoll;
im Forstwesen für Svanne, ped, pedanj. nach
V. oprijem; die Klauen der Raußthiere, krem-
pelj; an den Huseisen der Pferde, der Theil
eines Wertzenges, an welchem man es greift,
der Griff an einem Degen um, roć. der-
žaljka, ročnik, rog; bei Körben, locanj; bei
der Art, toporišće, toporiše; an einer Vie-
line, vrat, žabica.

Griffbrett, das, an der Bioline, gornja deska, ročica, vrat.

Griffbügel, der, bei Gewehren, stražica.

Griffel, der, pisalo, dletce, rezalce: bot.
vrat, nach V. pipica. jašćica.

Griffelbanm, f. Judasbanm.

Griffelbeere, f. Preiselbeere.

Griffelbein, das, anat. zapisćalna od. zapišalna kost.

Griffisch, das, luknjica na pišćali, pisalna ljuknica.

Grille, die, eine Art Grashürfer, der einen zwitschernden Gesana macht, muren; Grillchen, murnić, murnićek, svercek, čercek. čirčeve, božji volek. svirček, everček; Feldgrille, muren, šuri muri, marša; sjetfamer (Einsall, mušhige Gedanken, Vortstellungen ohne Grund, ohne Nuten, muha; muhe, prazne skerbi, čudne misli, ki komu po glavi rojijo; er hat die Grille, ima to muho. muhuje. nach M. muhe pase; Grillen fangen, muhe loviti; Grillen vertreten, preganjati muhe. skerbi.

Grillen, r. n., muhe imeti, pasti.

Grillenfang, der, muhovanje, prazne skerbi.

Grillenfänger, der, muhavec, muhasti
clovek, ki ima vsakorsne muhe in nepo-
trebne skerbi v glavi.

Grindkinn.

Grillenfängerei, die, muhe. nach V. mu-
harija.

Grillenfängerisch, Grillenhaft, adj., mu-
hast. muhav, poln muh, čuden. böhm. tram-
potny.

Grillenkrankheit, f. Hypochondrie.

Grillenkraut, f. Schafgarbe.

Grillenfucht, f. Hypochondrie.

Grillenwerk, das, greteses Werk, čudna,
po naključi sostavljena podoba, ki ni po-
sneta iz narave, izmišljena podoba.

Grillig, adj., muhast; f. Grillenhaft.

Grilliren, f. Rösten.

Grimasse, die, merda, zmerda, zmerljej,
zmerdek, zvijanje. krivljenje ust, pačenje.
rega, russ. užimka; eine Grimasse schneiden,
zmerdniti se, namerdniti se, naregniti se
komu; Grimassen schneiden, zmerdovati se.
režati (se), pačiti se. usta kriviti.

Grimassiren, f. Grimasse(n schneiden).

Grimm, der, togota. serd, razkačenost, ja-
rost; in Grimm gerathen, stogotiti se, uto-
gotiti se, razkačiti se. stojariti se; feinen
Grimm auslassen an Einem, ohladiti se nad
kom, jezo izpustiti; f. a. Born.

Grimm, f. Grimmtig.

Grimmdarm, der, (Colon), nach V. danka,
denik. kotnica (a. polu.), nach Sul. čmar.
böhm. denni črevo.

Grimmdarmsband, das, vez.

Grimmdarmsgekröse, das, krezelje.

Grimmdarmsklappe, die, kljupka.

Grimmen, v. n., f. Egrimmen; v. i., es
grimmt mich im Bauche, v trebuhu me kolje.
v trebuhu me šeplje, šiplje, trebuh me holi;
grize, červiči, zavija me v trebuhu.

Grimmen, das, klanje; j. a. Bauchgrimmen.

Grimmenwasser, das, voda ali lek za še-
panje. šipanje. za griz.

Grimmer, der, (Falco Milvus). postojna.
škarnjek.

Grimmgramsen, f. Griesgramen.

Grimmig, adj., togoten, preserdit, razka-
cen. jaren nach V. (in Reijniz) ljut, a. altsl.;
grimmige Kalte, huda, merzla, ojstra zima,
premraz, f. a. Grausam; Grimmig werden,
f. Grimm (in Grimm gerathen).

Grimmigkeit, die, ljutost, neusmiljenost.

Grimmtalt, adj., hudo, ostro merzel.

Grimpe, Grimpel, Bisch, (Cyprinus Go-
bio), grundelje; (Phoxinus), frigelje.

Grimmvoll, adj., prehud, preljut.

Grimmwurz, die, (Dentaria), rajnak.

Grind, der, Minde, Kruste eines Geschwü-
res, krasta od. hrasta; Rände, skrum-
ba, grinta*; Rände, Kräge am Koyfe (Tin-
ca), kraste pl.; Rände, Kräge überhaupt
garje pt.

Grindhand, die, hrastava roka.

Grindicht, adj., krastast, garjast. skrum-
hast.

Grindig, adj., krastav, garjev. krastnat.
skrumbav.

Grindigkeit, die, krastavost.

Grindkinn, das, hrastava hrada.

Grindkopf.

Groß.

671

Grindkopf, der, krastava glava; ein Grind-
föpfiger, hrastavec, grintavec.

Grindkraut, das, f. Krecuzwurz, (Scabiosa
arv.), garjevo zelišče, zeliše.

Grindrabe, det, (Corvus frugilegus), čer-
na poljska vrana.

Grindsalbe, die, maža, mazilo za hraste.

Grindwurz, die, (Rumex acutus), ščavje,
šavje.

Grinitsch, f. Genster.

Griniß, f. Grüniß.

Grinsen, v. n., naregniti se. narežati se.
režati, nach V. lisiti se; f. a. Greinen.

Grinser, der, režalo. ktor zobe kaže in
(se) reži.

Grinzen, f. Grinsen.

Grippe, tie, hripa. gripa*, influenca*.

Grod, adj. dick, debel; unßchlich, debel, ne-
otesan. neuljuden, zarobljen, neokresan.
ueglajen, grob (a. altsl. u. in allen slav.
M.); er ist ein sehr grober Mensch, gladek
je, kakor dobova (hrastova) skorja, za-
obljen kmet(ać); aus dem Größten heraus
sein, iz najvećiga, nar hujšiga biti; aus dem
Groben bilden, na pervo roko izdelati. iz-
delovati, delati; grobe leinwand, hodnik, hod-
nično platno; vom Gefühl, auch top; grobes
Geschüß, f. Geschißt; grobes Geld, debel dnar
(goldinar, toler); grobe Hände, okorne, ne-
ukretne, nesprettne roke; grobe Arbeit, te-
žavno, okorno delo; grobe San, velika svi-
nja; grobe Schrift, debele. velike čerke;
grobes Brot, čern kruh; grobe Waare, ša-
rasto, umazano, kosmato blago; grobe Lüge,
debela, košata laž; grober Fehler, debela
pomota; ein grober Scher, neslana šala;
eine grobe Unwissenheit, globoka. terda,
močna neznanost; grobe Stimme, debel
glas; grob begegnen, neuljudno, grobo ob-
nasati se proti komu.

Grobdracht, der, debeli drat.

Grobdrähtig, adj., debeliga dratu, debele,
grobe niti.

Grobe, die, debelost, grobost; f. Grobheit.

Grobfädig, adj., debeloniten, debel.

Grobfaserig, adj., debeliga lakna, debelih
nitek.

Grobfeilec, die, debela pila.

Grobgestreift, adj., z velikimi progami.

Grodgliederig, adj., okornih, debelih
udov.

Grobhaarig, adj., debelih las, dlak.

Grobhäutig, adj., debelokožen, dehele köze.

Grobheit, die, eines Menschen, grobost,
grobljanstvo, neotesanost, zarobljenost, de-
belost, sirovost, neuglajenost. neuljudnost;
beleidigender Ausdruck, debela, groba (be-
seda), grobost; Einem Grobheiten sagen,
neuljudno, grobo govoriti s kom, z gro-
bimi besedami razžaliti ga; grebe Beschaf-
senheit, debelost; die Grobheit des Papiers
ließ vermutchen r., iz tega, da je papir bil
debel, se je moglo misliti itd.

Grobian, der, zarobljenec. neotesanee. ne-
okresanec, neuglajencee, robavs, neuljudnež,
debel človek, grobjanec.

Grobjährig, adj., debelih letin, nach V.
groboletinast.

Grobklieber, der, ktor v gojzdu doge na
debelo kroji.

Grobkörnig, adj., debelozernat, debeliga
zerna.

Größlich, adj., debelkast; sich gröblich irren,
hudo, močno se motiti; er hat ihn gröblich
beleidigt, zelo, hudo ga je razžalil.

Gröbling, f. Grobian.

Grobmaler, der, mazalo (od malarja).

Grobsand, der, debeli pesek.

Grobschmid, der, kovač, russ. kuznec.

Grobschrötig, adj., na debelo mlet.

Grobsinnig, adj., topih čutov, čutil, topo-
čuten.

Grobsinnlich, adj., zelo mesen in pohoten.

Grobwollig, adj., debelovolnat, debele
volne, debeliga runa, debelorun.

Grog, der, grog*.

Grölen, v. n., dreti se, kričati.

Gröler, der, kričalo, vekalo.

Groll, der, čert, čertenje, pika, nastor, so-
vraštvo (skrivno). serb. merznja, nazlob.
 poln. zavzetost, zajedlost); einen Groll
auf jemanden haben, piko, nastor, jezo na
koga imeti.

Grollen, v. n., sovraštvo ali jezo kuhati v
sebi, kujati se, jeziti se na koga, merziti
ga; f. a. Grommeln.

Grollend, Grollhaft, adj., serdit, gorak,
serb. nazloben.

Grommeln, v. n., bobneti, bučati (od dě-
leč).

Gropp, der, eine Fischart, kapel, glavaea
(riba).

Gros. en gros. na debelo, na veliko.

Groschen, der, gros (in allen slav. Munda.),
grosić.

Groschenbrot, das, hlebec, pogrošnjak,
hlebec po groši.

Groschenstück, das, groš; Zweigroschenstück,
dvojača; Fünfgrochenstück, petica.

Groß, adj., velik; vom Berge, visok; große
Augen machen, debelo gledati, začuditi se.
čuditi se; große Zünde, velik greh; er
ist um einen Kepf größer als sich, za glavo
je veči od mene; großes Mädchen, deklina;
großer ungefickter Mensch, rogljež. roglja,
storkla, galijot*; großer Mangel an Lebens-
mitteln, hud stradež, veliko stradanje; gro-
ßer dicker Kopf, butica, glavatica; großer
langer Mensch, dolgin, dolgež. dolgovirnik;
wie groß, kolik; so groß, tolik; hübsch groß,
precej velik; die große Zehe, palec na nogi;
große Schritte machen, široko stopati, ko-
rakati; damit ist schon ein großer Schritt
vorrätsb gethan, s tem smo se že precej,
že lep kos dalje pomaknili; das Wasser
wird groß, voda raste, narašča, nastopa;
größer werden, rasti, množiti se. serb. ve-
cati; ungehener groß, velikansk, srep, na-
ramen (auch böhm., altsl. ramen heftig),
serb. golem, ogroman; die Großen wie die
Kleinen, vse, malo in veliko, odraščeni, od-

Großfüttern.

nog ali beder; ein Großfüßiger, bedrač, no-
gač, nogan.

Großfüttern, i. Groß (ziehen).

Großgeist, der, veliki duh, velika glava.

Großgeinnt, adj., velikodušen.

Großgetalt, i. Koloß, Koloßal.

Großgewachsen, adj., odrasel, odrasčen,
odrasen.

Großgewerk, das, velikodelnica†; f. Fa-
brit.

Großgewerker, der, velikodelnik†; f. Fa-
brikant.

Großgewicht, i. Brutogewicht.

Großgliederig, adj., udnat, velicih udov.

Großgünstig, i. Hochgeneigt.

Großhandel, der, kupčija na debelo, ve-
lika kupčija.

Großhändler, der, velikokupec, kupčeva-
vec na debelo.

Großhandlung, die, kupčija. prodajavnica
na debelo.

Großheit, f. Gröče.

Großherr, der, padišah. sultan, turški ce-
sar.

Großherrisch, adj., großherrisch leben, ži-
veti kakor velik gospod.

Großherrlich, adj., sultansk.

Großherzig, adj., velikoserčen, veliko-
dušen.

Großherzigkeit, die, velikoserčnost, ve-
likodušnost, velikodušje, žlahtnodušnost.

Großherzog, der, veliki vojvoda.

Großherzogin, die, velika vojvodinja.

Großherzoglich, adj., velikovojvodsk, ve-
likiga vojvoda.

Großherzogthum, das, veliko vojvodstvo.

Großhörnig, adj., rogat; der Großhörnige,
rogatee, rogač, rogin.

Großhundert, das, sto in dvajset.

Grossirer, Großist, i. Großhändler.

Großjährig, adj., nach V. (und a. poln.)
doleten, auch polnoleten, dostoleten, unter
den ungar. Slov. versten; großjährig sein,
letra imeti, doleten itd. hiti; es werden, k
letam priti.

Großjährigkeit, die, doletnost, polnolet-
nost.

Großjährigkeitserklärung, die, izre-
čenje, razgläšenje polnoletnosti, od. da je
kdo doleten.

Großkanzler, der, veliki kanelir.

Großkehlig, adj., gerlat.

Großkind, das, vnuče.

Großklette, die, veliki lapuh.

Großknecht, der, veliki hlapec.

Großcomthur, der, veliki komendnik.

Großkopf, der, ein greßer Keyf, glavura;
eine Person, glavač. glavan, debeloglavce,
buteč; weibl. glavana, glavača, debeloglav-
ka; f. a. Alant.

Großköpfig, adj., glavat, bučoglav.

Großkörnig, f. Großkörnig.

Großkrenz, das, veliki križ; der, veliko-
križnik, (nach V. veliki križanik).

Großkrenzritter, der, vitez velikokrižnik.

Großsprecher.

673

Großlauch, der, (Allium scorodoprasum),
kožjek.

Großleßzig, adj., ustničat, debeloustničat.
žnabljat*.

Großlich, adj., velikast, velikljat, precej
velik, raji večji kakor manjši.

Großlippig, f. Großleßzig.

Großmacher, der, bahač, ustnež.

Großmacht, die, als Eigenchaft, velika moć,
oblast; Großstaat, velika, mogočna deržava.

Großmächtig, adj., premogocen, velikomo-
gocen, velikomočen, velikovlasten, pre-
vzmožen; sehr groß, velikansk.

Großmarschal, der, veliki marsal.

Großmaschig, adj., petljat, velikih petelj.

Großmaut, das, veliki gobec, velike usta;
ein Großsprecher, širokoustnik, ustnež, go-
vorun.

Großmäuler, pl., velikoustniki†.

Großmäntlig, adj., velikih ust, gobčat, a.
razusten: fig. sirokousten, bahašk.

Großmeise, die, velika senica.

Großmeister, der, veliki mojster, predstojniki.

Großmensch, der, velikan v duhu in razumu.

Großmögend, adj., nach V. velikomožen;
velemožen, f. a. Großmächtig.

Großmundschenk, der, veliki točaj.

Großmuth, die, velikodušje, velikoserče;
velikodušnost, als Edelmuth, plemenito-
serčnost, žlahtnodušnost.

Großmüthig, adj., velikodušen.

Großmüthigkeit, die, velikodušnost.

Großmutter, die, babica ali baba, stara
mati.

Großmütterlich, adj., babičin, babin, stare
matere.

Großnafe, die, veliki nos; eine Person, der,
nosan, nosač; die, nosulja. nosana, nosača.

Großnafig, adj., nosat.

Großnecffe, der, prebratrič, prebratinec, sin
bratriča proti starimu stricu.

Großnichte, die, prebraticiina. prebratinica.
prebratovljaa; hci bratriča ali bratričine proti
starimu stricu.

Großoctav, das, velika osminka od. osmérka.

Großohcim, der, stari stric, ujic, dedov
ali habin brat.

Großohr, das, veliko uho, serb. ušina; eine
Person, der, uhan, uhač; die, uhana, uhača;
f. a. Fledermaus.

Großöhrig, adj., ušat. dolgouh.

Großvapa, f. Großvater.

Großprahler, der, širokoustnik, hlastač.

Großprobst, der, veliki prepozit ali prošč.

Großquart, das, velika čvetérka.

Großrichter, der, veliki sodnik.

Großschnäbler, f. Dickschnabel.

Großschön, adj., prelep.

Großschreier, der, f. Großmaul.

Großschritt, der, veliki, široki korak.

Großschuppig, adj., velicih ljuskin.

Großseitig, adj., bokat.

Großsinnig, f. Edelmüthig.

Großsohn, der, vuk.

Großsprechen, das, f. Großsprecherei.

Großsprecher, der, širokoustnik, bahač,

43

674

Großsprecherei.

hvalun, bahavs, kozji človek, russ. hva-
stun.

Großsprecherei, die, baharija, govorun-
stvo, ustenje, sirokoustje.

Großsprecherin, die, širokoustnica, ba-
havlja, bahulja.

Großsprecherisch, adj., širokousten, hla-
stav, bahašk.

Großstaat, f. Großmacht.

Großstadt, die, veliko mesto.

Großstädter, der, prebivavee iz veliciga
mesta, velikomešćan.

Großstädtisch, adj., po navadi večih mest.
kakor \ velikih mestih, velikomesten.

Großstirnig, adj., čelat.

Großsultan, der, veliki sultan.

Großtante, die, stara teta.

Großtausend, das, tisuć dve sto.

Großtentheils, adv., veči del, največi,
vekci del.

Großthat, die, veliko djanje.

Großthätig, adj., ktor velike dela dopri-
nasa, velikodjaven, — delaven.

Großthörig, adj., razvraten, velikovraten.

Großthner, der, f. Großsprecher.

Großthuerei, f. Großsprecherei.

Großthuerin, f. Großsprecherin.

Großthucrisch, adj., bahask, bahaven.

Großthun, v. n., bahati (se), znašati se,
ustiti se, košatiti se, junašiti se, russ. ve-
ličat sja. hvastat.

Großtochter, die, vnuka.

Großtraubig, adj., grozdat.

Großtürk, der, f. Großsultan.

Großnuhrmacher, der, urar, ki velike ure
dela.

Großurenkei, der, preprevnuk, prevnukov
sin.

Großurenkein, die, preprevnuka.

Großvater, der, ded, stari oče, dedej, de-
dek. dedček.

Großväterlich, adj., dedov, dedinsk, sta-
tiga očeta.

Großvaterstuhl, der, naslanjač, stol z ro-
cicami, wertl. stariga očeta stol.

Großverschleiß, der, prodaja na debelo.

Großvezier, der, veliki vezir.

Großviertel, f. Großquart.

Großvogel, der, večji, zlasti divji ptić.

Großweidewerk, das, (waidm.) jeleni,
divji petelini in takošna najžlahtniši div-
jačina.

Großwerden, das, rastenje.

Großwirdenträger, der, veliki dostojnikt.

Großzahn, der, veliki zob; — zobatec, zo-
bač, zobań.

Großzahniq, adj., zobat.

Großest, adj., čuden, spakoben, s. a. Un-
natičrlisch, Vächerlich; Grostešten, čudne, ne
iz narave posnete podobe na poslopjih.

Wrotte, die, in die Tiefе haltend, jama, špilja,
nach k. zijavka. (russ. peščera. polu. n.
böhm. jasčina).

Grottentarbeit, die, špiljarstvo.

Grottentünstler, der, špiljar.

Großen, der, herbet, herbtina pri kerznarjih.

Grubensteiger.

Grübchen, das, jamica, jamičica; in der
Wange, kotanjica.

Grube, die, jama, russ. nora; eine runde
senkrechte Wassergrube, rupa, kotanja; soviel
als Bergwerf, rudnik, rudna jama; wer ei-
nem andern die Grube gräbt, fällt selbst hin-
ein, ktor drugimu jamo koplje, sam vanjo
pade; die Wurzeln einer Grube im Berg-
baue, nach V. skeder; ein Grab, jama, grob;
eine Grube erlegen, začeti rudo kopati; die
Grube ging zusammen, rudnik se je poderl,
uderl; Einen unter die Grube bringen, pod
zemljo spraviti koga; eine Grube, in welche
sich ein fließendes Wasser verliert, ponikve pl.,
požiravnik; Grube, anat. jama, jamica.

Grübelci, die, vertanje, tuhtanje, modro-
vanje, (russ. glavolomstvo).

Grübelkopf, der, f. Grübler.

Grübelfrank, f. Hypochondrisch.

Grübeln, v. n., herbati, vertati, kopkati;
etn Kunterspiel, svinjko pasti. Unterfr. pre-
sieco vganjati. Unterfr. kobčati, hočati, nach
Sul. kobati se; in der Naše grübeln, peč-
kati, herbati po nosu; es grübelt mir in
den Füßen, noge me serbe, serbi me po
nogah; fig. klügeln, glavo si treti ali beliti,
vertati, globati, modrijaniti, tuhtati.

Grübelnuß, die, koščak, košak.

Gruben, v. a., f. Graben; jame delati ali
jamiti; v jame loviti (zveri).

Grubenarbeit, die, jamsko delo. delo v
jami, v rudniku.

Grubenarbeiter, der, rudokop, delavec \  
jami ali rudniku.

Grubenaufstand, der, (mont.) opis rud-
nika, poročilo zastran rude.

Grubenbau, der, rudno delo; f. a. Gru-
benarbeit.

Grubenbaum, der, in der Mühle, klada.

Grubenbeil, das, rudarska sekirica, halta.

Grubenbericht, der, poročilo zastran rud-
nika.

Grubenbiber, der, pozemeljski dabar; f. a.
Biber.

Grubenbrand, der, požar, ogenj v rudniku.

Grubenende, f. Absecker.

Grubenerz, das, jamska ruda, ruda iz rud-
nika.

Grubenfahren, das, hoja v jamo, iz jame.

Grubenfeld, das, jamsko polje, odločeni
rudnik.

Grubengaß, das, jamski plinj ali gaz.

Grubengebände, das, vhod rudnica.

Grubengezäh, das, rudarsko orodje.

Grubengräber, der, jamar.

Grubenholz, das, jamski, rudarski les.

Grubenhüter, der, f. Huttmann.

Grubenjunge, der, rudarček.

Grubentittel, der, jamska halina.

Grubenkleid, das, jamsko oblačilo.

Grubenkohle, die, oglej od vejevja.

Grubenlicht, das, jamska luč.

Grubenfand, der, kopani pesek.

Grubenschnepper, der, rudarski nož.

Grubensteiger, der, nadglednik ali nad-
zornik nad delavci v rudniku,

1

676

Grundangel.

hiša stoji na nizkem svetu; die Überstüche der Erde, der Boden, svet, tla, zemlja, grunt* (auch in andern slav. Munda.); lehmiger Grund, ilnati svet, ilnata zemlja, ilovnato zemljišće, zemljiše, ilovišće, iloviše, s. a. Boden, Erde; es ist auf meinem Grund und Boden, na mojih tleh je; liegende Gründe, Grundstücke, zemlja, ležeče, ali nepremikljive posestva. dobra. grunti*, ležeče premoženje.

Grundangel, die, s svinecam obteženi ter-
nik, da gre na dno, nach V. nočni ter-
nik.

Grundanschlag, der, preudarek ali pre-
met stroškov za dno poslopja.

Grundartikel, der, poglavitni, podstavni
clen.

Grundaushebung, die, kopanje dna.

Grundbalken, der, V. strešnica; der unterse, spodnja; der obere, gornja; der daz zwischen kommt, greda; — auch podsek; russ. matica, poln. podvalina; s. a. Kiel,

Grundbass, der, glavni bas.

Grundbau, der, podzid, podzidanje, zidanje
v dno, fundamenta ali temelja.

Grundbaum, der, nach V. blazina, podlo-
zina; f. Kettenbaum.

Grundbaute, f. Grundbau.

Grundbedingung, die, poglavitn pogoj.

Grundbegierde, die, perva. pervotna, iz-
virna želja.

Grundbegriff, der, glavni, pervi zapo-
padek, zaumen, zaumevek, s. a. Begriff.

Grundbein, das, (os basilare od. sphenoides), u. V. blazinska kost, klinasta kost.

Grundbesitz, der, posest zemlje, zemljišća,
zemljiša.

Grundbesitzer, der, posestnik zemljišća,
zemljiša, gruntni posestnik.

Grundbesitzerin, die, posestnica zemljišća,
zemljiša, gruntov.

Grundbestandtheil, der, pervi, poglavni
del.

Grundbestandvertrag, der, pogodba za
porabo zemlje, zemljišća, zemljiša.

Grundbett, das, ograja reke.

Grundbirn, die, krompir. podzemljica; f.
Erdayfel, Sonnenblume.

Grundblei, das, f. Senßlei.

Grundbohrer, der, zemeljski sveder.

Grundböse, adj., do kraja, do polti, do
tal hudoben, prehudoben, ves zanikern in
zel.

Grundbray, adj., prav jak, prav verl,
prav dober.

Grundbrett, das, namérjalo (pri kanonih).

Grundbrief, der, zemljisko, mitno pismo.

Grundbruch, der, predor (vode) v dnu.

Grundbrüchig, adj., piškav, votel, kar
ne derži.

Grundbrühe, die, gošča, goša; in den
Schiffen, natečnica, natekla voda.

Grundbuch, das, zemljske ali gruntne
bukve, zemljska knjiga.

Grundbuchsamt, das, gosposka gruntnih
bukev, zemljsko-knižni ured.

Gründer.

Grundbuchsdirector, der, vodja zemljiških bukev.

Grundbuchsertract, der, izpisek iz zemljiških bukev.

Grundbuchführung, die, pisanje, osker-
bovanje gruntnih bukev.

Grundbuchsgesch, das, Grundbuchsord-
nung, die, postava za gruntne bukev. od
gruntnih bukev.

Grundbücherlich, adj., zemljiško-knižen;
grundbücherliche Eintragung, vpis v gruntne
bukve.

Grundcomplex, der, zvezek, skupek zem-
ljišć. zemljiš; već zemljišć. zemljiš, ki
so združene.

Grunddamm, der, nasip, gat na dnu.

Grunddienst, der, tlaka, robota.

Grunddienstbarkeit, die, zemljišna sluznost.

Grundehrlich, adj., čisto pošten, do do-
briga pošten, prepošten, prav pošten.

Grundeigenschaft, die, perva, bistvena,
poglavna lastnost.

Grundeigenthum, das, last. lastina zem-
lje, zemljiška last; das ist mein Grund-
eigenthum, ta zemlja je moja (lastina).

Grundeigenthümer, der, zemljiški lastnik, lastnik zemlje, zemljišća, zemljiša, grunta.

Grundeigenthümerin, die, zemljiška,
gruntna lastnica.

Grundeiß, das, spodnji led, led na dnu,
(russ. ledjanaja ikra).

Grundeisen, das, merilo za rane.

Gründel, der, Grundel, die, grundelje. glo-
boček. gre-link.

Gründen, c. a., den Grund legen, stiften,
ustanoviti, ustanovljati, postaviti, napraviti,
osnovati; der Teich ist nicht zu gründen, ni
mogoče ribniku do dna priti. ni mu priti
do dna; der Maler gründet die Einwand anj.,
malar pripravlja platno, poklada pervo har-
vo na-nj. russ. u. polu. grundovat; das
Haus ist auf einem Felsen gegründet, hiša
je na skalo postavljena, zidana, hišna
podlaga je skala; der Tischler gründet die
Fuge mit dem Grundhobel, nach V. skri-
njar dela ali obla žleb z žlebnikam; ge-
gründet, uterjen, pravičen, veljaven, ter-
den, resničen; gegründet sein, svoje opiro
imeti: seine Hoffnung auf etwas gründen,
svoje upanje na kaj opirati, postavljati, na-
slanjati; das ist in der Erfahrung gegründet,
to se opira na skušnjo; alle Geschöpfe sind
in Gott gegründet, vse stvari imajo svoj
pričetek v Bogu.

Grundentlastung, die, odveza zemljišć,
zemljiš; Befreiung von Schulden, razdolžba
zemljišć, zemljiš.

Grundentlastungsgeschäft, das, opravilo zemljsne odveze ali razdolžbe.

Grundentwurf, der, glavni načert.

Gründer, der, ustanovnik, ustanovivee, za-
etnik, ustanovljavec, serb. utemeljitelj; er
ist der Gründer dieser Schule, on je usta-
novil. napravil to soko.

Gründerin.

Gründerin, die, ustanovnica, ustanovitva, zacetnica.

Gründerkenntniß, die, glavno, podstavno spoznanje.

Gründerfütternd, adj., podstavo, podslombe stresaven, stresajoč.

Gründertrag, der, Gründerträgniß, das, dohodek zemljsni od. iz zemlje. grunta; an Früchten, pridelek, letina, obrod, obrodek.

Gründerz, das, podperstna železna ruda.

Grundfaden, der, f. Aufzug.

Grundfähigkeit, die, izvirna, začetna zmožnost od. moc.

Grundfalsch, adj., do kraja lažnjiv, čisto zmišljen, gola laž; ein grundfalscher Mensch, popolnama, ves zvit, hinavsk človek.

Grundfarbe, die, Hauptsfarbe, poglavna barva, (nach V. barva mati); die Farbe des Grundes an einem Zeuge udgl., barva dna, podsnovna barva.

Grundfaul, adj., do konca uzjil, do konca, do kraja len. prav len. ves len. prelen: f. a. Faul.

Grundfest, adj., terden, terdne podstave.

Grundfeste, die, podstava, podval, podzidje, terdina (russ.). serb. temelj, nach Sul. dimak. poln. podwalina; gesunken bin ich bis zu den Grundfesten der Vergel, nach V. do stopal hribov sim se pogreznil.

Grundfisch, f. Gründing.

Grundfläche, die, podstava, podlaga, spodnja plaščad, plašad, plošnjad.

Grundforelle, die, jezerska posterv.

Grundform, die, glavna oblika, forma.

Grundfußtritt, der, osnovna podnogavnica.

Grundgarn, das, vlak.

Grundgebühr, die, davščina od zemljisca, davšina od zemljiša. grunta.

Grundgeizig, adj., prelakomen.

Grundgelehrte, adj., globoko učen, prav učen, preučen, iz dna. do dna učen.

Grundgerechtigkeit, die, zemljiška pravica, z zemljišcem, zemljisem združena pravica.

Grundgesch, das, ustava†, glavna postava, in den serb. Volksl. starostavni zakon.

Grundgesetzlich, adj., ustaven.

Grundgraben, der, jama za dno.

Grundgröße, die, pervotna, začetna količina.

Grundgut, Grundgütig, adj., popolnama dober, predober.

Grundhaar, das, zimska dlaka.

Grundhältig, f. Stichhältig.

Grundhase, der, dolski zajic.

Grundheil, f. Gauchheil.

Grundherr, der, zemljsni gospod, grajščak, grajsak. gruntni gospod; f. a. Obereigenthümer.

Grundherrin, die, grajščainja, grajsakina.

Grundherrlich, adj., grajščinsk. grajšinsk.

Grundherrschaft, die, zemljišna gosposka, grajščina, grajšina.

Grundhieb, der, bei Feilhauern, pervi zasek.

Grundquelle.

677

Grundhobel, der, žlebnik.

Grundhofe, der, grajšinski, grajsinski podložnik.

Grundholz, f. Faulbaum.

Grundidee, die, podstavna. glavna misel.

Grundiren, v. a., bei den Malern, dno storišti. delati. staviti. nach V. a. podmalati. podmalovati; f. a. oben Grund.

Grundirrtum, das, poglavne, perva zmota.

Grundkenntniß, die, početno znanje, početna znanost.

Grundkette, die, osnutek dna.

Grundtraft, die, glavna, izvirna, začetna moc.

Grundkreis, der, poglavitni okrog.

Grundlade, die, prag.

Grundlage, die, podlaga, podstava, podslomba, osnova, nach V. poddelo.

Grundlaut, der, samoglasnik.

Grundlawine, die, plaz.

Grundlegung, die, ustanovitev. ustanovljanje, postavljanje, zidanje dna.

Grundlehr, die, glavni, začetni, podstavni nauk.

Gründlich, adj., staven, terden, uterjen, ukoreninjen, korenit. serb. temeljit; adv., iz dna, do konca, do kraja; etwas gründlich verstehen, do dobriga, popolnama kaj razumeti; f. a. Grund, Gründen.

Gründlichkeit, die, uterjenost, terdnost, korenitost, serb. temeljitost.

Gründling, der, ('y)prinus gobio). pesak, piškur, (russ. piškar); f. a. Grundel; im Forstwesen, krivina, krivenčaste veje.

Gründlingsgrenze, die, gosta versa.

Grundlinie, die, glavna čerta; als Estze, načert. načertek; math. podstava, (čerta) podstavnica.

Grundloch, adj., brez dna; cutlos, brez kraja. brezkončen, neizmeren, neskončen; grundloser Weg, cesta, ki nima terdniga dna, vdirljiva, zagazljiva pot; ungegründet, brez opire, brez vzroka, brez podstave; grundloser Vorgeben, prazne besede, neuterjene, nedokazane.

Grundlosigkeit, die, nach V. brezdnost, breznost, nezměrna globokost, neizměrnost, neskončnost, praznost.

Grundloth, f. Senkblei.

Grundmacht, die, poglavitna moc.

Grundmauer, die, zid v dnu. podzidje, zidane tla.

Grundneigung, die, poglavitno, izvirno nagnjenje.

Grundobrigkeit, die, zemljiška gosposka.

Gründonnerstag, der, veliki četertek.

Grundpachtvertrag, der, pogodba od zemljiskiga zakupa.

Grundpfahl, der, podzidni kol.

Grundpfand, das, zemljišna zastava.

Grundpfeiler, der, podstavni steber.

Grundpflaster, das, Österrich, tlak, pestanec.

Grundplatte, die, dno (pri tiskarjih).

Grundquelle, die, poglavitni izvir,

678

Grundrast.

Grundrast, die, am Pfuge, oplaz, podsad. poddel.

Grundrebe, od. Wasserrebe, die, nore mladike pl.

Grundrecht, das, pravica združena s posestjo zemljišča, zemljiša; podstavna pravica.

Grundregel, die, poglavitno, glavno pravilo, vodilo.

Grundreich, adj., silno bogat, prebogat.

Grundrente, die, prihodek iz zemljišče, zemljiš, zemljišni prihodek.

Grundriß, der, očert. čertež, naris. fig. jedro, posnetek poglavitnih naukov ali resnic.

Grundsaß, der, poglavitno vodilo, pravilo, podstavna resnica: soferne du nach diesen Grundsäßen lebst, so mußt du auf Abwege gerathen, ež živis på taciš vodilih, ni mogoče, da ne bi zabredel; ich gehe von dem Grundsaße aus, moje vodilo je, jez se deržim tega vodila, pravila; f. a. Gesinnung.

Grundsätzlich, adj., po vodilih, po gotovem pravilu.

Grundsfauer, der, bei den Bäckern, kvas.

Grundfäule, die, podstavni, poglavitni steber.

Grundschoß, f. Grundgebühr.

Grundschuld, die, dolg, vpisan v gruntne bukve.

Grundschwelle, die, pritlični prag; f. a. Grundbalken.

Grundficher, adj., terdniga dna; prav go-tov, prav zanesljiv.

Grundsicherheit, die, terdnost dna; zemljiškoknjižna varnost.

Grundhilbe, die, f. Wurzelsilbe.

Grundsohle, f. Grundlade.

Grundsprache, die, die Originalsprache, in welcher ein Buch ursprünglich geschriften war, pervi jezik, izvirni jezik, izvirna beseda.

Grundstein, der, vkladni kamen, pervi kamen. serb. temeljni kamen; fig. poglavni, podstavni nauk; mont. glavno kamnje; den Grundstein legen, f. Grund (legen).

Grundstelle, die, dokazne. dokazovavne besede, dokazni rek, izrek.

Grundstener, die, zemljišni (zemeljski), gruntni davek. zemljaščina, zemljašina.

Grundstimme, die, glavni glas; f. Baß.

Grundstoff, der, Urstoff pervina, (poln. pierwiastek, auch, so wie böhm. živel): fig. osnutek, osnova.

Grundstrach, der, pozemljuh.

Grundstrich, der, poglavna čerta. poteza.

Grundstück, das, f. Bestandtheil; ein unbewegliches Gut, ležeče ali nepremikljivo posestvo: zemlja, zemljišče, zemljiše, zemljištvo, grunt.

Grundstücke, die, poglavitna podpornja.

Grundstücke, die, gosca, gosa, f. a. Boden saß; in den Schiffen das eingedrungene Wasser, f. Grundbrühe; auch für Abschau m, Auswurf, f. diese.

Grundtert, der, izvirna beseda, pervopist. f. a. Urtert.

Grüne.

Grundtheil, der, pervina.

Grundton, der, glavni glas.

Grundtreu, adj., prav zvest, prezvest.

Grundtrieb, der, izvirni nagon.

Grundübel, das, izvirno, glavno, začetno zlo.

Gründung, die, f. Gründen; ustanovitev, ustanovljanje, uterdba, ukorenitev, osnova; seit der Gründung der Welt, od stvaritve, postanka, početka sveta.

Gründungung, die, nach Sul. podorina, zaor, davpor.

Grundunterschied, der, glavni razloček.

Grundursache, die, pervi vzrok, poglavitni vzrok.

Grundurtheil, das, perva, glavna sodba.

Grundverbesserung, die, poglavitna, donoganina poprava.

Grundverfassung, die, glavna uredba.

Grundvermögen, f. Grundkraft, Stammkapital.

Grundvermögensbuch, das, f. Grundbuch.

Grundverpfändung, die, zastava zemljišča, zemljiša; f. a. Hypothek.

Grundverschreibung, die, zapis zemljišča, zemljiša.

Grundwachs, das, welches den Bienenzellen zur Grundlage dient, nach Sul. voskovača, nach V. osnovni vosek.

Grundwage, f. Wasserwage.

Grundwäger, f. Niveleur.

Grundwahrheit, die, podstavna, poglavitna resnica, nach V. osnovna resnica.

Grundwasser, das, voda v globini rudnika.

Grundwerk, das, im Mühlenbaue, nach V. jez, nach Sul. podžlehje.

Grundwesen, das, pervo, izvirno bitje, osnovno bitje; f. a. Subjekt.

Grundwidrig, adj., vzroku ali razlogu nasproten.

Grundwissenschaft, die, poglavitno ali podstavno znanstvo; f. a. Metaphysik.

Grundwort, das, glavna, vladajoča beseda; f. a. Subjekt, Stammwort.

Grundzahl, die, glavno, poglavitno število.

Grundzahlwort, das, glavitna številnica. temeljne števila.

Grundzapfen, der, cep pri dnu. drožnik. veliki, spodnji cep.

Grundzehnt, der, desetina od zemljišča, zemljiša, poljska desetina.

Grundzerstückung, die, razkosanje, razkosba, razdrobitev zemljišč, zemljis.

Grundzins, der, dača od zemlje, gruntna ali zemeljska davščina. davšina; f. a. Bodenzins.

Grundzunsherr, der, gospod zemljišne davščine, davšine.

Grundzunsmann, der, podložnik ali kmet. ki je z davkam pod koga.

Grundzug, der, bistvena. glavna čerta, po-teza; Grundzuge, načert. očertek. posnetek. jedro; f. a. Klizze.

Grüne, das, f. Grün.

Grüne, die, zelenjava. zelenjad, zelenje, ze-

Grünen.

Grüzmühle.

679

lenina, trava zelena; den Pferden die Grüne geben, trave, zelenjave dajati konjem; Hasen auf der Grüne fchießen, streljati zajee po

mladih žitih ali setvah; f. a. Kupfergrün. Grünen, v. n., zeleneti; grün werden, oze- leneti, pozeleniti se; von Bäumen, ber- stiti, poganjati, a. odganjati, fig. cvesti, raz- eyetati, richt. razevitati se; grünend, f. Grün. Grüner, der, priba; f. Ribik.

Grünfanlbaum, f. Rainweide.

Grünfink, der, (Emberiza citrinella), ster- nad, auch rumeni sternad; f. a. Grünling.

Grünfuß, der, liska mlakuša.

Grünfüßchen, f. Grünbeinchen.

Grünfüßig, adj., zelenonog, zelenih nog. Grünfutter, das, zelena pića, trava.

Grüngelb, adj., zelenorumen, zelenožolt.

Grüngestreift, adj., z zelenimi progami ali prekami, zelenopisan.

Grünhändler, der, zeleninar. zelenjavar.

Grünhänkling, f. Grünfink.

Grünholz, f. Fichte, Färdbegüster.

Grünnigkeit, die, zelenjad; — zelena barva.

Grüniß, der, (Loxia curvirostra), prebrača. krivokljunec, blask.

Grünfehchen, das, (Certhia gutturalis). muhar, muhec.

Grünkohl, der, zeleni vohrovšt.

Grünfopf, der, zelenoglavec (drozeg).

Grünkrähc, die, (Coracias garrula), zelen- ka, nach Sul. smerdovrana.

Grünkraut, das, zelenina, zelenjad, zele- njava, zelenje.

Grünland, das, trata, tratina, zeleni, trav- nati svet.

Grünlaubig, adj., zeleniga listja, zelen.

Grünlich, adj., zelenkast, zelenkljat.

Grünlichblau, adj., zelenkastomoder.

Grünlichgelb, -goldem, -grau, -schwarz, adj., v zelenkasto rumen, siv, čern.

Grünling, der, (Loxia Chloris). zeleni dlesk, zelenec, zelenček; f. a. Genster, Lippisch, Pfriemenkraut.

Grünmantel, Grünrock, der, clovek z ze- lenim plašcem, z zeleno suktnjo, zelenec.

Grünrüffel, der, zeleni: rivček.

Grünfand, der, zeleni pesek.

Grünsfchild, der, zelenoščitnik, skitnik.

Grünsfchnabel, der, grivasti deževnik; f. a. Gelbschnabel.

Grünschwanz, der, zelenorepka.

Grünsing, der, (Potentilla anserina), gosja trava.

Grünspan, das, kotlovinska, bakrena reja, zeleni volk, nach M. kotlovinska zelenica, nach dem Russ. medenka.

Grünspecht, der, (Picus viridis). zelena žolna (želna).

Grünsterling, der, zeleni vrabec.

Grünstein, der, zelenec.

Grünstreifig, f. Grüngestreift.

Grünsucht, die, zelenica.

Grünwerk, Grünzeng, f. Gemüße.

Grünwurzel, f. Erdrauch.

Grunzen, v. n., kruliti, krivincati, nach V.

hrohati, serb. hrokati; f. a. Brummen, Murren.

Grüntzer, der, godernjalo, godernjač.

Gruppe, die, Zusammenstellung mehrerer Fu- guren, lebender Gestalten, skupek, grupa*, razklad; nach V. a. Gruppe od. Gruppe, ge- wöhnlich das Kruß des Pferdes, križ; konj lepiga, sirokiga križa; eingebrochener Gruppe, zlebatiga kriza.

Gruppen, Gruppiren, v. a., skupiti, raz- staviti, razstavljati v skupke ali grupe, russ. grupirovat.

Gruppenweise, adv., v skupkih ali gra- pah.

Gruß, der, zermalmet mit Lehm und Kalk vermischte Steine, perga, melj. serb. gruh; in den Bienenstöden, pšenik, drob, vsenik (Wricig).

Gruje, die, žito v travi. f. a. Hasen; sok iz zelene trave.

Gruseck, der, zelenkasti oslič (neka riba).

Gruseln, v. i., f. Grauen, Schaudern.

Grusgebirge, das, meljnik, muljnik.

Grusficht, adj., travnast: gruſicht schmecken, po srovini dišati, slast po travi imeti.

Gruß, der, pozdrav, pozdravek, češenje, češenje, pozdravljenje; englischer Gruß, an- gelsko ali angelovo češenje, češenje, zdrava Marija; Einem seinen Gruß entbieten, pozdraviti, pozdravljati koga (po kom), reči, dati pozdraviti koga; ich bringe dir einen Gruß von deinem Bruder, brat te poz- dravi, od. te je rekel (naročil) pozdra- viti; wie der Gruß, je der Danf, nach dem Serb. kakoršen pozdrav, takošen odzdrav; Compliment, priklon, den Gruß erwiedern, odzdraviti, odzdravljati, poln. odklonić się komu.

Grüßen, v. a., pozdraviti, pozdravljati; mit Abziehung des Huteß, odkriti se, odkrivati se komu; sich verneigen, prikloniti, prikla- njati se komu; von Schiffen, počastiti s strelam, ustreliti na čast, an pozdravljenje; Gett grüße dich, Bog te sprimi! zdravo bra- te! serb. božja ti pomoć; grüße den Bru- der, pozdravi mi brata; der Bruter kažt Euch grüßen, brat vas je rekel ali naročil pozdraviti; pozdravljenje od brata; sei mir geprüft, češen mi bodi, češen si mi; ich grüßen, pozdraviti se, pozdravljati se.

Grüßer, der, pozdravljavec, pozdravljac.

Grüßerin, die, pozdravljavka.

Grußformel, die, pozdrav. pozdravilo, zdra- vica.

Grußgebot, f. Gruß.

Grußzeit, f. Hägezeit.

Grüße, die, pšeno, pira, phanje, zdrob; coll. nach V. stopina; von allen Hutfen ge- reinigtes Getreide, kaša; grob gemaßtener Weizen, nach V. kopavnik, kopanka, ko- panee; Grüße im Krepse haben, imeti slamo v glavi, ričet.

Grükhändler, der, kasar.

Grütkopf, der, neumnež, tepec, budalo.

Grüzmühle, die, mlin ali malen za kašo, pšeno.

680

Grüßstempfe.

Grüßstempfe, die, stopa, stope zu kaso.
Grüßstuppe, die, eigentlich juha z vkuhano kašo; bei der Landbevölkerung Brei (ohne Kleischbrühe), und zwar von Gerste, ječmenik, ječmenova kaša; von Hirse, prosena kaša, oder kaša schlechtweg, von Heiden, ajdova kaša.

Grüßwurst, die, kašnica, kašnata klobasa.
Gryphit, der, nach dem Russ. morski čelníček (neka ostriga).

Guajakbaum, der, gvajak, russ. bakant.
Guajakharz, das, gvajakova smola.

Guano, das, gvano, neki tičjek.

Guardian, der, gvardijan, f. a. Auffesser.

Guazumabaum, der, gvazuma.

Gubernator, f. Gouverneur.

Gubernial-, in Ziga., poglavarstven, deželniga poglavarstva.

Gubernialrath, der, svetnik, svetovavec deželniga poglavarstva, gubernialni svetovavec.

Gubernium, das, deželno poglavarstvo, f. a. Gouvernement.

Guckange, f. Ange.

Gückeln, Gucken, v. n., polukati, lukati, pokukati, kukati (auch böhm.), pogledati, gledati, nach V. auch prežati; serb. viriti; zum Verschein kommen, pomoliti se. pomaljati se, pomoliti glavico.

Gucker, der, eine Person, lukavec, kukavec; Werfzeng, ein kleines Perspektiv, gledalec, lukalo, kukalo, f. a. Guckfenster.

Guckert, der, (bei den Bäckern), stergulja.

Guckfenster, das, Gucker, linica.

Guckguck, der, (Cueulus canorus), kukavica; der Guckguck ruſt seinen eigenen Namen aus, sova senici glavana (pravi), poln. kukavica na sebe sama kuka: er wird den Guckguck nicht wieder hören, ne bo je slišal kukavice, ne učaka leta; daß dich der Guckguck! bes te plentaj! da te zlodi, da bi te vrag! der Guckguck hohl' euch alle! vsi pojte rakam žvižgat; was der Guckguck! kosmatka kapa! f. a. Gühnfel, Knabenkraut.

Guckgucksamme, f. Grasmücke.

Guckguckslume, f. Pechnelke.

Guckguckstlee, Buchampſcr.

Guckguckspfeife, die, pišal za kukavico.

Guckuckspeichel, der, weißer Schaum an den Blanzen, slina.

Guckasten, der, kukavnica. kukalce; f. a. Camera obscura.

Guckloch, das, gledalec. luknjica. skozi ktero se gleda.

Guckrübe, die, nach V. tolminska repa.

Guegger, f. Gimpel.

Guepard, der, (Felis jubata). gepard, nach Sulek, ris-lovec.

Guerillakrieg, der, vojska v malih trumah ali kerdelih, ki se po več zlasti gorahit krajih raztresejo in se zdaj tu zdaj tam pokazujejo.

Guggelgnupf, der, Guggelhöpfen, der, nach V. gomula, sartelj*; russ. korovajčik: f. Topſkuchen, Aschlinden,

Gunft.

Gühr, die, f. Führung; v vodi raztopljena ruda.

Gührig, adj., kerhiek.

Guillotine, die, giljotina. (sekira loputnica, padaca).

Guillotiniren, v. a., glavo odsekati z giljotino, giljotinirati.

Guinee, die, ginea.

Guirlande, die, Blumengehänge; die Guirlande von Nebenzweigen, preveza, previjač, brajda.

Gutarre, die, gitara.

Güßen, f. Geßl machen.

Gulden, der, (eigentlich zlat. wie noch im Böhm. u. Poln.); nach dem ježigen Sprachgebrauche, goldinar, forint, fiorin; (rajniš, Rheinischer Gulden, fl. N. B. 50 kr.; zlat, ein Goldgulden im Werthe von 1 fl. 8 kr.)

Gülden, f. Golden.

Güldenbaum, der, amerikanski amber.

Guldenfuß, der, goldinarsko merilo.

Güldengänserich, der, (Alchemila vulg.), hribja resa.

Güldenhaarmoos, das, (Polytrychum comm.) teržaj.

Güldenklee, f. Leberklee.

Güldisch, f. Goldhaltig.

Gülle, die, gnojnia; f. Mistjauche.

Gültbar, f. Zinsbar.

Gültbauer, f. Zinsbauer.

Gülte, die, davščina, davšina. dača od zemljišč, zemljiš; eine Gültje besižen, kmete imeti, t. j. ki morajo dačo ali kazen odrjatovati; i. a. Grundbuch, Zins.

Gülten, v. a., davščino, davšino. dačo od grunta opravljati.

Gültig, adj., dober, auch dober in terden: vollgültig, veljaven, veljajoč, kar ima veljavo; gültige Münze, dober denar. ki gre; gültige Entschuldigung, dober izgovor, ki velja, izda; gültig machen, veljavno stori ti. v veljavo djati, veljavo podeliti, oveljaviti †.

Gültigkeit, die, veljava. veljavnost, veljanje.

Gültigmachung, die, podelitev veljavnosti, oveljavljenje.

Gummil, das, f. Harz; guma. russ. drevesni klej, kamed; nach V. cedika. nach M. in St. keemec (?), kečmec.

Gummicht, adj., gumast. cedikast, klejast.

Gummilasticum, das, f. Federharz; gumilastika.

Gummigutt, Gummiguttä, das, gumigut.

Gummihaltig, adj., klejat, gumav.

Gummikopal, der, kopal.

Gummiren, v a., z gumo namazati. namočiti, naklejiti.

Gummiwasser, das, voda gumovica.

Gundelkraut, f. Ducendel.

Gundelrebe, die, Gundermaun, der, šmarni slak, poln. blusč.

Günſel, der, (Ajuga). skrečnik, bučnice. poln. iva. dabrowka.

Gunft, die, dobrohotnost, milost. blagovoljnost, ugodnost; f. a. Zuneigung; nič um Jemandes Gunſt bewerben, dober se delati

Günstbewerbung.

komu, prikupovati se komu, verächtl. lizati
se, radovati se okoli koga; er hat sich seine
Günst erwerben, priljubil, prikupil se mu
je; er steht in hoher Günst, veliki milo-
sti je; es geht hier alles nach Günst, tu
velja nagnjenje, prikupljenje in ne zaslu-
ga; Günst des Schicksals, günstige Führung,
naklomba; Erlaubniß, privoljenje; mit Günst,
dovolite, ne zamerite, bodite mi dobi;
Einem etwas zu Gunsten thun, storiti ko-
mu dobroto, ljubav; zu seinen Gunsten, nje-
mu na korist; merc., zu Gunsten vormerken,
zapisati v imetek.

Günstbewerbung, die, prikupovanje, pri-
ljubovanje.

Günstbezeichnung, die, skazovanje milosti,
milost.

Günstbrief, der, dovolitni list, pismeno
dovoljenje.

Günsterschleichung, die, ulizovanje, pri-
lizovanje.

Günstig, adj., Günst gegen jemanden habend,
naklonjen, nagnjen, dobrohoten, ugoden;
jemanden günstig sein, komu prijatel biti,
dober biti, rad imeti ga; günstiger Zeitpunkt,
dobra doba, dober čas; günstiger Umstand,
dobra, ugodna, srečna okolina; das Wetter
ist den Saaten nicht günstig, vreme ni do-
bro, ugodno za žita, ne ugaja, ne godi ži-
tam; vortheilhaft, koristen; eine günstige
Gelegenheit, lepa, ugodna prilika; ein gün-
stiges Urtheil über eine Schule fällen, po-
hyaliti solo, izreči, da se v njej dobro
uči.

Günstling, der, ljubljenee, miljenec, böhm.
milostnik: er ist ein Günstling des Fürsten,
ljubljenec knezov je, knez ga ima posebno
rad; er ist ein Günstling des Glückes, v
vsem je srečen, sreča mu je dobra.

Günstlingin, die, ljubljena, miljenka.

Günstschein, f. Günstbrief.

Gupf, der, kok, verh, kup; mit Gupf, ge-
gupft, verhovat, z verham, s kupam, skupa-
ma, zverhama; Gupf des Hutes, dulo a. štula.

Gurtefisch, f. Karansche.

Gurgel, die, in allen slav. Munda., gerlo;
Schlund, gertan. (auch altst.) gertanec,
goltanec, poziravnik, pozirak; f. a. Speise-
röhre; sein Vermögen durch die Gurgel ja-
gen, gognati, zadjati premoženje, zapiti
in zažreti; einem die Gurgel abschneiden,
hrustanec prerezati; zaklati, zabosti; einen
bei der Gurgel fassen, popasti koga za gerlo;
Einem das Messer an die Gurgel sezen, ho-
teti zaklati koga; fig. nagnati, naviti koga
na kaj.

Gurgelabschneider, f. Mörder.

Gurgelader, die, žila gerlenica, gerlena
žila.

Gurgelbeku, das, jadelko, kerkelj.

Gurgelbremse, die, nosni obad.

Gurgelhahn, f. Auerhahn.

Gurgeln, v. a., gergrati, gergotati, ger-
gati, gerlo izprati, izpirati.

Gurgelwasser, das, voda (zdravilna) za
gergranje, za gerlo, gergotnica †.

Guß.

681

Gurgler, der, gergravce.

Gurke, die, kumara, russ. oguree; nach M.
anch murka.

Gurkenartig, adj., kumarast.

Gurkenbeet, das, leha ali greda za ku-
mare.

Gurkenförmig, adj., kumarast. kumari
podoben.

Gurkenhändler, der, kumarar.

Gurkenkern, der, kumarna peška.

Gurkenalat, der, salata iz kumar. ku-
mare narejene.

Gurkenfame, der, kumarno seme.

Gurkumei, f. Kurkumei.

Gurre, die, ein jedes schlechte Pferd, kleka,
klyuse, merha, para, gura *.

Gurren, f. Girren, Knurren.

Gurt, der, opasivnica, pas (aus pojas), pa-
silo, opasilo; zum Tragen, operta, pertov-
nica, oramenik, ramenica; Pferdegurt, pod-
prog, auch podproga, podpersnik, podpas,
podpaš, podpašnja; an Kanonen und an
Gebäuten, pas.

Gurtbett, das, postelja na prepasih, opa-
sivnicah.

Gürtel, der, pas. (pojas). pasivnica, pa-
sica, pasivnik; metallener Gürtel bei Franen-
zimmern, bei Valvasor sklepanec; den Gürt-
tel lösen, razpasati; fig. einer Jungfrau, f.
Entjungfern.

Gürtelkette, die, f. Schlüsselkette.

Gürtelkraut, das, f. Bürlapp.

Gürtelloß, adj., brez pasa, neopasan,
razpasan, razdrasan, fig. nesramen, ne-
sramozljiv.

Gürtelmoos, f. Bürlapp.

Gürteln, v. a., opasati, pasati, spodrecati.

Gürtelring, der, obroček, klep (od) pasa.

Gürtelschlicche, die, pasna zaponka, za-
penjača.

Gürtelthiere, pl., pasanci, pasniki).

Gürtel, v. a., opasati, pripasati, pasati;
das Schwert an seine Seite gürten, pripasati
si mee; ein Pferd gürten, podpreči konja,
podproge podvezati konju; sich gürten,
z. r., opasati se; gürte dich mit Kraft, opaši
se z močjo, junasko napravi se.

Gurthaken, der, pasna, podprožna kljuka.

Gurtkamm, der, pasarski greben.

Gürtler, der, pasar.

Gürtlerin, die, pasarica.

Gürtlerhandwerk, das, pasarstvo, pasa-
rija; es betreiben, pasariti, pase delati.

Gurtloß, adj., brez podproga.

Gurtriemen, der, an den Sattelysperden,
podprožni jermen (remen), nach V. pod-
prog.

Gurtsims, der, pas; f. a. Gesims.

Gurtwerk, das, Bänder nach der Länge der
Mauer in der Baukunft, pasovi.

Guß, der, das Giesen, litje, liv, zlivanje,
vlivanje; der Guß der Glocke, zlivanje, vli-
vanje zvona; der Guß des Regens, náliv,
ploha; Thränengüße, potoki solz; der Ort,
durch welchen man ausgießet, lijak; f. a.

684

Gutmühigkeit.

Gutmühigkeit, die, dobrotnost, dobro-
dušnost, blagodušnost, blagoserčnost.

Gutrechnung, die, pisanje, štetje na korist,
v imetek; auf Gutrechnung des folgenden
Jahres, prepisovaje, prestavljaje to na ime-
tek prihodnjiga leta.

Gutsagen, das, Gutsagung, die, poroštvo.

Gutsager, der, i. Biirge.

Gutsbesitzer, der, posestnik, lastnik do-
bra, imenja, grada ali grajščine, grajšine.

Gutsbewohner, der, cinheimischer, graj-
sčinec, grajšinec.

Gutschmeker, f. Leckermaul.

Gutschreiben, v. a., vpisati, zapisati v
imetek, v dobicek.

Gutsherr, der, grajski gospod. grajščinar,
grajšinar, grajščak, grajšak.

Gutsherschaft, die, grajščina, grajsina,
(zemljiška gosposka).

Gutskörver, der, posestvo, dobro (celo).

Gutspflichtig, adj., grajščini, grajsini pod-
ložin.

Gutsverwalter, der, grajščinski, grajsin-
ski oskerbnik.

Gutsverwaltung, die, oskerbovanje, upra-
va dobra, imanja, posestva.

Gutswerth, der, vrednost blaga.

Gutthat, die, dobrota, dobro delo; f. Wohl-
that.

Gutthäter, der, dobrotnik, dobrodelnik.

Gutthäterin, die, dobrotnica.

Gutthätig, adj., dobrotljiv, dobrodelen.

Gutthätigkeit, die, dobrotljivost, dobrot-
nost, dobrodelnost.

Gutthun, f. Gut.

Gutturalbuchstaben, pl., goltniki, golt-
nice.

Gutwerden, v. n., nach einer Beleidigung,
udobrikati se. udobriti se.

Gutwillig, adj., dobrovoljen, radovoljin,
f. a. Guttig; adv., dobrovoljno, iz dobre
volje, sam od sebe, rad, neprisiljen. serb.
drage volje.

Gutwillige, der, je viel als Freiwilliger,
dobrovoljee, prostovoljee, samovoljee.

Gutwilligkeit, die, dobrovoljnost. serb.
dragovoljnost.

H.

Ha, int., der Verwunderung mit Unwillen, od.
eines aus beiden allein, à; des Aufschlußes,
der Freunde, à, ahá; als Fragewert, a?; eine
Nachahmung des Lachens, há, há, há! a há
há! (wobei jedoch der gelinde Hauchlaut ge-
sprochen wird und nicht der scharfe, wie in
hodim utgl.).

Haar, das, das menschliche Haupthaar; ein
einzelnes, las, eig. vlas; dim. lasce, lasčik.
coll. lasje, dim. lasci. serb. a. kosa; die
Haare stehen mir zu Berge, lasje mi po
koni stoje, f. a. Berg; einen bei den Haaren

Haar.

Gymnasiallehrer, der, gimnazijalni učnik,
učitelj v gimnazii, v latinskih šolah.

Gymnasialnuterricht, der, uk v gim-
nazii.

Gymnasiarich, der, vodja latinskih šol,
gimnazija.

Gymnasift, der, gimnazijski učence, gim-
nazijalec.

Gymnasium, das, gimnazij, (latinske šole),
russ. gimnazija.

Gymnast, der, gimnast; f. Turner.

Gymnastik, die, gimnastika, urjenje telesa;
f. a. Turnfunkt.

Gymnastisch, adj., gimnastičen.

Gyps, der, mavec, sadra (a. serb. u. böhm.),
nach Vert. škajola, gips*; mit Gmys über-
ziehen, posadriti.

Gypsabdruck, der, odtisek v mavcu, sadri.

Gypsawurf, der, omet z mavcam.

Gypsarbeit, die, izdelek iz mavea, štuka-
tura*, gipsarija.

Gypsarbeiter, der, mavčar, sadrar, gipsar.

Gypsartig, adj., sadrast, mavcast.

Gypsbild, tas, podoba iz mavea.

Gypsbrenner, der, mavčičar, sadrenicar.

Gypsbrennerei, die, mavčnica.

Gypsbруч, der, kopavnica, jama, kjer
mavec kopljejo.

Gypsdecke, die, strop iz mavea, sadre.

Gypsfen, v. a., z mavcam pokriti, potresti,
posadriti, sadriti, gipsat*.

Gypser, der, mavčar, sadrar, gipsar*.

Gypserde, die, mavčenina, sadrenina.

Gypsform, die, sadreni kalup.

Gypsgrube, f. Gypsbруч.

Gypshaltig, adj., kar ima mavec, sadro v
sebi.

Gypskałk, der, sadreno, mavcovo apno;
żgani mavec.

Gypskopf, der, glava iz mavea.

Gypsosen, f. Gypsbrennerei.

Gypsmehl, tas, mavcov prah.

Gypsmergel, der, sadroviti lapor.

Gypsinter, der, mavcov kapnjak.

Gyψstein, der, sadrovec, heli kamen.

Gyψswaare, die, roba iz mavea, gipsovina.

nehmen und beuteln, zlasati, lasati, koenjati
koga; ein Mensch mit struppigen Haaren,
rodè-eta; Haare bekommen, olasiti se; ich
bekomme Haare, lasje mi rastejo; Haare
verlieren, oplešiveti, plešiveti, lasje gredo
z glave; von Thieren, ogoliti se, goliti se,
f. a. Ausgehen; er hat sich die Haare schnei-
den lassen, dal se je ostriči; er hat falsche
Haare, nima svojih las na glavi; das Haar
am übrigen Leibe des Menschen, einzeln, ko-
cina, kosmatina, coll. kocine. kosmatine,
dim. kocinica. kosmatinica; am Leibe der

686

Haarkamm.

Haarkamm, der, glavnik, češelj, (russ., poln. u. böhm. greben).

Haarkammmacher, der, glavničar.

Haarkappe, f. Perücke.

Haarklein, adj. u. adv., majhen, kakor lasek, na tanko, na drobno, na las, pre- tanko.

Haarkranz, der, venee (iz) las.

Haarkrause, die, kodri, pl. kodrasti lasje.

Haarkräuselu, das, zakerkovanje, ferkan- nje, kodranje, vihanje; f. a. Kräuselnu.

Haarkräusler, der, kodravec, frizér*; f. a. Friseur.

Haarkünstler, f. Friseur.

Haarkupfer, das, lasasti baker.

Haarlauf, der, bei den Webern, die obere Reihe der Lizenfaden über den Augen, gorn- nje ničevnice, nach V. gornja ličavnica, velika (gornja) plat.

Haarling, der, dlakar.

Haarlode, die, koder (a. poln., böhm. u. russ.), zvitek, kitica las, nach M. a. fer- kolas, ferkocelj.

Haarlsb, adj., brez las, brez kocin, brez dlake, brezlasen, gol; f. a. Glaßlöpfig.

Haarlosigkeit, die, golost.

Haarmautel, der, nach dem Poln. pod- lasnik.

Haarmaul, das, kosmatousteec.

Haarmehl, f. Haarpuder.

Haarmilbe, die, lasni molj.

Haarmörtel, der, apno z dlakami.

Haarmücke, die, kosmati komar.

Haarnadel, die, Gabelnadel, lasna ključica, lasne viličice; starfe, lange Nadel, bei dem Frauenkopfpuße, koževnica, igla, velika bu- cika, hucka.

Haarneßt, das, nach V. svitek kit. čop.

Haarneß, das, mreža za lase.

Haarpflanze, die, lasata rastlina.

Haarpinsel, der, pinzelje*, čop iz dlak.

Haarpuder, der, prah ali štupa za glavo. za lase.

Haarpub, der, lišp, kinč, okras v laséh.

Haarpuder, der, češavee; f. a. Friseur.

Haarranfer, der, skubač, skubee.

Haarring, der, perstan, rinka* iz las.

Haarröhre, die, lasova, lasna čevčica.

Haarsack, der, vreča za lase; f. a. Haar- beutel.

Haarsalbe, die, maža, pomaz. mazilo za lase.

Haarsalz, das, lasnata sol; j. a. Haaralann.

Haarschaber, der, stergalo, stergar, golv- nik (pri strojarjih).

Haarschädel, der, z lasmi obraščena, obra- sena čepinja, lohanja, glava.

Haarschar, f. Bärlapp.

Haarscharf, adj., tako ojster, da las vza- me, odreže, britkooster; adv., prav na tanko; j. Grau.

Haarscheide, die, razdelek, precá, cesta.

Haarschere, die, skarke za lase.

Haarschlage, die, tolkovnica.

Haarschlächtig, (herzschlechtig, deutsche Lo-

Haarzopf.

kalíšmen, soviel als Dampf bei den Pferden), nadušljiv, naduha.

Haarschleife, die, pe(n)tlija, trak za v lase.

Haarschmuck, f. Haarpunk.

Haarschmücher, f. Haarpuder.

Haarschneide, die, lasni ostrižki.

Haarschnepfe, die, (Scolopax Gallinula), poklež.

Haarschnur, die, lasna vervica, lasni mo- toz; bei den Pferden, auch Haarseil, zavlaka, prevlaka.

Haarschopf, der, čop las.

Haarschuppen, pl., perhaji (a. perhaj) v glavi, perhot-i, perhajasti otrobi, nach V. ljuskine v glavi, ljuskinasta glava.

Haarschur, die, strižba, striženje las; j. a. Donjur.

Haarschwärze, die, černilo za lase.

Haarschwefel, der, lasasto žéplo.

Haarseide, die, lasnata, tanka svila, žida.

Haarseil, f. Haarschnur.

Haarseite, die, eines Felles, nach V. ka- ber,-ra, kosmata stran.

Haarsieb, das, sito.

Haarsiebboden, der, dno sita, mreža.

Haarsiebstuhl, der, statve za sita.

Haarsilber, das, lasasto srebro, kocinasto srebro.

Haarspalt, der, razcep lasa, dlake.

Haarspalten, f. Haarspalterci.

Haarspalter, der, prenatančni preiskova- vec, kroat. cepidlaka (neu).

Haarspalterci, die, cepljenje dlake, pre- natančno preiskovanje, presojevanje. (cepi dlačenje†).

Haarsvange, die, zaponka za lase.

Haarspieß, f. Haarbolzen.

Haarstaub, f. Haarpuder.

Haarstern, j. Komet.

Haarstrang, f. Haarschnur.

Haarstrich, der, tenak potez, tenka čertica.

Haartour, die, nach V. lasnica; j. a. Haar- auffah.

Haartragend, f. Haarig.

Haartuch, das, aus Pferdhaaren, das Bez- teltuch, sito, cedilce, nach V. ruta iz žime. žimmata ruta, böhm. žinka.

Haarumwachsen, adj., kosmat, z lasmi obraščen, obrašen.

Haarvitriol, der, vitriol v nitkah.

Haarwuch, das, f. salbe; so viel als Sehne, Aechje, suha žila, kita.

Haarweide, die, tankolista verba.

Haarwickel, der, zavitek, ovitek las; f. a. Papillote.

Haarwirre, die, kuster.

Haarwuche, der, rast, rastenje las.

Haarwulst, der, svitek las.

Haarwurm, die, Haarmilbe, f. Fadenwurm.

Haarwurzel, die, lasja koreninica.

Haarzange, die, klešeice, klešeice za pu- ljenje las.

Haarzeng, f. Dengelzeng.

Haarzirfel, der, najtanjsi šestilo.

Haarzopf, der, kita, (böhm. u. poln. ver- koč), auch pletenica.

Habbegierig.

Habichtsnase.

687

Habbegierig, adj., lakomen.

Habe, die, alles, was man besteht, imenje,
in Unterfr. u. serb. imanje, premoženje,
imetek; mein ganzes Hab und Gut, vse,
kar imam, kar premorem, vse moje; sein
ganzes Hab und Gut wurde verkaufst, vse
premoženje, vse (njegovo) so mu prodali;
f. a. Handhabe.

Habedank, der, hvala.

Habelosigkeit, die, nepremožnost, neime-
nje.

Haben, v. n. u. a., imeti, f. a. Besitzen;
wenn man Zemand etwas zu nehmen, zu
halten gibt, da haſt du den Stock, na pa-
lico, na primi, derži palico; da habt ihr,
nate; halten, das Faß hat fünf Cimer,
sod derži meri, ima 5 veder; Hunger,
Durſt haben, lačen, žejin biti; Schuld
haben, kriv biti; viele Schulden haben,
veliko dolžan biti; Unglück haben. nesre-
čen biti udgl. mit biti und einem dem
gehabten Zustande entsprechenden Beiworte;
häufig wird haben im Stevenischen blos
durch ein auf den gehabten Zustand bezügliches
Zeitwort ausgedrückt, wie: Sorge, Furcht
haben, skerbeti, bati se; vielen Kummer ha-
ben, ujedati se; Umgang haben mit Zemand,
pećiati se, družiti se, pajdašiti se s kom;
Freude, Lust an etwas haben, veseliti se če-
sa; Abschuen haben, gnjusiti se; Liebe zum
Studieren haben, rad se učiti; ich habe
Schmerzen, boli me; Noth mit etwas haben,
truditi se, ubijati se s čem; nicht selten,
befonders bei der Beschreibung des Umfan-
ges, der Beschaffenheit der Körpertheile zu-
meist eines lebenden Wesens, wird es mit
biti und dem Genitiv des Gegenstandes ge-
geben, z. B. die Franen haben langes Haar
und kurzen Sinn, ženske so dolgih las, pa
kratke pameti; er hat breite Schuttern, si-
rocih pleč je, ugl., auch, er hat ein gutes
Herz, dobriga serca je; für Sollen, dar-
nach hat sich ein Jeder zu richten, po
tem se ravnaj vsakdo, po tem naj se
ravna vsakteri, potem se je slednjimu
ravnati, russ. dolžen jest, nach dem Poln.
und Böhm. auch tega se ima vsakdo der-
žati; es hat nichts auf sich, nič ne dé,
nic ne skoduje; er hat keine Ursache zu wei-
nen, nima s čemu, za kaj jokati; der
Lügner muß ein gutes Gedächtniß haben, laž-
njivec ne sme biti pozabljivec; bei der Hand
haben, f. Hand; Zemand an der Hand ha-
ben, za roko deržati. peljati koga; Zeman-
den zu etwas haben, zum Könige, imeti ko-
ga za kaj, imajo ga (za) kralja, od. besser
on jim je kralj; besser ein hake ich als zwei
hätte ich, holje je derži ga, kakor lovi
ga. bolji je eno jajce, kakor sneden vol
(Spr); Bielees Geld liegen haben, veliko de-
narjev na kupu imeti; er hat Nichts zu
eſsen, nima ničesar jesti. nima kaj jesti;
ih hätte noch eine Bitte an Sie, še ne-
kaj bi Vas prosil; man hat kein Beijviel
davon, ni bilo (še) slisati. da; was habe
ich an mir zu beſsern, kaj naj popravim,

poboljšam nad seboj; Alles, was ich habe,
vse moje, vse, kar imam svojiga, vse.
kar premorem; ich habe keine Zeit, neuteg-
nem, nimam časa; ich habe bei ihm gut,
du haſt gut lachen, j. Gut; der Brunnen hat
wenig Wasser, malo vode je v vodnjaku;
ihr haſt Recht, prav imate, pravo ste po-
vedali; viel zu thun haben, veliko dela imeti;
er soll meinechter haben, dobil bo mojo
heer, dam mu jo; haben Sie die Güte, f.
Güte: feil haben, imeti na prodaj; fertig
haben, dogotoviti; ich habe nichts an dieser
Waare, nimam nikaciga dohicka, nič ne
dobivam pri tem blagu; hier sind zu haben,
tu se dobivajo, prodajajo, tukej so na pro-
daj; die Sache hat viel auf sich, reč je ime-
nitna, to hoče kaj reči; ich habe sein Wort,
besedo mi je dal, zastavil; du haſt hier
nichts zu beſehlen, tukej nisí gospodar, ni-
mas oblasti; ich habe nichts dawider, ne
branim, ne kratim; ich habe kein Geld um
—, nimam s čem—; zum Besten haben, f.
Beste; das hat er an sich, to navado ima;
er hat das Recht, pravica mu gre; Geduld
haben, f. Geduld; als ein Hilfzeitwort, biti;
ich habe gehört, slisal sim; ich hätte es gern
gethan, rad hil bil storil; v. r., du haſt dich
albern, nespametno se vedeš, vladaš, ob-
našas; v. i., es hat keine Eile, Noth, ni
naglice, ni sile, ni taka naglica, ni taka
sila, ne mudi se; mit ihm hat es keine Ge-
fahr, pri njem ni nevarnosti, ni se bati;
da hat es gute Wege, tu se ni nič bati, je
vse v redu; es hat seine Richtigkeit damit,
res je, prav je; es hat den Anſchein, po-
doba je.

Haben, das, i. Guthaben, Ercredit.

Habenichts, der, nimanić, revež.

Haber, der, f. Haſer.

Haberecht, der, prepiravee, pravdar. ki ved-
no svojo goni, gode, terdi, ki ima vselej
prav in se ne da preučiti, prepričati.

Haberechten, v. n. prepirati se. tergati
se. pravdati se. pričati se.

Haberechterei, die, prepirljivost, pravda-
rija.

Haberohr, f. Hirtenpfeife.

Habgier, j. Habsucht.

Habgierig, f. Habjichtig.

Habhaft, adv., werden eines Dinges, kaj
dobiti. polakniti, polastiti se česa; prilakniti,
prilastiti si kaj: zasačiti. vjeti, prijeti, v pest
dobiti, serb. uhvatiti.

Habicht, der, (accepter), Benennung der
Naubvögel überhaupt, nach V. vjeda; (Fal-
eo palumbarius), gem. Habicht, jastreb geh-
lobar, kokošar, lunj; ein junger Habicht,
jastrebić.

Habichtseule, die, skovik, skolek, sokolek.

Habichtsfang, der, lov na jastrehe; ja-
strebovi krempliji.

Habichtsfänger, der, jastrebar.

Habichtskrant, das, (Hieracium), hostni
regrat.

Habichtsnase, die, kljukanos, krivonos,
kljukasti nos, orlov nos,

688

Habichtsnetz.

Habichtsnetz, das, mreža, nastava za jastrebe.

Habichtschnabel, der, jastrebov kljun.

Habichtsstein, der, (Hieracit), jastreboveč†.

Häbig, adj., f. Gehäbe; farg, stisnjen, neuzitoven.

Habil, f. Tauglich, Geschicht.

Habilität, f. Geschichtlichkeit.

Habilitiren, sich, v. r., pripravniga se stotriti, skazati, svojo pripravnost za kaj skazati, osposobiti se†.

Habilitirung, die, skaz pripravnosti, prikladnosti.

Habit, der, oblačilo, obleka; f. Anzug.

Habituell, adj., navaden, navajen.

Habitus, der, Gewohnheit, navada, vajenost; Meigung, naklon; Fertigkeit, ročnost, izujenost; Haltung, ponašanje.

Habschaft, Habseligkeit, die, imenje, premoženje, iron. uboštvo, siromaštvo.

Habselig, adj., premožen.

Habseligkeit, f. Habschaft.

Habsucht, die, gladovnost, lakomnost; f. a. Gewinnsucht.

Habsüchtig, adj., gladoven, lakomen, lakom, volčji.

Habsüchtige, der, gladovnik, lakotnik, lakomnik, niedr. volk; die, lakomnica.

Hache, j. Grobian.

Hachel, f. Achel.

Hächel, f. Hechel.

Hachelkraut, das, Hanhechel, gladež, mačkovec.

Hachse, f. Hakske.

Hack, der, das Hacken, sek, usek; einen Hack thun, usekati kaj. serb. seknuti; Hack und Pack, žlota.

Hackbank, die, ploh, dim. plošč.

Hackbeil, das, sekalo, sekulja, dim. sekalee; bei den Fleischern, kostenica, nach Jan. pretosek.

Hackblock, der, Fleisch darauf zu hacken, ploh; Holz zu hacken, tnalo; ein aufrechtstehen der, klada, kereelj, čolja, hlod.

Hackbrett, das, in den Küchen ein Brett mit einem Rande, etwas darauf zu hacken, torilo, torilce, deska za sekanje, dilja; ein multifakisches Instrument, pentek, cimbale; ich spiele darauf, pentekam.

Hacke, die, das Behacken des Hopfens, der Weinüberge mit der Hacke, kop, okopavanje, j. a. Karsten; eine Art, sekira; das Werkzeug, damit in die Erde zu hacken, Hane mit einem breiten Eisen, motika; mit einem schmäzern, rovnica; mit einem spitzigen, kramp, pikon, pikelj, cepin; so viel als Ferse, peta; Einem auf der Hacke sein, komu za petami biti; j. a. Ferse.

Hackeisen, das, sekalo.

Häkel, die, sekirica, (ferlanka).

Hacken, v. a., mehrlmals hauen, dleisch, Wurste, sesekati, razsekati, sekati; Holz hacken, les, derva robiti, sekati; svalten, cepiti; in sehr kleine Stücke, sekljati; tie Erde hacken, den Weinberg, okopati, okopavati, kopati; mit dem Schnabel, kljuniti,

Haderlumpenfammlerin.

kljevati, kavsniti, kavsati; eine Sache hafen, robato, negladko izdelati; v. n., prijeti se, deržati se česa kakor klop, deržati se česa, kakor pijanec plota (Spr.).

Hackenrieb, der, zasek, udarec s sekiro.

Hackenleder, das, opetnica, opetica.

Hackenchar, die, (Chenopodium bonus Henricus), kozji rep.

Hackenstiel, f. Artstiel.

Hackenstück, das, an Strümpfen, peta.

Hacker, der, auch Häcker, sekač, kopač; f. Hacken.

Hackerig, adj., kocast.

Häckerling, Häcker, der, rezanje, rezanica; Stroh zu Häckerling schneiden, slamo rezati, škopo rezati.

Häckerlingsbank, die, slamoreznica, slamoreznza truga, škoporezna truga, škoporeznica, slamorezni stol.

Häckerlingseisen, das, kosa za slamo.

Häckerlingschneider, der, slamorezec, škoporezec.

Hackerlohn, der, plačilo za sek, za kop, za okopavanje.

Hacketkraut, f. Küchenschelle.

Hackfrucht, die, okopavina.

Hackhopfen, der, okopavni hmelj.

Hacklož, f. Hacklok.

Hackmesser, das, sekalo, sekulja; dim. sekalee, gewöhnlich nož.

Hacksch, der, merjasec, f. Eber; unreiner Mensch, svinja, presič, presica; Jottenreisjer, kvantač, klafač; ein Hacksch sein, umazane besede v ustih imeti, kvantati, klafati.

Häksel, f. Häckerling.

Häkselmesser, das, kosa, škoporezna kosa.

Hackstock, f. Hackblock.

Hadel, die, ein Hausen herabhängender Aehren der Hirfe, lat; in den Zusammßg. latinast.

Hädel, der, j. Schlich.

Hadelgraš, das, (Gramen paniculatum). latinasta trava.

Hader, der, ein alter Lumpen, capa, eunja, eandra; zum Abwischen, brislja, brisavnica; Streit, Zank, prepir, puljavica, terganje; im Hader sein, tergati se, klati se, v razpertii biti.

Haderbalg, Haderer, der, Zänker, prepirljivee; serb. u. in U. Kr. svadljivee.

Hadergeist, der, prepirljivost; f. a. Haderbalg.

Hadergerne, Haderhaft, adj., prepirljiv, prepiravast, kregljiv, in U. Kr. u. im Serb. svadljiv.

Haderkasten, der, Haderlade, die, eunjik, eunjak.

Haderkake, f. Haderbalg.

Haderlump, der, f. Haderlumpen; fig. eapin, zanikernež.

Haderlumpen, der, eunja, capa, starina pertena.

Haderlumpenmann, -sammler, der, eunjar.

Haderlumpenfammlerin, die, eunjarka, eunjarica.

Hadermesser.

Hadermesser, das, eunjoreznik (nož), kosa
za eunjje.

Hadern, v. u., prepirati se, kregati se,
puliti se, tergati se, klati se, svajati se;
prickati se. i. a. ale zanken; zu hadern an-
sangen, spreti se, sklati se, zbesediti se.

Hadersammler, j. Hadermann.

Hadersatt, adj., ich bin hadersatt, nakregal sim se; navelicał sim se klanja, pulejenja.

Haderschneider, der, eunjoreznicar.

Haderschneidmaschine, die, eunjoreznica.

Hadersucht, die, prepirljivost, svadljivost.

Haderjüchtig, adj., prepirljiv, svadljiv.

Hadersuppe, die, juha z vbitimi jajei, nach
V. eunjava juha, eunjavka.

Hafen, der, ein Zeyf, lonee, pisker. (nach
dem Böhm. u. Poln. gerneec); man kann
an den Zcherben seben, was am Hafen ge-
wesen, nach dem Serb. od dobriga vina je
tudi kiselica dobra; (portus). nach dem
Russ. u. Poln. pristan-i, (vergl. pristati
landen), nach dem Altstl. pristanisee. bei V.
brodišče, ladjisce. ladjostaja †; eine Bucht,
Weerbufen, s. diese; serb. luka - loka, ver-
gleiche altstl. laka; Bucht und auch Sumpf;
in den Hafen einlaufen, s. Einlaufen.

Hafen-, in Zibg., Seehafen, pristansk, nad
pristanijo.

Hafenamt, das, pristanski ured, pristanija †.

Hafenanker, der, pristanski maček.

Hafenauffesser, der, pristanski nadglednik.

Hafenbake, tie, pristanski kaže.

Hafenbecken, das, zaton, zakotnik ali zanožina.

Hafenbinder, der, piskrovez, loncovez.

Hafendamm, der, pristanski jez, pristan-
ska gradba. molo*.

Hafendeckel, der, pokrov, pokrovka, rena.

Hafengast, der, pristaniščar. pristanišar.

Hafenfeld, das, pristanina.

Hafenfette, die, pristanska veriga.

Hafenfeuchte, die, pristansko svetilo.

Hafenmeister, j. Hafenauffesser.

Hafenpolizei, die, pristanska policija.

Hafenrämer, der, trebilo pristansko.

Hafenschlupf, der, zavetje. zakotnik. zavetrina.

Hafenstadt, die, mesto s pristanijo; ki ima
pristan ali pristanisee, pristanise.

Hafenzoll, j. Hafengeld.

Hafer, der, (Avena), oves, in U. Kr. und
Serb. zoh-i, gladek; der wilde Hafer, sa-
mosevec, divjak; das Pfert frißt Hafer,
konj zoblje oves; der Hafer sicht ihu, pre-
vec sit je, kruh po njem razbija, kruh
mu preseda, kruha je pijan, objesten je.
serb. pečo ga salo; den Hafer von der Gans
kanfen, žido od mojskre kupovati (Spr.).

Hafer-, in Zibg., den Hafer betreffend, aus
Hafer betreffend, ovsen; dem Hafer ähntlich,
ovsenast.

Haferacker, der, oves usejani, z ovsam
obsejana njiva; nach der Ernte, ovsenisee,
ovsenisee, ovsišče, ovsiše, u. V. auch ovsje.

Haft.

689

Haferban, der, sejanje, ravnanje ovsa.

Haferbier, das, ovseni ol, ovseno pivo

Haferbirn, die, ovsenka, ovsenica.

Haferboden, der, tla za oves dobre.

Haferbrei, der, aus Hafergrüge, ovsena
kaša; aus Hafermehl, ovseni močnik.

Haferbrot, der, ovseni kruh, ovsenjak:
vergl. d. Spr. kdor jé ovsenjak, je prav
korenjak.

Haferdistel, j. Ackerdistel.

Haferei, die, j. Hafengeld; Lohn des Veet
sen, vodnina †; Seehafen, j. Havaric.

Haferernte, die, ovsena žetev.

Haferfeld, j. Haferacker.

Hafergelb, adj., rumen kakor oves.

Hafergras, j. Perlgras.

Hafergries, der, ovseno pseno.

Hafergrüge, die, ovsena kaša.

Haferkaff, das, ovsene pleve.

Haferkasten, der, zobnjak.

Haferkorn, das, ovseno zerno.

Haferkur, die, ozdravljanje z ovsam

Haferlattich, j. Huslattich.

Haferlaus, die, ovsena us.

Hafermalz, das, ovseni slad.

Hafermehl, das, ovsena moka.

Hafermilch, j. Bockbart.

Hafermuß, das, ovseni močnik.

Haferpflaume, die, cibara, cimbara.

Haferride, die, poljska vrana.

Haferrišpe, die, ovseni lat, coll. latovje, latje.

Haferroje, j. Erdrose.

Hafersaat, die, ovsena setev. usejani oves.

Hafersaß, der, zohnica.

Haferschlehe, j. Haferpflanme.

Haferschleim, der, Haferseim, ovseni sok,
holj cista ovsena kaša.

Haferschrecke, die, kobilica.

Haferschrot, der, ovseni zdrob.

Haferspren, j. Haferkaff.

Haferstoppel, die, ovsišče, ovsise, ovse-
nišče, ovsenise.

Haferstroß, das, ovsenica. ovsena slama

Haferstück, j. Haferacker.

Hafersuppe, die, ovsena juha, polivka.

Haferwurzel, j. Bockbart.

Haferzine, der, auch pasji oves. ovsenina.

Haff, j. Bucht.

Haffdeich, der, primorski jez.

Hafner, der, Zeyfer, lončar; Hafner jeim,
lončariti.

Hafnerin, die, lončarica.

Haft, der, Festigfeut, Haltung, nach V. spo-
pad; die Sache hat keinen Haft, reč se ne
sprijema. se ne veže, ne derži. nima spo-
pada; dasjenige, wedurch eine Sache an der
anderen haftet, pripona, zapona, zapon, za-
penee, dedee; russ. petlja; an den Fen-
stern, bei den Büchenauchmachen, kljuka.

Haft, die, zapira, ječa. zapor, zapertje;
j. a. Arrest, Gefängniß; Ginen zur gefang-
lichen Haft bringen, zapreti koga; in der
Haft halten, zapertega imeti, ječiti; er ge-
rieth in die Haft, zaperli so ga, v ječo so
ga vtaknili; für etwas in Haft treten. za-

44

690

Hast.

staviti se za kaj, porok biti; Einem die
Haft abfordernd, tirjati, de odgovor da.

Haft, das, f. Eintagsfliege.

Haftbefehl, der, ukaz koga zapreti. ukaz
zapertja.

Haftbrief, i. Stebbrief.

Haftdolde, die, (Caucalis), divja krebulica.

Häftel, die, auch das, zapon, zapenec, kop-
cica, dedee in baba; zaponee, poglica, za-
pona, kobilica, kobiličica.

Häufelhaften, der, bei den Jägern, kljuka,
dim. ključica.

Häufelmacher, der, kobiličar, kopčar. zapačar.

Häftein, f. Hefteln.

Haftein, c. n.. sprijeti od. prijeti se, pri-
jemati se, deržati se česa; es will nicht
hasten, neće se prijeti, neće (se) deržati; pri-
peti se, opeti se k čemu, tičati na čem;
von einem Wagen, der nicht weiter kann,
obtičati, tičati; da haftet es, tu tiči. v to
se reč zadeva, to je zaderžek; das Ange
haftet an etwas, oko se je prijelo česa,
se je ustavilo nad čem; ein flatterhaster
Mensch, bei dem nichts haften bleibt, vihra-
vec, kteriga se nic ne prime, ki ničesar
ne pomni; es haften einige Schulden, Ab-
gaben auf dem Gute, nekaj dolgov, davkov
se derži te zemlje, nekaj dolgov je pri
ti zemlji, je vpisanih na to posestvo; es
haftet Gefahr auf dem Verzuge, nevarno je
odlašati; tie Waare haftet für die Abgabe,
blago je zastavljeno za davek; für jeman-
den haften, za koga porok biti, zastaviti
se za koga, auch nach dem Teutschen, do-
ber biti za koga; f. ük. Blützen; ich haſte
für den Schaden, nach V. jez sim za ško-
do, jez hom odškodoval.

Haftgeld, f. Angeld.

Haftung, die, poroštvo, odgovor, zastava,
zaveza, f. a. Gewährleistung; persönliche,
osebna zaveza; f. a. Haſt.

Haftungsentbindung, die, odveza od-
govornosti, poroštva.

Haftungspflicht, die, dolžnost. za kaj
odgovor dajati.

Haftungsnurkunde, die, zavezno pismo.

Hag, der, soviel als Baun, meja, seč, plot,
ograda; als lebendiger Baun, zalog; serb.
zivica; als Busch, germ; f. a. Gehege.

Hagapfel, der, lesnik.

Hagapfelbaum, der, lesnika.

Häge, tie, zaklon, varstvo; f. a. Pflege,
Luſt; er hat seine Hage daran, to ga ve-
seli.

Hägebereiter, f. Forstbereiter.

Hagebuche, tie, (Carpinus betulus), ga-
ber; russ. grab.

Hagebuchen, adj., gabrov.

Hagebuchenholz, das, gabrovina. grabro-
viná; ein kleiner Baum, Stamm davon, ga-
brovee.

Hagebuchenwald, der, gaberje.

Hagebuttbirne, die, nešpljarica.

Hagebutte, die, die Frucht, jagoda šipečja,
mačoha.

Hager.

Hagebuttenrose, die, Hagebuttenstrauch,
der, (Rosa canina), šipečje, bahji zob,
mačoha; russ. šipovlik, böhm. šipek.

Hagebuttschwamm, der, šipečja, bahje-
kova goba, šiška.

Hagedorn, der, Weißborn, glog.

Hägeholz, Hegeholz, das, varovani les,
branjevina, gaj, gajevina.

Hageische, die, dob. hrast (v gajih).

Hageichel, die, želod (od taciga hrasta).

Hagel, der, gefrorene Regentropfen, die aus
der Luft fallen, jedoch dicker als Graupen,
toča, (in andern slav. Munda. grad); der
Hagel schlug die Saaten nieder, toča je po-
tolkla, pobila, vzela žita; Schrot, svinčeno
zernje; f. a. Schrot; in der Geschüßfunft,
toča, drob, sodra. (t. j. vse drobnejši
kugle); Jan Hagel, Hans Hagel, der nie-
drige Pöbel, soderga, druhal; im Weisen
des Eies zwei knochige Bänder, welche das
Gelbe halten, (Haguentritt), oko, očesa;
daß dich der Hagel, da bi te strela (uda-
rila, ubila), da bi te streljavka.

Hagel-, točin, toče.

Hageldicht, adj., gost kakor toča.

Hagelgans, die, divja gos; f. Schneegans.

Hagelquh, der, silna, gosta toča.

Hagelkorn, das, točno zerno od. toča schlecht-
weg; med. terdi ječmenece.

Hagelkugel, i. Kartätsche.

Hageln, v. i., es hagelt, toča gre.

Hagelschaden, der, škoda, ki jo je toča
naredila; uima po toči; pobito, potolčeno
zito; kar je toča vzela, pobila.

Hagelschadenversicherung, die, zavaro-
vanje zoper točo.

Hagelschlag, der, toča.

Hagelsturm, der, navihta, vihar s točo.

Hagelvoll, adj., zelo pijan.

Hagelwetter, das, toča, hudo vreme s
točo.

Hagelwolke, die, točnati oblak.

Hagen, der, i. Hag.

Hagen, c. n., f. Behagen.

Hägen, v. a., (ergözen), das häget mich,
to me veseli, to mi godi; v. c., sich hägen,
veseliti se. goditi se.

Hägen, Hegen, c. a., mit einem Zaune ein-
fassen, ograditi, zagraditi, pregraditi, gra-
diti, auch oplotiti; mit einem aufgeworfenen
kleinen Graben, z rovi ali jarki obdati, ob-
dajati; einen Wald, zagajiti, gajiti gojzd;
bewahren, varovati, ograditi, ne sekati derv
in ne puščati, pušati živine vanj; das Wilt hä-
gen, varovati, rediti, hraniti, ne streljati; fig.
Diebe hägen, tatove skrivati. prejemati, pri
sebi imeti, potuho dajati jim; Haß hägen,
sovraštvo imeti, v sebi kuhati, sovražiti;
Liebe hägen, Ijubiti. Ijubezni streči; Hoffnung
hägen, upati; einen Zweifel hägen, dvomiti;
eine Meinung hägen, misliti, misli biti, j. a.
Haben, Schüßen; ein Gericht hägen, f. Hal-
ten.

Hageprunkt, i. Stutser.

Hager, adj., suh, meršav, medel, šcinzen,
kumern (?), nach V. kosčen, nach M. ker-

Hager.

tast; hager werden, sein, shujšati se, omer-
saveti, meršaveti.

Hager, der, f. Hagersfalk.

Häger, Heger, der, Higel vom Sande oder
Erde im Strome, gomila, sipina; logar,
gajnik, f. a. Hehler, Häher.

Hägereis, Hegereis, das, das Laßreis, mla-
dovje. mladi les, prihranjene.

Hägereiter, der, logar, sumar, gajevnik.

Hagerfalk, der, moćan, lovski sokol.

Hägerhaus, das, logarnica.

Hagerkeit, tie, suhota, meršavost. kumer-
nost(?), nach M. slokost.

Hagern, v. n., posušiti se, shujšati (se),
hujšati (se), sušiti se. omeršaveti, merša-
veti; verfümmern, zahirati, hirati, medleti.

Hagerose, f. Hagebutte.

Hägesäule, die, lovski mejnik.

Hägeschau, die, ogled plotov. ograd.

Hägeschlag, der, varovani gojzd. prepove-
dani les, branjevina, gajevina.

Hagestolze, der, brezzenee, zastarani fant,
nach dem Poln. samozivee, samotnik.

Hagestolze, die, zastarano dekle, samica.

Hägewald, f. Hägeschlag.

Hägewasser, das, voda zavarovana, v kteri
ne sme vsak rib loviti.

Hägeweide, tie, (Bachweide), rakita, f. a.
Bachweide; zagrajeni pašnik.

Hägewiese, die, zagrajeni, zaperti travnik,
kjer ne sme nihče živine pasti, nach V.
zaloka.

Hagewild, das, waidm. ograjen kos goj-
zda za zverine.

Hägewisch, der, šop slame, vejic, v znam-
nje, da je kaj prepovedano, ograjeno.

Hägezcit, die, za streljanje zveri prepo-
vedani čas, lovski počitek.

Hägling, f. Weißfisch.

Hägung, die, ograjanje, gajenje, varovanje;
f. a. Hägen.

Häher, der, Heher, (Corvus glandarius),
soja, šojka, nach Andern soga, irta, irt; (in
den übrigen slav. M. soja, sojka).

Hahl, adj., skriven.

Hahn, der, Haushahn, petelin (altsl. pětl);
nach V. in Innerkr. petéh (russ. u. poln.
potoh); in St. sowie böhm. u. poln. kokot;
das Hähnchen, petelinee, petelinček; das
Mäunchen der Vögel überhaupt, samec; der
Wetterhahn, petelin (na strehi); an einem
Fashe, pipa, zapipek; am Schloſse der Feuer-
gewehre, petelin; den Hahn frannen, pete-
lina napeti; überall der Hahn im Korbe sein,
komur vše na roke gre, povsod gospodar
biti; darnach wird kein Hahn krähen, nikom-
mur se ne bo kolcalo po tem; nihče se ne
zmeni zato, nhče ne bo vprašal po tem; ter
Hahn krähet, petelin poje; indischer Hahn,
purman;inem einen rothen Hahn aufs Dach
seben, zažgati, zapaliti komu hišo, rudečiga
petelina mu na streho postaviti. posve-
titi komu; mont. sreberno zerno.

Hahnbalken, f. Hahnenbalken.

Hahnbieger, der, pregibač, lesica za pe-
telina (pri puškarjih).

Hainkreuzkraut.

691

Hahnoohrer, der, pipnik (sveder).

Hahnbuche, f. Hagebuche.

Hahnbutte, f. Hagebutte.

Hahnehütchen, f. Spindelbaum.

Hahnen, v. a., roge komu natakniti, na-
tikati.

Hahnenbalken, der, etwa srednji steber.
petelinov steber; der Balken oben im Sie
bel des Hauses, pokončno sleme.

Hahnenbart, der, petelinova bradusa. nach
V. podbradki, usesa.

Hahnenei, das, petelinovo jajce.

Hahnenfuß, der, (Ranunculus), zlatica,
cedolika, nach M. samojed. poln. žabinek.

Hahnengeſchert, das, petelinji hoj, hoj pe-
telinov.

Hahnengehäuse, das, mont. opipje.

Hahnengeſchrei, das, petelinovo petje, ki-
kirikanje.

Hahnenhode, f. Kornelkirsche, Hagebutte.

Hahnenkamm, der, petelinov greben, poža;
(Rhimantus christa galli), kuroslek, skro-
botec, šekotec, petelinov greben; f. a.
Kammgras, Blitsch.

Hahnenkammtee, f. Čsparſette.

Hahnenfampf, f. Hahnengeſchert.

Hahnenlied, das, petelinovo petje.

Hahnenlippe, die, an Gewehren, čeljust.

Hahnenruf, Hahenschrei, f. Hahnengeſchrei.

Hahenschritt, der, der Tag hat um einen
Hahenschritt zugenommen, dan je dalji, kar
petelin čez prag poskoči, kar bolha zine.

Hahnenſpork, der, petelinova ostroga.

Hahnenstein, der, kopunov kamen, (ki se
časih najde v kopunovem želodeu).

Hahncntritt, der, oko, f. Hagel; zur Be-
fruchtung der Eier, kopćanje; auch Lahm-
gehen der Pferde, po petelinsko stopa.

Hahnenwahrſagerei, tie, prerokovanje iz
petelinoviga petja.

Hähnker, der, ein auf verlassenes Gewirk ge-
ſekter Schwarm, nach V. pregnancye.

Hahurei, der, nach dem Russ. rogonosec;
mož, ki ima nezvesto ženo; den Mann zum
Hahurei machen, možu roge staviti, nati-
kati; (von einem Dritten), zapeljati komu
ženo; zum Hahurei werden, roge nositi.

Hahureischaſt, die, stan rogonosea.

Hai, f. Haisiſch, Hag.

Haifisch, der, (Squalus). morski volk, po-
zerun.

Hain, der, log. gaj. dobrava, f. a. Forſt; so
viel als Tod, smert; Freund Hain klevt an,
smert na duri terka. kljuka.

Hainbinſe, die, (Lagula), divja cedil; coll.
cedilje.

Hainbuche, f. Hagebutte.

Hainbuchenſlehe, die, grahov lisaj.

Hainbutte, f. Hagebutte.

Hainenholz, f. Hagedorn.

Haingebirge, das, gojzdnato. drevnato hri-
boje.

Haingeflüster, das, sepet, šumot gaja,
dobrave.

Hainholz, f. Hägeholz.

Hainkreuzkraut, das, grint.

44*

692

Hainsiedler.

Hainsiedler, der, puſcavnik, puſavnik.

Hainthal, das, dolina v gaji.

Hainvotk, das, logarji, gojzdarji, ljudstvo
po (v) gojzdih (stanujoče).

Häkchen, das, ključica, kljukica, kaveljček: ein Häkchen auf Zemanten haben, piko na koga imeti, gorak mu biti, f. Tambournaudel, Apostroph.

Hächenſtich, f. Tambourſtich.

Hakeisen, das, teslo, dolbilo.

Hätel, Hafel, adj., nježen od. nežen, kar
se rado umaže.

Häkel, das, ključica, kvačica.

Häkelarbeit, die, etwa kvačanje†.

Häkelei, die, zbadanje, pikanje.

Hafelig, Haflig, Heißlich, adj., bedenklich, hafelige Sache, koeljiv, lispav (von Pferden ußl.); ein hafeliger Mensch, koeljiv človek, zamérljiv, tenak, kogar se ne sme nikdo dotakniti; wählerisch, zbirčen, zbirljiv, nach Jan. razmažen, f. a. Kißlich; serb. rogobatan.

Häkeligkeit, die, koeljivost, zbirčenost.

Häfeln, v. n. u. a., pikati, zbadati, nagajati, fig. v gosli dajati; mit dem Häfel sticen, etwa kvačkati; mit einem Häkchen an sich ziehen, s kljuko, kavljem na se potegniti; sich häfeln, so viel als verwunden mit Nägeln, opraskati, praskati, natakniti se, okrempati se.

Häkelnadel, die, kvačka. igla za kvačkanje.

Häkelwerk, das, über einem Baum, Planfenwerke gelegtes Buschholz, gornja zaloga.

Haken, der, kljuka, kvaka, kavelj; das Häkchen, kavljč, kavljček; einen Traht zu einem Hafen drehen, skljuciť drat; einen Hafen werden, mont, zakreniti, zasukati se; zum Heranfen, ključ, kljuka, fig. zaderžek, potika, potikljej; die in der Regel nur dem männlichen Weidleuchte eigentümlichen Zahne der Pferde, jekli, pl.; hölzerner Hafen um Rege ic, tarauf zu trecknen, bei den Fischern, soha; in den Mühlen, maček; an Kleitungstücken, zapenee, zapenka, zapona, f. Hästel; was ein Hafen werden will, biegt, frümmt sich bald, zgodaj začne žgati, kar kopriva misli ostata.

Haken, v. a., besonders vermittelst eines Haten ergreifen, zakavljiti, nakavljiti, kavljiti, zakljuciť. zapeti s kljuko, kvako, kaveljnam. na se potegniti; sich haken, f. Gerinnen (von der Mitth); den Acker hafen, mit dem Hafen bearbeiten, z ralico, auch z rovrico, z matiko obdelovati njivo.

Hakenband, das, kljukasto nasadilo, pant*.

Hakenbein, das, kljukasta kost.

Hatenbohrer, der, sveder ključnik.

Hakenfeisen, das, ralo.

Hakenförmig, adj., kljukast, kaveljnast, ključen.

Hatenhane, die, neka matika.

Hatenkrenz, das, križ s kljukami na končeh. kljukali kriz.

Hakenlachs, das Männchen unter den Lachen, losos samec. russ. samec semgi.

Halbbauer.

Hatenmörser, der, možnar < kaveljem.

Hakennadel, die, kavlj, igla.

Hakenpflug, der, nach V. oraca. f. a. Mühlhafen; russ. soha. serb. u. böhm. ralo.

Hatenſchar, die, zweifchneivige, dvorezni lemež, na dva kraja režeči lemez. dveperutni lemež, gorski lemež, plužno železo.

Hakenſchlißſel, der, odpirač. kavljasti ključ, s kavljem ključ.

Hakenſpange, die, kljupa.

Hakenſpieß, f. Harpune.

Hakenſtoß, der, palica s kljuko.

Hakenwendung, die, obracilo.

Hakenzahn, der, nach 1. jekel, nach dem Serb. kel. (kla).

Hakenziegel, der, koree stresnik.

Haker, der, raličar.

Häker, (in Sachsen), f. Eber.

Haficht, adj., einem Haken ähulich, kavljast, kljukast.

Hafik, adj., Haken habend, kavljat, kljukat.

Hättig, f. Häckelig.

Häſkel, (Häferling), rezanica.

Hatzapfen, der, bei den Zimmerlenten, manjles. ki se ima zvezati in zbiti z večjim.

Halb, adj. u. adv., ein Theil des in zwei getheilten Ganzen, pol, polovica. f. Häſſte; (welches jetzt indeclinabel ist, aber die Alten declinirten es und daven der noch übliche Lofat pöli ene, od. opoli ene, dveh u ); ein halbes Brot, polovica gleba, polovica kruha; der halbe Theil, polovica, polovina; eine halbe Stunde, pol ure; das Gefäß ist nur halb voll, posoda je le do polovice polna, na pol je le polna posoda; es ist schon halbteer, je ze (na) pol prazno; das Mas halb anstrinken, izpiti pol, do sredi kozarea; etwas halb von einanter jchneiden, kaj prezati čez pol, čez polovico. na dvoje, razpoloviti; halb Wench, halb Fisch, pol človeka, pol ribe, auch (na) pol človek pol riba; zu halben Tagen, po pol dneva; auf halbem Wege, na pol poti, na sredi poti; es ist halb zehn, pol desetih je; halbfertig, čez polovico zdelan; außerhalb Jahr, poldrugo leto, ein halber Feiertag, na pol praznik, sopraznik, in Kt. nedelec; halb verstehen, pol, na pol razumeti, le nekaj, poverhama razumeti; halb und halb, tako tako, srednje, pri primeri, bot. polovičen; halb betrunken, todt, na pol pijan, na pol mertev. malo de ne mertev, malo živ; halber Beweis, pol dokaza; es ist nur halb wahr, samo nekaj je resnice vmes; halbe Bretnägel, mali žehlji.

Halb-, in Züggn., pol, polovičen.

Halbchse, die, pol osi.

Halbansicht, die, des Mondes, polokrog. pol kolobara.

Halbärmel, der, kratki rokav.

Halbart, die, soversta.

Halbatlas, der, polatlas.

Halbbauer, der, polovičar, polzemljak, dem polgruntar; der ein Grundstück um die Hälfte des Ertrages bauet, spolovinar. (v spolovini, v. na spoli imeti njivo).

Halbbauerei.

Halbbauerei, f. Halbpacht.

Halbbier, das, nižji ol. böhm. patoky (pa-
toke, pl.). russ. polpivo.

Halbbild, das, dopersnica (podoba).

Halbbind, adj., berljav. na pol slep.

Halbbogen, der, pollok.

Halbbruder, der, popoli brat. polbrat, spo-
lovni brat, brat po poli.

Halbbürtig, adj., spolovni, po poli. pol-
rodni; halbbürtiger Bruder, halbbürtige Schwe-
fer, po poli brat, sestra. od. brat samo po
öcetu, samo po materi.

Halbchaise, f. Halbwagen.

Halbenastrat, Halbhengst, der, dravec.

Halbdiele, die, mala dilja, zaganica.

Halbdukaten, der, pol eckina.

Halbduntel, das, sónrak, mrak, soton.

Halbe, die, f. Hälfte, stran; von der Halbe
aufjeu, postrani pogledati, od strane ele-
dati koga; auf der Halbe jisen, na strani.
na polovici stola sedeti; Halbe (Maß), po-
lič, polika; Halber-, in Liban., polisk.

Halbedelstein, der, poldragi kamen.

Halbeimerig, adj., polvedreni.

Halbellig, adj., polvatlen. pollahten.

Halben, f. Halbiren.

Halben, Halber, praep., za, zavolj, zaradi.

f. übr. die betreffenden Zusammenfegungen.
Halbente, die, severni potapljavec.

Halbentfattet, Halbentwickelt, adj., na
pol razvit. razsnovan.

Halber, f. Halben.

Halber, der, pol (n. p. krajcarja).

Halberbe, der, dedič ali dednik polovice.

Halberhoben, adj., polzvišan; f. u. Bas-
relief.

Hälberling, der, f. Bastard, Zwitter.

Halbesel, f. Halbserferd.

Halbfabrikat, das, polozdelek. polotvorek.

Halbfächerig, adj., na pol pregrajen.

Halbfeiertag, der, sopraznik, nedelec.

Halbfenster, das, polokno, (russ. polu-
okno).

Halbfertig, adj., na pol izdelan, gotov.

Halbflach, adj., na pol plan, plaščnat. plašnat.
plošnjat, plošat.

Halbflächsen, adj., na pol lanen.

Halblied, der, podpetnjak.

Halbflügler, pl., polokrileit.

Halbfranzband, der, ein Buch in Halb-
franzband, bukve vezane na pol z usnjem.

Halbfrei, adj., na pol svoboden.

Halbfrucht, die, vermischtes Getreide, j We-
treide; auch Wildhafer, Trespe.

Halbfuchs, der, pololisee†.

Halbgelehrte, der, nach V. u. aud. slav.
Mda. nedouk.

Halbgeschlossen, adj., halbgeschlossene Thür,
triperte vrata.

Halbgeschoss, das, polovično nadstropje,
nach dem Böhm. polopetro.

Halbgeschwister, die, po poli bratje in
sestre.

Halbgesicht, f. Profil.

Halbgetreide, das, vermischtes Getreide,
zmesa; halb Weizen und halb Kern, soršica.

Halbmesser.

693

Halbgläubige, der, polověrnik: die, polo-
věrnica.

Halbgold, das, napol zlato.

Halbgott, der, polobog. fig. premogocnež.

Halbgut, das, zmes iz kositra in svinač.

Halbharz, das, na pol smola.

Halbhaſſe, der, polozajcek.

Halbheit, die, polovičnost: eine halbe Zache,
f. Hälfte.

Halbhemd, das, ein kleines Hemt, bei Franz-
enzimmern, rokavi, nach Karn. rokava pl.,
auf dem Karst, opleče; Verhemd, predsrajč-
nik.

Halbholz, das, einmal der Kange nach ge-
hägetes, gespaltenes Baumholz, plat. kraj-
nik, polutek, coll. platovje. platovi; ein ab-
gesondertes Stück daven, nach F. platisce,
platise.

Halbhüfner, f. Halbbauer.

Halbhundert, das, petdeset.

Halbig, f. Halb; mittelmäßig, sredenj.

Halbinsel, die, polotok. polostrov.

Halbiren, v. a., razpoloviti, poloviti. raz-
poloviniti, poloviniti, razdeliti. deliti na dva
enaka dela, na dvoje.

Halbirungslinie, die, čerta polovica,
polovičnica.

Halbirungspunct, der, pika polovicaņa.

Halbjahr, das, pol leta. pololetje (pol-letje).

Halbjährig, adj., poletoleten, — pol leta.

Halbjährlich, adj., vsakopolleten; ađr..
vsaciga polleta.

Halbkenntniß, die, polovična. nepopolna
znanost.

Halbkappig, adj., polklopen.

Halbköpfig, adj., puhloglav, topoglav.

Halbkraft, die, polovična. mala moč.

Halbkreuzer, der, pol krajcarja.

Halbkugel, die, poluta oble ali krogle.

Halbkugelförmig, adj., polkroglast.

Halbkreis, der, polokrog, polokrozje. fig.
serp.

Halbkreiſjörmig, adj., polokrožen.

Halbkreistinie, die, čerta polokrožnica.

Halbkünntler, der, slabi, nedoučeni umet-
nik.

Halblassen, das, platno iz konopniga snut-
ka in laneniga votka.

Halblang, adj., polkrajši, ne dosti dolž.

Halblarbe, die, šema ali obrazina, polo-
krivka.

Halbkaute, adj., tih: der, polglasnik. pol-
glasnica.

Halblebend, adj., na pol živ.

Halbleer, adj., na pol prazen.

Halbleinwand, die, poloplatno. tkanina iz
lanene in bombaževe preje.

Halblich, adj., na pol, powerhi, polovicen.

Halbling, der, f. Heller; fig. polovienjak.

Halblöhner, f. Halbbauer.

Halbmann, f. Eunuch, Halbpächter.

Halbmaſſt, die, žir, pitanje z žiram (in ne
z želodam, ki je holjsi).

Halbmaſſtig, adj., bukov.

Halbmenjch, der, na pol človek(a).

Halbmesser, der, polopreměrnik, polopre-

696 Halsgerichtsordnung.

Halsgerichtsordnung, die, zaglavni sod-
aji red.

Halsgeschmeide, f. Halschmund.

Halsgeschwulst, die, otok na vratu, otekli,
zabuli vrat.

Halsgeschwür, das, ugnjida ali vred na
(1) vratu, gerlu.

Halsgrüßen, f. Kehle.

Halshaar, das, griva.

Halshaut, die, nicht. (Unterhals eines Dschen),
b d. Mintviehe unter dem Halse herab hän-
gende, nader, öznelje, kozölja.

Halshautkräfte, die, bei Dschen, šije pl.

Halshemd, das, oplece, f. Halbhemd; serb.
opleck.

Halsig, adj., gerlat.

Halsing, der, verv. s ktero se kdo obesi.

Halsjod, das, jarm.

Halskette, die, ovratna verizica, ovratni la-
nec, ovratnica, nach M. ogerlin.

Halsklammer, f. Halscissen.

Halsknote, der, vozel vratnih čutnic.

Halskragen, der, vratnik, koler*; f. a.
Kragen.

Halskrankheit, die, bolezen na vratu, v
gerlu, vratoboljaß, gerloboljaß.

Halskranse, die, kreżlee.

Halskraut, das, (Campanula trachelium).
kreżlee.

Hälstling, f. Halsing.

Halsmandel, die, žabica, bezgavka.

Halsmuskel, der, vratna mišica.

Halsnerbe, der, vratna čutnica.

Halsosen, der, peč z vratam.

Halsrecht, das, zaglavna pravica.

Halerichter, der, zaglavni sodnik.

Halsriemen, der, ovratni remen.

Halsring, f. Halsband.

Halsrose, f. Malve.

Halsache, die, pravda za glavo. zaglavna
pravda.

Halsšchelle, f. Halscissen.

Halšschmuck, der, ovratna obešnina, ovrat-
nina. ogerle. ovratni kinč. ovratni okras†,
kar se okoli vratu nosi zavolj lepšiga.

Halsschnur, die, ovratna verica.

Halsschwindsucht, f. Lufströhrenschwind-
sucht.

Halsßeil, das, bei Pferden, nach V. otvoza.

Halštarre, die, oterpnost vrata, vratni
oterp, neukretni vrat.

Halstarrig, Halstärrig, adj., terdovra-
ten, oterpovraten; uporen, terdokoren, ter-
doglav. okoren.

Halstarrigkeit, die, terdovratnost. okor-
nost. terdoglavnost. upornost, nach V. a.
oterpovratost. böhm. twerdošijnost.

Halstraße, die, zaglavna kazen.

Halstück, das, sowohl die Hant, als das
Kleisch, kos pri vratu, vratni kos. meso z
vrata. vratina.

Halssucht, f. Kehlsucht.

Halstheil, f. Halstück.

Halštuch, das, robee ali ruta za okoli vrata,
ovratna ruta. ovratnica; bei den Frauen-
immern, nach V. prepersnica, prepersna ruta.

Halten.

Halsung, f. Halse.

Halsverbrechen, das, zaglavno hudodel-
stvo.

Halswehe, das, (Eynanche faucium), bo-
leicina v gerlu, gerloboljaß, nach V. goltni
prisad, bolni golt, vratni kušear, kušar,
zagerljenje.

Halswinder, f. Wendchats.

Halswirbel, der, vratna vertavka.

Halswurz, f. Halstraut.

Halszange, die, zgibavka.

Halszäpfchen, das, jeziček, nach H. a.
gerecanek, cepič.

Halt, int., stoj, postoj, nikar; bei Dschen
oga, stop.

Halt, der, deržek; je viel als Dauer, delta-
keit, terdnost, terpez, deržava, stanovit-
nost; Halt machen, ustaviti se, obstati,
obstajati, postati; weran man sich halt, pri-
deržalo, deržaj; der Nagel hat keinen Halt,
žebelj ne derži; keinen Halt haben, brez
podstave biti; ne biti za terpež. ne terpeti
dolgo, f. a. Gehalt.

Haltapparat, das, deržalo.

Haltbändchen, das, anal. derzalce.

Haltbar, adj., terden, krepek, derzen, der-
žec, stanoviten; die Feßung ist haltbar, terd-
njava se da braniti, obderžati, se ne more
vzeti, premoči je nepremagljiva, ohranljiva,
ubranljiva; gültig, veljaven; f. a Dauerhaft.

Haltbarkeit, die, krepkost, stanovitnost,
terdnost, deržnost; f. a. Dauerhaftigkeit,
Gültigkeit.

Halte, f. Vichtrift.

Haltefind, das, rejenee, rejenka, rejencek,
rejencica.

Halten, v. a., mit der Hand oder einem Wertze-
ge halten, deržati: Sinen bei der Hant halten,
koga za roko deržati; halte es bis ich kenne,
poderži dokler se ne vernem; ver das Ge-
sicht halten, k očem deržati; ein Rint in
den Armen halten, v naročji imeti, nositi,
deržati; ein wenig halten, poderžati; Ge-
lege, Regelu halten, spolniti, spolnovati po-
stave. ravnati po postavah. deržati se po-
stav; er läßt sich nicht halten, ne da se
uderžati, ni moć ga uderžati, ustaviti, usta-
noviti, f. a. Anhalten, Anfhalten; ein we-
nig anhalten, prideržati; etwas halten wird im
Zlov. oft durch ein einziges dem gehaltenen
Gegenstande entsprechendes Zeitwert gegeben,
z. B. eine Rede halten, govoriti, auch govor
imeti; Gericht halten, soditi, sodbo imeti;
mit Jemanden Rath halten, posvetovati se s
kom; eine Predigt halten, pridigovati, pri-
digo imeti; Machtzeit halten, obedovati; Messe
halten, masevati; ven Feieranten, sejm-
vati; Frieden halten, mirovati; das Manl
halten, molčati, jezik za zobmi deržati; Um-
gang mit Jemand halten, druziti se s kom.
pecati se; den Vindd offen halten, zijati,
zevati; im Zaume halten, uzdati, herzdati;
Musterung, Revne über Truppen halten, pre-
gledovati vojake; Haus halten, gospodariti,
hiševati; Wache halten, čuvati, stražiti, na

698

Halter.

Halter, der, ein Werkzeug, womit man etwas hält, deržač, deržaj, deržalo, podpora, derzak; eine Person, deržec, s. a. Vichhirt, Schrank.

Hälter, der, s. Behältniß, Fischhälter.

Haltergeld, s. Halstergeld.

Hälterkahn, der, čoln z ribnjačo.

Halthimmel, der, oven na reji.

Hältig, Hältig, adj., deržeč, kar ima v sebi; haltiges Gestein, dobra ruda, rudni, rudati kamen, ki ima kaj rude v sebi, s. a. die Zusammenfegungen.

Haltigkeit, die, deržnost, deržanje, měrjenje.

Haltkette, die, zavornica, zaverivnica; s. a. Deichkeltette.

Haltlos, adj., ničen, kar nima podstave, dna, prazen, neveljaven.

Haltlosigkeit, die, praznost, pomanjkanje terdne podstave.

Haltnagel, der, welcher hinter der Achse durch den Lanzbaum gesteckt wird, iglica, zebelj, sornik.

Haltpunkt, s. Anhaltspunkt.

Haltritt, der, cestni ogled, prejezd (zavolj varnosti).

Haltʃaſ, das, ovea na reji.

Haltstatt, Haltstätte, die, h. d. Jägern, shajalisce, shajališe, sastajalisće, sastajalise.

Haltung, die, deržanje; eines Tagebuchs, pisanje, zapisovanje; des Wiehes, rejenje; Haltung eines Gemäldes, Gerichtes, s. Ebenmaſ; Haltung eines Zhaupspielers, obnašanje; ponašanje; drohende Haltung, grozivno vedenje, obnasanje; Stüge, podpora; es hat keine Haltung, nima terpeža, deržave.

Haltvich, das, tuja živina na reji čez zimo, prerejik, prezimovana živina. zlasti drobnica.

Halunke, s. Halleunke.

Hämatin, das, hematin.

Hahmbrei, s. Hahmbrei.

Hambuche, s. Hagebuche.

Hambutte, s. Hagebutte.

Hamen, der, sak, saček (auch russ.), mreža; s. a. Strick, Klingbentel.

Hamen, v. a., s sakam loviti (rube); im Desferr. hamen sur eichen, amati (n. Met. von jamati, jeti).

Hämflich, adj., ein hämfliches Stüct, prav, lep, precej velik kosec; ein hämflicher Mensch, zarobljen, debel.

Hamsel, die, pest (in andern slav. Munda, gerst).

Hämisch, adj., zahuljen, kovaren, potmajen, serb. podmukao; s. a. Hinterlitzig.

Hamm, s. Wald, Zann.

Hamme, der, s. Knicbug, Häſſe; der vordere Fuß eines geschlachteten Schweines, krača, kračnja; der hintere, pleče.

Hamme, die, der hintere breitere Theil der Sense, im Gegenseße der Zpüge, brada, nach V. siroki konec, konec pri petici.

Hammel, der, ein geschüttener Zhaſbeck, skopec, kostrun*; s. a. Hinterkeule, Dengel.

Hammerloch.

Hammelbraten, der, pecena skopcevina, bravina, kostrunova pecenka

Hammelbrühe, die, kostrunova juha.

Hammelbrust, die, skopčeva grod.

Hammelfell, das, kostrunova koža, skopčevina, kostrunovina.

Hammelfett, das, skopčeva, kostrunova mast.

Hammelfleisch, das, skopčevina, kostrunovo meso, kostrunovina, bravina, (ovčetina).

Hammeljührling, der, letnik, letni skopec.

Hammelkeule, die, skopčeva krača, bedro, stegno.

Hammelknicht, der, ovčarski hlapec, ovčar.

Hammellamm, das, skopljeni še ne leta stari janjee, nach V. pomladance, letošnji kostrunee.

Hammeln, v. a., ovna rezati, skopiti, skapljati, kopiti, točli.

Hammelpel, der, kožuh iz kostrunove kožuhovine, skopčevo runo.

Hammelsack, der, skopčev želodec pripravljen.

Hammelschlag, s. Hammelkeule.

Hammeltalg, der, auch das, skopeev, kostrunov loj.

Hammelviertel, das, skopčeva, kostrunova četertel.

Hammelwurst, die, kostrunova klobasa.

Hammen, s. Hammeln.

Hammen, der, vojena krača, s. a. Krummet.

Hammenbrein, das, pleče.

Hammer, der, die Keule eines geschlachten Thieres, s. Keule; ein eisernes Werkzeug, kladvo, dim. kladevee; ein hölzerner Schlagel, bet. nach andern slav. Munda, auch mlat; zum Stimmen eines Saiteninstrumen tes, ključ; im Chr. betič; an der Thür, konj; ein Mühlhammer, skerl. skerlo, oskerv; eine Auster, kladvasta ostriga; Hammerwerk, s. dieses.

Hammeramboſ, s. Amboß.

Hammerange, s. Hammerloch.

Hammerart, die, nach V. balta, sekirica s kladvam.

Hämmerbar, adj., kovaven, kars da kovati.

Hammerbeil, das, balta, kladvo s sekiro.

Hämmerchen, das, kladevee, betič.

Hämmerer, der, kovač.

Hammerfisch, der, nach dem Russ. u. Poln. mlatek.

Hammergerüſt, das, kladvicee, kladvise.

Hammerhake, s. Hammerart.

Hammerherr, der, fužinar, gospodar kladva.

Hammerhütte, die, velika kovaenica, fužina*.

Hammerkopf, der, glava kladva.

Hämmerling, der, Verlageiſt, Skratelj. skrat: s. a. Hanzwurſt; Abdecker, Goldammer.

Hammerloch, das, usesa. uho kladva.

Hammermeister.

Hand.

699

Hammermeister, der, fužinar, visji nad fužinarskimi delavei.

Hammermühle, f. Hammerwerk.

Hambern, c. n., tolči, razbijati.

Hämern, v. a., kovati, s kladvam tolči, tlecii, izdelovati; genug hämmern, nakovati se; gauze Tage hindurch hämmern, prekovati vse dnu; ein wenig hämmern, pokovati.

Hämmerordnung, die, red ali postava za fužine, nach I. kovaški red.

Hammerpinne, die, der breite und dicke Theil eines Hammers, plosk.

Hammerrad, das, kolo, ki kladvo goni.

Hammerschlag, der, udar, udaree s kladvam. tolk s kladvam; Schlacken, welche in Schmieden abspringen, okujina, škaja, nach I. troskev od. troskva, russ. železnina, poln. žužel; j. a. Eisenschlacke.

Hammerschmid, der, fužinarski kovač.

Hammerstiel, der, kladvisče, kladvise. betišče, betiše.

Hammertastenspiel, f. Fortepiano.

Hammerwerk, das, fužine*, nach V. podejavka, kladvo, serb. samokov; f. Eisenhammer.

Hammerwerkbesitzer, f. Hammerherr.

Hammerzange, die, velike kovaške klešče, kleše.

Hammerzeichen, das, odkazno znamnje, odkazalo.

Hämmerling, der, skopljenec, rezanec, fig. topoglavek.

Hämorrhoidal, adj., zlatožilen, zlate žile, hemorjaldalen.

Hämorrhoiden, pl., zlata žila, böhm. kervavnica, in Jüstrien u. serb. sulji, šuljevi. russ. počečuj.

Hampelmann, der, hudiček (kartezjev), hudir, možicelj, kobacalo.

Hämpfling, f. Hänfling.

Hamker, der, (mus ericetus), herček, skerček od. skriček, nach V. skeržek, keržek. fig. požeruh, skopin.

Hamsterfang, der, lov na herčke, skerčke.

Hamsterfell, das, herčkovina, skerčkova koža.

Hamsterhöhle, f. Hamsterröhre, die, herčinja, skerčinja, skerčkova luknja.

Hamstock, der, vodomérna palica (pri mlinarjih).

Han, der, turška gostivnica, han.

Hanbutte, f. Hagebutte.

Hand, die, roka; die flache Hand, dlan-i; die höhle Hand, peščica, pesica, i. a. slav. M. gerst; eine Hand voll, peščica, pesica, auch saka; beide Hände voll, perisce, perise, richtiger pregersče; die geballte Hand, pest, pestnica; rechte Hand, desnica, prava roka, (böhm. u. poln. pravica); linke Hand, levica, leva roka, serb. a. šuvaka; zur rechten, linken Hand fligen, sedeti na desni, levi strani; die Hände zusammenschlagen, z rokami ploskniti, zaploskati, ploskati; unter den Händen wegkommen, izpod rok priti; die Hand reichen, bieten, roko podati, pomoliti komu; Hand in Hand schlagen, z roko v

roko seči, segati, serb. a. ručiti se, rukovati se; künftliche Hand, slepa roka; es ist mir zu Hand, meni je na roko, narok, priročno, blizo imam. f. a. Bequem; vor der Hand, za zdaj; nach der Hand, po priložnosti, potlej, poznej; zu Händen, v roke; ihm zu eigenen Händen, v njegove lastne roke; bei der Hand nehmen, führen, prijeti, voditi zu roko; Hand her, mož beseda; Einem die Hand auf etwas geben, podati komu roko na kaj; er verschrach mir es mit Hand und Mund, obhuj mi je in poterdil s podano roko; die Hände falten, f. Faltent; Hände ringen, roke si lomiti (nar. pes.); Hand in Hand gehen, za roke se voditi, fig. v edinosti, k enimu cilju in koncu; an der Hand halten, deržati za roko; etwas in die Hände nehmen, vzeti si kaj v roko; mit den Händen fechten, mahati z rokami; er ist seine rechte Hand, desna roka mu je, on nie brez njega ne počne; eine leichte Hand haben, lahke roke (lahkorok) biti; eine schwere Hand haben, težko, okorno, nespretno roko imeti, fig. močno udariti, удриhatи; mit beiden Händen, zoheroc, obeckoči; die Hände sind ihm gebunden, ne more kakor bi hotel, njegova moč je utesnjena; freie Hand haben, svoboden biti; Einem hilfreiche Hand leisten, an die Hand gehen, v roke streči komu (na roko iti, ist (Germanisem), pomagati mu, podpirati ga; etwas unter den Händen haben, izdelovati kaj; die Hände vor Jemand abziehen, f. Abziehen; er hatte die Hand mit im Spiele, tudi on je bil deležen te reči, je skrivaj pripomagal; die Hände in den Schoß legen, roke križem deržati, praznovati; mit ungewaschenen Händen, neumitih rok; die Hand auflegen, položiti, polagati, pokladati roko na -; in einer guten Hand sein, v dobrih rokah biti; in schlechten Händen, v slabih rokah, pri slabih ljudeh; bei der Hand sein, na roko biti; unter der Hand, spod roke, pod roko, skrivaj; zur rechten Hand geben, na desno iti; Hand an etwas legen, poprjeti se, lotiti se česa; Einem Mittel an die Hand geben, svetovati komu; Jemanden die Hände schmieren, podkupiti, podmazati koga; die lezte Hand an etwas legen, dodelavati kaj, f. a. Anlegen; Hand an sich selbft legen, umoriti se, koncati se, ugonobiti se; Hand an Jemand anlegen, f. Anlegen; alle Hände voll zu thun haben, čez glavo dela imeti, na kupe, na cente; eine Hand wäßt die andere, roka roko mijе, (umije, umiva); sie hat ihm ihre Hand gegeben, vzela ga je, zaročila se je ž njim; frumme Hand (Finger) machen, zmikati, dolge perste imeti; es hat weder Hand noch Füßi, nima ne glave, ne repa, ni ničemur podobno; Einen auf den Händen tragen, silo spostovati. ljubiti koga; aus freier Hand verkaufen, sam dobrovoljno (ne prisiljen po sodnii) kaj prodati; man kann es mit den Händen greifen, lahko se zagrabi, prime, osłata, očitno je; von oder ab Handen kom

700

Hand.

Handeln.

men, zgubiti se, preiti, poiti; es ist mir zu Hanten gekommen, prejel sim; den Feinden in die Hände fallen, sovražnikam v pest(i) priti; etwas von guter Hand wijfen, erfahren, iz zanesljivih ust kaj slisati. zvediti, t. j. od moža, komur gre vera; von heber Hand, od veliciga gospoda; eine gute, schlechte Hand schreiben, dobro, slabo pisati; anhalten um eines Mädchens Hand, snubiti, prositi; von vollen, leeren Händen, s polnimi, praznimi rokami, praznorok; nichts in der Hand habend, golorok; Cinem auf die Hände sehen, gledati, paziti komu na perste. (da bi ne ukradel); auf seine eigene Hand etwas unternehmen, na svojo rajtengo kaj začeti; aus der Hand in den Mund, komaj zasluži. ze sne; die Arbeit geht ihm gut von der Hand, delo se mu odseda; Cinem etwas zutrenen Händen übergeben, izročiti, zaupati komu kaj; hinter der Hand sein, zadrnji, poslednji biti; rechter, linker Hand, na desno, na levo, na desni, na levi strani; die gesammte Hand, nerazdelnost; zur umgetheissen Hand, nerazdelno (vsi za eniga, eden za vse); zur Hand arbeiten, hiteti. podvizati (se); aus einer Hand in die andere, in die roke v roko; auf die Hand geben, f. Darangeben; gleich bei der Hand sein, herz pripravljen biti; einem etwas an die Hand geben, dati (skrivni) svet; pokazati pot, pomoček; aus der ersten Hand, iz perve roke; er läßt es nicht aus der Hand, ne da iz rok; wie man die Hand umdreht, hipama; reine Hände haben, zvest, nepodkupljiv biti.

Hand-, in Zisgn., ročni, priročni, mali.

Handamboß, der, malo nakovalo, nakovalce, nakalee.

Handanlegung, die, polot, početje.

Handarbeiten, v. n., delati ročno delo, z rokami delati.

Handarbeiten, die, delo rok, z rokami, ročno delo; roke umetvajo delo vse pravo. Vod.

Handarbeiter, der, delavec z rokami. delavec, rokodelee (eig. Handwerfer).

Handarbeiterin, die, delavka, rokodelka.

Handärme!, f. Handrause.

Handarzeneikunst, f. Chirurgie.

Handausdruck, f. Geſtus.

Handausgabe, die, eines Wertes, malo, ročno izdanje.

Handbalg, der, ročni meh. mešč.

Handball, der, žoga.

Handballen, der, unter dem Taumen, nach V. blazinica.

Handbarte, f. Handbeil.

Handbecken, das, golida, umivavnica, medenica (nach V. n. dem Russ. rokomivec); f. a. Becken.

Handbeil, das, sekirica, korošica: bei Zimmerleuten, bradla, širočka, žantlaka*.

Handbeseh, der, oblog rokava.

Handbibliothek, die, ročna knjižnica.

Handbietung, die, podaja roke.

Handbillet, das, lastnoročno pismo (eesarja, kralja).

Handbinde, die, obveza, preveza na roki, roena.

Handblatt, das, tacej*.

Handbock, der, samotežni oven.

Handbohne, f. Feldbohne.

Handbohrer, der, bei den Holzarbeitern, svedree, ročni sveder, žebeljnik.

Handborstwisch, der, ročno omelo.

Handbottich, der, kadica.

Handbreit, die, dlan, ena dlan. (n. p. sest komoleov in dlan širok).

Handbreit, adj., dlan širok.

Handbrett, das, bei den Maurern, plaznja, gladež.

Handbriefschen, das, pisemee.

Handbuch, das, ročne bukve. priročnica (knjiga); napeljevavne, navodne bukve. perve vodila kake znanosti ali umetnosti.

Handbüchse, die, puška.

Händchen, das, roeica.

Handdecke, die, plahta mala.

Handdienst, der, ročna tlaka. (samotež, brez konj ali volov).

Händedruck, der, stisnjenje, stiskanje rok; dieſen Werten folgte ein Händedruck, to rekt mu je stisnil roko.

Händedrücken, v. a., stisniti. stiskati roko.

Handeimer, der, vederee.

Handeisen, das, žahica. lesica. pota na roke.

Händeklatschen, das, ploskanje z rokami.

Handel, der, als Gewerbe, (ohne vielt. 3.), kupčija, kupčišvo. (altsl. kupija, kuplja), auch tergovina, teršvo; im Greßen, im Kleinen, kupčija na debelo, na drobno: frei-gegebener Hantel, svobodna kupčija; Hantel treiben, kupčevati, tergovati s čem; einen Handel beschßen, vassiv, kupiti kaj; activ, prodati kaj; den Handel lernen, kupčištvra, kupčijskiga se učiti; mit Zemand im Handel fehlen, pogajati se s kom (zastran ce-ne); einen Handel abmachen, skleniti, do-govoriti kup, prodajo, f. a. Handeln; Rechse-handel, pravda; Hantel, p.l., Bankerei, Zola-gerei, prepir; Handel machen, prepir, kreg napraviti, razpertije delati; Händel suchen, obresti iskati; sich in fremde Händel mi-chen, vpletati se v tuje reči, v tuje zadeve, nach dem Serb. tuje garje česati; An-gelegenheit im nachtheiligen Verstande, ho-matija, početje; Hantel und Wantel, živ-ljenje, človeško početje; blutige Händel, te-pežnja, rovanje; den Hantel verderken, ceno skerhati.

Handelbar, adj., čemur je lahko shajati, ravnati, vladen.

Handdeleins werden, pogoditi se, udariti z roko v roko.

Handelkraut, das, trilistni jeterčnik.

Händelmacher, der, prepirač, prepirljivec, jezičnik, serb. svadljivac.

Händelmacherin, die, prepirljivka, ki razpertije dela.

Handeln, v. n., Hantel treiben, kupčevati, tergovati; mit etwas, s čem, auch blagariti; mit Dach handeln, suknariti; mit Leinwand.

Handels.

Handelslehrling.

701

platnariti; mit Pferden, Ochsen, konjariti, volariti uſſ. durch ein einziges Zeitwort auf -ariti, (welches jedoch meißens auch auf das Grzenigen dieser Artikel anwendbar iſt); im Greßen, im Kleinen handeln, kupčevati, prodajati na debelo, na drobno, na malo; wegen des Preises Unterhandlung pſlegen, pogajati se za kaj, kupovati kaj, ravnati za kaj, vleči se za kaj. (nach M. terziti); dieser Kaufmann läſt sich oder mit sich handeln, s tem tergovec se da kupčevati. (glihati*), popušca, popuša, odjenjuje; jehr genan handeln, terd biti, terdo vleči se; vom Käufer, auch tergati, zbijati, ki nič ne odjenja; von etwas handeln, od česa govoriti; das Buch handelt von Pflanzen, bukve govoré, (pisejo) od zelise, zelis; seine Mede handelte von der Nachstenliebe, govoril, pridigoval je od (in andern slav. M. o.) ljubezni do bližnjiga; überhaupt thätig sein, ravnati, delati; mit Jemanden gut, gerecht handeln, lepo, pravično ravnati, delati ~ kom; redlich handeln, pošteno delati, pošten biti, pošteno se obnašati; das war von dir schlecht gehandelt, slabo si storil; wider einen Befehl handeln, povelje prelomiti, prestopiti, ne ravnati po —; v. a., s. Erhandeln; c. r., es handelt sich um die Chre, zadeva poštenje, tiče se poštenja, maja se, gre za poštenje, za čast; es handelte sich (im Gespräch) um —, beseda je bila od —, govorilo se je, govorili so od —.

Handels-, in Zizan., kupčijsk., tergovsk.

Handelsagent, der, kupčijski opravnik, opravilnik.

Handelsallianz, die, kupčijski dogovor, kupčijska zveza.

Handelsangelegenheit, die, kupčijska reč, zadeva.

Handelsartikel, der, blago, roba.

Handelsaunsweis, der, kupčijski izkaz.

Handelsbediente, der, kupčijski, tergovski streže, fant.

Handelsbeflissene, der, kupčijski učenec.

Handelsbefugniß, die, kupčijska oblast, pravica, oblast kupčevati.

Handelsbetrieb, der, kupčevanje, tergovanje; durch den Handelsbetrieb erwerben, prikupčevati; verlieren, zakupčevati.

Handelsbeziehungen, pl., kupčijske zadeve, razměrja, dotike.

Handelsbilanz, die, kupčijska razméra, bilanca*.

Handelsbrauch, der, kupčijska navada.

Handelsbrief, der, kupčijsko pismo.

Handelsbuch, das, kupčijske bukve, tergovska knjiga.

Handelsbund, der, kupčijska zveza.

Handelscapital, s. Handelsbund.

Handelschaft, die, kupčija, kupčijstvo, tergovina, tergovstvo; Handelschaft treiben, kupčevati, tergovati; Handelsleute, kupčevati, tergovei.

Handelschaftlich, adj., tergovsk, kupčijsk.

Handelscommis, s. Handelsbediente.

Handelscompagnie, die, kupčijska družba, družba kupčevaveov, tergoveov.

Handelscompagnon, der, kupčijski družnik, društvenerik.

Handelsconto, j. Handelsrechnung.

Handelscorrespondenz, die, kupčijsko pismo; s. a. Correspondenz.

Handlungsdiener, j. Handlungsbediente.

Handelsdruck, der, zatiranje, tlačenje kupčije.

Handelsfirma, die, kupčijska firma, kupčijsko imie.

Handelsflotte, die, kupčijske ladije.

Handelsfond, der, kupčijski kapital.

Handelsfrau, die, Gattin, kupeova, tergoveva gospodinja; eine Handel treibende Frau, kupčevavka, tergovka.

Handelſfreiheit, die, svoboda kupčije, tergovine, svobodna, prosta kupčija, odperta kupčija; eine den Handelsleuten ertheilte Freiheit, kupčijska pravica, olajsava.

Handelſvrennd, der, kupčijski tovaris.

Handelsgebiet, das, kupčijsko obsežje, kupčijska okolija.

Handelsgebrauch, der, kupčijska, tergovska sega, navada.

Handelsgegenstand, j. Handelsangelegenheit.

Handelsgewicht, der, kupčijski duh.

Handelsgewilfe, der, kupčijski pomagavec, pomagać.

Handelsgenoß, j. Handelscompagnon.

Handelsgenossenschaft, j. Handelscompagnie.

Handelsgographie, die, kupčijsko zemljopisje.

Handelsgericht, das, kupčijska sodnija.

Handelsgeschäft, das, kupčijsko opravilo, kupčijski opravek, fig. kupčija, tergovina.

Handelsgesellschaft, die, kupčijsko društvo, kupčijska družba, tovarisija.

Handelsgesellschafter, j. Handelscompagnon.

Handelsgesetz, das, kupčijska postava, postava zastran kupčijstva.

Handelsgesetzbuch, das, kupčijski zakonik.

Handelsgesetzbung, die, kupčijsko postavodavstvo, kupčijske postave sploh.

Handelsgewächse, pl., kupčijsko rastlinstvo.

Handelsgewicht, das, kupčijska vaga.

Handelsgewölbe, das, stacuna, prodajavnica.

Handelsgremium, das, kupčevavski zbor.

Handelshaus, das, kupčijska, kupčevavska hiša.

Handelsherr, der, veliki kupce, tergovec, kupčevavec, gospodar kupčije.

Handelstammer, die, kupčijska zbornica.

Handelskunde, j. Handelswissenschaft.

Handelsland, das, kupčijska dežela.

Handelslehrling, der, kupčijski, tergovski učenec.

702

Handelsleute.

Handelsleute, pl., tergovei, kupei, kupčevavei.

Handelsmaun, der, kupčevavee, tergovee, auch kupec, (obwohl letzteres auch Räufer bedeutet).

Handelsmarine, die, kupčijske ladije, kupčijsko mornarstvo.

Handelsministerium, das, ministerstvo (ministerij) kupčiystva, kupčijskih reči ali zadev, auch kupčijsko ministerstvo.

Handelsneid, der, tergovska zavist, zavidnost.

Handelsort, Handelsplatz, der, teržno, kupčijsko mesto, teržišče, teržiše.

Handelsplan, der, Handelsproject, das, kupčijska namerka.

Handelsrath, der, kupčijsko svetovavstvo. — kupčijski světnik.

Handelsrecht, das, kupčijske, tergovske postave, kupčijsko pravo ali pravstvo.

Handelsreise, die, kupčijska pot.

Handelsreisende, der, kupčijski popotnik, poslanee.

Handelssache, die, kupčijska, tergovska reč, pravda, kupčijsko opravilo.

Handelschiff, das, kupčijska, tergovska barka, ladija.

Handelsschule, die, kupčijska šola, učivnica.

Handelssenat, der, kupčijski odhor (kake sodnije).

Handelssicherheit, die, varnost kupčije, varna kupčija.

Handelsstaat, der, kupčijska, tergovska deržava.

Handelsstadt, die, teržno mesto, kupčijsko mesto, etwa auch tergovišče, tergoviše, teržišče, teržiše. (obwohl taž eig. Marktplatz bedeutet).

Handelsstand, der, terštvo, tergovstvo, kupčijski stan, kupčiystvo, kupčija; sämmliche Handelsleute, tergovei, kupčevavei, kupei.

Handelsstraße, die, kupčijska cesta, pot.

Handelsthl, der, tergovska pisava, kupčijska šega pisati.

Handelssystem, das, kupčijski sistem.

Handelkitfer, j. Händelmacher.

Handelstructat, v., kupčijska pogodba.

Händelsucht, die, prepirljivost.

Händelsüchtig, adj., prepirljiv, zabavljiv.

Händelsüchtige, der, prepirljivee; die, prepirljivka.

Handelsunternehmung, die, kupčijsko početje, opravilo.

Handelsverein, der, kupčijsko, tergovsko društvo.

Handelsverkehr, der, kupčijski prehod, kupčevanje.

Handelsvertrag, der, kupčijska pogodba.

Handelsverwalter, der, Factor, kupčijski, tergovski opravnik.

Handelsvolf, das, kupčijski narod.

Handelswaare, die, (kupčijsko) blago.

Handelsweise, die, obnašanje, ravnanje.

Handgreiflich.

Handelswesen, das, terštvo, kupčiystvo, kupčijske reči.

Handelsswissenschaft, die, kupčijska znamnost.

Handelzeichen, das, kupčijsko, tergovsko znamnje.

Handelszug, der, karavana.

Handelszweig, der, predelek kupčije.

Handeltreibend, adj., kupčujoč, kupčevavsk.

Händeringen, das, vitje rok.

Händespiel, j. Gesticulation, Geberdenspiel.

Handewerk, das, izdelek rok, rokodelo.

Händezittern, das, tresenje rok.

Handfahrt, die, im Bergbau, hod, hoja v jamo po lestvah ali lojtrah.

Handfah, j. Handbecken.

Handfaußtel, der, ročno kladevece.

Handfiele, die, tenka pilica.

Handfessel, f. Handeisen.

Handfest, adj., močen, močan, čverst. krepak, jak; Einen handfest machen, zapreti koga.

Handfeste, die, podpis, pismo; terdnjava.

Handfestigkeit, die, moč, jakost, čverstost.

Handfeuersprize, die, mala brizgla.

Handfläche, die, dlan.

Handförmig, adj., dlanast, roki, dlani podoben.

Handfrohne, die, ročna, nach V. pež tlača, (tlaka brez volov ali konj).

Handgauł, f. Handpferd.

Handgebranch, der, vsakdanja raba, priročnost.

Handgehöru, das, kratko rogovje.

Handgeld, das, f. Darangabe; mil., dnanaroko, naročni dnanar; — pervi dnanar. ki ga sejmovec ob sejmu prejme; pervo skupilo.

Handgelenk, das, ročni člen, zapestni člen.

Handgelöbniß, das, obljuba s podanjem roke poterjena.

Handgelte, die, Schöpfgelte, korec, polnik, zajemač.

Handgelübde, f. Handgelöbniß.

Handgemein, adv., handgemein werden, spopasti se, sprijeti se, zgrabiti se, rovati se, metati se; še wurden handgemein, boj se sterne, vname, zgrabijo, stepejo se.

Handgemenge, das, spopad, rovanje, těžež, boj, metanje, bitva; in ein Handgemenge gerathen; j. Handgemein.

Handgeschmeide, das, naroč, zapestnica.

Handgewehr, das, puška.

Handgeweih, f. Handgehöru.

Handgicht, die, protin, terganje po ali v rokah, putika v roki.

Handgichtig, adj., er ist handgichtig, po rokah ga terga, putko ali protin ima v rokah.

Handgift, j. Handgeld.

Handglied, das, ročni ud.

Handgreiflich, adj, osłatljiv, očiten; handgreifliche Lüge, ohlatna, osłatljiva. očitna

Handgriff.

laž, laž, da se lahko prime, zagrabi; hand-
greiflich machen, očitno razložiti, da more
vsakdo reč oslatati.

Handgriff, der, die bequemste Art ein Werk-
zeug zu handhaben, ročnost, urnost, način,
kako orodje v rokah imeti; j. a. Griff,
Handhabe; russ. rukojatka.

Handhabe, die, Heft, Griff, roč, ročnik,
ročaj, deržalo; an einem Meister, rog; an
einem Ruder nach V. berglica. (veslišce;)
an einer Senje, für die linke Hand, deržač,
deržaj; für die rechte Hand, kljuka, bergla;
der ganze Stiel, kosišce, kosise; am Pfunge,
ročica; an der Weberlade nach V. rucelj.
(serb. rucalj), primaž; beim Schaff, uho;
am Korbe, locanj; am Dreiftegel, ročnik;
an der Thür, um sie zuzumachen, primaž.
Kljuka; f. a. Stiel.

Handhaben, v. u., mit der Hand führen,
v roke jemati, v rokah imeti ali deržati
in delati, z roko voditi, (serb. rukovati
ćim); den Säbel handhaben, s sablo ma-
hati; verwalten, die Gerechtigkeit handhaben,
zversevati, oskerbovati, pravico delati;
Gefese handhaben, čuti nad tem, skerbeti
za to, da se postave spolnujejo, nach M.
pravico delati; Einen bei seinen Rechten
handhaben, braniti komu pravice; leicht zu
handhaben, vladen.

Handhabung, die, oskerbovanje, zverse-
vanje (n. p. pravice, postave); der Gränze,
čuvanje mej.

Handhaken, f. Enterhaken.

Handhammer, der, naredno, priročno kladeve.

Handharnisch, der, železna rokavica.

Handhanc, die, sekirica.

Handhebe, f. Handhabe.

Handhoch, adj., (za) dlan visok.

Händig, adj., ročen, ročnat.

Handtase, der, mali sir.

Handkauf, der, Kauf oder Verkauf, nach
muthmaßlicher Bestimmung ohne Maß, ohne
Gewicht, kupčija na oči; j. a. Handgeld;
kupčija, prodaja na drobno.

Handklapper, die, ropotalka.

Handknüel, der, zapeštni člen.

Handknochen, pl., ročne kosti.

Handknopf, f. Hemdknopf.

Handkorb, der, mit einem Henkel, ročnica,
caanja, locanja.

Handkranse, die, taeelj\*, manšeta\*.

Handfünftler, f. Mechanifer.

Handtürbis, f. Zaunrübe.

Handkuß, der, poljubljej, kušljej\* v, na roko,
poljubljenje roke; er wurde zum Handkuß
zugelassen, dopuščeno, dopušeno mu je bilo,
roko (n. p. cesarici) poljubiti.

Handlang, die, eine Maß, dolgost roke,
vatel.

Handlang, adj., roko dolg.

Handlangen, v. n., podajati, streči (n. p.
zidarjem). malavariti\*.

Handlangen, das, Handlangung, die, po-
dajanje v roko,

Handlungsgenossenschaft.

703

Handlanger, der, podajač, podajavec. (zi-
darski) streznik; f. a. Taglöhner.

Handlangerin, die, podajavka, podajačka;
f. a. Taglöhnerin.

Handlangern, f. Handlangen.

Handlaterne, die, ročna svetilnica.

Handleder, das, nakveder. naročnjak.

Handlehne, die, roča.

Händleinkracht, f. Händelkraut.

Handleiter, der, vodivec, vodnik, ki ko-
ga vodi za roko, rokovod†.

Handleiter, die, eine kleine Leiter, lestvica,
gredica.

Handleitung, die, vojenje, peljanje za
roko; rokovodstvo†; napełjevanje.

Händler, der, blagar; f. a. Handelsmann;
i. d. Zusammenf. wird Händler im Slev. hau-
sig durch die dem slev. Ausdruck des Bestim-
mungswortes angehängte Bildungsendung, —
ar ausgedrückt, z. B. Leinwandhändler, plat-
nar; Glaswaarenhändler, stekleninar; Buch-
händler, kukvar, knjigar, u. dergl.

Handleuchte, f. Handlaterne.

Handleuchter, der, mali, ročni svečnik.
svečnik z ročem.

Handlich, adj., ročen, pripraven; mittel-
mäßig, sredenj; adv. srednje. še precej;
f. Leidlich, Mittelmäßig.

Handlinic, die, čerta, brazda na dlani.

Handlohn, der, dnina, nadnica.

Handloß, adj., brezrok, brezročen.

Handlung, die, That, delo, djanje; eine
Handlung der Wohlthätigkeit, dobrotno, mi-
losereno djanje; im Schaupiel, djanje, ein;
j. a. Act; das ist eine schöne Handlung, to je
lepa reč, lepo djanje je to; die menchlichen
Handlungen, ravnanje, početje, delanje člo-
vesko; der Handel, f. dieses; eine Handlung,
štacuna, prodajavnica; die Handlung erler-
nen, učiti se kupčijska; i. d. Zusammenf. mit-
telst der dem slev. Austruck des Bestimmungs-
wortes anzuhängenden Erung — arnica; z. B.
Buchhandlung, bukvarnica, knjigarnica, u.
dergl.; in einer Handlung dienen, služiti pri
kupcu, tergoveu v štacuni.

Handlungs-, in Jßga., kupčijsk.

Handlungsactiven, pl., premoženje kupčije.

Handlungsangelegenheit, f. Handels-
angelegenheit.

Handlungsart, f. Handlungsweise.

Handlungsansdruck, der, kupčijska beseda.

Handlungsbediente, Handlungsbrief,
Handlungsbuch, Handlungsbilanz, f. Han-
delsbediente u. f. f.

Handlungsdicner, der, kupčijski streže,
služabnik.

Handlungsfreiheit, die, svoboda v de-
lanji; f. a. Handelsfreiheit.

Handlungsfond, der, kupčijski zalog.

Handlungsgenossse, der, kupčijski to-
varis, družnik.

Handlungsgenossenschaft, die, kupčij-
ska tovarsija, družba.

704 Handlungsgeschäft.

Handlungsgeschäft, das, kupčevanje, kupčija.

Handlungshaus, das, tergovska hiša.

Handlungsherr, der, kupčevavec, tergovec, kupec, teržee, štacunar.

Handlungschlüssling, der, učenec tergovstva, kupčijstva, kupejski učenec.

Handlungshname, f. Firma.

Handlungsdreht, das f. Haudelsrecht.

Handlungsschule, f. Handelsschule.

Handlungsweweise, die, delava, ravnava, ravnanje, delanje.

Handlungswesen, das, kupčijstvo, tergovinstvo, tergovstvo.

Handmahl, das, znamnje na roci.

Handmesser, das, ročni nož, gladivnik.

Handmuff, der, sticelj*; russ. mułta.

Handmühle, die, žernov od. žernev (auch altsl.), žernek; auch žerne, pl. (poln. žarna pl.; hing. böhm. žerna, sing.); auf der Hantmühle mahlen, sežernati, žernati; serb. žervnjati.

Handmünze, die, kleines Geld, drobiž, drobni denar.

Handochse, der, notranji vol. vol na levi oraečevi roki.

Handorgel, die, orglice.

Handpfand, das, ročna, premikljiva zastava.

Handpferd, das, welches zur rechten Hand des Sattelyferdes zieht, vnanji konj; ein durch einen Reitknecht an der Hand nachgeführtes, področni konj, povodnik.

Handpflicht, die, dolžnost s podano roko prevzeta.

Handpresse, die, mala, ročna stiskavnica, presa*.

Handpumpe, die, trombica.

Handquehle, die, brisavka, obrisavka, terača, otirac', brisača, obrisača, brisla.

Handramme, die, f. Handbock.

Handreicher, f. Handlanger.

Handreichung, die, podajanje, fig. strežba, pomaganje, pomoć.

Handreuter, der, rešeto.

Handrohr, f. Handgewehr.

Handrolle, die, valjar.

Handroß, f. Handpferd.

Handruthe, die, der Stiel am Dreischleinel, an einer Weitsche, ročnik, gajželnik.

Handäge, die, mala, ročna žaga, pila.

Handjam, adj., handlich, priročen, spreten, ročen, na roke.

Handsaum, der, zapestnik, obrobek srajčniga rokava.

Handscheidung, die, dobivanje rude z roko.

Handschelle, tie, f. Handsessel.

Handschlag, der, podanje roke, nach V. v roko udarjenje; nach M. roka, mož bese da (die beim Handschlag gewöhnliche dermel); den Handischlag geben, v roke seči, z roko v roko seči, objubiti kaj s podanjem roke; der Schlag mit der Hand auf den Nücken, herbunka.

Handschlitten, der, male smuči.

Handwaffe.

Handschmik, der, nach V. kres, kere po roki; f. a. Handschlag.

Handschraube, die, žabica, mučivno orodje, s kterim se komu persti stiskajo.

Handschreiben, das, pismo vladarja ali sploh veliciga gospoda z njegovim lastnoročnim podpisam.

Handschrift, die, lastno pisanje; Mannteript, rokopis; Schuldverschreibung, dolžno pismo; er hat eine schöne Handschrift, lepo pise; auch roka.

Handschriftlich, adj., pisan, rokopisen, z lastno roko pisan.

Handschuh, der, rokavica, rokovica; dim. rokavieica; (altsl. rakavica); in Handschuhen gehen, rokavice nositi, na rokah imeti.

Handschuhkästchen, das, rokavčnik.

Handschuhleder, das, irhovina, usnje za rokavice.

Handschuhmacher, der, rokavčar.

Handschuhmacherci, die, rokavčarstvo, rokavčarija.

Handschuhmacherin, die, rokavčarica.

Handschuhmacherwerkstätte, die, rokavčiena.

Handseife, die, ročno mjilo, milo.

Handseite, die, bei den Fuhrleuten, notranja, leva stran voza.

Handsieb, das, sitce.

Handsiegel, das, ročni pečat.

Handskizze, die, nagli načertek, načert na berzo roko.

Handspat, der, prálica.

Handspiel, das, igranje z rokami; f. a. Claviatur.

Haudspriebe, tie, ročna brizgla, sikalica.

Handstein, der, mali kos rude (za ogled).

Handstock, f. Feikttoben.

Handstreich, der, f. Handschlag; (coup de main), prehlapni (v. hlapati) udar, zaskok, nagli mahljej.

Handstufe, f. Handstein.

Handtag, der, ročna tlaka, nach V. pes dan.

Handtaste, die, tipka.

Handteller, der, die flache Hand, dlan.

Handthiren, f. Hauthieren.

Handtreue, die, obljuba zvestobe poterjena s podano roko.

Handtuch, f. Handquehle.

Handvergrößerungsglas, f. Lupe.

Handvertauf, f. Handtauf.

Handvogel, der, (lovski) ptic. rokosedec.

Handvoll, adj., pest. pesčica, pesica, šaka, rokovet (altsl. rakovet u. rakojet); i. a. slav. M. auch gerst, wovon das flovenische pregersce (perisce), beide Hände voll; eine Handvoll Leute, malo število, pest ljudi; ein wenig, troha. trohica; eine Handvoll Erde, pest persti.

Handwagen, der, der von Menschenhängten gezogen wird, und zweiräderig ift, vlak, činež. kinkeš, kimpež, kinkovt. samotež voziček, gew. kolea pl.

Handwaffe, tie, ročno orožje.

Handwahrsager.

Hanskraut.

705

Handwahrsager, der, prerok (iz rok); f. a.
Chiromant.

Handwahrsagerei, die, prerokovanje iz
dlani ali rok; f. a. Chiromantie.

Handwanne, die, kadica.

Handwasser, das, umivavna voda, voda
za umivanje.

Handweise, die, ročno motovilo.

Handweiser, der, roka (ki pot kaže).

Handwert, das, ein Werk der Hand, delo,
izdelek rok, ročno delo; als ein Stand,
Gewerbe, rokodelstvo, nach dem Altsl.
und andern slav. M. remeslo; etwa auch moj-
strija; in speciellen Fällen kann es im Slo-
venischen auch unüberseßt kleiben, z. B. das
Maurerhandwerk, Fleischerhandwerk, zidarija,
zidarstvo, auch bloß zidarsko (namr. delo).
mesarija, mesarstvo, mesarsko; das We-
berhandwerk, tkavstvo, tkavsko, tkanje uſſ.;
ein Handwerk lernen, rokodelstva se učiti;
speciell, das Maurerhandwerk lernen, zida-
rije, zidanja, auch zidarskiga se učiti, zi-
dati se učiti udgl. m.; ein Handwerk trei-
ben, od rokodelstva živeti, z rokodelstvam
se pečati; das Handwerk der Maurer, Flei-
scher, Tischler udgl. treiben, zidariti, (nach V.
a. na zidarstva živeti), mesariti, mizariti
ali skrinjariti itd.; sein Handwerk verstehen,
svoje delo znati, umeti; ein zünftiges Hand-
werk, v ceh druženo rokodelstvo; seines
Handwerks ein Schmid sein, kovač biti, po
svojem delu kovač biti, kar se tiče dela
ali opravila, od česar živi, kovač; Einem
das Handwerk legen, komu delo prepove-
dati, ustaviti uſſ.; in das Handwert greifen,
v delo seći, segati; f. a. Ergreifent; ein
Handwerk aus dem Spielen machen, igro za
svoje delo, za opravilo imeti, od igre. ob
igri živeti; eine Sache als ein Handwerk trei-
ben, po navadi kako reč opravljati, t. j. brez
posebne marljivosti; für Annung, Annst, f.
diese.

Handwerker, der, rokodelee, nach V. ro-
kodel, böhm., poln. u. russ. remeselnik.

Handwerkerin, die, rokodelka.

Handwerklich, adj., rokodelsk.

Handwerksälteste, der, starešina roko-
delstva (ceha).

Handwerksarbeit, die, rokodelstvo.

Handwerksartikel, pl., členi, postave
crokodelstva); Handwerksartikel, des Bäcker-
handwerks, pekovske postave.

Handwerfsbrauch, der, rokodelska šega.

Handwerksbursche, der, (potujoči) roko-
delec, rokodelski pomagač.

Handwerksfrau, f. Meisterin.

Handwerksgenoff, der, tovaris po roko-
delstvu.

Handwerksgeſell, f. Handwerksbursche.

Handwerksgruß, der, rokodelski pozdrav,
rokodelsko cečenje, cečenje.

Handwerksherberge, die, združnica.

Handwerksherr, der, komisar pri zborih
rokodelstva.

Handwertsjunge, der, rokodelski učene,
deeck.

Handwerkskunde, f. Technologie.

Handwerkslaade, die, rokodelstvena sklad-
nica, skrinjica, denarnica.

Handwerksleute, pl., rokodelci.

Handwerksmann, f. Handwerker.

Handwerksmaßig, adj., rokodelsk, po
pravilih rokodelstva.

Handwerksmeister, der, (rokodelski) moj-
ster.

Handwerksneid, der, nevošiljivost, nevoš-
ljivost, zavist, zavidnostmed rokodelci.

Handwerksordnung, die, postava ali red
za (kako) rokodelstvo.

Handwerksteuer, die, rokodelnina.

Handwerksverwandte, der, etwa cehovnik.

Handwerksvolf, das, rokodelci.

Handwerkszeug, das, orodje, rokodelsko
orodje.

Handwerkszunft, die, rokodelski ceh; f. a.
Zunft.

Handwerkthätig, adj., opravljajoč roko-
delstvo.

Handwinde, die, vitlič, vintica.

Handwörterbuch, das, mali slovnik, be-
sednjak.

Handwurfsweite, die, lučaj, serb. rukomet.

Handwurzel, die, zapeſtje, zapešće.

Handzeichen, das, ročno znamnje (na-
mesti podpisa).

Handzeichnung, die, ris, risanje z roko,
ročni čertez, načertek.

Handzirkel, der, šestilo.

Handzuber, der, čebric.

Handzug, der, poteg roke, z roko, poseb-
nost, lastnija kakiga pisanja.

Hansf, der, (Cannabis), die Pfstanze, konoplja;
der weibliche, auch Häusin, Fimmel, Hauſ-
henne, černica, semenica, semenska konop-
lja; der männliche auch Hauſhahn, belica,
plaskovnica; (andere fehren nach Heinsius
Zeugniß diese Bennenung umi); Hauſsame,
konopno seme; f. a. Fimmel.

Hansf., inßſgn., konopni, — za konoplje.

Hausfacker, der, njiva za konoplje dobra ali
na kteri konoplje rastejo; nach der Ernte,
konopljišeće, konopljiše.

Hausbau, der, sejanje, ravnanje konopelj.

Hansbreche, die, tolkača, terlica za kono-
plje.

Hansfdarre, die, sušivnica, jama konopna.

Hausfeibisch, adj., konopljasti slez.

Häusen, adj., konopen, serb. konopljan.

Hausferling, f. Hänſling.

Hausfeld, f. Hausfacker.

Hausſint, f. Hänſling.

Hansgarn, das, konopna preja, konopnina
(legeres kann jedoch auch Hänſleinwand be-
teuten).

Hausgewächse, pl., konopnice.

Haushahn, f. Haus.

Haushandel, der, kupeija s konopljami.

Haushechel, f. Hechel.

Haushenne, f. Haus.

Hausforu, das, konopno zerno, konopna
glavica.

Hanskraut, f. Leinkraut.

45

706

Hansleinwand.

Hansleinwand, die, konopno platno, konopna tkanina, konopnina, nach Sul. konopljaš.

Hänfling, der, (Fringilla canabina), prava
konopljičica, konopljenka, repnik, repalcica.

Hänfmeise, die, (Parus ater), pogojzdnica,
gojzdna senica, menišek, menišek, sapljica.

Hanskühle, die, stopica za konopno seme.

Hänfessel, die, mertva kopriva.

Hansföl, das, konopno olje.

Haufsaat, die, Haussame, der, konopno
seme.

Hanstängel, der, konopljika, konopno ste-
blo, konoplja.

Hanstel, f. Hamstel.

Hang, der, freier einer Fläche, nagnjenost,
položnost, nadoljnost, nagnjene tla, nach
Jan. vlaz; f. a. Abhang, Neigung; fig.
naklon, nagnjenje, (russ. sklonnost. na-
klonnost); jeder Mensch hat seinen Hang,
kolikor ljudi, toliko čudi, toliko želj; sein
Hang zum Spiel und zum Trunk floßt dem
Vater Beforgnisse ein, oceta skerbi, oče se
boji zanj. ker prerad igra in pijančuje.

Hangebacken, pl., viseče lica.

Hangebank, die, viseca, obešena klop.

Hangebauch, der, viseči trebuh, vampš,
serb. kulje; ein Hangebauch verunstaltet das
Pferd, vamp kazi konja.

Hangebott, das, visea postelja.

Hangebrücke, die, viseči most.

Hängebügel, die, viseči, ne priterjeni stre-
men; f. a. Steigbügel.

Hangeeisen, das, uho na zvonu.

Hangegarn, das, ptičarska mreža.

Hangegewicht, das, omah.

Hangehaut, die, beim Rinde am Halse, pod-
vratnik, podvratec.

Hangekette, die, zavornica, zaverivnica.

Hängel, f. Gefelnt.

Hangelampe, die, viseča, obešena svetil-
nica.

Hangelentter, der, obešeni, viseci sveč-
nik.

Hängelu, r. n., prevažati blago (pri mor-
narjih).

Hangematte, Hängematte, die, razpeta ali
obesena rjuha ali plahta. obešena postelja.
obesena štorja.

Hangenmörser, der, viseci možnar.

Hangen, auch Hängen, r. n., viseti na cem,
uber etwas hinüber, majati (majim. r. n.);
nach N. a. tvezeti, bei Gutsm. opercen
biti; er soll hangen, obesijo naj ga; die Wä-
sche hangt, obleka je na veši; den Kopf
hangen lassen, glavo obesiti, obešati, glavo
pobesiti, pobešeno glavo imeti. fig. kujati
se. nezadovoljen biti; vom Wagen, auf eine
Seite hangen, straneti; das Fleisch eines
kranken wird hängend, meso se bolniku
obesa, mu visi; im Bergbaste, das Häng-
gende, prednja stena; es hängt alles an ihm,
vse na njem maji, obleka hoče z njega
pokapati, seepati; ein hangender Bauch, f.
Hangebauch; der Baum hangt voller Früchte,
drevo je polno sadja, se sibi pod sadjem:

Handseil.

der Blutiegel hangt fest, pijavka se je terdno
prijela, terdno derži; die Kletten hängen fest,
klopi se terdno, močno derže; es hängt an
einander, derži se eno druziga; der Kirsch
hangt (hängt) etwas, miza je nagnjena, visi,
stoji po strani; an einer Person, an einer
Sache hangen, deržati se koga, vdan biti,
prijeti se, prilepiti se kake stvari, verächtl.
obesiti se na koga; von welchem alles han-
get, ta, na komur vse visi; die Kinder han-
gen sehr an ihm, otroci ga imajo kaj radi;
eine Sache hangt oder hängt, bleibt hängen,
reč je obvisela, reč visi, auch zatakniti se,
zatikati se, zapeti se; von einem gefällten
Baum, der an einem Baumee hangen bleibt,
ostermeti, obviseti; schweben, f. Schwe-
ben; sein Leben hangt an einem Faden, ziv-
ljenje njegovo je kakor kaplaja na veji, pe-
resu (listu); am Erdischen hangen, Ijubiti
svet, časno; die Sache hangt, reč je za-
stala, zaspala, tiči; er blied an den Haaren
hangen, an laseh je obvisel; der Himmel
hängt ihm voller Geigen, j. Geige; was han-
gen soll, ersaufft nicht, ne utone, ktor ima
obesen biti.

Hängen, r. a., hangen machen, obesiti, obe-
šati; kleine Diebe hängt man, die großen
läßt man laufen, male tatove obešajo, ve-
like pa spuščajo, spušajo; hangen lassen,
die Ohren hängen, ušesa pobesiti; den
Schwanz hängen (vom Hund), spustiti, med
noge stisniti rep; das Maul hängen, na-
merdniti se, merdati se, kujati se, šobo
napeti, šobiti se, trobo nositi, f. a. Han-
gen (lassen); etwas an den Nagel hängen,
a kol, na kljako obesiti, v nemar pustiti,
zanemariti kaj; das Herz an etwas hängen,
natvezati (natvesti), tvezati serce na kaj,
z vsém sercam polastiti se česa, koperneti
za cem; alles auf den Leib hängen, vse na
se obesiti, natakniti, rajši stradati, da so
le lepe oblačila; Einem den Brotkorb höher
hängen, pritergati, pritergovati komu kaj;
Holz hängen, im Bergbaste, in eine Grube
einlassen, spustiti, spuščati, spušati les v
jamo, rudnik; viel Geld an etwas hängen,
dokaj dnarjev vtakniti v kaj; v. r., sich
an Jemand hängen, obvezati se koga, obe-
siti se na koga, deržati se koga kakor klop,
prilepiti se k komu; f. a. Hangen.

Hängen, das, obešanje.

Hangeud, Hängend, adj., viseč, obešen;
f. a. Hangen.

Hängepfahl, der, an welchem die Gatter-
thür hanget, nach V. mali steber. lesnik,
(na kterem visi lesa).

Hänger, der, obesac: f. a. Anhänger, Kopf-
hänger.

Hängericemen, ter, obesivni jermen (re-
men), (na kterem visi kočija).

Hängefäule, die, viseči steber.

Hängeschloß, das, obesivna ključavnica,
obesnica, taska, vešenka, žabica, žabnica.

Hängeseil, das, nach V. otvoza, konopee,
na kterem je (lovski) pes privezan.

Hängestock.

Harlekin.

707

Hängestock, der, bei Fleischhakern, kljuka,
obešalo, kavelj.

Hangewage, f. Wasserwage.

Hangewand, die, viseci zid, šija.

Hangewcide, die, verbovo šihje.

Hangewerk, Hängewerk, das, vezano delo.

Hängfisch, f. Stofffisch.

Hanggerüst, das, viseci oder.

Hangsel, das, obešenina.

Hangftüke, die, viseca podpora.

Hangenhör, die, viseca ura.

Hante, die, stegno (pri konji).

Haneschbaum, f. Ebereschbaum.

Hans, der, Hans in allen Gassen, povsotnik,
f. a. Pöbel; er ist ein Hans in allen Gassen,
povsod ga je polno. dosti; was Hänschen nicht
lernt, lernt Hans nicht mehr, stariga konja
naučis jahati, česar se z mladih nog ne
naučis, tega se bos v starih letih zan-
stonj učil; die großen Hansen, velika go-
spoda; ein Dummer Hans, f. Dummbart;
Hans ohne Sorgen, lahkoživee; Hans hin-
ter der Mauer, niedr. strahopezdliwjce.

Hansa, Hante, die, hanza, zveza.

Hanejatich, adj., hanzašk.

Hansestadt, die, hanzaško mesto.

Hänsel, das, slabo pivo.

Hänselbrecher, der, kersčevavna, kerše-
vavna kupa.

Hänseln, v. a., v društvo sprejeti (s ša-
lami). kerstiti, kersčevati, kerševati novin-
ca; j. a. Recken.

Hansgraf, der, (chem.) rokodelski in kup-
čijski sodnik.

Hanswurst, der, nach I. glumač od. glu-
mee (auch altsl. u. serb.; gluma, für Žpa-
št auf dem Karste gebräuchlich), Anže klo-
basa, smešnik, pavliha; einen Hanswurst
machen, klobasat. (altsl. smešiti se).

Hanswurststreich, der, smešna.

Hanthieren, v. n., j. Handhaben; obra-
čati, delati, opravljati; pečati se, ukvar-
jati se s čem.

Hanthierer, der, rokodelec, kupec.

Hanthierung, die, delo, opravilo, s če-
mur se kdo živi, peča; obračanje z dnarmi.

Hantig, adj., ein hantiges Bier, zaduhel
ol; hantiges Fett, žaltava (eig. želtava), gor-
jupa mast.

Hantigkeit, die, zaduhlost, žaltavost, gor-
jupost.

Haperig, f. Holperig.

Happeru, v. n. u. i., es hapert, ne gre,
obticoło je; es hapert mit ihm, meša se,
manjka mu je.

Happ, der, auch int. šavs; einen Happ
thun, šavsniti, hlastniti; f. a. Bissen, der.

Happen, f. Schnappen, Beißen.

Happen, der, f. Bischen.

Happig, f. Begierig.

Hanguirenen, v. a., ogovoriti, ogovarjati
zbrano ljudstvo.

Harceliren, f. Bemnurhigen, Recken.

Härchen, das, lasec.

Harem, der, harem.

Hären, adj., aus Haaren, žimnat, kocinast;

härenes Kleid, raševnik, raš; das härene Hemd,
rašasta*, raševnata srajea; (vergl. Rasch);
f. übr. Haar in den versch. Bedeut.

Hären, f. Haaren.

Härenhemd, das, rasasta srajea.

Häretiker, f. Arlehrer, Recher.

Harse, die, das geschrüttene Getreide darin
zu trocknen, kozole, nach V. kozele, kozel;
die langgestreckte, stog, stegnjeni kozole;
niedrige, pokloničeni kozole; ohne Dach,
osterv, in D. R. roglje, kopica; Doppel-
Harse, vezani kozole; j. a. Kornſege; in die
Harse legen, zdevati, skladati, vkladati, vde-
lovati; das muſtak. Inſtrum. harſa, harpa
(russ. arfa); bei Gutsm. plunka; auf der
Harse spielen, brenkati na harpo ali harko.

Harsenabtheilung, die, brana.

Harsen, Harsenen, Harsnen, v. n., bren-
kati na harfo; serb. udarjati harko.

Harſer, Harsener, Harsener, Harsenſt, der,
harfenist.

Harsenſtin, die, Harsenmädchen, das, har-
fenistinja, harkarica.

Harsenklang, der, glas, brenk harke,
harſni.

Harsensaite, die, struna za harpo, harko.

Harsensäule, die, steber; die untere Au-
ſtückung, baba.

Harsenschüſel, die, harkni ključ.

Harsenspiel, das, brenkanje na harfo.

Harsenpieler, f. Harsner.

Harsenstück, das, napev, pesmica za harko.

Harsenton, der, harsni brenk.

Häring, der, nach andern slav. Mda. sled-a,
nach V. in D. Kr. sec, nach Gutsm. slanik,
serdun, arenk*.

Häringer, der, sledar, sečar, slanikar.

Härings-, in Žſk., sledji, sečji.

Häringsbanch, der, fig. tenak trebuh.

Häringsbrühe, die, sledja solomurja.

Häringsbude, der, slanikarnica, sledarnica.

Häringsfang, der, sečji, sledji lov.

Häringsſaß, das, sodček sledov, slanikov.

Häringsfischer, der, kstor lovi slede ali
seče.

Häringsfischerei, f. Häringsſang.

Häringskönig, f. Rothbart.

Häringskopf, der, sledja, sečja, slaniko-
va glava, am Häringskopf ſaugen, stradati.

Häringskrämer, der, sledar, slanikar.

Häringsneč, das, mreža ze slede.

Häringsſalat, der, salata s sledi.

Häringsſeele, die, fig., para (od človeka.)

Harte, die, der Rechen, grablje, pl.; er kennt
die Harke nicht mehr, materni jezik je po-
zabil; der Theil der Harke, worin die Zähne
ſtud, heißt im Slev. celjust.

Harten, v. u. auch n., grabiti, auch grah-
jati; den ganzen Tag harken, ves dan pre-
grabiti; bis zu einer Stelle mit der Harke
kommen, prigrabiti do —; fig. seskati, zmér-
jati.

Hаренſtiel, der, grahljisce, grahljise.

Harker, der, grahljeć, grahljać.

Hartelin, der, arlekin*, glumač v pisani
obleki; f. Hanswurst.

45*

708

Harlekinade.

Harlekinade, die, smešna reč. gluma.

Harlekinartig, adj., pisan.

Harlekinente, die, pisana raca.

Harlekinspecht, der, mali detel, detal.

Harnlekinspinne, die, pisani paok (paik).

Harm, der, tarnanje, tarnja. tiha žalost, velika skerb, otožnost, nach M. objed, altst. pečal-i; i u. Gram.

Härmel, der, s. Ziegenbock; die, i. Raute.

Härmelin, s. Hermelin.

Härmen, v. a. u. r., skerbeti, tarnati, skomlati, objedati se, ujedati se, snedati se, otožen biti, gristi se.

Harmfrei, Harmlos, adj., miren, zadovoljin, brezskerben; unschädlich, nedolžin, blag, neškodljiv.

Harmlosigkeit, die, breztožnost, brezskerbnost. neotožnost, mirnost: nedolžnost, blagost.

Harmonie, die, soglasje, (altst. s'glasije). skladnost, harmonija*; in Harmonie leben, zložno, v edinosti, zložnosti živeti.

Harmoniren, v. n., vjemati se. streći se, zjemati se, zlagati se. vezati se. russ. žit (živeti) soglasno.

Harn, der, seavnica. moča. mokrica. (serb. mokraća), anständiger voda; oft hört man den Zufaß, svoj. z. B. k svoji vodi je šel; den Harn lassen, scati, auch curati. pušati, pušati, russ. moćit sja.

Harnartig, adj., seavnicast. mokričast.

Harnarzt, der, zdravnik scavilnih bolezin.

Harnblase, die, mehr. (seavni).

Harnblaseustcin, der, kamen v mehrurji.

Harnbrennen, das, rezanje ali žgeca bolečina pri scanji, peče ga kadar sci.

Harnen, v. n., scati, anständiger vodo puštit. pušati, pušati. mokriti.

Harnfistel, die, scavilna pijavka.

Harnfluß, der, ušeivanje, anständig močenje, kapanje mokrice; den Harnfluß haben, uščivati se, posčivati se; ein damit Behafsteter, verächtl. uscané. uscanee.

Harngang, Harnleiter, der, seavni źlebek, böhm. močnica.

Harngefüß, das, ceveica za močo.

Harnhaft, s. Harnartig.

Harnharz, das, smola od moce. mokrice.

Harnisch, der, železna obleka, russ. bronja. laty; Bronstharnisch, oklop, oklep, oklopje, opersnik; Jemanden in den Harnisch jagen, treiben, razkaciti koga. razserditi hudo; nach V. na konja posaditi; in Harnisch gerathen, razserditi se. nach V. na konja sesti.

Harnischbrett, s. Planke.

Harnischen, v. a., z oklopam ali oklepam obdati; geharnisch, z oklepam obdan; ein geharnischer Reiter, oklopnik.

Harnischisch, i. Panzerisch.

Harnischhans, das, Harnischkammer, die, orožnica.

Harnischlike, die, nit.

Harnischmacher, der, oklopar, oklepar.

Hart.

Harnkraut, das, (Herniaria). kilovnik.

Harnleiter, der, s. Harngang.

Harnmittel, das, zdravilo. ki žene na vodo.

Harnprophet, Harngucker, Harndoctor, der, nach V. uscani prerok, kdar iz scavnice prerokuje. bolezni naznanja itd.

Hauröhre, die, scavnik, scalo. (poln. cewka moczowa).

Harnröhrendrüse, die, scavna žleza.

Harnruhr, die, (diabetes), uscana bolezen, uščivanje; (diabetes melitus), sladkorno uščivanje.

Harnsalz, das, scavnična sol, scavna sol.

Harnsand, der, pesek v mehrurji.

Harnsaß, der, gošča, goša, usedlina od scavnice.

Harnsäure, die, scavnična kislina.

Harnschnur, s. Blasenschnur.

Harnstein, der, kamen v scavilih.

Harnstrang, der, (Anfängeband der Blase), mehrurjeva vez.

Harnstrenge, die, (dysuria). zapiranje vode, težko scanje, böhm. rezavka; er hat die Harnstrenge, voda se mu zapira, težko šči.

Harnstoff, der, scanina.

Harntreibend, adj., kar na vodo goni, nach dem Russ. močegoniven, močegnaven.

Harntrübung, die, kalna seavnica.

Harnverhaltung, die, zaderževanje vode (v mehrurji).

Harnverstopfung, die, (ischuria), zapor, zapira vode; er leidet an der Harnverstopfung, voda se mu je zaperla, ustavila.

Harnweg, i. Harngang.

Harnwinde, die, (Stranguria), madron; j. Harnstrenge.

Harnzwang, i. Harnstrenge.

Harpar, i. Geizhals.

Harpfe, s. Harsc.

Harpunie, die, harpuna*. ostve pl., ostvina†.

Harpunirer, der, harpunar.

Harpye, die, harpija.

Harras, s. Rasch.

Harre, die, čakanje, pricakovanje, dalj časa; in die Harre zieben, s. Länge (in die Länge ziehen).

Harren, v. n., čakati. pričakovati, docakovati; auf einander harren, sčakovati se; harre auf Gett. na Boga zaupaj; harre meiner nicht, ne nadjaj se me; i. a. Ausdauern; ich kann hier nicht harren, ne morrem tukej prestati.

Harsch, adj., von der Minde einer Wunde, krastav; die Wunde bekam eine harsche Rinde, rana se je okrastala; skerlupast, okrenil, okosel; vom Frost, razzebelkast, nach il. skrapast. srenast; oskorjati se, okreniti se.

Harschen, v. u., srežiti se. okreniti se, oskorjati se. skerlupniti, okrastati se; f. a. Verharrschen.

Harschdecke, die, nach M. skrapa, sren.

Hart, adj., nicht weich, terd, altst. tvr'd; das ist zu hart, to je preterdo; hart werden, oterdniti, sterditi se, poterditi se; hat

Hart.

Hartnäckig.

709

tes Brod, terd kruh, suh kruh; mit einer harten Rinde überzogen werden, f. Harschen; auf der harten Erde, na terdi zemlji; ein hartes Ci, jazce v terdo (Kuhano); harte Speife, terda jed (ki se težko žveci), ne-prebavljiva jed, težka jed; hartes Holz, terd les; harte Birn, pusta, nezrela hruška; hartes Getreide, f. Hartkorn; hartes Futter, zob, (vsa piča, razun slame in merve); hartes Wasser, terda voda; hartes Geld, terd dnar, vecji sreberni dnar; mit Schwirgkeiten verbunden, težek, truden, auch terd; harte Arbeit, težko, trudno, terdo delo; das wird hart halten, to bo težko, terdo, ta bo terda; mit harter Mühe, s težkim trudam, težko, z veliko težavo; harte Hände haben, terde roke imeti; harter Leib, f. Hartleibigkeit; auf einen harter Aft gehört ein harter Keil, jeklo jeklo zbije; harte Zeiten, slabi časi; ein Kind hart erziehen, otroka ostro zrediti, zrejati; ein harter Winter, huda, ostra, terda zima; die Krankheit hat ihn hart mitgenommen, bolezen ga je hudo potlačila, močno ga je vzela; eine harte Stirn haben, nesramen biti; ein harter Kopf, terda glava ali butica, ki se je nič ne primе, ki se težko uči; slab spomin; eigenfinnig, termast; harter Sinn, upornost; ein hartes Herz, terdo, kamnito, nečutno serce; harte Strafe, huda, ostra kazen; hart anreden, osorno ogovoriti; es fallt ihm hart, težko mu de, težko ga stane, težko se mu zdi; hart hören, težko, slabo, hudo slisati, serb. nagluh biti; hartes Wetter, vihar; hart schmecken (vom Bier), pokisniti; harter Streit, hud prepir; harte Schreibart, okorna pisava, nach Jan. rod jezik; das Harte, f. Härte: ein harter Schlaf, terdno spanje; adv. terdo, hudo; Einem hart zufegen, na pete biti, hudo naganjati, navijati, pritiskati, podkuriti mu, siliti, muditi, morati ga, mecati; hart an der Maner, tik zida; mit Mühe, komej, težko.

Hart, der, die, f. Harz.

Hartau, f. Hartheu.

Hartblei, das, terdi. od srebra loceni svinée.

Härte, die, die Eigenschaft, terdoba, terdost, auch terdina; die Härte des Kopfes, terda glava, terdoglavnost; eine runde Härte am Leibe in der Anatomie, terdina, bunka; die Härte der Stirn, nesramnost; die Härte des Herzens, terdoba, nečutnost serca, terdoserost; die Härte des Ausdrucks, okornost, negladkost.

Hartelhen, f. Hauhechel.

Harten, v. n., sterditi se, poterditi se.

Härten, v. u., uterditi, terditi; das Gien härten, železo kaliti. f. Abhärten.

Härter, der, terdivec. uterjavec: des Giens, kalivec.

Hartern, f. Hartriegel.

Hartflügelig, adj., terdoperuten, terdokril.

Hartfüßig, adj., terdonog.

Hartgesinnt, adj., terdočuten, terdoserčen.

Hartglaubig, adj., neveren, težko verujoč.

Harthaarig, adj., terdolas, debelolas, komasmat.

Hartharze, pl., terde smole.

Harthäuter, pl., terdokozei.

Harthäutig, adj., terde, debele kože, terdokožen; f. a. Dickhäutig.

Hartheit, die, terdost; f. a. Härte.

Hartherzig, adj., terdiga, kamnitiga serca, terdoseren, neusmiljen, neumilen, terd, nemilostljiv, nach Rarn. opokel.

Hartherzigkeit, die, terdoserenost, neusmiljenje, neusmiljenost. nemilostljivost, nach Rarn. opoklost.

Hartheu, das, (Hypericum), kerěno zelje, sv. Janeza rože.

Harthobel, der, terdi stružić.

Harthörig, adj., oglušen, nach M. u. im Serb. u. Böhm. nagluhat, ki ne slisi dobro, težkiga sluha, gluhovit.

Harthörigkeit, die, nagluhost, topi, težki sluh.

Harthörnig, adj., terdorog.

Harthufig, adj., terdorožen, terdiga roga, terdiga kopita.

Harthülsig, adj., terdostročen.

Härtigkeit, f. Härte.

Härtiglich, adj., terdljat, terdikast; arbeiten, terdo delati.

Hartklemmig, adj., (mont.) preterd,

Hartkopf, der, terdoglavec, topoglavec, terdoglav (nar. pes.); weibl. terdoglavka; io viel als Eigenfünfter, termoglavec, svojoglavec. zopernež.

Hartköpfig, adj., terdoglav, topoglav, slabiga spomina, kasne glave; eigenfinnig, svojoglav, uporen.

Hartköpfigkeit, die, terdoglavnost, termoglavnost.

Hartkorn, das, hartes Getreide, d. i. Weizen, Röckn, Versten, golenina, sternina, jekleno žito (vse žito razun ovsa).

Hartlehrig, adj., kesne, terde glave; i. Hartlöfzig.

Hartleibig, adj., zapert, zapečen, po komur se zapeka, de ne more lahko iti od njega, nach M. zaperte potrebe; fig. stisnjen, skeren, neužitoven.

Hartleibigkeit, die, zapertost. zapor. zapekanje.

Härtlich, adj., terdikast, terdkast, terdljat; vom Wein, kislast.

Härtlichkeit, die, terdkost.

Hartmännig, adj., bei Pferden, terdiga gobea, terdousten, neposlusen, terdokoren.

Hartmännigkeit, die, terdi gobec, neposlusnost.

Hartmeißel, der, razsekač.

Hartnäckig, adj., terdovraten, terdoglav, terdokoren, neukreten, uporen, okoren, termast, svojeglaven, samoglaven; hartnäckig auf etwas beharren, svojo tišćati, tišati, gnati, v glavo vbiti, vtepsti si. (da more tako biti), serb. ukopistiti se; ein hartnäckiger Winter, dolga, terda zima; eine hartnäckige Krankheit, terdovratka, dolga, terda bolezen. (ki se neće podati, udati).

710

Hartnäckigkeit.

Hartnäckigkeit, die, terdovratnost, terd-
glavnost, upornost, okornost, terdokornost.

Hartnägelein, das, terdi klinoic.

Hartriegel, Hartrader, der, (Ligustrum vulgare), kalina, kostanjičevje, zimolez; (Cornus sanguinea), psikovec, psikovina. beli dren, divji dren, sviben, svib, svihov les; (Cornus mascula), dren, drenovina.

Hartriegetholz, das, (vom wilken Cornel-
baum), psikovina, svibovina.

Hartrindig, adj., terde skorje, terdoskor-
jast.

Hartschälig, adj., terdiga lupa od. luba,
terde lupine; hartschalige Ruß, koščak, ko-
sak.

Hartschlächtig, f. Herzschlächtig.

Hartschlagloth, das, mešanina iz medi in
srebra.

Hartschneig, adj., terdih kit, žilav.

Hartsein, das, terdost, nečutnost.

Hartfinn, f. Hartnäckigkeit.

Hartfinnig, f. Hartnädig.

Hartstraud, f. Hartriegel.

Hartstück, das, kos bakra ali kotlovine.

Harttonne, die, den glühenden Stahl abzu-
schieren, kalivno korito, kalivnik.

Härtung, die, kaljenje, kalilo; gute, schlechte
Härtung als Zustand, dobra kal, mehka kal.

Hartwaare, die, kovna roba.

Hartwasser, das, kalilo, kalivnica.

Hartwerden, das, sterdba, oterdba.

Hartwerk, das, terdina, ki ostaja od raz-
topljeniga bakreniga kamna v peci.

Harz, der, auch Hart, Hart, waltiges Gebirge,
dobrava.

Harz, das, smola, (böhm. u. poln. a. živica),
altsl. tekl, f.

Harzartig, adj., smolast.

Harzbaum, der, smolno drevo, smolovec.

Harzbewohner, der, dobravec.

Harzbewohnerin, die, dobravka.

Harzeichel, die, okrogli želod, nach Zal.
jelovec, jelovšček, jelovšek.

Harzelektricität, die, smolna elektrika.

Harzen, v. a. u. n., Harz scharren, smolo kresati, smolo brati, smolariti, fig. prijemati se kakor smola; einen Baum harzen, obrati drevu, očistiti ga smole; mit dem Harzen verdienen, prismolariti.

Harzer, der, smolar; lenuh.

Harzerin, die, smolarka, smolarica.

Harzfluß, der, smolotok, smolotočina.

Harzgalle, die, smolno gnjezdo.

Harzholz, das, smolni les, smolno drevje.

Harzicht, adj., dem Harze ähulich, smolnast,
smolast, smoli podohen. kakor smola.

Harzig, adj., Harz enthaltend, smolnat, smo-
len.

Harzkappe, die, smolarska suknja.

Harzkohle, die, smolnati premog.

Harzlüge, die, debela laž.

Harzmesier, das, stergulja, smolarski nož.

Harzmeste, die, kozolj, kozulj, nach V. ko-
zarec, škohovec, kohor.

Harzpflanze, die, smolnata rastlina.

Häselnuß.

Harzriß, der, čertanje, načertavanje (smrek,
da bi se smola iz omajenine cedila).

Harzscharre, f. Häzelwesser.

Harzscharer, Harzreißer, Harzschaber, der,
smolar.

Harztanne, die, smolnata smreka, jelka.

Harzwald, der, černi les, černi gojzd.

Harzwasser, das, smolna voda.

Hasard, Hazard, der, prigodek, naključje.

Hasardiren, f. Wagen.

Hasardspiel, das, igra na (golo ali slepo)
igro; f. Gliedspiel.

Haschen, v. a., klapniti, hlapati, hlastniti,
hlastati, zgrabiti, grabiti, popasti, popadati;
die Kinder haschen sich, otroci se lové, se
pojajo, se prijemajo, se gonijo eden za
drugim; die Zeit haschen, uloviti čas (in
porabiti); so viel als streben, nach Lob haschen,
hlepeti, hrepeneti po hvali, gnati se, poga-
njati se za hvalo; Mäuse haschen, miši lo-
viti.

Haschen, das, lovljenje, hlapanje, hastlanje.

Häschen, das, zajček, zajče.

Häscher, der, berič, brič.

Häschерlohn, der, beričevina, bričnina.

Häschspiel, das, spielen, loviti se; mit ver-
bundenen Augen, f. a. Blind(es Kuhspiel).

Hase, der, zajic, auch zee, (altsl. zajec), in
St. a. zavec; die Hasin, zajklja, zajka;
einen Hasen streifen, zajca iz kože deti, de-
vati, na meh odreti; viele Hunde sind des
Hasen Tod, mnogo hertov zajčja smert,
russ. moć se uglibje množici, serb. dva
loša izbila Miloša; da liegt der Hase im
Pfeffer, v tem germu tici zajic, to je izvir
nesrecce; der Hase sigt, zajka dela mlade;
ein feiger Hase, f. Feigling; laufen wie ein
gebundener Hase, po polževo iti, vleci se
kakor megla.

Häsel, die, leska, lesca, leša, leščina, lešina;
der, f. Häseling.

Häselant, f. Posseurcißer.

Häselblume, f. Anemone.

Häselbusch, der, leskov germ, lešje, lešje,
leščevje, leševje, leskovje.

Haseleiche, die, beli hrast.

Häsefer, der, glumač, glumee.

Häselgebüschi, das, leskovo germovje; j a.
Häselbusch.

Häselgekügel, das, jerebovina; j a. Ha-
selhuhn.

Häselgerte, f. Haselruthe.

Häselholz, das, leskovina.

Häselhuhn, das, (Tetras bonasia), veliki
ali gojzdni jereb, lesčerka, orehovka.

Häseling, f. Döbel.

Häseliren, f. Häseln.

Häselkätschen, das, abranek, abrenek, abran-
ka, herst (leščin, lešin).

Häselmaus, die, leskova miš, polh.

Häseln, Häseln, adj., leskov, leščev, le-
šev; häselner Neif, leskov obroč.

Häseln, v. n., saliti se, norčevati; v. a.,
nagajati komu.

Häselnuß, die, lesčnik, lešnik, lešnjak;

Haselnußfarbe.

braun oder teif, sajev lešnik, sajevec; das
Weise in der unreifen Haselnuß, sneg.

Haselnußfarbe, die, lešnikova farba.

Haselöhl, das, olje iz lešnikov, lešnikovo olje.

Haselöhrlein, f. Eichenswamm.

Haselrake, f. Haselmaus.

Haselruthe, die, leskov siba, leskovica,
leskovka, leskovec, leskov prot, lesčevka,
leševka.

Haselstab, f. Haselruthe.

Haselstande, die, leska.

Haselstok, f. Haselruthe.

Haselstranch, f. Hasel.

Haselwurm, der, slepec, f. a. Blind-
schleiche.

Haselwurz, Haselwurzel, die, (Asarum europaeum), nach dem Polu., Böhm. u. Russ. kopitnik, leskov koren, virch.

Hasen-, in Big., zajči.

Hasenadler, der, f. Weinbrecher.

Hasenampfer, der, zajčja detelja.

Hasenapfel, der, mišanegar*.

Hasenange, das, zajčje oko: f. a. Bene-
diktškraut.

Hasenbarg, der, zajčji meh, zajčja koža
(na meh oderta).

Hasenbange, adj., boječ kakor zajje.

Hasenbeize, die, lov zajcov s sokolam.

Hasenbraten, der, peceni zajje; ein Stück
davon, zajčja pečenka, zajčevina.

Hasenbrod, f. Hasenohr.

Hasenfahrte, die, zajčji sled.

Hasenfell, das, zajčevina, zajčja koža.

Hasenfett, das, zajčja mast: er hat ins
Hasenfett getreten, norčav je.

Hasenfleisch, das, zajčevina, zajčina, zajčje
meso.

Hasenfuß, der, zajčja noga; fig. f. Feigling.

Hasenfüßig, adj., norčav, glumljiv.

Hasenfüßigkeit, die, norčavost. glumljivost.

Hasenjutter, das, podšivka iz zajčjiga
kerzna; zajčja piča.

Hasengarn, f. Hasenkeb.

Hasengehäge, das, ograda, kjer se ne
smejo zajci streljati.

Hasengeier, der, zajčji jastreb.

Hasengeil, f. Genster.

Hasengras, f. Hasenohr.

Hasenhaar, das, zajčja dlaka.

Hasenhaft, adj., smešen, po zajčje boječ.

Hasenheide, f. Genster.

Hasenherz, das, strašljivost, boječnost,
boječe serce.

Hasenheze, die, gonja zajcov.

Hasenhorde, Hasenhürde, die, zajčja lesa.

Hasenhund, der, pes zajčar.

Hasenjagd, die, zajčji lov, lov na zajče.

Hasenkächen, f. Haselkächen.

Hasenklee, der, (Trifolium arvense), zajčja
noga; f. a. Buchampfer.

Hasenklein, das, sprednji konec zajca z
drobam.

Hasenkohl, der, f. Gänfediestel.

Hasenkopsf, der, zajčja glava, trap.

Hasphacken.

711

Hasenlab, das, zajčje sirše, sirišče, sirišje.

Hasenlager, das, zajčje ležišče, ležiše,
russ. zajčja loža.

Hasenlattig, der, (Prenanthes muralis),
mlečni osat.

Hasenmanl, das, zajčji gobec.

Hasenneft, das, f. Hasenlager, fig. fehler-
bart geprüftge Stellen eines Ackers, oplaz.

Hasenke, das, mreža za zajce.

Hasenohr, Hasenöhrchen, das, zajčje uho;
bei den Buchnerkern, f. Gänsefüße, Anfüß-
rungezichten; f. a. Zittergraus.

Hasenpanier, das, nur in der Redensart,
das Hasenpanier ergreifen, aufwerfen, lesici
na rep sesti, svoje kopita pobrati; f. a.
Entstlichen, Blucht.

Hasenpfefker, f. Hasenklein.

Hasenpfote, die, Hasenpföthchen, das, zajčja
nožica, taceja*; f. a. Hasenklee.

Hasenscharte, die, zajčja uštnica, zajčja
kerbina, nach f. zajčja tesla.

Hasenschlaf, der, zajčje, lahko spanje.

Hasenschmalz, f. Hasenfett.

Hasenschrot, der, das, zajčniki; mit Hasen-
schrot geschehen sein, rad šale uganjati.

Hasenschwarz, f. Hasenklein; nach V. zajce
v černi župi.

Hasen sprung, der, zajčji skok; zadnja
zajčja noga; zajčji sled.

Hasenpur, f. Hasenfahrte.

Hasenstoher, f. Hasenadler, Hasengeier.

Hasenstranch, f. Hasenlattig.

Hasenwirn, f. Vossenreißer.

Hasewitz, f. Beck.

Häsin, die, zajka, zajklja.

Häsitiren, f. Anstehen.

Haspe, Haspe, die, štekelj*; durina kljuka,
stežaj. (duri na stežaj odperte); böhm.
stežej.

Haspel, die, das Sien, worin die Klinke fällt,
burnik, nach V. narba; f. a. Haspe.

Haspel, der, auch die, für das Garn, mot-
tovilo; auch garnik, gare pl.; ein Hebezeug,
vreteno, vitlen; im Verabande, vlačilo; fig.
motovilo.

Haspelarm, der, die vier gleichlangen Hölzer
in der Haspelwelle, motoroga.

Haspelbanm, der, vreteno, vratoło.

Haspeler, Haspler, der, motac.

Hasplerin, die, motacica.

Haspelgestell, das, stalo motovila.

Haspelhandhabe, die, kljuka pri moto-
vilu, garniku.

Haspelhorn, f. Haspelhandhabe.

Haspeln, v. a. u. n., namotati, zmotati,
motati; im Bergbau, vleči, vlačiti; fig.
mahadrati (gredoč).

Haspelpumpe, die, samotežna tromba.

Haspelrad, das, vlačilno kolo, nach V.
vlacilo s kolesam.

Haspelstücke, die, die senfrechten Stüßen
der Haspelwelle, nach V. stavnica.

Haspelwelle, die, vreteno, vitlo, vitlen.

Haspelwinde, der, der Hebel, Arm am
Hebehaupt, motoroga.

Hasphacken, der, f. Thürangel.

Hauchforelle.

Häufen.

713

tegniti, vleči; v. a., Hoffnung in die Seele hauchen, navdihniti, navdihovati, s. a. Ein- hanchen; Wohläruhche hauchen, j. Aushan- hen; Alles hauht Freude, vse se veseli, vse diha veselje; für Hecken, j. dieses.

Hauchforelle, die, (Salmo hucho), sulec, rot.

Hauchlant, der, nach V. hukan glas, nach dem Poln. pridihnica, nadihnica†.

Hauchzeichen, das, nadihnik.

Handegen, der, zum Unterschied vom Steß- degen, sekavni meč, sabla; ein alter Hand- degen, star vojšcak, hojnik; s. a. Eisen- fresser.

Hauderer, der, najemni voznik.

Haudern, v. n., voziti za dnar; die Stimme des indianischen Habnes, gavdrati, avdrati.

Hane, die, Karšt, motika; eine am Ude nicht umgebegene Hane, in St. nach N. rutanica, s. a. Hacec; in den Weinbergen, kop-i, per- va kop, druga, tretja kop itd., mont. bat.

Hauen, v. a., mit einer schneidenden Schärfe schlagen und verlegen, usekati, sekati kaj, a. porobiti; ein Banholz ečig behauen, odro- biti, (ein liegendes Holz senfrecht und gerade ab- hauen), porobiti, robiti; Stücke hauen, razse- kati, na kosee sosekati, sekati; in kleine Stücke, z. B. Fleisch, razsekljati, sekljati; Jemanden frumm und lahm hauen, koga na- sekati, sekati, nabiti, da se ne more ga- niti; in die Pfanne hauen, posekati na drobne kosce, razsekati, vse pobiti, potolči (v bitvi); einen Zweig vom Baume hauen, odsekati vejico; sich mit dem Gegner hauen, sekati se, na sablo bojevati se; die Erz- apfel hauen, (richt. behäufen), krompir, korun, osuti, osipati, osipavati; sich durch die Feinde hauen, presekati skozi sovraž- nike, presekati se, s sablo predreti in pot narediti si; Holz hauen, derva sekati, ro- biti; schlagen, den Hieb thun, nach Jemand hauen, ohne Bezug auf Verleugnung, den Streich füchten, mahniti, mahati po kom, koga; mit der Ruthe hauen, sleniti, seci s sibo, na- sverkati, nasekati, naseškati, udariti, tep- sti, biti; Gras, Getreide hauen, pokositi, ko- siti, seci; mit dem Schnabel hauen, kljuniti, kavsniti, kljevati, kavsati; von Schweinen, mit den hervorstehenden Jäbnen hauen, savs- niti, ravniti, ravsati, klati; Erz hauen, mit dem Meißel und Schlägel, odbiti, razbijati, odbijati; den Kopf vom Rumpfse hauen, glavo odsekati, odbiti; den Baum hauen, posekati, sekati, podirati; Balken, otesati, otesavati, tesati; Steine hauen, kamenje sekati; behauen, rezati, obrezati, obrezo- vati, obdelati, obdelovati; in den Stein hauen, vsekati, vsekavati, vrezati v kamen; Bilder aus Stein hauen, podobe iz kamna izrezati, izdolbsti, izdelati, izsekati; eine Grabschrift in Stein hauen, rezati, vrezo- vati v kamen; Feilen hauen, pile, nach V. nasekati, sekati, s. a. Feile; über die Schnur hauen, (als v. n.). čez mero mahniti, iti, usekati jo, mero prestopiti; es ist weder ge- hauen noch gerochen, ni ne na konja, ne na

osla, ni ne vpičeno, ne vhodeno, ni nikamor prav.

Hauenstiel, der, motikisee, motikisee.

Hauer, der, der da haut, sekač; in den Zusammenfegungen wird es im Slov. meist durch die dem slov. Ausdruck für das Bestimmungs- wort angehängte Entung -ar ausgedrückt; Bildhaner, Feilhauer, Fleischhauer, uſ., podobar, pilar, mesar itd.; in den Weinärten, kopac; im Bergbaue, auch Häner, rudokop (z batam in železam); wildes Schwein, divj, merjasec, divji presic; der Hauzahn eines wilden Schweines, čekan, nach dem Poln. u. Serb. kel, gen. kla; ein Handegen, s. die!

Hauerbewaffnet, adj., s čekani.

Hanergeld, das, das Geld, welches der Hauer bekomm, sekačina, kopačina.

Häuerglode, die, rudarski zvon.

Hauerlohn, der, plačilo za kopanje ali sekanje, plačilo rudokopa.

Hauerschilling, der, prikladek od najem- nine.

Hauersteg, der, rudokopska steza.

Hänchen, das, kupe, kupček, kupiček.

Haufe auch Haufen, der, (ven leblosen Din- gen), kup; ein Haufen Erde auch gomila; ein Haufen Holz, Scheiterhaufen, germada; ein kegelsörmiger Strechhaufen, kopa, ko- pica, lonica; ein Haufen zusammengelegten Brennholzes, skladovnica; es liegt alles über einen Haufen, vse na kupu leži, zmetando je. (Brez reda); etwas über den Haufen stösen, werfen, kaj razvaliti, razmetati, podreti, zverniti; in einem Haufen sjen, skupej se- deti, na kup; ein Haufen Menchen, množica, množ; Heerhaufen, truma, kerdelo; ein lau- ger Haufen, rajda; Getreidehaufen, versaj; ein Haufen Geld, kup denarjev, mnogo de- narjev; zu Haufen bringen, vskup, skup spraviti, spravljati, naversiti, versiti, na- brati; der große, gemeine Haufe, derhal, prosto ljudstvo, s. a. Pübel; ein Haufen Kindel, kup otrok; ein Haufen Schweine, ereda, čeda svinj; ein Haufen Vögel, jato, truma; ein Haufen Holz, štiri sežnji; über den Haufen fallen, pasti, zvaliti se; über den Haufen schießen, zvaliti koga. s. a. Nieder- schießen.

Häufeln, v. n., die Erde um die Kartoffeln haufeln, osipati, ogrebati, okopavati; kup- cati, kupčike delati.

Häufen, v. a., na kup spraviti, spravljati, skupiti, skupljati, kupiti, na kup naložiti; nakladati, nakopičiti, kopičiti, naversiti, versiti; Sünde auf Sünde häufen, greh na greh nakladati, s. a. Vermehren; einen Scheffel häufen, mérnik s kupam, z ver- ham nasuti, nasipati; ein gehäufter Scheffel, mérnik ~ kupam, mérnik z verham, naver- sen, verhovat mérnik; gehäuste Blätter, gosto pérje; v. r., sich häufen, namnožiti se, množiti se, nakopičiti, kopičiti se; vom Ungeziefer, spodrediti se, zarediti se; die Menge der Zufahner häufte sich, množica gle- davcov je vedno rastla, veci prihajala; die

714

Haußenweise.

Prozesse häufen sich, pravd je cédalje vec.
f. a. Mehren, sich.

Haußenweise, adv., kupama, na kupe, s
plazam, po kupih, poverhama, verhama, v
trumah.

Häufig, adj., obilen, množin, pogostin:
häufige Beispiele, dosti. dovelj zgledov.
obilo primérlejev; adv., pogostama, često,
mnogokrat, gefiktrat.

Häuslein, das, malo stevilo zlasti ljudi,
saka, pest ljudi, f. a. Häuschen.

Hänsung, tie, kopičenje, množenje.

Hauswerk, das, kup rude, kupovje; f. a.
Aggregat.

Haußeld, das, besonders im Vergabe, pla-
cilo rudokopov.

Hauhammer, f. Hammerbeil.

Hauhechel, die, (Ononis spinosa), gladež,
nach Gutsm. glodas. mačkovec.

Häuholz, das, dorašeni les, sečni les, drevje
namenjeno za posek.

Hauig, f. Haubar.

Haut, der, das Zävschen im Halse, jeziček,
cepič ali čepec, nach M. a. gerčanik.

Haukenblatt, das, babja jagoda.

Hautlinge, die, klinja* se sekanje.

Hauklox, der, f. Hackblock.

Hauland, das, novina. trebišče, trebise, laz,
trebež, kerčevina.

Hauländer, der, rovtar*, novinar, lazar.
trebežnik.

Hauländerdorf, das, rovte, nova vas.

Hauländergut, das, rovt*.

HaumciHEL, der, vitlarsko dleto.

Haumesscr, das, Šetarski, Šetarski nož.

Haupt, das, glava; das Häuptchen, glavica;
das Haupt entbleiben, bedecken, odkriti se.
pokriti se; die vernehmte Person eines Gan-
zen, glava, glavar, poglavar, najvišji, böhm.
načelnik; ein gefrentes Haupt, cesar, kralj;
ein hebes Haupt, knez; die Häupter des
Bottes, velikasi, boljarji, pervaki; das Haupt
des Herres, f. Anführer; ein graues Haupt,
siva glava, sivček; das Haupt erheben, vzdig-
niti se, vzdigniti glavo, vstati: die Blume
neigt ihr Haupt, evetka naklanja. je na-
gnila glavico; den Feind aufs Haupt schla-
gen, sovražnika pobiti. potolei, poln. u.
russ. na glavo pobiti. popolnama prema-
gati; das Haupt des Bettes, zglavje. vzglavje:
zum Haupte, zu Häupten des Bettes, pri, v
zglavji postelje: in der Bank, gradba pod
vodo. v vodi.

Haupt-, in Zisgn. für Erz-, Capital-, gla-
ven, poglaven, poglaviten, veliki, naj veči.
naj višji, pervi, sprednji; den Krey betref-
send, — za glavo. — na glavi. — v glavi.
glavin.

Hauptabschnitt, der, glavni, poglavitni odo-
ček.

Hauptabsicht, die, perva. poglavitna na-
memba, pervi. glavni namen.

Hauptader, die, glavna. največi zila. glavna
zila. zila v glavi.

Hauptaltar, der, veliki oltar, auch prednji.
glavni oltar.

Haupterkenntniß.

Hauptanführer, der, pervi. veliki, najvišji
vodja.

Hauptangelegenheit, die, poglavitna reč,
zadeva, skerb, glavno opravilo.

Hauptanker, der, veliki, naj veči maček,
veliko sidro.

Hauptarmee, die, poglavitna armada, vojska.

Hauptartikel, der, glavni, poglavitni člen.

Haupttaf, der, naj veči veja.

Hauptaugenmerk, das, poglavitni ozir

Hauptbalken, f. Bindebalken.

Hauptbalsam, der, mazilo za glavo.

Hauptbaff, f. Generalbaff.

Hauptbaum, der, veliko, popolnama doraslo
drevo.

Hauptbefahrung, die, glavni ogled rud-
nika.

Hauptbegebenheit, die, glavna, nach imen-
nitiši dogodba.

Hauptbegriff, der, pervi. poglavitni zapo-
padek, razumek.

Hauptbericht, der, poglavitno. glavno po-
cilo, naznanilo.

Hauptbeschäftigung, die, pervo. pogl-
vitno delo.

Hauptbestandtheil, der, poglavitni skladni
del.

Hauptbeteftet, adj., s čopam na glavi.

Hauptbeweis, der, poglavitni. glavni do-
kaz.

Hauptbild, das, f. Brustbild: perva, naj
imenitiši podoba.

Hauptbinde, die, povezača, šapel, pertek;
die fenigliche Hauptbinde, (Diadem), kra-
jevski venee, diadem.

Hauptbischof, f. Metropolitan.

Hauptbohrer, f. Schädelbohrer.

Hauptbrett, das, skončnica pri zglavji.

Hauptbrief, der, poglavitno pismo.

Hauptbuch, das, glavna knjiga, glavne bu-
kve. velike bukve.

Hauptdamm, der, veliki jez. veliki nasip.

Hauptdeck, die, oglavje.

Hauptdicht, das, največi goscava. go-
sava.

Hauptdrüse, die, glavna žleza.

Hauptcid, der, (juramentum litis decisi-
vum), razsodna, odločna prisega.

Haupteigenschaft, die, perva. naj imeniti-
niši lastnost.

Haupteingang, der, veliki. poglavitni vhod,
poglavitne vrata.

Hauptel, das, glavica, glavičica.

Häuptelu, sich, v. ., vom Salat, Kraut,
glave delati. v glave iti, glave dobivati. v
glave rasti, poln. u. böhm. vezati se. za-
vezovati se. serb. glavičati se.

Häuptelsalat, der, salata, nach Gutsm.
likovšnica (wird aber weht Bundsalat hei-
sen, ki se z liko zavezuje).

Hauptende, das, zgoruji kraj. konec.

Hauptere, der, pervi, poglavitni dednik
ali dedič; f. a. Univerſalterbe.

Haupterkenntniß, das, poglavitna pogod-
ba, razsodba.

Hauptfaul.

Hauptfall, der, imenitni pad, primérljeij.

Hauptfarbe, die, poglavitna barva; f. a. Grundfarbe.

Hauptfehler, der, poglavitni, pervi pogrešek, perva hiba.

Hauptfeind, der največji, poglavni sovražnik.

Hauptfestung, die, poglavitna terdnjava.

Hauptflecken, der, veliki terg.

Hauptfluss, der, poglavitna, največji reka, voda; f. a. Kopffluß.

Hauptfrage, die, pervo, poglavitno vprašanje.

Hauptfran, die, izverstna, prepridna gospodinja.

Hauptführer, f. Hauptanführer.

Hauptgang, der, velika, bogata žila.

Hauptgaffe, die, poglavitne, velike ulice.

Hauptgebände, das, poglavitno, največji poslopje.

Hauptgebirge, das, poglavitna gora.

Hauptgedanke, der, poglavitna, perva, najimenitniši misel.

Hauptgefälle, pl., glavni, poglavitni hododki, prihodki.

Hauptgegend, f. Himmelsgegend.

Hauptgegenstand, der, perva, glavna reč.

Hauptgeld, f. Capital, Kopfgeld.

Hauptgemeine, die, velika soseska, občina, glavna občina.

Hauptgeschäft, das, poglavitno, pervo opravilo.

Hauptgesimfe, das, nach V. veliki zidec.

Hauptgestalt, die, poglavitna, perva podoba.

Hauptgestell, das, oglavno remenje (jermenje). nach dem Poln. naglavek.

Hauptgläubiger, der, poglavitni upnik.

Hauptgewinn, der, poglavitni dobiček.

Hauptglied, das, glavni, imenitni ud.

Hauptglocke, die, veliki zvon.

Hauptgraben, der, veliki rov, jarek.

Hauptgrind, f. Kopfgind.

Hauptgrund, der, pervi, glavni, poglavitni, naj imenitniši vzrok.

Haupthaar, das, las (vlas); gewöhnlicher jedoch lasje, pl.

Haupthammer, f. Hammerbeit.

Haupthandel, der, poglavitna, naj imenitniši kupčija.

Haupthandlung, die, poglavitno djanje.

Haupthecht, der, velika šeuka, šuka.

Hauptheer, das, poglavitna, naj močnejši vojska.

Haupthinderniß, das, naj vecji zaderžek.

Haupthirsch, der, osemletni jelen (ali še starši).

Haupthuse, die, cela zemlja.

Haupthusner, der, zemljak, celi zemljak.

Hauptinhalt, der, poglavitni zapopadek, poglavitna notrina; dem Hauptinhalte nach, v posnetku, posnevši jedro ali naj imenitniši reči.

Hauptjagd, die, veliki lov.

Hauptkasse, die, velika, poglavitna denarnica.

Hauptreligion.

715

Hauptkirche, die, velika cérkev; f. a. Mutterkirche.

Hauptkissen, das, podglavje, oglavnica, (nach V.). vzglavje, zglavje, podglavnica, (nach böhm.); russ., poln. u. böhm. poduška.

Hauptkohl, der, glavnati ohrovč.

Hauptkopf, der, fig. glava (da je malo tahč), f. a. Genie.

Haupttrautheit, die, velika bolezen, bolezen v glavi.

Hauptlager, das, veliki, (poglavitni tabor ali stan); f. a. Lager.

Hauptlaster, das, poglavitna, perva, naj vecji pregreha.

Hauptlehre, die, poglavitni, pervi nauk, podstavni nauk.

Hauptlehrer, der, glavni učnik.

Hauptleute, f. Hauptmann.

Häuptling, der, glavar, poglavar, pervak.

Häuptlings, f. Kopflings.

Häuptlingscherrschaft, f. Stigarchie.

Häuptlinie, die, poglavna čerta, poteza, linija.

Häuptlos, adj., brez glavarja, vodnika; f. a. Kopftos.

Häuptlustbarkeit, die, véliko veselje.

Häuptmangel, der, vélika hiba, véliki pogrešek.

Häuptmannschaft, die, glavarstvo, poglavarstvo; beim Militär, stotništvo, kapitanstvo.

Häuptmaßt, der, veliko, poglavitno jadrilo.

Häuptmauer, die, poglavitni zid, nach H. vogelni zid.

Häuptmittel, das, poglavitni, naj boljši zdravilo, pomoček, lek.

Häuptmoment, das, poglavitna reč.

Häuptnarr, der, vélika norec.

Häuptnenner, der, ohčni imenovavec. russ. obsčij znamenatelj.

Häuptort, der, poglavno mesto.

Häuptperson, tie, glava, perva, glavna oseba, glavar ali vodja.

Häuptfarre, die, poglavitna fara.

Häuptfeiler, der, poglavni, pervi steber.

Häuptpille, die, svalek ali pilula za glavo

Häuptpolster, f. Hauptkissen.

Häuptpost, die, vélika pošta.

Häuptposten, der, glavni, véliki postavek.

Häuptpriester, f. Cardinal.

Häuptproceß, der, poglavitna pravda.

Häuptpunct, der, glavna reč, poglavni člen.

Häuptquartier, das, glavni stan, kvartir. (t. j. kjer naj visji vodja stanuje).

Häuptrechnung, die, številba čez vse, glavna številba.

Häuptregel, die, poglavitno pravilo.

Häuptregister, das, poglavitni imenik, kazalo.

Häuptreif, der, skrajni obroč.

Hauptreligion, die, gospodujoča vera.

716

Hauptrolle.

Hauptrolle, die, perva, naj imenituisi naloga, rola*.

Hauptsache, die, perva stvar, poglavitna, glavna reč: das ist die Hauptsache, to je perva rec, naj imenitniši reč; in der Hauptsache entscheiden, samo reč razsoditi; — glava.

Hauptsächlich, adj., poglaviten, poglaven, največji, glaven, pervi; adv., sosebno, posebno, zlasti. najpred. pred vsim.

Hauptsalat, der, glavata. glavnata. salata.

Hauptsänger, der, pervi, poglavitni pevec.

Hauptsatz, der, poglavitni. pervi stavek. rek, osnovni stavek.

Hauptschacht, der, im Vergbaue, poglavitni predih.

Hauptschaden, f. Kopfschaden.

Hauptschanze, die, poglavitni, naj imenitniši okop.

Hauptschlacht, die, glavni boj, velika bitva; entscheidende Schlacht, določna bitva.

Hauptschlüssel, der, poglavitni ključ, ključ za več ključavnic.

Hauptschmuck, f. Kopfsmuck.

Hauptschuldner, der, poglavitni, pervi, nar veči dolžnik.

Hauptschule, die, poglavitna šola, učilnica.

Hauptschwein, das, velika presica.

Hauptschwierigkeit, die, naj večji zaderžek.

Hauptsweise, die, lice, čelo.

Hauptsitz, der, pervi sedez.

Hauptsorge, die, perva, največji skerb.

Hauptspreise, f. Leibnizeise.

Hauptspieler, der, veliki igravec.

Hauptsprache, die, izvirni, pervotni. koreninski, poglavitni jezik.

Hauptspruch, f. Endurtheil.

Hauptstadt, die, glavno, poglavitno, veliko mesto; Residenzstadt, stolno mesto.

Hauptstädter, der, velikomešćan.

Hauptstamm, der, poglavitni rod; f. a. Capital.

Hauptstand, der, pervi, naj imenitniši stan.

Hauptstärke, die, poglavitna urnost, ročnost. moc.

Hauptstein, der, pervi, začetni mejnik.

Hauptstelle, die, poglavitno, naj imenitniši mesto (besede) v kakem pismu i. t.

Hauptsteuer, f. Kopfststeuer.

Hauptstock, der, naj imenitniši nadstropje.

Hauptstollen, der, in den Bergwerken, poglavitni rudorov, rov.

Hauptstraße, die, velika cesta: poglavitne ulice.

Hauptstreich, der, udarec po glavi; das war sein Hauptstreich, naj lepši, ki jo je napredel. napravil, je bila —.

Hauptsstück, das, eines Buches, poglavje. auch glava; die Hauptstücke des Glaubens, poglavitni členi vere: f. a. Hauptsache.

Hauptschuh, f. Kapital.

Hauptsurm, der, poglavni. nar huji, naj silniši naskok, napad.

Hauptsucht, die, glavobolja pri konjih.

Haus.

Hauptsumme, die, veliki, poglavni. skupni znesek.

Hauptsünde, die, poglavitni, naglavni greh.

Haupttag, der, posebno imenitni dan.

Haupttagszeit, die, naj boljsi čas dneva.

Hauptthäter, der, poglavitni storiveč†.

Haupttheil, der, poglavitni del.

Haupttheilnehmer, der, poglavitni deležnik.

Hauptthor, das, velike vrata.

Hauptthür, die, velike duri.

Haupttreffen, f. Hauptschlacht.

Haupttreffer, der, perva dobivka†. (dobitna številka).

Haupttreiben, das, velika gonja.

Haupttugend, die, poglavitna. perva čednost ali lepa lastnost.

Haupttübel, das, pervo zlo.

Hauptumtrif, der, glavni, splošni očertek.

Hauptumstand, der, poglavitna, naj imenitniši okoliščina, okolišina. okolina.

Hauptunterschied, der, poglavitni razložek.

Hauptursache, die, glavni. poglavitni vzrok.

Haupturtheil, das, poglavitna sodba, glavna razsodba.

Hauptverbrechen, das, veliko hudodelstvo.

Hauptverhandlung, die, glavna obravnava.

Hauptvermögen, f. Kapital.

Hauptverrath, Hauptverräther, f. Hochverrath, Hochverräther.

Hauptvoll, das, pervi, imenitni narod.

Hauptwache, die, velika straža, auch glavna straža.

Hauptwall, die, veliki nasip (okoli same terdnjave).

Hauptwasser, das, voda za krepčanje glave.

Hauptweh, f. Kopfsweh.

Hauptwerk, das, glavno, poglavitno, naj boljsi delo: poglavitna. naj imenitniši terdnjava.

Hauptwind, der, poglavni veter.

Hauptwissenschaft, die, glavna veda, vednost, naj imenitniši znanstvo.

Hauptwort, das, imé, samostavno ime, nach dem Poln. věcvnik.

Hauptwunde, f. Kopfwunde.

Hauptwurzel, die, poglavitna korenina.

Hauptzahl, die, pervo, glavno število; f. a. Grundzahl.

Hauptzahlwort, f. Grundzahlwort.

Hauptzeichen, das, poglavno znamnje.

Hauptzeuge, das, poglavitna. naj imenitniši prica.

Hauptziel, das, poglavni cilj in konec.

Hauptzierde, die, poglavitna ozaljšava, lepota.

Hauptzollamt, das, velika colnija.

Hauptzug, der, poglavitna čerta.

Hauptzweck, der, zadnji konec, namen, auch pervi, poglavni namen ali cilj (russ. célj).

Haus, das, ein zur Wehnung für Menschen eingerichtetes Gebäude, hiša, hiža: altsl.,

718

Hausen.

skodo delati, pokončevati, razdjati; v. a.,
Einen hausen, s. Behausen.

Hausen, der, (Accipenser huso), nach Gutsm.
und dem Böhm. viza. nach V. bizen, bizina,
russ. běluga.

Hausen-, in Zibgu, vizji, vizin. nach V.
bizenov.

Hausenblase, die, vizin, vizji mehur, russ.
ribji klej.

Hausenfisch, j. Hausen.

Hansenrogen, i Caviar.

Hansenze, die, domača raca, domanja. pi-
toma raca.

Häuserer, j. Hausirer.

Häusern, v. a., j. Hausiren, hoditi od hiše
do hiše, hiše obrati, obirati.

Hausertrag, der, nach V. gostaščina, go-
stasina, hišni dohodek.

Hausenle, die, čovinek, čuk.

Hausflicge, tie, pohišna, hišna muha.

Hausflur, die u. der, veža, nach M. priklet.
(russ. șeni pl., polu. sien' f.).

Hausfrau, tie, gospodinja, mati, hišna
mati; als Hausfrau walten, gospodiniti; als
selche erwerben, prigospodiniti si.

Hausfrend, der, hišni prijatel, ki k kaki
rodovini zahaja v vas.

Hansfrie de(n), der, hišni mir, mir ali edi-
nost pri hisi zlasti med zakonskimi; die
Ziherheit in seiner Wohnung, mir v hisi,
varnost.

Hansgebaden, adj., doma pečen, domač.

Hansgebranch, der, hišna raba, potreba;
j. a. Hausbranch.

Hausgeslügel, das, domača živalda, ku-
retina.

Hausgeist, der, domači skrat; s. a. Kobold.

Hausgenoß, der, domači, domačin, domači
clovec; die Hausgenossen, domači, domanji
(n. ljudje), domačnik; der zur Mitche bei
andern wohnt, bei der Landbeyölferung, go-
stae; Hausgenossin, gostja; f. a. Miechpar-
thei.

Hausgenossenschaft, die, domači (ljudje),
domača družina, altsl. u. russ. čeljad-i.

Hansgeräth, das, hišna, pohišna oprava,
roba, hišno orodje, auch pohišje, pohistvo,
nach dem Russ. pohisne reči.

Hansgeschäft, das, hišni, domači opravek.

Hansgejesschaft, j. Hausgenossenschaft.

Hansgesetz, das, postava (kake) rodovine.

Hausgesinde, das, družina, hisna družina,
(nach Audern deržina), posli.

Hausgewand, das, vsednja, vsakdanja, do-
ma nosena obleka.

Hansglück, das, domača sreca.

Hansgott, der, hišni hog (pri nevereh).

Hansgottesdienst, der, hišna, doma
opravljana božja služba.

Hansgöke, der, hišni malik.

Hansgrille, die, (gryllus domesticus). skri-
pec, hišni stricek, svercek, poln. swierez.

Haushaft, j. Hausarrest.

Haushalt, j. Haushaltung.

Hausbahu, der, domači petelin.

Haushalten, v. n., gospodariti. hiševati,

Hausknecht.

f. Wirthschajten; gut, schlecht haushalten, do-
bro, slabo gospodariti.

Haushalten, das, hiševanje.

Haushälter, der, hišnik, hiševavec, oskerb-
nik; in eigenem Namen, gospodar.

Haushälterin, die, hiševavka, gospodinja,
russ. ključnica (ključarica).

Haushälterisch, adj., hiševavsk, gospodarsk, gospodinsk.

Haushützig, adj., varčen, dobro gospodarijoč. nach V. gospodaren.

Haushältigkeit, die, varenost, dobro gospodarstvo, gospodarnost.

Haushaltung, die, hiševanje, gospodarstvo, gospodarjenje, gospodinstvo; Hauswesen, domača reč; die Haushaltung führen, s. Haushalten.

Haushaltungsbuch, das, zapisne bukve,
bukve stroskov in prihodkov.

Haushaltungskunst, die, umno hiševavstvo, gospodarstvo.

Haushenne, die, domača puta, kura, kokos.

Hausherr, der, gospodar. hišni oce; Hauscherr sein, gospodariti; als solcher erwerben, prigospodariti (si); verthun, zagospodariti; s. a. Hausbesitzer.

Hausherrschaft, die, gospodar in gospodinja.

Hauschoch, adj., hišo visok, previsok.

Haushofmeister, j. Hofmeister.

Haushuhn, f. Haushahn, Haushenne.

Haushund, der, domači pes, dvorni pes.

Hausinhaber, j. Hausbesitzer.

Hausbefugniß, die, pravica, po hišah prodajati.

Hausiren, v. n., po hišah prodajati, od hiše do hiše blago naprodaj nositi, po hišah kramariti. u. Gutsm. pohiševati (a. poln. domowač); unr. für toben, f. Hausen; herum schwärmen, v vas hoditi, po hišah se klatiti, klatariti, vlaciti se.

Hausirer, der, pohišni prodajavec, pohišni
kramar*, nach Gutsm. pohiševavec, poln.
kramarz wedrujači, auch krosniarz (kros-
njar), domokrača.

Hausirerin, die, pohisna prodajavka, kramarica, pohiševavka.

Hausirhandel, der, pohisna kupčija, kramarija, pohiševavstvo.

Hausjraß, der, pohiševavski list.

Hansjungser, die, domača hei; eine Jung-
ser, die die Haushaltung führt, gospodinja,
ključarica.

Hauskalender, der, domača pratika, prati ka za hišno rabo.

Hauskaninchen, das, pitomi, domači zajček.

Hauskayelle, f. Hauskayelle.

Hauskasse, die, domača dnarnica.

Hauskaše, tie, domača, pitoma mačka.

Hauskauf, Häuserkauf, der, kup, kupitev
hiše, hiš.

Hauskirche, j. Hauskayelle.

Hauskleid, das, Hauskleidung, die, hišno
oblačilo, hišna obleka, obleka za doma.

Hausknecht, der, (hisni) hlapec.

Hauskost.

Hauskost, die, navadna hrana, pri hiši navadna hrana, domača hrana.

Hauskrenz, das, domači križ, domača nadloga.

Hauskrieg, der, domača razpertija, vojska, vojska med dvema kněskima rodovoma.

Hauskrone, das, rodovinska, domača krona.

Hauslaterne, die, vežna svetilniea.

Hauslaub, Hauslauch, f. Hauswurzel, Hohllauch.

Hausleben, f. Familienleben.

Hauslehrer, der, hišni, domači učnik.

Häuslein, f. Hänschen.

Hansleinwand, die, domače platno.

Hänsler, der, Landleute, die bei anderen zur Miethe wohnen, gostač; der zwar ein Haus, aber wenig oder keinen Acker hat, kočar, pordružnik, bajtar, kajžar, željar, sebenik.

Häuslerin, die, in der 1. Bedeutung, gostja, gostačka; in der 2. Bedeutung, kočarica, bajtarica, željarka, sebenica.

Häuslerstand, der, gostastvo, bajtarstvo, željarstvo, sebenstvo.

Hansleute, pl., domači (ljudje).

Häuslich, adj., zum Hause gehörig, hišen, domač; nich an einem Orte häustich niederlassen, useliti, naseliti, udomiti, udomoviti se, nastaniti se kje; die häuslichen Příchden, dolžnosti do svojih; ein häustliches Weib, žena, ki rada domače reči v red spravlja, in po drugem ne vpraša; hišna žena, tiha ženica; s. a. Sparsam, Wirthschaftlich; die häusliche Ruhe, domači mir, tiho, mirno življenje med svojimi; ein häustliches Mahl, prost, navaden obed.

Häuslichkeit, die, domačnost. hišnost, hišna pridnost in skerbnost, tihost. varčnost, prostost.

Häustling, f. Hänsler.

Hausluft, die, domača veselica.

Hausmachen, adj., domač. domačiga pridelka.

Hausmädchen, f. Stubenmädchen.

Hausmagd, die, (hišna) dekla. hišna, kersenica, keršenica.

Hausmann, der, je viel als Hausknecht, f. dieses, Hausgenoss, domači; ein Miethmann, s. dieses.

Hausmannskost, f. Hauskost.

Hausmarder, der, hišna kuna.

Hausmark, f. Värwurz.

Hausmaßt, die, Hausmaßung, domača reja, domače pitanje, debeljenje.

Hausmaus, die, (hišna) mis, auch g. m.

Hausmeister, der, hišnik. nach V. hišnikar; zu Wien, vratar.

Hausmicthe, die, najem stanovanja, gostovanje: Miethzins, najemnina, najemščina (od stanovališča), najemšina. gostasčina, gostasina.

Hausmittel, das, domače zdravilo, domači lek ali pomoček.

Hausmotte, die, hišni molj.

Hausmutter, die, mati. hišna mati, gospodinja.

Hausmütterlich, adj., gospodinsk.

HauSTEMPEL.

719

Hausnaht, die, navadno šitje, šivanje.

Hausordnung, die, domači, hišni red; n. Gutsm. domača naredba.

Hausotter, f. Hauschlange.

Hausplage, f. Hauskrenz.

Hausplan, der, hišni obris, načert.

Hauspichel, der, kdor sedi doma, kakor kokos na jaejih.

Hausprediger, der, domači pridigovavec.

Hausrath, f. Hausgeräthe.

Hausratte, die, domača, hišna podgana.

Hausrecht, das, domača pravica, hišna pravica, po kteri se sme vsakdo doma samolastno braniti.

Hausregel, die, dobro pravilo za gospodarje.

Hausregiment, das, gospodarstvo.

Hausriegel, der, pah, zapah.

Hausrache, die, hišna, domača reč, domača zadeva.

Hausraffe, der, gospodar, ki ima svojo hišo.

Hausraffig, adj., na domu. udomovljen, poln. osiadly (osedli).

Hausrat, der, zastavni vpis na hišo.

Hauschan, die, razgled.

Hauschaß, f. Hausraffe.

Hauschlachten, das, domače klanje, klanje za domačo potrebo.

Hauschlächter, der, klavec, mesar, ki hodi po hisah klat (živino).

Hauschlange, die, domača kača, in Tolmein, gož-a.

Hauschlüssel, der, hišni ključ, ključ od hiše.

Hauschoß, der, hišnina, hišni davek.

Hauschule, die, domača šola, šola v učenikovem stanišči, staniši.

Hausschwalbe, die, hišna lastovka, lastovica.

Hauschwelle, die, prag, hišni prag, (russ. podvorotnja podvratnja).

Haussen, v. n., bukati se.

HausERVITUT, die, hišna služnost.

Hauszünd, f. Hausfassig.

Hauszorge, die, domača skerb.

Hauspetze, die, domača. doma pripravljena jed.

Hausperling, der, hišni vrabec, domači vrabec.

Hauspikur, die, hišni pajik, pavek; (n. andern slav. Munda, paok.)

Hausstaat, f. Haushaltung.

Hausstand, der, domače življenje, domači stan, stan hiše, hišniga gospodarstva.

Hausstener, die, hišnina. davek od hiš(e); (nach V. vom Grunde selisnina).

Hausstreit, der, domači prepir.

Hauszucht, die, hišno preiskovanje; Hauszuchtung halten, hišo preiskovati.

Hauszafel, die, tisti odloček katekizma, ki uči dolžnosti domačiga življenja ali stanu.

Hauszanbe, die, hišni, domači golob.

Hauszanke, die, kerst, keršenje, keršenje, kersčevanje, kerševanje v hiši. doma, na domu.

HauSTEMPEL, der, Hauer, prebijač.

720

Hauskenne.

Hauskenne, f. Hausflur.

Hauskeufel, der, prepirljivee (med domačimi, zlasti med zakonskimi).

Hausthier, das, domača, pitoma žival, pitomo živince.

Hausthor, das, hišne, vežne vrata.

Hausthür, die, dveri, duri ali vrata, ki v stanico ali soho peljede.

Hausthürträmer, f. Hausirer.

Haustok, f. Hacktok.

Haustrauung, die, poroka na domu, doma.

Haustrunk, der, pijaca, vino za dom.

Hausuch, f. Hausleinwand.

Hansübel, das, domače zlo, domača nadloga.

Hausuhr, die, hisna, domača ura.

Hausunfe, die, f. Hauschlange, domača žaba; fig. ktor vedno doma tiči; russ. domosed. f. domosedka.

Hansvater, der, hišni oče, oče, gospodar.

Hausverstand, der, zdravi, nepokvarjeni človeški razum; f. a. Menschenverstand.

Hausverwalter, der, hišni oskerbnik.

Hausverwalterin, die, ključarica, hišna oskerbnica.

Hausvogel, der, domači ptic.

Hansvogt, f. Hausverwalter.

Hausvorsprung, der, ein Obdach gewandert, odnes.

Hauswanze, die, hisna stenica.

Hauswäsche, die, domače, debelejsi perilo.

Hauswesen, das, hiša, hiševanje, hišne reči, hišne ali domače zadeve, hišno gospodarstvo.

Hauswiesel, das, hisna podlasica, spodlasica, russ. lastočka.

Hauswirth, der, gospodar.

Hauswirthin, die, gospodinja.

Hauswirthschaft, die, die Funktionen des Hauswirthes, gospodarstvo; der Hauswirthin, gospodinstvo; f. a. Haushaltung.

Hauswurm, der, fig. nach dem Russ. domosedec.

Hauswurz, Hauswurzel, die, (Sempervivum tectorum), natresk; (böhm. netresk), naterst, uhelnik.

Hauszenge, f. Hausgenossse.

Hauszius, der, najemnina ali najemsčina od stanisča, najemsina stanisša od hiše, dnar za stanisča; bei der Landbevölkerung, nach V. gostasina (gostasčina).

Hauszucht, die, domače strahovanje; poln. karnosć domova.

Haut, die, koža, polt, (od besed Hell in Balg se loci koža stem, da se sploh rabi za kožo večjih žival. n. p. od goved, konj, i. t. in da ni na meh); die Haut des Ochsen, volovina; des Hirschen, jelenovina. u. dal, f. jedoch die Bemerkung unter Hell; es gilt seine Haut, za kožo mu gre; er wollte aus der Haut fahren, springen, ni vedil, kam bi se djal, nach V. hotel je iz kože skočiti; seine Haut thener verkaufen, drago prodati kožo, t. j. hudo se braniti, sovražniku škodo narediti in potem se le onemoci; Einem die Haut über die Ohren ziehen, hudo

Häutig.

trapiti koga, vso krivico narediti mu, nach V. okožiti koga; mit der Haut bezahlen, z življenjem plačati; seine Haut zu Marfte tragen, svojo kožo, svojo življenje nastaviti nevarnosti, na svojo nevarnost kaj početi; die unter dem Halse des Rindviehes schlottern hängende Haut, ožrelje, (U. k.), f. a. Wamme; mit ganzer, mit heiler Haut davon temmen, kožo eelo odnesti, s celo uiti, unesti jo; die Haut juft ihn, objesten je; Einem recht auf die Haut gehen, greifen, komu prav do polti seci, segati; f. a. Hart (zusehen); bis auf die Haut naß; do polti moker; auf der faulen Haut liegen, lenobo majiti, pasti; f. a. Fanlenzen; die alte Haut ablegen, (von der Schtange), oleviti, leviti se; die abgelegte Haut der Schlange, kačji lev; unter der Haut beſindlich, podkožen; eine Haut beſommen, okožiti, kožiti se; ein Geschwür aus heiler Haut, ugnjida, ki se naredi sama od sebe, iz kervi; rauhe Haut, kožušina; er steckt in feiner guten Haut, ne bode dolgo trave tlačil, ni zdrav; die Haut abziehen, odreti, odirati, dreti, iz kože djati, devati; ich möchte nicht in feiner Haut stecken, ne bi hotel na njegovem mesti biti; mit Hauten handelu, kožariti; sich feiner Haut wehren, braniti se; aus fremder Haut ist gut Riemen schneiden, iz ljudske kože je lahko jermene rezati, lahko je s tujim polenami orehe klatiti, lahko je s tujo roko kače loviti; fig. eine gute, chrlische Haut, dober človek, dobra, poštena duša, auch dobra žival; t. j. dober pa nekoliko trap; die Haut auf dem Auge, mrena; auf der Mittl, smetana; in einigen Gegenden, sowie im Böhm. skerlup; mit Haut und Haar, f. Haar; die Haut der Zwiebel, lup, lupina.

Haut, in Bltg., kožni.

Haukaufflag, der, spuscaj, spušaj; f. Anſchlag.

Hautbeile, die, podkožna bula; beim Rindvieh, ogreec, ogereci pl.

Hautboje, das, Hoboe, nach dem Russ. goboj; bohm. hoboja, poln. obuj.

Hautboijt, der, hohojist, obojist.

Häutchen, das, kožica, mrenica.

Häutdrüſe, die, kožna žleza.

Häutelkrebs, der, mehkuž, mehkač.

Häuteln, v. a., iz kožice devati, nach V. trebiti; f. übr. das folgende.

Häuten, v. a., die Haut abziehen, iz kože djati, devati, odreti, odirati, dreti, kože sleči, izkožiti; serb. guliti; v. r., sich häuten, von Schlangen, Rauben, oleviti se, leviti se, nach M. auch liliti se; russ. linjat; serb. linjati se.

Hantfarbe, die, barva kože, polti.

Hautſlügel, der, kožnata perutnica, peruta.

Hautfresser, f. Schabfächer.

Häuticht, adj., kožast, koži podoben.

Häutig, adj., kožnat, häutiger Gang, Anatomie, kožnati tok, žleb; häutige Bräune, (eine gefährliche Krauthkeit der Uinfrohre), daviea, bei Thieren zumahlt Schweinen, kusarji, auch krok.

Hede.

Heftig.

723

Hede, die, der Berg, hodnik; der Mittelwerg,
ohlanice.

Heden, adj., bedene Leinwand, hodno, hod-
nierno platno, hodnik.

Hederich, i. Ackersenf, Feldlohl, Wegesenf.

Heer, das, große Menge, truma, množica.
mnoštvo, kerdelo, trop, rajda; ein Kriegs-
heer, vojska, armada.

Heerarm, der, oddelek vojske.

Heerbann, f. Aufgebot.

Heerbewegung, f. Evolution.

Heerbiene, die, navratnica, roparica (heela).

Heerd, f. Herd.

Heeren, f. Bekriegen, Verbrahen.

Heeresfolge, die, hod na vojsko, dolžnost
v vojsko iti.

Heerestraft, -macht, Heerkraft, die, truma,
močna vojska.

Heerschäne, die, vojaško handero.

Heerslucht, die, pobeg, beg od vojske, uha-
janje.

Heerflüchtige, der, f. Deserteur.

Heerführer, der, vojskovod, vojvoda, voj-
vod.

Heerfürst, der, najvišji vojskovod.

Heergeräth, das, vojskino, vojaško orodje,
potrebscine, potrebsine za vojsko.

Heergewette, f. Kriegsfrühung.

Heerhanfen, der, trop. oddelek.

Heerkern, j. Phalanx.

Heerkutsche, i. Landkutsche.

Heerlager, das, tabor vojske, vojska.

Heerling, der, kisli grojzdlič, grojzd.

Heermeister, der, vodja.

Heermooš, das. (Equisetum). preslica.

Heerreich, der, dim (po deželi), čad; es
shtet der Heerranch, dimno je, čadi se.

Heerraupe, die, gosenica v trumah.

Heersänle, f. Colonne.

Heerschaar, die, velika truma, množica, ar-
mada vojsčakov. vojsakov; Herr der himm-
lischen Heerschaaren, genan nach der Bibel,
gospod nebeških trum.

Heerschaß, der, vojskina. vojaška denarnica.
vojaški zaklad.

Heerschaun, die, razgled. pregled, ogled vojske, vojakov; Heerschaun halten, pregledati, ogledovati vojsko.

Heerschneufc, f. Beccassine.

Heerschwenkung, f. Evolution.

Heersteuer, j. Kriegsteuer.

Heerstraße, die, velika cesta. auch schlecht-
weg cesta.

Heerstrom, der, velika reka. velika voda.

Heertheil, i. Brigade.

Heerverderber, der, vojskokvar(nik).

Heervolk, f. Heer.

Heerwagen, der, vojaške kola, vojaški voz;
Sternbild, der große Bar, burovž. kola, voz;
der erste Stern davon, nach I. burarica.

Heerweg, j. Heerstraße.

Heerzug, der, hod vojske, mars*.

Hefe, die, allg. soviet als Bodenfaß, f. diesed;
Heden pl., vom Wein. Bier udgl., drožje,
droži pl., nach Gutsm. medence, troska;
Oberhefen, nach dem Poln. mladje, podmla-

da; etwas bis auf die Hefen austrinken, vse
čisto izpiti; fig. die Hefen trinken, kaj gren-
kiga zavžiti (pri kaki reči); er kam auf
die Hefen, prisel je do zadnje zareze, do
zadnjiga; die Hefen des Volfes, derhal, so-
derga, smetlaka. smeti pl., russ. čern-i,
poln. motloch, bōhm. golota.

Hefenbrot, das, z drožmi kvaseni kruh,
nach I. drožnati kruh.

Hesener, der, drožar, ktor droži nakupuje.

Hesenkuchen, der, potica na drožeh, kolač
iz droži, nach I. drožnata potica, droža.

Heisenteig, der, testo na drožeh, z drožmi
kvaseno, drožnato testo.

Heisicht, adj., den Hefen ähulich, drožast,
drožém podoben.

Heisig, adj., Hefen habend, drožen, drožnat;
von Hefen trübe, moten, kaln od droži.

Heßt, das, der Griff überhaupt, ročnik, ro-
caj, roč; eines Degens, Messers, Meißels,
einer Ahle udgl., rog, f. a. Griff, Handhabe,
Stiel; Spangen, Kleidungstücke damit zu-
ammen zu heften, zapona, zapenjača, zan-
ponki; ein kleiner frummgebogener Haken
von Draht, Heftel, zapenee, dedec, pripo-
nec. f a. Häst, Hästel; bei den Buchbin-
dern, zvezek, sesitek, knjižiea.

Heftchen, das, f. Heftel; zvezček.

Hefte, die, im Weimbane, das Anbinden der
Weinreben, vez.

Heftel, das auch die, zapenec, dedec; der,
bei den Jägern, pripenee, pripona.

Heftelmacher, der, zapenčar.

Hefteln, v. a., pripeti, zapeti, priterditi z
zapenei.

Heften, v. a., pripeti, pripenjati; zusammen
heften, speti, spenjati; durch Hefte, Haken
und Gebren befestigen, zapeti, zapenjati; die
Augen auf etwas heften, ravno gledati na
kaj, oči vpreti, vpirati v kaj; an das Kreuz
heften, na kriz pribiti, pribijati; bei den
Tischlern, pribiti, zbiti (dokler lim ne pri-
me); einem etwas auf die Aermel heften,
obesiti komu kaj na nos; nalogati koga;
das Wieb auf die Weide heften, nach Jarn.
pertiti; der Ochs ist geheftet, nach Jarn.
vol tvezi; bei den Schneitern und Schütern,
pripeti, pripenjati, nach I. cepiti (welches
aber ein Stück so annähen heißt, daß es wie
angestellt wird); ein Buch heften, sesiti, se-
sivati bukve; mit Nadeln an etwas heften,
pribiti, pribijati; die Weinrebe heften, vezati,
prizezovati tertje; seine Gedanken auf etwas
heften, misliti, svoje misli oberniti, obracati,
vpreti na kaj. stanovito od česa misliti.

Heftladen, der, nit, s ktero se kaj sešiva.

Hesthaken, der, kavelj za sešivanje bukev.

Heftig, adj., silen, presilen, nagel, prena-
zel, močan: ein heftiger Mann, nagle jeze,
togoten, nach V. skernoben človek; ein hef-
tiger Sturm, heftiges Fener, hud, močan,
strasan vihar, ogenj; heftig mit einander
vrechen, na glas in živo govoriti, kregati
se: ein heftiger Kampt, hud, živ, terd boj;
cine heftige Liebe, vroča, goreča, močna
ljuhezen; f. a. Hizig.

16 *

724

Hestigkeit.

Hestigkeit, die, sila, moc. silnost, naglost. naglojeznost, togota; mit Hestigkeit, silno. z valam, mocno, hudo; Hestigkeiten, zalbesede. ostre besede (v naglosti izrečene).

Hestlade, die, bei den Buchbindern, nach V. und dem Böhm. vezalo (bukvoveško), russ. ustavka.

Hestler, der, ime naj ostrejši družbe med prekersčevave.

Hestnadel, die, iglica, igla, sesivanka.

Heftpflaster, das, zalepilo, obliž, ki rano skup derži.

Heftputer, das, prah, prasč, ki rano skup poteguje.

Heftscharte, die, bei den Faßbindern, vitra; das Heft am Weinmesser, rožič.

Heftschnur, die, bukvoveška nit.

Heftspan, der, f. Heftscharte.

Heftstrick, der, verv s kaveljnam.

Heftzeller, pl., soperstnjaki.

Hegen, Heger, Heher, f Hägen, Häger, Häher.

Hehl, ohne Heischlechwort, männlich u. fachlich, und abänderlich, skritost; ohne Hehl, odkrito, naravnost, očitno; aus einer Sache kein Hehl machen, ne skrivati, ne tajiti; er hat es keinen Hehl, ne taji, ne skriva, na glas razodeva.

Hehlen, v. a., f. Verhehlen; prikrivati, skrivati, priskriti, priskrivati.

Hehler, ter, skrivac. skrivavec. preskrivac. nach V. in Innerkr. potajivec; gabe es keinen Hehler, je gabe es keinen Stehler, ako bi nihče ne skrivat. nihče bi ne kradel; der Hehler ist so gut, wie der Stehler, nach dem Russ. ni tat tisti, ki krade, marvec tisti, ki prejemlje.

Hehlerin, die, skrivavka, potajivka.

Hehr, adj.. i. Höch, Erhaben; visok, prevzvišan, strašen in svet; der Hehre, sveti (zlasti angel).

Hehrlicht, das, sveta luč.

Heida! f. Hecla.

Heide, der, (paganus). ajd. altsl., böhm. u. poln. pogan; Gégendiener, malikovavec; Ungläubige, nevérnik, nejevérnik, fig. kristjan, ki nejevérsko živi.

Heide, tie, (Wera), f. Heclc.

Heide, die, (Erica) Pflanze, vresje, vres; weiße Heide, j. Mutterkrant; unangebautes Land, pustina, goljava, russ. step-i; Wald, gojzd, dohrava, šuma; mit Heidekrant bewachsenes Land, vresje; an Flüßen, prod, prodje; sumviske Heide, mahovi, mahovje.

Heideaer, ter, vor der Ernte, ajda, nach der Ernte, ajdiše, ajdiše, jejdiše.

Heidebesen, der, metla iz vresja.

Heidebiene, die, na vresji pasene běele.

Heidebinme, f. Partnelfe.

Heidebrei, der, ajdov mocnik.

Heideker, ter, (Tormentella creeta), urednik, serenica, serena korenina.

Heidedeich, der, jez na mahovji.

Heidedrossel, die, heli drozeg.

Heideente, die, srednja raca.

Heidefeld, das, vresje, vresišče, vresiše.

Heidenreich.

Heideirucht, f. Heidekorn.

Heideflachs, i. Leinkraut.

Heideflechte, die, lišaj, vresnjak.

Heidefutter, das, klaja iz pustin, plaža.

Heidegries, der, ajdov zdrob.

Heidegrüße, die, ajdova kaša, ajdovo phanje, pšeno.

Heidekorn, das, (Polygonum fagopyrum), ajda, jejda, in Steierm. ajdina, hajdina f. Buchweizen; das Heidekorn ist voll, ajda je bersna.

Heidekraut, das, vres, vresje, resa, resje; — zelišče, zelise, ki raste na pustini.

Heideland, das, vresje. goljava. pustina, ledina. pusto polje.

Heidelbere, die, (Vaccinum myrtillus), borovnica. černe jagode, nach Gutsm. černica (auch russ. u. poln.); die große, f. Wodšbere; die, retbe, f. Preiselbere.

Heidelbeerenblan, das, borovnično mordrilo.

Heidelbeerengeist, der, borovničeve.

Heidelbeerkamm, der, grabljice za borovnice, smukalica.

Heidelbeerstande, die, Heidelbeerstrauch, der, borovnica. coll. borovničevje.

Heidellerche, die, (Alauda arborea). velika cipa.

Heidelhahn, j. Birthahn.

Heiden-, in Zbgan., Heidekorn betreffend, ajdov; ven Heide, (paganus). ajdovsk. nejeversk. malikovavsk.

Heiden, der, f. Heidekorn, Heide, der.

Heidenbekehrer, der, spreobracavec nevérnik. uenik ajdov.

Heidenbekehrung, die, spreobračanje nejevérnikov.

Heidenbirnkraut, f. Mutterkrant.

Heidenbild, das, malik.

Heidenbrot, das, ajdovnjak (kruh).

Heidengeld, das, pašnina, fig. es hat ein Heidengeld gelsfet, predrago je bilo, preplačano je, kup darjev sim dal za —.

Heidenglaube, der, ajdovska vera, nejevera.

Heidenhaar, das, laski, ki jih dete na svet prinese.

Heidenhaut, tie, an den Képien der neugekornen Kinter, nach V. temenice pl.

Heidenhuhn, die, (Tetrao Cupido), pustarka.

Heidenkind, das, ajdovski otrok, ajdovsko dete.

Heidenkoth, i. Heidenhaut.

Heidenland, das, ajdovska. nejevěrska dezela.

Heidenleben, das, ajdovsko, gerdo, živinsko življenje.

Heidentehrer, f. Heidenbekehrer.

Heidenlilie, die, (Lilium martagon), zlati klobuk.

Heidennäffig, adj., ajdovsk, nejevérsk, malikovavsk.

Heidenmeije, j. Haubenmeije.

Heidenmehl, das, ajdova moka.

Heidenreich, f. Heidenland.

726

Heilige.

riga se nikdo ne sme dotakniti: das Heil, Sveto.

Heilige, der, svetnik, svetec; die, svetnica; das, svetišče. svetiše.

Heiligebart, f. Storch.

Heiligen, r. a., posvetiti, svetiti. posvecevati; ein geheiligter Art. svet. posvecen kraj: heilige, Heierte, posvecuj praznike, f. a. Feicru; geheiligt werre dem Name, posveceno bodi tvoje ime. (serb. da se sveti ime tvoje).

Heiligenbein, f. Reliquie.

Heiligenbild, das, sveta podoba, svetnik, svetnikova podoba.

Heiligenbuch, f. Heiligengeschichte.

Heiligendienst, der, česćenje, česenje svetnikov.

Heiligengeschichte, die, življenje svetnikov.

Heilenglanz, der, nach V. obstret-i, obsij. vence; f. a. Nimbuk.

Heiligenhof, der, cerkvise. cerkvise.

Heiligenhol, das, sveto drevo, grajak.

Heiligenmaler, der, malar svetnikov.

Heiligenschein, f. Heilenglanz.

Heiligenwoche, die, sveti teden, osmina.

Heiligkeit, die, svetost; Teme Heiligkeit, sveti Oče. Njegova, Njih svetost papež.

Heiliglebend, adj., pobožen, svetozivec.

Heiligmachend, adj., posvečevamen. posvečujče.

Heiligmacher, der, posvečevavec.

Heiligsprechen, das, Heiligsprechung, die, posvecenje, posvečevanje. posveta. razglas svetnika.

Heiligte, f. Allerheiligte.

Heilithum, das, svetinja (auch altsl.) svetišče, svetiše; Heiligtbumer, f. Reliquie; svetost, sveta reč.

Heilithumschänder, der oskrunivec, oskrunovavec svetišča, svetiša, svetogedec.

Heilithumraub, der, rop svetišca. svetiša, svetokrada.

Heilithumränber, der, cerkveni ropar, svetokradec, altsl. svetotat.

Heiligung, die, svecenje, posvečevanje. obhajanje, praznovanje.

Heilkraft, die, celivna moc, leena, zdravilna moc, zdravivnost.

Heilkraut, das, celivno, zdravilno zelisče, zelise. leena. vračna trava; f. a. Bärenklan, Gaudsheit.

Heilkunde, die, Mectin, zdraviloznanstvo, zdravilstvo, vraštvo, zdravnistvo.

Heilkundig, adj., zdraviloznansk. zdravinsk, vraštven.

Heilkunst, f. Heilfunde.

Heilkünstler, der, zdravnik, vrać. gajivec.

Heilos, adj., brezbožen, nesrečen, nepoboljšiv, neblažin, poguben, pogubljiv, hudeben, napčin, zločesten; ein heilloser Kärm, strašen, neizrecen hrup, šunder; eine heillose Krantheit, huda, terdovratna bolezen.

Heillosigkeit, die, brezbožnost, nepoboljšljivost.

Heimbegeben.

Heilmeister, f. Arzt.

Heilmittel, das, für Wunden, celilo; für Krankheiten überb. zdravilo, lek, lekarija, pomoček.

Heilmittellehre, f. Arzneilehre.

Heilmittelverkauf, der, prodaja zdravil, zdravilarstvo.

Heilort, f. Heilbad.

Heilpflaster, das, celivni obliž, naster.

Heilquelle, f. Gesundbrunnen.

Heilsalbe, die, zdravilno mazilo. zdravilna mazja.

Heilsam, adj., celiven. zdraviven; heilsame Kräuter, lekovito. zdravilno zelisče, zelise; was umere Wohlfahrt befordert, blag, zdrav, ozdravin, koristen, blagost.

Heilsamkeit, die, zdravivnost, celivnost, zdravost, koristnost, koristen.

Heilismid, f. Erschmid.

Heilsglande, der, sveta, zvelicavna vera.

Heilsmittel, das, pomoček odrešenja. zveličanja, zveličalo.

Heilsordnung, die, zveličevavni red; f. a. Dogmatik.

Heilstätte, die, von Kranken, Heilstätten juchen, posteljo si zhirati.

Heilstoff, der, roba za zdravilo; f. a. Heilmittel.

Heilstoffkunde, die, poznanje zdravilskih reči.

Heiltrank, der, zdravilno pitje. lekovita pjaca.

Heilung, die, lečenje. zdravljenje, ozdravljanje; von Wunden, celjenje, vidanje; es kann keine Heilung erfolgen, bolnik ne preboli, ne bo ozdravel.

Heilungsfaft, der, lekoviti, zdravilski sok.

Heilverständige, der, zdraviloznanec, vrać.

Heilvoll, adj., blagonosen. oblaževaven; f. a. Heilsam.

Heilwärtig, f. Heilbringend.

Heilwasser, das, zdravilna. lekovita voda.

Heilwesen, das, zdravilstvo, zdravstvo.

Heilwissenschaft, f. Heilfunde.

Heilwurzel, f. Alant, Eibisch.

Heim, adv., nach Hanje, domu, na dom; zu Hanje, dabeiim, doma; heimgeben, domu iti; jo viel als sterben, umreti; eine Brant heim führen, peljati nevesto na (ženinov) dom.

Heimath, Heimat, die, das väterliche Haus, dom. domovje. domaćija; Vaterland, domovina, nach dem Russ. očestvo, böhm. vlast; f. a. Vaterland, Geburtsort.

Heimathlich, adj., domoven, domać. domovinsk. očetinsk. očetnjaven.

Heimathlos, adj., brez domovine, brez domovja, brez stanovitniga domovališa, domovališa, potepinsk.

Heimathgevesk, das, postava zastran domovja.

Heimathsrecht, das, domovinska pravica; f. a. Indigenat.

Heimathschein, der, domovnica†, domovinski list.

Heimbegeben, sich, v. v., domu podati se, iti.

Heimbringen.

Heimbringen, v. a., domu prinesti. nesti,
prinaſati, domu spraviti, spravljati.

Heimchen, das, Heime, die, čverček. skri-
pao, striček; f. a. Hausgrille.

HeimeIn, v. u. u. domačii podoben biti; es
heimelt mich, kakor bi bil doma, zdi se mi,
čutim, da sim doma; Heimweh empfinden,
dolgi čas mi je po domu.

Heimen, v. a., herbergen, prenočiti. preno-
sevati, pod streho vzeti, imeti; heimführen,
domu peljati; v. a.. heimlich sein, doma biti.
domač biti.

Heimfahren, v. n., peljati se. voziti se
domu.

Heimfahrt, die, peljanje, vožnja proti domu: bei seiner Heimfahrt, ko se je nazaj peljal. domu peljaje se.

Heimfall, der, etwa povracni. nazajni pri-
pad. nach V. nazajpad. nazajitje, serb. osast-
nost.

Heimfällig, adj., pripadin. pripadel; f. a.
Cabuc.

Heimfallsrecht, das, pravica nazajniga pri-
pada.

Heimfallen, v. n., nazaj pripasti. nazaj
priti, iti, verni se na koga; heimgefallenes
Gut, posestvo, ki je komu zopet pripadlo.

Heimseld, das, domače polje, domača njiva.

Heimführung, die, peljanje, vodba domu.

Heimgang, der, pot, hoja domu. i. a. Ster-
befall; beim Heimgang, gredoc domu, ko
je sel domu.

Heimgehen, v. n., domu iti, hoditi.

Heimhohlen, v. a., domu vzeti, na dom
vzeti, jemati. po koga iti. k sebi vzeti
koga.

Heimisch, adj., domač; heimisch sein, doma
biti. domovino imeti, udomácen, udomov-
ljen; heimisch werden, podomáciti se. udo-
moviti se; heimisches Thier, domača, krotka,
pitoma žival; ich füble mich, je heimisch, zdi
se mi kakor da bi bil doma.

Heimischkraut, (Grapholium stechas),
molova roža.

Heimkehr, die, vernitev, vernjenje domu,
prihod nazaj domu; bei seiner Heimkehr, ko
je prišel nazaj domu. serb. povratak (po-
vrat).

Heimkommen, v. n. i. Heimkehren: fig.
das wirt ihm noch heimkommen, to ga bo
še bolelo.

Heimkehren, v. a., verniti se domu, priti,
iti nazaj domu.

Heimkrank, adj., kdor ima dolgi čas po
domovini.

Heimkunft, die, prihod domu; nach seiner
Heimfunst, odkar je prišel domu.

Heimleuchten, v. n., domu posvetiti; fig.
spokati ga.

Heimlich, adv., skrivši, skrivno. tihama,
na tihem. natihama, tiho. skrivaj. skri-
vaje, potajno, na skrivnem, molče, skri-
vama; sich heimlich wegſchleichen, ukrasti
se. izmuzniti se skrivaj; russ. iz pod tiha;
heimlich thun, delati, kakor bi imel kake
skrivnosti; adj. skriven. skrit; heimliche

Heinzelbank.

727

Thiere, f. Heimisch; heimliche Zusammenfunkt,
skrivni shod. skrivno shajanje; ſie haben,
skrivaj, na skrivnem shajati se; das heim-
liche Gemach, f. Abtritt; ein heimlicher Ort,
skrivno mesto: sich heimlich halten, prikri-
vati se: heimlich halten, skrivati. skrivno
imeti, deržati, tajiti.

Heimlichen, f. Verheimlichen.

Heimlichkeit, die, domačnost. skritost,
skrivnost, skrivnost, skrita, skrivna reč;
die Heimlichkeit des Anschlages tief ihn um
je geschräbterer ercheinen, naklep se je zdel
toliko nevrauisi, ker je bil skriven.

Heimlos, f. Heimathlos.

Heimmachen, sich, v. r., domu se spraviti,
spravljati.

Heimrecht, f. Heimathrecht.

Heimreife, die, hod. hoja. popotovanje
(proti) domu.

Heimreisen, v. n., popotovati domu.

Heimritt, der, jahanje domu.

Heimsagen, f. Eutsagen, Zurücklegen.

Heimschicken, Heimsenden, v. a., domu
poslati, odpraviti.

Heimsieh, f. Heimkrank.

Heimstellen, f. Anheimstellen.

Heimsteuer, f. Aussteuer, Mitgift.

Heimsuchen, v. a., eigentl. v v as priti, po-
gledat priti h komu. obiskati koga; fig.
von ولгилс fallen, zadeti, zadevati, prijeti
koga; er wurde mit einer bösen Frau heim-
ajeucht, zgodila se mu je nesreča, da je
dobil hudo ženo: j. a. Zustossen; Gott hat
ihm heimgesucht, Bog mu je poslal (nad-
logo —).

Heimsucht, f. Heimweh.

Heimsuchung, die, obisk. obiskovanje; fig.
kazen. nadloga; Božja roka; kar komu
Bog poslje.

Heimtücke, die, kovarstvo, skrivna zavist,
jeza, potuha, pohlimba. potmajenost. pod-
molklost, nach V. skernoba. n. dem Altsl.
u. Russ. (n. nach Enigen in St. gebr.?).
lokavstvo: böhm. potutelnost. potmešilost.

Heimtüdich, adj., kovaren. potuhnjen,
potmajen, podmokel. nach V. skernoben;
nach dem Altsl. lokav.

Heimwärts, adv., proti domu, v domovino.

Heimweg, der, pot domu; auf dem Heim-
wege, gredoc domu; den Heimweg machen,
domu iti, hoditi.

Heimweh, das, dolgi čas po domu, silna
želja domu iti; domoželnost†, domožal-
nost†, domotožnost, toževanje po domu;
er hat Heimweh, dolg čas mu je po domu,
domu ga vlece, žene: poln. tesknota do
domu.

Heimziehen, v. n., domu iti, verniti, vra-
cati se domu.

Heimzug, f. Heimweg.

Heinrich, der, (Chenopodium bon. Henr.),
kozji rep.

Heint, f. Heut.

Heinz, der, (mont.) vodonos†.

Heinze, die, Waldbiene, lesna, hostna čela.

Heinzelbank, f. Schneidebank.

728

Heinzelmännchen.

Heinzelmännchen, f. Alraun.

Heirath, Heirat, die, von Mannspersonen,
im Werden, ženitev, ženitva; vollendet, oženitev; von Frauenspersonen, možitev, f.,
omožitev, auch udaja; gezwungene Heirath,
posilna možitev. ženitev; auf die Heirath
gehen, iti se ženit. snubit iti; eine Heirath
stiften, možitev. ženitev napraviti; eine gute
Heirath treffen, dobro se oženiti; von Frauens-
personen, omožiti.

Heirathen, Heiraten, v. a. u. n., zakon
skleniti, v zakon stopiti; von Mannsper-
sonen, oženiti se, ženiti se. vzeti ktero;
von Frauenzimmern, omožiti se, možiti se,
udati se, vzeti koga (za moža); er hat
reich geheiratet, hogato se je oženil; sie
will ihn nicht heiraten, noče ga vzeti, ne
mara za-nj; welche er wohl heiraten wird,
s ktero li se bo oženil, ktero li bo vzel
(za ženo); wir wollen einander heiraten, vzela
se bova, vzameva se; nach Geld heiraten,
vzeti ktero, koga zavolj dnarjev.

Heirather, f. Bräutigam.

Heirathš-, in Zīša, ženitni, zenitvanski.

Heirathšbrief, der, ženitno pismo; auch
ženitvansko pismo.

Heirathcaution, die, ženitna zagotovščina,
zagotovsina, varščina, varšina.

Heirathšcontract, der, ženitna pogodba.

Heirathšserlaubniš, die, ženitno dovoljenje; dopušćenje, dopušenje, ženiti se.

Heirathšfähig, adj., dobelj za ženitev,
možitev, kstor za ženilo, za možilo; za
ženitev; dorasla za udajo; er ist noch nicht
heirathsfähig, on je se premlad za ženitev,
ob. se ženiti.

Heirathsgedanke, der, misel oženiti se,
omožiti se; er hegt Heirathsgedanken, ženi
se, oženiti se misli.

Heirathsgut, das, dota; in Bezug auf den
Mann etwa auch, priženilo; wie groß war
das Heirathsgut deiner Frau, koliko si pri-
ženil; altsl., böhm. u. poln. véno.

Heirathšluſt, die, ženilo, možilo; f. a.
Chelustig.

Heirathšlustig, f. Chelustig.

Heirathsmacher, der, f. Kuppler.

Heirathsmacherin, f. Kupplerin.

Heirathsschein, f. Heirathserlaubniš.

Heirathsspiel, f. Mariage.

Heirathſtifter, f. Chelſtifter.

Heirathſtiftung, die, oženitev, omožitev.

Heirathsumstände, pl., er ist in Heirathš-
umständen, ženi se.

Heirathšunlustig, adj., er, sie ist heirathš-
unlustig, neče se oženiti. omožiti.

Heirathšvertrag, der, ženitna pogodba.

Heirathšverwandt, f. Verschwägert.

Heirathswappen, der, po ženitvi dohljeni
gerb.

Heiſa, int., ein Ausruf der Freude, hejsa,
heja, hajsag, hajsasa!

Heisch, f. Heiser.

Heischbrief, der, napovedno pismo.

Heischen, v. a., želeti, zahtevati, imeti
hoteti; die jungen Kinder heischen Brot,

Heiſen.

otročiči prosijo, hočejo kruha; das heſcht die
Nothwendigkeit, to hoče potreba (imeti), tirja;
tako nanaša potreba; f. a. Fordern, Betteln.

Heiſchesa, f. Postulat.

Heiser, adj., hripav, hripast, zagerljen, n.
Gutsm. zamolkel, hripleč; serb. promukao,
russ. ohriplyj, osiplyj; ich habe eine heiserſe
Stimme, ich bin heiser, hripam ob. hrepam,
(altsl. hrapati; schnarchen), gerlo se mi je
polepilo, gerlo kosmato, ostro; heiser wer-
den, ohripeti, ohripniti; serb. promuči; ich
heiser reten, schreiben, zahripiti se. ohripeti;
gerlo si razkričati; razdreti.

Heiserkeit, die, hripa, hripavost, kripalica,
nach Gutsm. zamolklost, krigla, nach M.
pivka, russ. auch sipota.

Heiß, adj., sehr warm, vroč; siedend warm,
vrel; brennend, goreč, žgce; glühend heiß,
razbeljen, zereč, heł; heiſes Blei, geschmol-
zen, raztopljen, stopljen, staljen svinec;
heiſe Butter, topljeno maslo, f. a. Gefotten;
heiſe Thränen weinen, grenke, vroče solzo
cočiti; Cinem heiß machen, Cinem die Hölle
heiß machen, komu podkuriti, nach M. ko-
ga pekliti, komu prigrevati; f. a. Erhißen,
Alengstigen; den Dſen heiß machen, peč raz-
beliti; der Dſen ist heiß, peč je bela; fig.
tein Blut wird keicht heiß, naglo, kmalo
mu zavre; heißer Brand, pereč oginj; hei-
ſer Durſt, žgeča, huda, velika zječ; ſie-
dend heiſes Wasser, krop; mir ist heiß, vroče
mi je; ein heiſes Verlangen, živa želja;
heiſe Liebe, goreča ljubezen; das war ein
heißer Tag, danas smo se potili, danas je
bila huda; es ist hier ein heiſes Pflaster,
strašna dragina je v tem mestu; bis der
Tag heiß ward, dokler se dan ni razgrel;
was ich nicht weiß, das macht mir nicht
heiß, česar oko ne vidi. serce ne želi;
drückend heiß, soparčen.

Heißblüttig, adj., vroče kervi; f. a. Euge-
briüttig.

Heißdurt, f. Heiß(er Durſt.

Heiſen, v. a., nennen, imenovati, klicati,
zvati koga, ime dati, praviti komu; er
heißt mich Ihr, Sie, me vika, onika; heiſeu
Sie mich nicht eine Braut, ne imenujte me
neveste, ne klicite me neveste, ne recite
mi nevesta; Einen seinen Freund heiſen,
prijatel biti s kom; prijatliti se s kom;
das heiſe ich schlafen, getrunken, to se pravi
spati, piti, ali se je naspal, napil; das
heiſ ich lügen, ali zna lagati; etwas gut
heiſen, poterditi, za dobro spoznati, po-
hvaliti kaj; übel heiſen, ne poterditi česa,
grajati kaj; Demanden willkommen heiſen,
reči: Bog te sprimi; auch (Reiſniż), koga
bogosprijeti; bogosprijemati; auch sprim-
ljati; böhm. u. poln. vitati; besehlen, ve-
leti, velevati, ukazati komu; f. Beschleut;
mir wurde geheiſen, meni je (bilo) ukaza-
no, meni so veeli, meni so rekli, meni
je bilo rečeno; der König hieſ ihn binden,
kralj ga je veel zvezati od. kralj je uka-
zal, da naj ga zvežejo; einen kurz und lang
heiſen, grajati koga na vso moc, zdevati

Heiſgeliebt.

Heldenlauf.

729

mu, dajati mu vsakorsne gerde imena;
höre was ich dich (dir) heise, poslušaj, kaj
ti povem; v. n.. genannt werden, einen Na-
men haben, (auch als v. r.), imenujem se.
zovem se, auch kličem se, pravijo mi, ime
mi je; Wie heisst du? kako ti je ime? ka-
ko se zoveš? in Bezug auf den Zunamen,
auch, kako se pisjes? wie heisst das auf deutsch,
kako se temu pravi po nemsko; man heisst
mich Paul, Pavla me imenujejo, Pavel mi
pravijo; bedeuten, was soll das heißen, kaj
eo to reči, kaj pomeni od. pomenja to; das
will wenig heißen, to ni nić: nić ne de;
tas heisst noch nicht lieben, to se ni ljube-
zen; das heisst, to je, temu se pravi; d. h.,
t. j.; das heisst Freundschaft, to mi je pri-
jaznost. glej ljubezni; v. i., es heisst, er sei ge-
ſorben, pravijo, govore, pripovedujejo, rekli
so, glas je, govori se, da je umerl; es
wird einmal heißen, poreko kdaj; was heisst
das? kaj je to? was will das heißen? kaj
to pomeni? nun heisst es zahlen, zdaj pa je
treba plačati. zdaj velja plačati; es hat ge-
heissen, govorili so.

Heiſgeliebt, adj., preljub. predrag, ser-
no ljub.

Heiſgieſel, taſ, skaza na liti medi.

Heiſgrätig, i Dür, Unfruchtbart.

Heiſhunger, der, prederta lakota. hudi
strašni glad m., volčja lakota.

Heiſhungerig, adj., prederto. strašno
lačen, gladoven; nach etwas heiſhungerig,
fein, diheti, nureti po cem: verächt se-
stradan, lačen kakor pes.

Heiſporn, ter, neučakanec.

Heiſter, der, hrastić: f. a. Elſter; er hat
Heiſterer gejeſsen, ne molci. ako bi mu
na jezik stopil.

Heiſter, adj., jasen, v emigen Gegenden je
wie im Serb. auch vedel, welches jedoch ſeuf
nur regenfrei. ohne Regen, beteuer:
heiteres Wetter, jasno. vedro; fig. eine hei-
tere Gesellschaft, vesela družba; heiter wer-
den, f. Auſheitern; heiter Luft, eist zrak;
von der Stimme, nach M. jaren.

Heitere, Heiterkeit, tie, jasnost. jasnota.
auch vedrina, vedro; des Gemüthes, veselje,
radost, dobra volja; Heiterkeit erregen, f.
Erheitern; diese Worte erregten allgemeine
Heiterkeit, vsi so se namuznili. nasmejali
na to.

Heitern, v. a., jasniti, vedriti; i Auſhei-
tern, Erheitern; als v. r., taſ Wetter hei-
tert ſich, und als v. r. i., es heitert, jasni se.
vedri. se: fein Blick heiterte ſich, oko se
mu je ujasnilo.

Heiternessel, f. Brennnessel.

Heiterfinn, f. Frohſinn.

Heizapparat, das, kurivna priprava.

Heizbar, adj., kjer se more kuriti. kar se
da = kurjenjem segreti.

Heizen, v. a., zakuriti. kuriti: den Oſen
heizen, v peči, auch peč zakuriti. zanotiti;
stark heizen, razkeliti peč; ein Zimmer hei-
zen, segreti. greti sobo s tem. da se za-
kuri, ein geheiztes Zimmer, kurjena hiſa;

tie Sonne heizt stark, (v. n.), solnoe pri-
peka; wenn immer es kalt ist, heise, nach
Gutsm. hodi si sveta Katarina ali kres,
kadar je merzlo, le neti les.

Heizer, der, kurivec, netivec, netec; Heize-
rin, tie, kurivka, netivka.

Heizholz, das, derva za kurjavo.

Heizloch, das, mesteje.

Heizmaterial, tas, kurjava, kurivo.

Heizofen, der, pce.

Heizung, tie, kurjava, neča.

Hekatombe, tie, hekatomba.

Hektik, die, susica, suha holezen, jetika*;
f. a. Abzehrung.

Hektisch, adj., susičen, jetičen.

Held, der, vitez (auch altſl.), junak; sich wie
ein Heſt geberden, junačiti se, delati se
junaka; Held im Eſsen, pravi jedee; der
Helt der Geschichte, poglavitna oseba, pred-
njak; in Bezug auf Körverstarke, kore-
njak.

Helden-, in Zigan, junaski. viteski.

Heldenalter, das, doba junakov, vitezov.

Heldenarm, der, janaska roka, misica, moć.

Heldenbahn, das, junaska pot. junaško
zivljenje.

Heldenbild, das, podoba junaka.

Heldenblick, der, junaški pogled.

Heldenbruder, der, junaški brat, sobojnik.

Heldenbuch, das, bukve slavnih junakov.

Heldendichter, der, pevee junakov, epikar.

Heldendichtung, i Heldengedicht.

Heldendrang, der, junaški nagon.

Heldenfabel, der, basen od junakov.

Heldenfran, i. Heldin.

Heldenführer, der, vodnik junakov.

Heldengedicht, das, viteska. junaška pe-
sem.

Heldengeißt, der, junaski duh. pogum.

Heldengesang, f. Heldengedicht.

Heldengeschichte, tie, pripovest od ju-
naka(kov).

Heldengeschlecht, tas, junaški rod.

Heldenglück, das, sreča junaka.

Heldengröße, die, velicina junaka.

Heldenhaft, adj., junask, junačen.

Heldenhand, f. Heldenarm, Heldenhaupt,
das, junaska glava.

Heldenheer, das, truma vitezov. junaška
vojska.

Heldenherz, das, junasko serce, junako-
serenost.

Heldenherzig, adj., junaskiga serca, ju-
nakosereen, nach M. pogumen (nach Jarn.
muthwillig, von Gumno).

Heldenjugend, die, junaska mladost.

Heldenjugungsrau, die, junaško dekle, ju-
nakinja.

Heldenjüngling, der, mladi junak.

Heldenkraft, die, junaška moć.

Heldenkranz, der, junaški venec, venec
junaštva.

Heldenkühu, adj., derzen kakor junak,
po junaško serčen.

Heldenlauf, der, Heldenleben, das, juna-
sko zivljenje.

732

Hemdbesay.

Hemdbesay, Hemdbinsel, i. Besat.

Hemdchen, f. Hemd.

Hemdkragen, der, ovratnik pri srajei.

Hemdmacher, ter, srajčar, kosuljar.

Hemdennähterin, die, srajčarka.

Hemdenschlik, der, srajent razporek.

Hemdstock, der, stan srajce.

Hemisphäre, tie, poluta (zemlje). i. Halbangel.

Hemlockstanne, f. Schierlingstanne.

Hemme, die, z. B. in den Wühlen, um damit das Ventanken des Meßes zu verbraten, nach I. prašnica.

Hemmeisen, das, zapenjalo†, ustavljalot†.

Hemmen, f. a., einen Wagen, zavreti, zavirati; allg. aufhalten, ustaviti, zaustaviti.

I ustavljati, opovreti, opovirati, zaderzati.

I uderžati, zaderzke staviti, zastanoviti:

I Wasser hemmen, f. Stauen; hemme die Hräschen, jenjaz se jokati, ustavi solze: f. a.

Hindern.

Hemmend, adj., zaderzen, ovirajoe; bemmende Reisel, železje okorno; bemmende Wirfung, zaderžna, ovirna, odložna mnc.

Hemmer, der, ustavljač.

Hemmerling, f. Ammer.

Hemmkisch, f. Schiffhalter.

Hemmgabe!, tie, zavornjak.

Hemmrette, die, zavornica, zavirnica, zaviravnica, nach M. zapenjaca.

Hemmschuh, der, cokla.

Hemmniß, das, f. Hinderniß.

Hemmung, die, ustava, ovirek, opovira, opovirek, opoviranje, ustavljanje: serb. zapreka.

Hempelmann, f. Hampelmann.

Hendelweiß, (Herniaria). f. Bruchkraut.

Hengst, der, der Nagel an den Fahrzeugen,

worauf das Ruder liegt und beweget wird, nach V. teravnica; ein unverschüttetes mäntl.

Pfert, zrehre, zehre, pastuh. (anch serb.)

nach N. celec. nach Gutsm. celak; Henastchen, zehcek; die Rurbe, woran der Eimer

am Ziehbrunnen befestigt wird, nach I. stan-

ga*.

Hengstfüllen, das, zrehcek, zehcek.

Hengstfeld, f. Beschälgetfeld.

Hengstmann, der, zrehbear; f. a. Beschäl-knecht.

Henkel, der, rogel, roglic, roča, roč, der-

zaj. derzalo, uho. ročaj, kljuka: an einem

Korbe, locanj, locen.

Henteldunkaten, der, uhati cekin.

Henkelgefäß, das, posoda z ročem, roglam.

Henkelkorb, der, jerbas z ročem ali loc-

njem. nach I. auch locajnica, procanja.

Henkelleuchter, der, roenjak (sveenjak).

Henteln, v. a., im Mittelworte, gebenkelt, rocat. rocnat, z roglicem, z ročem, z loc-

njem. nach N. locnat.

Henkelküffel, tie, skleda / rocema

Henkelstück, das, uhati dnar.

Henkeltasse, tie, torilo, časa z ročem(a).

Henkeltopf, ter, rocati lonec: pisker z ročem

Her.

Henken, v. a., obesiti, obesati; f. Hängen.

Henken, das, ohešanje.

Henkenswerth, adj., vislie, obešenja vreden, vreden obešen biti.

Henker, der, rabelj; wertl. obešar; böhm. u. poln. kat: ein grausamer Mensch, trinog, kervolok, serb. kervopija; das sich der Henker, da bi te plent: geb zum Henker pojdi se solit, pojdi rakam zvizgat, pojdi kjer te ni, spravi se mi; ich frage den Henker daruch, maram jez za to; er ist ces Henkers, od vraga, od zlodja je. zlodjev je; der Henker, kaj zlomka, da bi te vender!

Heukerbeil, das, rabeljnova, pogubna sekira.

Heukerei, tie, obešarija, rabeljnova hiša.

Henkergeld, das, obesnina, pogubnina; nach M. rabelseina.

Henkerisch, adj., rabeljsk. obešarsk. kervoloden.

Henkerluß, tie, rabeljnovo veselje, veselje kervolokovo.

Henkermahl, das posledujı obed na smert obsojeniga, nach I. odhodnja.

Henkermäßig, f. Henterisch.

Henkerschwert, das, rabeljnov mec.

Henkersfrist, f. Galgenfrist.

Henkersfnecht, der, rabeljnov hlapec ali pomagac, russ. živoder.

Hennchen, f. Henne.

Henne, die, kokos, kura, puta, čopka, kokla, jarica auch puta; fette Henne, f. Kettenhene; das Es will klüger sein als tie Henne, jacee več kot puta vé: oft findet eine blinde Henne auch ein Korn, tudi slepa kokos najde zerno, tudi slep ščinkovec najde korito: f. a. Glauchenne: das Henne, kokoska, putica, kurica: eine einfährige Henne, jarica.

Hennegat, das, luknaja kerme ladijne.

Hennebisch, f. Hühnerbisch.

Hennedarm, f. Hühnerdarm.

Hennenz, in Zuga, kokosji, kurji; f. übrigen Hühner.

Henning, f. Hahn.

Heptandric, die, sedmeromostvo.

Her, adv., sem, semle, lesem, les, semkej, altst. semo u. ovamo; hin und her, sem ter tje, sem pa tje; von dert her, od ondod; von da her, odtod; von oben her, odzgorej; von unten her, odzdolej; von außen her, odzunej; von hinten her, odzadi; um üch bei, okoli sehe: einige Jahre her, že her nekoliko let. neke leta ze: bin und her blicken, semtertje pogledovati; Bruder hin eder her, (bodi) brat ali ne brat; brat sem ali tje. kaj ni je brata mar; von Anfang der Welt her, od zacetka sveta; odkar svet stoji; her die Hand, daj, prozi roko, auch roko sem: von lange her, odzdavna; von Ewigkeit her, od vekoma, od zmiraj; bin und herrathen, mislitи na to in na uno; bei damit, daj sem, pokaži; femm her, pojdi sem: id. ging neben ihm her, vštric njego. poleg njega sim šel, in II. K. auch uz njega (a serb. uz-anj); wo bił in her?

Herab.

Herabkriegen.

733

od kod si? wo kommst du her? od kod greş? od kod si prišel? von Alters her, od nekdaj; von weiten her, od delec, in andern slav. M. zdalek; Geld hin, Geld her, kaj mi bo dnar (pomagal); immer her, le sem (pojdi); er ist die Zeit her immer frank gewesen, že nekaj časa je bolehal; in der Zustimmensetzung wird es (besonders bei unübergehenden Zeitwörtern) im Slov. durch, pri —, auch durch sem, gegeben, oft aber bleibt es unüberseßt: i. ubr. die ff.

Herab, adv., wenn es für sich steht, doli. (altsl. dolu, dolé), auch sem doli (k govorećimu); von oben herab, odzgorej, zverha; vom Baum herab, z drevesa, altsl. niz; den Berg herab, navzdol; serb. niz goru; den Strem herab, po vodi doli (proti govorećimu); vom Himmel herab, z neba. z nebes; in der Zustimmensetzung mit Zeitwörtern, wird es im Sloven. mit z — oder s (aus niz) gegeben, oft aber bloß durch z od. s, welches dem betreffenden in einer höheren Lage gedachten Gegenstände vorgelegt wird, z. B. vom Baume nehmen, vzeti, utergati z drevesa; wohl auch mit navdol, u. doli, obschou namentlich leckeres gegen den Geist der slavischen Sprache ist.

Herabarbeiten, c. a. u. r., spraviti kaj s česa. doli.

Herabängelu, v. n., namiglavati odzgorej. s česa (na zdolej stojećiga.)

Herabfammeln, f. Herabhangen.

Herabbegeben, sich, v. r., spustiti se, potati se s česa. — doli, altsl. nishoditi.

Herabbekommen, f. Herabbringen.

Herabbemühlen, üch, v. r., potruditi se s česa (n. p. priti, stopiti).

Herabbestellen, v. a., naročiti, naj se kaj prinese doli.

Herabbeten, v. a., z. E. Zegen auf Jemand, zmoliti komu blageslov z neba.

Herabbeugen, v. a., zviti, nagniti k nam, navdol; v. r., nagniti se.

Herabbiegen, v. n., nagniti se, majati navdol, proti tlam.

Herrabbitten, v. a., von Gott, f. Herabbeten; Cinen, prositi koga, da bi prišel dol.

Herabblasen, v. a., spihniti, spihati, spihovati, odpihniti s česa; ein Kied herabblasen, odtrohiti pesem u. p. z zvonika.

Herabblicken, v. a., pogledati na koga (nižje stojećiga).

Herabblinken, v. n., die Sterne blinken freundlich herab, zvezde prijazno migljajo na nas.

Herabbrausen, v. n., bucati s cesa navdol.

Herabbrechen, v. a., zlomiti, zlamati, odlomiti kaj s česa.

Herabbringen, v. a., prinesti s cesa; sneti, snemati.

Herabbücken, sich, v. r., pregniti se navdol.

Herabdrängen, v. a. u. r., stirati s cesa, navdol; tišcati, tišati na vdl.

Herabdringen, v. n., siliti navdol (proti govorećimu).

Herabdrücken, f. Herunterdrücken.

Herabdürfen, v. n., er darf nicht vom Bau- me herab, ne sme z drevesa (iti, spustiti se).

Herabeilen, v. a., pohiteti navdol.

Herabfahren, v. n., vom Berge, peljati se navdol, z gore.

Herabfallen, v. n., spasti, spadati, pasti s česa, unrichtig doli pasti.

Herabfallen, das, spad.

Herabfeueru, v. n., streljati odzgori, na nižje stojećiga; n. pr. streljati z zgore na nas v dolini.

Herabfinden, v. n., najti pot s česa, navdol.

Herabflammen, v. n., plameneti s česa na —.

Herabfliegen, v. n., zleteti, u. p. z drevesa na tla; serb. sleteti.

Herabfliehen, v. n., pobegniti, teči nadol, s česa.

Herabfließen, v. n., steci, teči s česa, teči na —; über den Bart, pobraditi se.

Herabführen, v. a., speljati s česa, na vdl.

Herabgabeln, v. a., sneti z vilami s česa.

Herabgassen, v. n., zijati (s česa) na —.

Herabgeben, v. a., podati, podajati s česa.

Herabgeben, v. n., priti, iti na dol; vom Breise, padati.

Herabgießen, v. a., zliti, zlivati (s česa na —).

Herabgleiten, Heraßglitschen, v. n., spolzeti komu s česa na —.

Herabgucken, v. n., pokukati navdol, s česa.

Herabhangen, v. n., viseti, majati (majim, v. n.)

Herabhängen, v. a., obesiti, obesati.

Herabhangend, adj., visec. maječ.

Herabharken, v. a., zgrabiti s česa.

Herabhanen, v. a., sesekati, odsekati s česa.

Herabheben, v. a., sneti, snemati.

Herabhelfen, v. a., Unem, pomoči, pomagati komu s česa. n. p. z voza.

Herabholen, v. a., prinesti s česa.

Herabhüpfen, v. n., skakljati navdol, pri-skakljati z —.

Herabjagen, v. a., spoditi z —.

Herabkämmen, v. a., sćesati (doli).

Herabkehren, v. a., zmesti, pomesti s česa.

Herabklettern, v. n., splezati (z drevesa).

Herabkommen, v. n., priti, iti s česa, serb. sići: böhm. scjiti; altsl. nishoditi; fig. er ist sehr herabgetommen, prišel je na zadnjo zarezo, na nič, — na kup je zlezel.

Herabkönnen, v. n., moči doli, ne more (n. p. z drevesa).

Herabkriechen, v. n., zlesti, zlaziti s česa.

Herabkriegen, v. a., f. Herabbringen; es war nicht herabzufechen, ni ga bilo (moči) spraviti z —.

734

Herablacheln.

Herablacheln, v. n., smejati se s česa na koga (niži stojećiga).

Herablangen, j. Herabgeben.

Herablassen, v. a. u. r., pustiti, spušćati, spusati kaj; fig. znižati se, ponižati se, prijazen biti do nižjiga; jich raffelud vom Pferde herablassen, zrozljati s konja.

Herabfleidend, adj., ponižen, vljuden, priljuden, pristopen, prijazen do nižjiga.

Herablassung, die, spust, spušćanje, spusanje, ponižanje, vljudnost, priljudnost ali prijaznost do nižjih, pristopnost.

Herablaufen, v. n., teci, letati s česa, na dol.

Herablegen, v. a., položiti, polagati s česa; zložiti, zlagati.

Herableiten, v. a., peljati na dol; speljati s česa.

Herablenchten, v. n., posvetiti, svetiti komu odzgor.

Herablocken, v. a., zvabiti, znamiti s česa.

Herabmachen, jich, j. Herabbegeben, jich.

Herabmüßen, v. n., er muß vom Pferde herab, mora s konja, raz konja.

Herabnehmen, v. a., sneti, snemati, vzeti s česa.

Herabnöthigen, v. a., nagnati, prisiliti koga, da gre s česa.

Herabprügeln, v. a., stepsti, spokati s česa.

Herabpurzeln, v. n., zverniti se, prekueniti se s česa.

Herabranken, v. n., viti se na dol.

Herabrasseln, v. n., prirožljati s česa.

Herabranschen, v. n., prisumeti, šumeti s česa.

Herabrechen, j. Herabharken.

Herabregnen, v. i., dež gre na —.

Herabreichen, v. a., podati, podajati doli; v. n., segati s česa do —.

Herabreißen, v. a., stergati s česa; potergati s česa.

Herabreiten, v. a., jezditi s česa do dol.

Herabrennen, v. n., dirjastiti s česa —.

Herabriessen, v. n., curljati navdol.

Herabrinnen, v. n., teci, curati na dol.

Herabrollen, v. n., takati se, valiti se doli; v. a., zvaliti s česa.

Herabrücken, v. a., pomakniti na dol.

Herabrennen, v. a., sklicati s česa.

Herabrutschen, j. Herabgleiten.

Herabsagen, v. a., von der Kanzel, s priznice povedati.

Herabschaffen, j. Herabbringen.

Herabscharren, v. a., zgerniti, zgrebati s česa.

Herabschanden, v. n., gledati s česa na (niži stojećiga).

Herabscheinen, v. n., sijati s — na —.

Herabscheren, j. Abscheren.

Herabschuenden, v. a., splasiti (n. p. z drevesa).

Herabschicken, v. a., poslati s česa, doli.

Herabziehen, v. a., potisniti doli.

Herabschießen, v. a., den Vogel vom Bauun,

Herabtönen.

sestreliti tiča z drevesa, podreti s česa s pušo; streljati s česa na —.

Herabschiffen, v. n., peljati se na dol.

Herabschlagen, v. a., zbiti (n. p. klobuk z glave, zmlatiti, sklatiti n. p. orehe z drevesa.

Herabschleppen, v. a., zvleči, zvlačiti s česa, na dol; v. r., privleči se, vleči se na dol.

Herabschlendern, v. a., terjusiti, telebiti s česa na —.

Herabschlüpfen, v. n., zmuznitи s e s česa.

Herabschmeißen, j. Herabwerfen.

Herabschreien, v. n., vekati doli, s česa.

Herabschütteln, v. a., stresti, stresati s česa (n. p. hruske z drevesa.)

Herabschwemmen, v. a., splaviti, plaviti po vodi doli.

Herabschwimmen, v. n., priplavati, plavati navdol.

Herabsehen, j. Herabschanden.

Herabschneuen, jich, v. n., želeti si (n. p. z gore v dolino).

Herabsenden, j. Herabschicken.

Herabfenken, v. a., spustiti, spušćati; ten Blick, pobesiti oci.

Herabsetzen, v. a., j. Herablegen; den Preis herabsetzen, ponižati, znižati, serb, pobiti, obaliti; eine Munze, znižati dnar, vrednost dnarja; einen Beamten, j. Degradiren; Cinen, sramotiti koga, v nič devati, grajati; jich herabsetzen, ponižati se; j. Erniedrigen, jich.

Herabschreibung, j. Erniedrigung.

Herabsiedeln, jich, v. r., preseliti se s česa, doli.

Herabstiften, v. n., pogrezniti se, spasti fig. pasti, globoko pasti, zanemariti se.

Herabrollen, v. n., er soll herab, naj gre doli, s česa; er sollt herab, spravi naj se (s česa)

Herab sprechen, v. n., govoriti s česa (n. p. s priznice).

Herab springen, v. n., skočiti s česa, doli.

Herab springen, v. a., sikati s česa; v. n., sikniti, sikati se s česa na —.

Herabsteigen, v. n., hoditi, stopiti, iti s česa, doli; in die Ebene, priti, iti v dol.

Herabstellen, v. a., postaviti nižje.

Herabstimmen, v. a., znižati. fig. popustiti, odjenjati, prijenjati; Cinen herabstimmen, napraviti koga, da odjenja; jich herabstimmen, v. r., spustiti se, znižati se.

Herabstossen, v. a., poriniti, potisovati s česa (doli).

Herabstreuen, v. a., sesuti, sesipati s česa.

Herabströmen, v. n., vom Reagen, pljostakati in liti na —.

Herabstürzen, v. a., poriniti, zverniti, zvaliti s česa, v. n., zagnati se, zavaliti se s česa doli, zagnati se, prekueniti se n. p. s pećine v globoćino.

Herabtanzen, v. n., priplesati, plesati doli.

Herabthun, v. n., sneti, djati s česa.

Herabtönen, v. n., glasiti se, slisati se s (česa).

Herabtragen.

Heranwackeln.

735

Herabtragen, v. a., znesti, nesti s česa, na vdl. Herabtrausen, v. n., kaniti, kapati, kapljati, n. p. z vejice. Herabtreiben, v. a., zgnati, spokali, tirati s —.

Herabtreten, i. Herabsteigen. Herabtrießen, Herabtröpfseln, j. Herabtrausen.

Herabwachsen, v. n., rasti na dol. Herabwackeln, v. a., primajati se s česa. Herabwagen, sich, v. r., er wagt sich nicht herab, ne sme, ne upa si doli, ne upa si (z drevesa).

Herabwälzen, v. a., zvaliti doli, s česa. Herabwaschen, c. a., sprati, spirati. Herabwechen, v. n., veti, vleči s —.

Herabwerfen, v. a., zadegati, vreči, metati, n. p. z line. Herabwinken, v. n., pomigniti, migati z (n. p. okna).

Herabwollen, v. n., er will vom Pferde herab, hoče s konja, > konja bi rad. Herabwürdigen, v. a., ponižati, poniževati, sramotiti, zaničevati, v nič devati; sich, v. r., preveč znižati se. zanemariti se. Herabwürdiger, der, sramotivec, zaničevavec, poniževavec.

Herabwürdigung, die, ponižanje, poniževanje, zaničevanje, sramota. Herabzerren, Herabziehen, v. a., zvlči. zvlaciti doli, potegniti s česa.

Herakern, v. n., priorati do —. Heraldik, die, heraldika, gerboslovje†.

Heraldisch, adj., heraldičen. gerbosloven†. Heran, adv., sem, k; j. a. Her; immer heran, le sem, hajdi sem (da se bova, da se poskusiva). le bližje; in der Zfßg. mit Zeitwortern gibt es der Slovene, wo es ein Rahmen an etwas bedeutet, (zumal bei unth. Zeitw.) mit pri—: wo es bingegen eine Richtung in die Hebe bedeutet, durch vz—, z—; j. a. An und die damit zusammengesetzten Zeitwörter.

Heranbeben, v. n., pritresti se. Heranbegeben, sich, v. r., priti (sem). Heranbekommen, v. a., dobiti. Heranbilden, v. a., vzobraziti, zomikati. Heranblühen, c. n., razevesti se dobro, evete zrasti.

Heranbrausen, v. n., pribucati, privihariti, prišumeti.

Heranbrechen, Herandämmeren, j. Anbrechen; wenn der Fruhling heranbricht, ko nastopi, ko se začne pomlad.

Heranbringen, v. a., prinesti, prinašati. Herandringen, v. n., prisiliti, pritiskati do —, tišćati, tisati sem.

Herandrücken, j. Andrücken. Herandürfen, v. n., smeti blizo, smeti se približati.

Heranfahren, v. n.,ripeljati se. peljati se sem. proti —; er fahrt heran, pelje se (proti nam, k nam).

Heransliegen, v. n., prileteti, leteti k —,

Heranfließen, v. a., priteči, teči k —. Heranführen, v. a.,ripeljati, privesti. Herangehen, v. a., priti, prihajati. Heranlagen, v. n., pridirjastiti, prilomastiti, dirjati sem.

Herankommen, c. n., priti, prihajati, prispeti, približati se, bližati se.

Herankriechen, v. n., prilesti. Herankunft, j. Aufnunft.

Heranlanzen, v. a., priteči, pritekati. Heranleiten, v. a.,ripeljati do —, napeljati do —.

Herantöken, v. a., primamiti, privabiti, vabiti.

Herannahen, sich, v. r., približati se, priblíževati se, bližati se, nastajati.

Heranreichen, v. n., segati (sem) do —. Heranreisen, v. n., dozoreti, dozorevati, čedalje boljsi, pametneji prihajati, malo po malo zosrezavi se.

Heranreiten, v. n., prijahati, prijezditi, jezditi (proti, k govorečimu).

Heranrennen, c. n., pridirjati, dirjati k —. Heranrücken, v. a., primakniti, primikati. približati, pomakniti k čemu; v. n., priblíževati se, bližej pomikati se; der Feind rückt heran, sovražnik prihaja, se bliža, se pomikuje (proti nam); der Winter rückt heran, zima nastaja, nastopa.

Heranrudern, v. a., priveslati, veslati k —. Heranrufen, v. a., priklicati, doklicati.

Heranschiffen, v. n.,ripeljati se v ladii. Heranschleichen, v. n. u. r., prikrasti se, privleči se skrivši, po tihotapsko.

Heranschleifen, v. a., eine Spiße, nabrusiti, zbrusiti.

Heranschleppen, c. a., privleči, privlaciti. Heranschreiten, v. n., prikorakati, koračati k —.

Heranschwemmen, v. a., priplaviti, plaviti k —.

Heranschwimmen, v. n., priplavati, plavati k —.

Heransjegen, v. n.,ripeljati se. prijadrati.

Heransenden, v. a., poslati, pošiljati proti —.

Heransprengen, v. n., pridirjati, dirjati k —.

Heranspringen, v. n., priskociti, skociti k —.

Heranströmen, i. n., privaliti se, valiti se, vreti k —.

Heranstürmen, v. n., prilomastiti, prihruti, privrišćati, priviti.

Heranstürzeu, v. n., pripoditi se, zagnati se k —.

Herantanzen, c. n., priplesati, sem plesati. Herantragen, v. a., prinesti, nesti k —, proti.

Herantreiben, v. a., pripoditi, prignati, gnati, tirati sem.

Heranwachsen, v. n., vzrasti, odrasti, rasti, spodrasti se.

Heranwackeln, c. n., prigugati se, gugati se semkej.

736

Heraunwallen.

Heraunwallen, v. a., priti sem. bližati se.

Herauwälzen, v. a., privaliti. pritakati. valiti k —.

Heraunwanken, v. a., opotekaje se prihajati.

Herauwaten, v. a., prigaziti, guziti k —.

Herauwchen, v. a., pripihati. pihati sem.

Herauwerfen, v. a., verči, metati sem.

Herauwinken, v. a., pomigati komu, naj se približa.

Heranwuch, der, vzrast. spodrast.

Herauzichen, v. a., privleči, potegniti. potegovati, vleči k —; v. n., bližati se. prihajati.

Herauzittern, v. n., pritresti se.

Heraanzug, i Anzug.

Heraus, adv., gori, sem gori (k tistimu. ki govori); in der Zisa, mit Zeitwörtern, sem gori, zuweilen auch durch die Vorsetzpartikel vz-, z-; i a die Zisa, mit Auf.

Herausarbeiten, sich. v. r., skopati se sem gori.

Herausbegeben, üch. v. r., podati se gori (k govorečimu).

Herausbemühen, v. a., u. r., potruditi koga. se sem gori.

Herausbeschwören, v. a., vsklicati. vsklicovati. zavotiti, rotiti, da pride n. p. iz globoćine. fig. nakopati si. navleči si na glavo.

Heraubliegen, v. a., zvihati sem.

Heraubbitten, v. a., prositi koga, da bi prisel gori.

Heraufbringen, v. a., spraviti sem gori.

Heraufgehen, i Aufgehen.

Herauskunft, die, vshod.

Herauflaufen, v. n., leteti sem gori.

Herauflodern, i. a., vsplaniti, svigniti sem gori.

Heraufrechen, v. a., vzgrahiti sem gori.

Heraufreiten, v. n., jezditi sem gori.

Heraunfruchen, v. a., vsklicati, poklicati sem gori.

Herausschaffen, i. Heraufbringen.

Herausschauen, v. n., pogledati sem gori.

Herausschicken, v. a., poslati sem gori.

Herausschwimmen, v. n., vsplavati sem.

Heraussteigen, v. a., vzdigniti se, priti gori.

Herauftragen, v. a., vznesti. nesti sem gori.

Heraufwachsen, v. n., vrasti.

Heraufswälzen, v. a., privaliti. valiti sem gori.

Herauzichen, v. a., vzvleci, vleri, potegniti sem gori; v. n., iti. bližati se sem gori.

Herängeln, v. n., sem gledati.

Heraus, adr., venkej, sem ven, tudi ven (iz česa proti tistimu, ki govori); heraus damit! daj sem, pokaži na dan; heraus mit der Sprache, govori. reci, povej, le na dan; in der Zusammenfegung mit den Zeitwörtern wird es im Slovenischen mittels der Vorschriftsbe iz- und der dem Orte, von welchem die Bewegung ausgeht, vorgesehen ist.

Herausforderer.

position iz., zuweilen auch, jedoch unflavisch, turch ven ausgedrückt, i. a. die Zusammenfegungen mit Ans.

Herausackern, v. a., izorati. izoravati (iz zemlje).

Herausarbeiten, sich, v. r., izkopati se. izkobaljati se. izmotati se. izkobacati se.

Herausbegeben, sich, v. r., iziti. izhajati, iti iz česa (n. p. iz hise).

Herausbeichten, v. a., vse izpovedati, izpovedati se vsega.

Herausbefinden, v. a., izpraviti iz česa. izvleci. fig. iznajti; bei Wechseln eine Münze, nazaj dobiti.

Herausbetrügen, v. a., izgoljufati, izmamiti.

Herausbetten, i. Durchbetteu, sich.

Herausbilden, v. a., izobražiti. izdelati, narediti iz česa.

Herausbilden, i. Anusblasen.

Herausblicken, v. n., pogledati, gledati n. p. iz hise na trato.

Herausbohren, v. a., zvertati (iz česa).

Herausbrennen, v. n., z. B. das Feuer brennt beim Feufer heraus, plamen liže, sviga skoz okno. iz okaa; v. a., izžgati. izzigati, izpaliti.

Herausbringen, e. a., iznesti, iznositi. iznasati kaj iz česa; izpraviti, izpravljati kaj iz česa; cin Matbiel herausbringen, uganiti zastavico, iznajti. odkriti; ana Jemand. iznecati iz koga.

Heransdenden, v. a., iztolmačiti.

Heransdringen, v. n., izvaliti se iz česa, pretergati iz česa.

Heransdrücken, v. a., izzisiti, izziskati, izzeti, izzmeti, izzemati.

Heransdürfen, v. n., smeti ven, smeti iz (hise, iz mesta).

Herauseilen, v. n., hleti iz česa, ven, na deželo.

Heranscittern, v. n., izgnojiti se.

Heransfahren, v. a., svigniti. šiniti iz česa (iznenada); es j. b. ibn das Wort herans, utekla, ušla mu je beseda, zablebetal se je; mont. iti iz jame; zu Wagen, auch v. a., izpeljati se. kaj, voziti se iz—.

Herausfallen, v. a., izpasti, pasti iz česa.

Herausfinden, v. a., iznajti. najti, nahajati; v. r., iznajti se. najti. vediti pot; ich nnte mich nicht heraus, ne vem, ne kam ne kod, zvediti se v kaj. vediti glas čemu; sich in Spassen herausfinden, glumi vediti glas (auf dem Karst. ger.); sich wieder heransfinden, prebrati se.

Herausschischen, v. a., potegniti (kaj iz vode), najti kaj.

Herausschtern, v. n., izferfrati iz česa.

Herausschliegen, v. n., izleteti iz česa (proti govorečimu).

Herausschlieben, v. n., pobegniti. bežati iz česa.

Herausschließen, v. n., izteci. teci iz česa.

Herausforderer, der, poklicovavec (na boj).

Herausfordern.

Herausfordern, v. a., etwas, tirjati, da
se kaj izroči, izda; zum Zweikampf heraus-
fordern, poklicati, klicati na boj.

Herausforderung, die, poklic, klicanje
na boj; wer zur Herausforderung aufreizt,
dkor koga šunta, da bi druziga poklical
na boj; die Herausforderung annehmen, po-
staviti se na boj.

Herausführen, v. a., ošlatati, otipati kaj.

Herausführen, v. a., izpeljati, izpeljavati
iz česa.

Herausgabe, die, j. Ausgabe, Auslieferung.

Herausgabein, v. a., izvleči, potegniti z
vilicami iz česa.

Herausgeben, v. a., izdati, izdajati; ein
Buch, na svetlo dati, med ljudi dati; beim
Wechseln, nazaj dati; f. a. Ausgeben, Aus-
liefern.

Herausgeber, der, izdavec, izdajnik.

Herausgeberin, die, izdavka, izdajnica.

Herausgehen, v. n., iziti, iti iz česa.

Herausgestalten, s. Herausbilden.

Herausgießen, v. a., izliti, izlivati (iz
česa).

Herausgraben, v. a., izkopati. izkopa-
vati iz —.

Herausgreifen, v. n., moleti iz česa; v. a.,
poseči po kaj in izvleči.

Herausgucken, v. n., lukati iz česa (n. p.
iz moke), serb. izvirkivati.

Heraushängen, v. a., razobesiti, obesiti
iz česa, ven, na dvorišče, dvoriše.

Heraushängen, v. n., majati (majim), vi-
seti iz česa. n. p. iz okna na tnalo.

Heraushalten, v. a., izsekati iz česa.

Herausheben, s. Ausheben.

Herausheisen, v. n., pomoči, pomagati
komu iz česa (n. p. iz jame, iz zadrege).

Herausholen, v. a., iznesti, potegniti iz
česa, iti po kaj in izpraviti iz —.

Heraushüpfen, v. n., poskakljati, skak-
ljati iz česa (n. p. iz bleva).

Heraushalten, v. a., izkašljati, izherkati.

Herausjagen, v. a., izgnati, izpoditi, iz-
pokati iz —.

Herauskämmen, v. a., izčesati, izčesa-
vati.

Herausklauben, c. a., iztrebiti, izbrati,
izzobati.

Herausklettertern, v. n., izplezati iz —.

Herausklopfen, v. a., iztrepati, iztepsi.

Herausflügeln, v. a., izmodrovati, izmo-
drijaniti.

Herauskochen, s. Anskochen.

Herauskommen, v. n., iziti, izhajati, iz-
virati; der Thäter wird schon herauskommen,
bovedilo se bo, kdo da je to storil, prišel
bo hudodelnik na dan; die Rechnung kommt
heraus, rajtanje se vjema, ustreza, zlaga;
das kommt auf eins heraus, vse eno, eno
velja, na eno gre. kaže; was kommt da
heraus? kaj bo iz tega (mehu moke)? kako
se to izide? dabei kommt nichts heraus, pri
tem ni dobíčka, nič ne kaže. ne koristi;
das käme schon heraus, ta hi bila lepa!

Herauskönnen, v. n., er kann nicht heraus,

ne more iziti, ne more iz (hiše, jame itd.),
auch ne more ven.

Herauskrabbeln, v. n., izgreniti, izko-
percati iz —.

Herauskriegen, v. a., dobiti iz česa, iz-
praviti iz —; ein Geheimniß zvediti, do-
gnati, odkriti.

Herauslangen, v. a., poseči po kaj in
potegniti iz —.

Herauslassen, v. a., izpustiti, izpuščati,
pustiti iz cesa; v. r., povedati svojo misel
zastran česa; f. a. Auslassen.

Herauslaufen, v. n., teči, tekati iz —.

Herauslecken, v. a., izlizati, izlizovati.

Herauslegen, v. a., izložiti, izlagati.

Herausleiten, v. a., izpeljati iz —.

Herauslesen, v. a., iztrebiti, prebrati, pre-
citati iz kacih bukev.

Herausleuchten, v. n., svetiti se iz česa,
posvetiti (iz hiše, ven).

Herauslisten, v. a., po zvijači dobiti, izviti.

Herauslocken, v. a., izvabiti, izmamiti.

Herausflügen, sich, v. r., izlagati se iz
(zadrege).

Herausmachen, v. a., izpraviti iz —.

Herausmüssen, v. n., morati iziti; es muß
heraus, was ich am Herzen habe, moram po-
povedati, kar mi je na sereci, ne morem se
zderžati, ne morem premolčati, jamolčati.

Herausnehmen, v. a., vzeti, jemati iz če-
sa; einen Zabu herausnehmen, izdreti zob;
c. v., sich herausnehmen, sich eine Kurfe her-
ausnehmen, prederzniiti se, derzniti se, pre-
derzen biti; f. a. Ausnehmen.

Herausniesen, v. a., izkihniti, izkihati.

Herausnöthigen, v. a., prisiliti, primo-
rati koga, da gre iz —.

Herauspacken, v. a., s. Auspacken; v. r.,
pobrati se iz —.

Herausplachen, v. n., mit etwas, izblek-
niti kaj, izblebetati kaj; po neprevidnim
kaj povedati, beseda mu je ušla, utekla.

Herauspoltern, v. n., terjusiti iz česa,
sterbunkniti, butniti iz —; v. a., izbutati
iz —.

Herauspreisen, s. Herausstreichen.

Herausprügeln, v. a., s sibo izpokati
iz —.

Herauspuken, v. a., izčistiti, očistiti;
Flecke, j. Anspuken; v. r., sich herauspußen,
lepo opraviti se.

Herausquetschen, v. a., izgnječiti, izmlin-
čiti.

Herausragen, v. n., šterleti, moleti iz
česa, gledati iz —

Herausräuspern, v. a., izherkati.

Herausrechen, v. a., izgrabiti, pograbiti
iz —.

Herausrecken, v. a., stegniti, prožiti iz —,
pomoliti; die Zunge, jezik pomoliti iz ust,
serb. izplaziti.

Herausreißen, v. a., iztergati, izdreti iz
česa; f. a. Ausreißen.

Herausreiten, v. n., izjahati.

Herausrennen, v. n., izdirjati iz —.

Herausrinnen, v. n., curljati iz česa.

Herausrinnen.

737

47

738

Herausrollen.

Herausrollen, v. n., zatakati, takati se iz česa.

Herausrücken, v. a. u. n., Geld oder mit Geld, dati dnarje; er rückt nicht gern mit Geld heraus, necce mu izpod palca; s. a. Ausrücken.

Herausrufen, v. a., poklicati iz hiše.

Herausrufen, v. a., izpuliti.

Herausagen, v. a., povedati kaj in kako je; s. a. Ausagen.

Herausschaffen, f. Herausbringen.

Herausschanden, v. n., gledati ven. iz hiše; es schaut da nicht viel heraus, slabo kaže, nic prida ne kaže.

Herausschienen, v. a., izplašiti, izpoditi iz česa.

Herausschicken, v. a., poslati ven, iz hiše itd.

Herausschieben, v. a., izriniti, iztisniti.

Herausschlagen, v. a., izbiti, izbijati.

Herausschleichen, v. a., izmuzniti se, ukrasti se. spodkrasti se iz —; s. a. Ausschleichen.

Herausschleppen, v. a., izvleči, izvlačiti, vlaciti iz —.

Herausschlendern, v. a., zabrusiti, terjusiti, zadegati, zalucati iz —.

Herausschläpfen, f. Herausschleichen.

Herausschmücken, Herausschneiden, Herausschreiten, Herausschütteln, Herausschütten, Herausschwemmen, f. Ausschmücken u. f.

Herausschwingen, v. a., izplati, izmahati.

Herausschienen, v. a., viditi iz; s. a. Herausschienen.

Heraussein, v. n., es ist heraus, zunej je, izsło je, sło je iz —.

Heraussetzen, v. a., postaviti ven; s. a. Heraustreichen.

Herausrollen, v. n., er soll heraus, naj izide, naj gre iz —.

Herausspazieren, f. Herausgehen.

Herausspinnen, v. a., izpresti.

Herausspringen, v. n., skočiti iz česa, ven.

Heraustarren, f. Herausragen.

Heraustrecken, v. a., pomoliti, pomaljati iz česa —.

Herausstehen, f. Herausragen.

Herausstehlen, v. a., izkrasti, izmakniti, po krasti, krasti iz česa.

Heraussteigen, v. n., iziti, izhajati, iti iz —.

Herausstellen, v. a., izpostaviti, izstaviti; v. r., es stellte sich heraus, pokazalo se je, prisło je na dan.

Herausstöberu, v. a., iztakniti.

Herausstoßen, f. Ausstoßen.

Heraustrecken, v. a., pomoliti, prožiti iz —.

Herausstreichen, v. a., izbrisati. fig.ivaliti in hvaliti, prehvaliti, zelo povzdigniti, povzdigovati.

Herausstrenen, f. Ausstrenen.

Herausströmen, v. n., valiti se, liti se iz, verrati iz.

Heraustürzen, v. a., planiti, zagnati se iz (n. p. hiše); izpasti, telebiti iz —.

Herbeileiten.

Herausthun, v. a., izdeti, deti iz —.

Heraustragen, v. a., iznesti, nesti iz česa, iznasati, iznositi.

Heraustrausfen, v. n., kapati, kapljati, cereti iz česa —, ven.

Heraustreiben, v. a., izgnati, izganjati.

Heraustreten, v. n., izstopiti, stopiti, iti iz —.

Herauströpfeln, f. Heraustraufen.

Herauswachsen, v. n., izrasti, rasti iz (n. p. uše).

Herauswälzen, v. a., izvaliti, izvaluckati, valiti, takati iz česa —.

Herauswanken, v. n., izgugati se iz —.

Herauswaschen, v. a., izprati, izpirati, izmiti, izmivati.

Herauswaten, v. n., izgaziti, gaziti iz —.

Herauswehen, v. a., izpihati.

Herausweisen, Herauswerfen, f. Ausweisen, Answeren.

Herauswinden, v. a., izviti, izmotati, izsukati; ein Geheimniß, izmolsti, izmecati komu; sich, v. r., izkopati se, izmotati se, izviti se, izmuzati se, izplesti se.

Herauswollen, v. n., er will heraus, hoes iz (hiše); er will mit der Sprache nicht heraus, necce povedati prave (resnice).

Herauswühlen, v. a., izriti iz —.

Herauswünischen, v. n., želeti iz —; er wünscht heraus, rad bi šel ven, iz mesta.

Herauszahlen, f. Auszahlen, Herausgeben.

Herausziehen, v. a., izvleči, izvlačiti, potegniti, potegovati, vlaciti iz česa, einen Schuß aus dem Gewehr, potegniti naboj, basilo iz puše.

Herauszwingen, v. a., prisiliti, da mora iziti, iti iz —.

Herb, Herbe, adj., skominast (besonders vom unreifen Obst), zagatin, žarek, (nar. pes. penlin, žarko cvetje), terpek, nach V. žehek, nach M. ogaven; säuerlich, rezen, rezek, kislast in oster. serb. oporan; fig. britek, gorjup; herber Schmerz, herbe Worte, britka, huda bolečina, britke besede; er macht ein herbes Gesicht, kislo se derži.

Herbabbeln, v. a., odblebetati kaj.

Herbannen, v. a., er ist wie hergeannt, ni se ga moč odkrižati, vedno je tukaj, kakor da bi bil vkopan, pribit.

Herbarium, das, rastljinjek, zelnjak, herbar.

Herbe, adj., f. Herb.

Herbe, die, zagatnost, žarkost, terpkost, beim unreifen Obst, skomina, nach M. ogavnost, auch rezkost, kislost, reznost, gorjupost, britkost.

Herbegeben, sich, v. r., sem priti, prihajati.

Herbei, adv., sém, lesem, sémkej; s. a. Her, Heran; in Zusammenfassungen pri —.

Herbeibringen, v. a., prinesti, prinašati; Zungen,ripeljati priče.

Herbeichten, v. a., vse od kraja povedati, izpovedati se vsega.

Herbeidrängen, sich, v. r., prisiliti, pritlačiti se, pritisniti.

Herbeileiten, v. n., prihiteti.

III

Herbeifahren.

Herbsthaft.

739

Herbeifahren, v. n.ripeljati (se proti govorećimu).

Herbeifliegen, v. n., prileteti, priferleti.

Herbeifließen, v. a., teći proti —.

Herbeiführen, v. a.,ripeljati kaj, fig. imeti (za) nasledek.

Herbeigehen, v. n., priti, iti k—, proti.

Herbeiholen, v. a., iti po koga, kaj inripeljati, prinesti.

Herbeikommen, v. n. f. Herankommen; mit Sack und Pack, verächtl. pricehtati.

Herbeilassen, sich, v. r., privoliti v kaj, dopustiti.

Herbeifassen, Herbeilocken, Herbeireiten, Herbeirennen, Herbeirücken, Herbeirufen, f. Heranlaufen, Heranlocken, u. f. w.

Herbeischaffen, v. a., f. Beischaffen; privraviti, dobaviti, priskerbeti.

Herbeischaffung, die, priprava, dobava, priskerbljenje.

Herbeischleichen, Herbeischleppen, Herbeischwimmen, Herbeisegeln, Herbeisenden, Herbeispringen, Herbeiströmen, Herbeistürmen, Herbeistürzen, f. Heranschleichen u. f. w.

Herbeitreiben, v. a., prignati, pripoditi.

Herbeiziehen, v. a., privleči, privlačiti; fig. natezati; f. a. Haar.

Herbekommen, v. a., dobiti (sem), wenn ich ihn nur herbekommen könnte, ko bi ga le mogel sem dobiti; wo soll ich es denn herbekommen? od kod ga hočem vzeti?

Herbellen, v. a., odlajati kaj; v. n., zalajati na koga.

Herbemühen, v. a., potruditi, da sem pri-
de; du branchst dich nicht herzubemühen, ni ti
treba hoditi sem.

Herben, v. a., ogreniti, greniti, gorjupo,
terpko narediti.

Herberge, die, Obdach, streha; Haus, hiša;
Herberge geben, pod streho vzeti, imeti, v
hiši imeti; Cintkehrhaus, ostaja; Nachther-
berge, nočivnica, prenočevavnica; Wirths-
haus, kerčma, gostivnica; bei Zemanden
zur Herberge sein, pri kom ostati, ostajati,
pod streho biti; seine Herberge haben, ostajo
imeti, stan, stanovanje za nekaj časa imeti,
a možno časa stanovati; sich bei Zemanden
die Herberge ausbitten, izprositi od koga,
da sme pri njem ostati, (über Nacht), pre-
nočiti, nočiti; bei den Gesellen, rokodelska
nočivnica, kerčma.

Herbergen, v. n., bei Zemanden herbergen, pri kom pod streho biti, ostati, ostajati, nekoliko dni stanovati; eine Nacht, nočiti, prenočiti, prenočevati; v. a., Herberge geben, pod streho, v hišo, v stanovanje, v ostajo vzeti, jemati; prenočiti (nar. pes. od desetnice: „prenočite me do dne!“), f. a. Beherbergen.

Herberger, der, einer, der andere becherber-
get, nocivnicar, kerčmar ali gostivnicar,
pri kterim ljudje ostajajo, prenočujejo.

Herbergsgeld, das, prenočnina.

Herbergšmutter, die, nočivnicarka.

Herbergsordnung, die, postava, red za
nočivnice, za prenočevanje.

Herbergsvater, der, nočivnicar.

Herbestellen, v. a., naročiti komu, naj
pride sem; wir sind herbestellt, nam je sem
(priti) naročeno, ukazano.

Herbeten, v. a., iz glave odmoliti, moliti nemisleč.

Herbetteln, sich, v. r., priberačiti, priber-
njati (k govorećimu).

Herbeugen, v. a., pripogniti, pripogibati (k govorećimu).

Herbewegen, sich, v. r., pomikati se pro-
ti-, bližati se sem.

Herbheit, die, f. Herbe, die.

Herbiegen, v. n. pripogniti, pripogibati se k —; da, wo der Weg herbiegt, ondi, kjer se pot zavija, nagiba (proti nam).

Herbitten, v. a., prositi, naj pride sem;
poklicati k sebi.

Herblasen, v. a., ein Lied, odpiskati, od-
trobiti eno; v. n., sem pihati, vleči.

Herblechen, v. a., plačevati; er wird her-
blechen müssen, daß er schwarz wird, bode
plačeval, da ho gerdo, debelo gledal.

Herblich, adj., ogavnat, gorjupast, terpkav,
terpkast, žerkast.

Herblichen, v. a., pogledati sem (k govo-
rećimu).

Herbrausen, v. n., prišumeti, pribučati.

Herbringen, v. a., prinesti, prinašati (sem,
k nam); durch langen Gebrauch, als ein
Recht betrachten; hergebrachtes Recht, stara
pravica, ustarana pravica, od nekdaj; her-
gebrachte Gewohnheit, Dյervanz, stara na-
vada; hergebracht sein, navaden biti, v na-
vadi biti, v navado priti, ustarano biti.

Herbrummen, v. n., primermrati, prigosti,
prirencati.

Herborist, der, zeliščar, zelisár, koreninar.

Herbst, der, jesen, f.; nach Gutsm. auch
predzima; bōhm. podzimek; im Herbstfe, (v.)
jeseni; den Herbst durchleben, zubringen, u.
I. jesenovati; gegen den Herbst zu, na je-
sen; dřeien Herbst, serb. jesenas; fig. f.
Ernte, Weinlese.

Herbst-, in Zbfg., jesenski.

Herbstabend, der, jesenski večer.

Herbstadonis, der, (Adonis autumnalis),
rudeča kamilica.

Herbstarbeit, die, jesensko delo, jesenski
opravek.

Herbstäquinoctium, f. Herbstnachtgleiche,
Herbstbirn, die, ozimka (hruska).

Herbstblatt, das, rumeno pero, coll. rumo-
no listje.

Herbstblume, die, jesenski evet, f. a.
Herbstzeitlose.

Herbsten, v. i., jeseniti se, jeseneti; es
herbstet, die Herbstwitterung kommt heran,
jesensko vreme se bliža, jesen nastaja.
jeseni (se); v. a. brati, tergati grozdje.

Herbstferien, pl., jesenski prazniki.

Herbstfieber, das, jesenska merzlica.

Herbstfrüchte, pl., jesenina, jesenski, pozni
pridelki; požno, ožimo sadje.

Herbstgerichte, die, ječmen sestoverstnik.

Herbsthaft, f. Herbstlich.

172

740

Herbstheu.

Herbstheu, das, otava; f. a. Grummet.

Herbstleute, f. Weinleiser.

Herbstlich, adj., jesensk. n. Gutsm. pred-
zimsk; kakor v jeseni; herbstliche Zeit,
jesen.

Herbstling, der, jesenček, jesenšek, poznič,
poznica; böhm. podzimce; f. a. Spätling.

Herbstlöwenzahn, der, jesenski regrad.

Herbstluft, die, jesenski zrak, jesenska sapa.

Herbstlust, die, jesensko veselje.

Herbstmesser, die, jesenski somenj. semenj,
smenj.

Herbstmorhel, die, jesenski smerček, je-
senske mezine.

Herbstmorgen, der, jesensko jutro.

Herbstnacht, die, jesenska noč.

Herbstnachtgleiche, die, jesensko enako-
nočeje.

Herbstnachtigall, die, (Motacilla rubico-
la), pliska.

Herbstobst, das, pozno sadje, ozimke pt.

Herbstpunct, der, jesenik †.

Herbstreise, die, jesensko potovanje.

Herbströthe, die, poznio brošć.

Herbstsaat, die, jesenska setva, setev ozi-
mine, f. Wintersaat.

Herbstschein, der, pervi mlaj v jeseni, pervi
jesenski mlaj.

Herbstschmaus, der, pojedina o terganji,
branji.

Herbstschnee, der, jesenski sneg.

Hersttag, der, jesenski dan.

Herbstwetter, das, jesensko vreme.

Herbstwiese, die, eine Wiese, welche nur
einmal des Jahres gemäset wird, alte Hen-
wiese, starina, terdina, senožet, ki ne
daje otave.

Herbstwind, der, jesenski veter.

Herbstzeit, die, jesenski čas. jesen; zur
Herbstzeit, v jeseni. na jesen. pod jesen.

Herbstzeitlose, die, (Colchicum autum-
nale). podlesk jesenski, ušivec. golobnjak,
dremavčica.

Herd, der, Vogelherd, gymno, guhen, tičnica;
Herdchen, gumenee; der Herd vor dem Schmelz-
osen, predpeč; Feuerherd, ognjišče, ognjiše.
nach M. komen; nach Gutsm. puzad; fig.
Wohnung, dom, domovina: zum bühnlichen
Herde zurückkehren, verniti se, priti nazaj do-
mu; eigener Herd ist Geltes werth, svoja
hisica svoja voljica; poln. bolje eno oko
svoje. kakor tuje oboje; f. a. Wachsherd.

Herdasche, die, pepel z ognjišča, ognjiša.

Herdbretter, pt., šije pt., oklep ognjišča.
ognjiša.

Herde, die, ceda, eig. čreda, auch trop, tru-
ma. kerdelo, (serb. kerdo. Schafherte).
altst. stado: eine Herde Vögel, jato. a. jata,
(böhm. hejno); eine lange Reiſe, rajda.

Herdebegütert, f. Herdenreich.

Herdehammel, f. Leithammel.

Herdeisen, das, etwa nabijač.

Herdenmaus, die, (Nypudaeus arvalis)
voluharica.

Hereinfahren.

Herdenreich, adj., ktor ima mnogo čed.

Herdenreichthum, der, hogastvo v živini,
mnoštvo čed.

Herdenweise, adv., v čedah, na čede, tru-
mama.

Herdſink, der, ščinkovee vabnik. vabivni, na-
tvezni sinkovee.

Herdfrischen, das, pretapljanje.

Herdgeld, das, davek od ognjišča, ognjiša,
od dimnika.

Herdglaß, das, ognjiščnica, ognjišnica†.

Herdhaken, f. Schürhaken.

Herdkorn, das, krajno srebro.

Herdohg, der, bik.

Herdonnern, v. n., zagermeti, germeti
(proti govorećimu).

Herdplatte, die, ognjiščina plošča.

Herdprobe, die, ogled, preskus sreberno
raztopnine.

Herdrang, f. Andrang.

Herdrängen, v. u. u. r., sem pritiskati,
siliti, pahati se.

Herdrecht, das, pravica do ognjišča, ognjiša
do svojiga hiševanja; f. a. Herdgeld.

Herdringen, f. Herdrängen, fisch.

Herdſchauſel, die, krevlja, lopar.

Herdſchilling, f. Herdgeld.

Herdſtange, f. Herdeisen.

Herdstein, der, kamnita plošča od ognjišča.

Herdsteuer, f. Herdgeld.

Herdſtube, die, spiravnica za rudo.

Herduften, v. n., pridisati, dišati sem.

Herdurch, adv., todel-sem.

Herdürfen, v. n., smeti priti sem, smetisem.

Herdvogel, der, vabnik, vabivec, vabec.

Herdzins, f. Herdgeld.

Hereilen, v. n., prihiteti, hiteti (k govo-
recimu).

Herein, adv., (für sich stehend), noter, sem
noter (k temu, ki govori); in den Garten
herein, ins Haus herein, na vert, v hišo,
nicht sem noter v hišo; als Auf an den An-
kleyfenden, naprej, le noter, russ. vojdi,
serb. slobodno; in der Zusammenseßung mit
Zeitwörtern gibt es der Slovene durch die
Vorſegwartikel v., wie auch durch die dem
Orte, in welchen die Bewegung vor sich
geht, vorgesetzte Präposition v, oft auch mit
dem Zusage k sebi. k meni. k nam,weni-
ger richtig durch noter. sem noter; f. a. die
Zusammenseßungen mit Ein.

Hereinbegeben, fisch, v. r., podati se, sto-
piti v (hišo).

Hereinbemühen, fisch, v. r., stopiti, po-
truditi se v —.

Hereinbitten, v. a., ins Haus, poklicati v
hišo, prositi, naj stopi v hišo.

Hereinbrechen, v. n., die Nacht bricht her-
ein, noč se dela, f. a. Anbrehen; das Wasser
brach herein in den Stall, voda je prederla.
pretergala v hlev; j. a. Einbrehen.

Hereinbringen, v. a., prinesti. prinašati
v —, vnesti, vnašati.

Hereindringen, f. Eindringen.

Hereinfahren, v. n.,ripeljati se. peljati
se v kaj.

Hereinfallen.

Hereinfallen, v. n., pasti v kaj; f. a. Einfallen.

Hereingehen, v. n., stopiti, iti v —.

Hereinkommen, v. n., priti, prihajati v —.

Hereinlaffen, v. a., vpustiti, vpuščati. pu-
stiti, puščati v kaj —.

Hereinleuchten, v. n., posvetiti, svetiti
pri vhodu.

Hereinnehmen, v. a., vzeti v kaj (v sredo, med se).

Hereinnöthigen, v. a., prisiliti koga, da stopi v —.

Hereinrufen, v. a., poklicati v —.

Hereinschleichen, sich, v. r., zmuzati se,
vkrasti se v —.

Hereinsteigen, v. n., vlesti v —; zum Fenster, skozi okno vlesti.

Hereinströmen, v. n., vtekati, teči v (n. p. v klet).

Hereintreten, f. Eintreten.

Hereinwärts, adv., noter.

Hereinwerfen, v. a., vreci, zabrusiti v kaj.

Hereinziehen, v. a., potegniti, vleči v —;
v. n., in die Stadt hereinziehen, preseliti se
v mesto.

Hererzählen, v. a., vse od kraja povedati,
pripovedovati vse po versti, na drobno.

Herfabeln, v. a., basen pripovedovati, kaj
neverjetniga govoriti.

Herfahren, v. n.,ripeljati, peljati se sem;
ske kommen hergefahren, peljejo, vozijo se
proti nam, bibl. vzdigniti se, povelčiti se;
v. a.,ripeljati.

Herfallen, v. n., über Jemand, zakaditi se
v koga, napasti, navaliti na; über die
Schüsseln herfallen, zagnati se ćez jedi,
obsuti.

Herfaseln, f. Hersabeln.

Herfiedelu, v. a., odgosti, odskripati eno.

Herfliegen, v. n., prileteti. leteti (sem k govorećimu).

Herfliehen, Herflüchten, v. n., zu uns,
pribežati, bežati (k nam).

Herfließen, v. n., priteći, teći k —.

Herfragen, sich, v. r., doprašati se.

Herführen, v. a., pripeljati, peljati k —,
sem.

Herfür, f. Hervor.

Hergaffen, v. n., er gafft auf mich her, na
me zija.

Hergang, der, hod, hoja, prihod do —; den
Hergang der Sache erzählen, povedati, kako
je bilo, kako se je vse godilo.

Hergeben, v. a., podati, dati, podajati ko-
mu; gib her, daj, pokaži; er muß es herge-
ben, mora od sebe dati, mora oddati, izdati,
izročiti; er wird sich dazu nicht hergeben, ne
bo hotel služiti zato, pomagati k temu;
f. a. Gebrauchen (lassen).

Hergebracht, adj., star, starodaven.

Hergegen, f. Dagegen, Hingegen.

Hergehen, v. n., priti, iti, prihajati, hoditi,
(k, proti govorećimu, sem); wie er her-
geht, kako se nosi, f. a. Einhergehen; zu-
gehen, iti, goditi se; es geht lustig her, ve-

Herkuleswurz.

741

seli ste, so, vse se veseli in je dobre vo-
lje; es geht schwer her, tezko ide, težko
gre, nujno se udaja; über etwas hergehen,
poprijeti se, prijeti se, polotiti se, lotiti se
cesa, začeti kaj; über einen, ogovarjati ko-
ga; auch lotiti se, obdati, obstajati koga;
in der Schlacht ging es scharf her, hoj je bil
hud, terd, kervav; es ging über den Wein her,
mnogo vina se je popilo; nebeninem her
geben, iti, hoditi poleg koga.

Hergehören, v. n., sem, (v našo vas) iti,
biti, spadati; ich gehört her, odtod sim;
das gehört nicht her, to ne gre sem.

Hergeigen, v. a., ein Stück, odgosti, za-
gosti eno.

Hergerathen, v. n., po naključiti kam priti.

Herhaben, v. a., wo hast du das her? od-
kod imaš to? kjr. si to dobil.

Herhalten, v. a., prožiti, pomoliti. moliti,
poderžati, deržati komu (govorećimu); v. n.,
fig. er muß herhalten, on mora terpeti, nach
V. plantati (?). placati za kaj, serb. na njem
se kola lome.

Herheissen, v. n., zapovedati komu, naj
pride (sem). naj pristopi.

Herhinken, v. n., er kam hergehinkt, pri-
santal, prišepal je (k nam).

Herholen, v. a., prinesti, fig. weit herholen,
deleč seči po kaj, deleč zaiti. zahajati;
weithergeholt, auch prisiljen.

Herich, f. Gundelrebe.

Hering, f. Häring.

Herjagen, v. n., prilomastiti k —.

Herjammern, v. a., izstokati kaj, tarnati
in govoriti.

Herklimpern, v. a., odbrenkati eno.

Herlnien, v. n., priklekniti k —.

Herkommen, v. n., priti, prihajati, iti (sem
k govorećimu); da kam ich her und machte
eß so, na to sim prisel ter sim; sin-
gend, tanzend ic., herkommen, pripeti, pri-
plesati, f. a. Ankommen; von wo herfom-
men, priti odkod, vzeti se odkod; fig. üblich
sein, ein hergefommener Gebrauch, nekdanja,
stara navada; abstammen, stammen, Folge
wovon sein, izhajati, izvirati, prihajati, ro-
diti se, kakiga rodu biti, kake rodovine
biti; das kommt von der Unmäßigkeit her,
to izhaja, izvira. prihaja (nicht pride) iz.
od nezmérnosti, to so nasledki nezmernosti,
tega je kriva nezmérnost, russ. proishodit.

Herkommen, das, (Gewohnheit), nekdanja
navada, šega, običaj; es ist so Herkommens,
taka navada je, tako je navadno, vnavadi;
von gutem Herkommen, dobriga rodu; f. a.
Abfunft.

Herkömmlich, adj., navaden, nekdanj; adv.,
po stari navadi, kakor je od nekdaj na-
vada.

Herkönnen, v. n., er kann nicht zu uns
her, ne more k nam (priti).

Herkriechen, v. n., prilesti, prilaziti.

Herkules, der, Herkul; er ist ein zweiter
Herkules, moćan je kakor štempihar.

Herkuleswurz, die, (Nymphea alba). heli pljučnik.

742

Herkulisch.

Hertulisch, *adj.*, orjašk, velikansk, cez navado močen, neznano močen, Herkulov.

Herkunft, die, eigentlich, prihod, dohod. *serb.* dolazak; die Abstammung, rod, pleme, kri; von guter Herkunft, dobriga rodu, plemena, dobre kervi.

Herfallen, v. a., odbledbetati kaj.

Herlangen, v. n., segati od kod do go-
vorečiga, poseči, segati; v. a., pomoliti,
podati; lange mir den Hut her, podaj mi
klobuk.

Herlassen, v. a., pustiti k —; laš ihu za
mir her, pusti ga k meni, do mene.

Herlaufen, v. n., hergelaufen kommen, pri-
bežati, priteči, auch pritepsti, privleči se,
privlačugati: ein Hergelaufener, potepin, ki
se je odkod priklatil, prikidal.

Herleihen, v. a., posoditi, posojati.

Herleiten, v. a., leite ihn zu mir her, pri-
pelji ga k meni; das Wasser, (sem) nape-
ljati, napelejvati vodo —; deriviren, ein
Wort herleiten, besedo izpeljati, izpeljevati.

Herleitung, die, izpeljava, izpeljevanje.

Herlenken, v. a. u. n., zakreniti, oberniti
proti —.

Herlesen, v. a., laut lesen, odbrati, odčitati,
čitati, precitati kaj.

Herleuchten, v. n., svetiti (se) k —.

Herling, der, auch Hartling, Traube, welche
zu spät gebühret, folglich herbe bleibt, nach
V. svetiga Martina grozd, *serb.* greš, greš-
ljivka.

Herlišpeln, v. a., odšepetati kaj.

Herliże, die, drenulja; s. a. Hartriegel.

Herloken, v. a., privabiti, vabiti, prima-
miti, mamiti k (govorećimu); ich möchte
ihu zu mir herloken, rad bi ga k sebi pri-
vabil.

Herlügen, v. a., lagati, lagati, kakor bi
orehe grizel.

Hermachen, *sich*, v. r., podati se k. pri-
blžati, bližati se komu; *sich* über etwas
hermachen, zagnati se v kaj. poprijeti se
cesa, spraviti se na (čez) kaj. podati se
na kaj; vreči se na kaj (a. polu. u. russ.);
s. a. Hergehen.

Hermaphrodit, f. Zwitter.

Hermarsch, der, prihod, dohod (vojakov):
pot sem, v to stran. v ta kraj; auf dem
Hermarsche, ko smo sli sem, (t. j. proti
mestu, kjer smo zdaj).

Hermchen, f. Wiesel.

Hermeckern, v. a., odmeketati, meketaje
izgovoriti, odpeti.

Hermel, f. Kamille.

Hermelin, das, (Mustela erminea), velika
bela podlasica, nach dem Russ. gornostaj;
nach dem Böhm. u. Poln., granostaj.

Hermelinfell, das, gornostajevina. gornostajeva koza.

Hermelinfragen, der, ovratnik iz gorno-
stajeve kožuhovine.

Hermelinmantel, der, plašč s podvlako
iz gornostajeva kožuhovine.

Hermelinpelz, der, gornostajeva kožuhovina.

Herr.

Hermeneutit, die, der Bibel, navod, kako
razlagati, razkladati sveto pismo; überhaupt,
razlagavstvo, hermenevtika, tolmaštvo,
umno razlaganje.

Hermeneutisch, *adj.*, po pravilih umniga
razlaganja.

Hermessen, v. a., odmeriti, odmérjati.

Hermögen, f. Herwollen.

Hermetisch, f. Luftdicht.

Hermodattelwurzel, f. Herbstzeitlose.

Hermurmeln, v. a., odmomljati, odmermrati, mermrati.

Hermüßen, v. u., er muß zu uns her, mora
k nam (priti).

Hernach, *adv.*, potle, potlej, potem, potler,
na to; russ. u. serb. poslé; nicht lange
hernach, malo po tem; einen Tag hernach,
drugi dan.

Hernähen, v. a., prisiti proti.

Hernehmen, v. a., vzeti, jemati (od kod);
Jemanden hart hernehmen, koga terdo pri-
jeti, prijemati; wo soll ich das Geld her-
nehmen, od kod vzamem, kje bom dobil
dnarjev.

Hernennen, v. a., imenovati, našteti (vše po versti).

Hernieder, *adv.*, doli, sem doli; f. Herab,
Herunter.

Herniederblicken, Herniedersahren, Her-
niederkommen, Herniederfassen, Hernieder-
sehen, Herniedersteigen, Herniederwerfen,
f. Herabblicken u. i. w

Hernöthigen, v. a., prisiliti, morati koga, da pride sem, k —.

Heroide, die, heroida, junasko pismo

Heroïsch, *adj.*, vitesk, junask.

Heroismus, der, junastvo, f. a. Helden-
sinn.

Herold, der, napovednik, napoveder, glas-
nik, klicar, oznanovalavee.

Heroldsstab, der, napovednikova. Glasni-
kova palica.

Heronsbrunnen, der, Heronov kladez,
zdenee.

Herpacken, *sich*, v. r., paše dich her, po-
beri se sem, na to stran.

Herpeitschen, v. a., prignati, pribicati k —.

Herpetisch, *adj.* lišajev.

Herplappern, Herplandern, v. a., ižzlo-
budrati, odžlobudrati, odžebrati (n. p. Oče-
nas).

Herr, der, gospod; Herren, coll. gospoda;
Besther einer Zache, gospodar; er ist euer
Herr, on je gospodar (gospoduje) nad va-
mi; Gott der Herr, Gospod Bog; wer ist
Herr im Hause, kdo je gospodar, kdo go-
spodari tu; das Haus des Herrn, Božja
veža, hisa Gospodova; Herr sein, gospo-
dovati. vladati, gospodariti; der Herr sei
mit Euch, Gospod z vami; große Herren,
velika gospoda; ein Herr werden, pogospo-
diti se; sein eigener Herr sein, sam svoj
(gospodar) biti; der junge Herr, gospodić;
es will hier jedermann Herr sein, tukej hoće
vsakdo zapovedovati, gospodariti; er in
Herr vom ganzen Lande, vso deželo ima

Herrenen.

Herrlichkeit.

743

pod sabo; mein Herr! (in der Anrede), gospod! Ihr Herr Bruder, Vaš brat; er ruht im Herrn, v Bogu, v Gospodu počiva; mit großen Herrn ist nicht gut Kirschen essen, z velicimi gospodi ni dobro češenj zobati; Herrensünde, Bauerubuse, kar gospoda stori krivo, kmetje morajo plačati živo; große Herren versprechen viel, nach Gutsm. veliki gospodje. veliki obeti; wie der Herr, so der Kncht, kakoršni gospodarji, taki posli; den großen Herrn spielen, po gosposko živeti, moževati; sich zum Herrn von etwas machen, osvojiti, prisvojiti si kaj, pod se spraviti, pooblastiti se; ein süßer Herr, sladkoustnik, sladkač, prilizovavec; große Herren haben lange Arme, gospoda sega dajlejo; es kam ein Herr, nekdo je prisel; als bloser Titel kann Herr im Slovenischen nach der Volksaussafung des Wortes gospod, wo es sich um niedere Stande handelt, nicht wohl überseßt werden; ich habe den Herrn Pfarrer gesehen, vidil sem gospod(a) fajmoštra; die Gesellschaft besteht aus zehn Herrn und zwei Damen, bilo je dvanajst odraslih moških in dve ženski.

Herrenchen, das, gospodič, gospodičič, gospodin, gospodičik.

Herrauchsen, v. n., priveršeti, privihrati (k govorečimu).

Herrenchen, v. a., prigrabiti k —.

Herrechnen, v. a., našeti, naštevati vse po versti; vse od kraja.

Herrecken, v. a., prožiti proti —.

Herreichen, v. a., reiche mir her, podaj mi, proži mi; v. n., segati, dosegati do (govorečiga).

Herreise, die, pot v to stran, v ta kraj, (kjer je govoreči sedaj); auf der Herreise, ko smo sli, pototovali sem, potovaje sem.

Herreisen, v. n., potovati sem.

Herren-, inßsg. gosposki (gospodski), gospodnj.

Herrenacker, der, gospodova njiva.

Herrenapfel, der, gospodičnik.

Herrenarbeit, die, gosposko delo; f. a.

Herrendienst.

Herrenbier, das, močni, dobri ol, kakovšen je za gospodo.

Herrenbirn, die, gospodičnica, gospodična.

Herrenbrod, das, gosposki kruh, tuji kruh;

Herrenbrod essen, služiti.
Herrendienst, der, gospodnja služba, robota, tlaka; Herrendienst geht vor Gottesdienst (lügenhaftes Sprichw.), f. Gehen.

Herreneffen, das, gosposka jed.

Herrennen, v. n., pridirjati, prileteti.

Herrengebot, Herrengeheim, das gospodovo, gospodnje povelje.

Herrengunft, die, gospodskas, gosposka miłost; Herrengunft währt nicht lange, gospodskimu, gosposkimu smehu ni verjeti.

Herrenhans, das, gosposka hiša; bei einer Volksvertretung, gosposka zbornica.
Herrenhof, der, gospodski dvor.

Herrenhutter, der, hernhutar, moravski ali češki brat.

Herrenkirsche, j. Kornellkirsche.

Herrenkrankheit, die, gosposka bolezen; f. Führgkeit.

Herrenleben, das, gosposko življenje, gospodovanje, moževanje.

Herrenloß, adj., brez gospodarja, auch brez službe; ohne Eigentümer, ničij, nikkogarsen, nach altem stav. Recht und serb. auch pust; kar nima lastnika.

Herrenpilz, Herrenschwamm, der, (Agorius caesareus), karželj, karžee.

Herrenrecht, das, gospodarjeva, lastnikova pravica.

Herrenschenke, die, gosposka kerčma, — za gospode.

Herrenschicht, die, vladarski rudnik.

Herrenschupfe, f. Herrschupfe.

Herrenjitz, der, gosposki dvor, grad.

Herrensonntag, der, pustna nedelja.

Herrenspeife, die, gosposka jed.

Herrenstand, der, visoka gospoda, f. üb. Ritterstand; in der Kirche, moska stran.

Herrenkuhl, der, gosposki stol (v cérkvi).

Herrentafel, die, Herrentisch, der, gosposka miza, gosposke jedila.

Herrentag, f. Sonntag.

Herrenvogel, f. Holzhaßer.

Herrenwasser, das, gospodov. graščinsk. grašinski ribnik.

Herrenweg, der, gosposka vozna pot.

Herrenwein, der, gosposko, predobro vino.

Herrenzippel, der, (Myosurus minimus). misji repić.

Herrgeworden, adj., pogospojen (pogospoditi).

Herrgott, f. Gott.

Hergottsbürtlein, das, ramšelj, f. Nagelkraut.

Hergottshlatt, f. Schellkraut.

Hergottswunderkraut, das, (Hypericum perforat.), sv. Janeza roža.

Herrichten, v. a., pripraviti, pripravljati

Herrichtung, die, priprava.

Herrin, die, gospa, gospodinja, lastnica.

Herrisch, adj., gosposk, gospodovavsk. zapovedljiv, zapovedovavsk; f. a. Gebieterisch; sein herrisches Betragen ist Jedermann auf, vsakdo je koj zapazil, da höfe po gospoško vsacimu zaukazovati.

Herritt, der, auf dem Herritte erzählte er mir, ko sva jezdila sem, v to stran, —.

Herrlich, adj., gosposk, gospedenj; herrlich leben, gosposko, po gosposko, prav dobro živeti; schön, lep, prelep, veličansk; ein herrliches Wetter, sprelepo vieme; wie herrlich ist dein Name, kako častitljivo, veličastno je ime tvoje; f a. Prächtig; das ist herrlich, to je lepo, izverstno.

Herrlichkeit, die, f. Pracht; die Herrlichkeit Gottes, eines Königts, gospostvo, slava Božja; Gw. Herrlichkeit, vaše gospostvo; die Herrlichkeit über ein Land, f. Herrschaft; die forsteilische Herrlichkeit, f. Regale, Forstregale; eine jede herrliche, Vorzug, Ansehen

744

Herrollen.

habende Sache, die Schönheit, lepota. herh-
kota; wenn er in seiner Herrlichkeit kommen
wird, kader pride v svoji slavi, časti.

Herrollen, v. n., privaliti se, valiti se
(proti govorečimu).

Herrschaft, die, abſt. die Gewalt zu beſch-
len, gospostvo; Macht, oblast, moč; das
Herrschen, vladanje, gospodarjenje; die Herr-
schaft führen, haben, anſüben, gospodovati,
gospostvo imeti, gospod biti koga, nad
kom; unter eines Herrschaft ſtehen, biti pod
kom; Herrschaft über ſich ſelbſt haben, kro-
titi samiga sebe, herzdati se, strasti; eine
Herrschaft, gospoſčina, graſčina, grajsina;
aus einer Herrschaft in die andere ſiehen,
iz grajsine v grajsino iti; Herrschaft Auer-
sberg, Turjaska grajsčina, grajsina; Etwas
unter ſeine Herrschaft bringen, kaj pod se,
v svojo oblast spraviti; die herrſchende Per-
sen, gospod. gospodar, grajsćak, gospod in
gospa; coll. gosposka, gospoda; fremde
Herrschaften, tuja gospoda; die Herrschaften
find heute ausgeſahen, gospoda so se da-
nes nekam peljali, im Slov. a. se je pe-
ljala; die jungen Herrschaften, mlada go-
spoda; mit Bezug auf die füglich erfolgte
Standeserhöhung, jara gospoda.

Herrschaftlich, adj., gosposk, gospodenj;
gutsherrschaftlich, grajsčinsk, gospoſčinsk.

Herrschaftsbegierde, f. Herrschbegierde.

Herrschaftsbehierig, f. Herrschbehierig.

Herrschaftsbesiſter, der, grajsćak, po-
ſestnik grajsćine, grajsine.

Herrschaftsdiener, der, grajsčinski hlapec.

Herrschaftsname, der, gospodnje imé.

Herrschaftsrecht, f. Hoheitrecht.

Herrschaftswappen, das, gospoſčinski, go-
sposkini gerb.

Herrschaft, das, gospostvo, vladanje.

Herrschafts begierde, die, želja vlade, vladanja,
vladoželjnost, vladoljubje.

Herrschafts begierig, adj., vladoželjin, ktor bi
rad vladal, gospodoval.

Herrschelei, die, brezoblastna vladarija.

Herrschen, v. n., nezměrno hlepeti po ob-
lasti in vtikati se v vsako reč.

Herrſchen, v. n., gospodovati, vladati, go-
spodariti, oblastovati; über einen, nad kom,
komu, gospodar čigal ali komu biti, als
Kaiser, cesarjevati; als Kaiserin, cesaričiti;
als König, kraljevati; als Königin, kralji-
čiti; als Herzoa, Fürſt v. herrſchen, vojvo-
dovati, kneževati itd.; über Land und Leute
herrſchen, gospodovati, vladati po vsi deželi;
im uneig. Sinne wird es im Slov. häußig
mit biti gegeben; es herrscht allgemein die
Dicinung, v ljudstvu sploh je misel, sploh
se misli, vsi mislijo, da —; es herrscht Frie-
de im Lande, dežela je mirna, etwa auch
mir kraljuje, gospoduje, evete v deželi; es
herrscht große Theuerung, velika dragina je;
es herrscht eine Schauernde Stille, vse je tiho.
da je groza; noch herrscht die schöne Sitte,
se velja lepa navada, se imajo lepo na-
vado; nur Liebe herrsche in diesem Herzen,
samo ljubezen naj kraljuje v tem serci.

Herschizen.

Herrschen, adj., Vorherrschen; herrichen
de Krankheit eines Ortes, holezen, za ktero naj
več ljudi zholj ali umre, poglavitna, zgrab-
jiva, razgrajavna, oblastna; herrschende Ge-
wohnheit, poglavitna navada, které se sploh
ali naj holj derže: herrschende MetAQion
poglavitna, perva, kraljujoča, najohsežniši
vera; herrschende Laſter, gospodujoče pre-
grehe, t. j. naj holj razsirjene pregrehe.

Herrscher, der, gospodovavec, gospodar,
vladar, vladavec, oblastnik.

Herrscherbefehl, der, vladarjevo povelje.

Herrscherbinde, i. Tindem.

Herrscherblid, der, vladarski pogled.

Herrscherfamilie, die, (Dynaſtie), vladar-
joča, vladarska rodovina, družina.

Herrscherin, die, gospodovavka, vladarica,
vladavka, gospa, oblastnica.

Herrschergewalt, die, vladarjeva, vladar-
ska oblast, moč.

Herrscherling, der, vladarcek.

Herrschermaßt, f. Herrschergewalt.

Herrschermiene, die, vladarjevo lice.

Herrscherfrau, die, vladarjeva žena.

Herrscheninu, der, vladarjeve misli, zapo-
vedljivost.

Herrscherstab, i Zepter.

Herrscherlußt, der, prestol.

Herrscheron, der, vladarski glas.

Herrscherwille, der, vladarjeva volja.

Herrscherwort, das, vladarska beseda.

Herrscherzügel, der, vladarska uzda, moc

Herrschergeb, das, oblast.

Herrscher, f. Herrschsucht.

Herrscht, die, pollep za oblastjo, za
vladanjem, zapovedljivost, neizmérna vla-
doželjnost, nezmérno vladoljubje, nach V.
gospodljivost, oblastljivost.

Herrschiichtig, adj., nezmérno vladože-
ljen, vladoljuben. zapovedljiv; ktor eez
mero hrepeni, in hlepi po vladi, nach V.
oblastljiv, gospodljiv.

Herrscherständig, adj., zveden v vladanji,
ki zna, umi vladati.

Herrücken, v. a., pomakniti, pomikati k—,
primakniti, primikati; v. n., pomakniti, po-
mikati se (sem k govorečimu); rücke zu mir
her, pomakni se k meni.

Herrnf, der, poklie (v to stran, kjer je
govoreči).

Herrnen, v. a., rufe ihn zu mir her, k meni
ga poklici.

Herrühren, v. n., izvirati iz, —, od —,
začeti se, priti, prihajati, biti od —; das
rührt von ihm her, to je od njega, to je
on napravil, napredel, (unr. to pride od
njega).

Hersagen, v. a., na pamet. iz glave po-
vedati, razložiti, praviti.

Herschaffen, v. a., pripraviti. pribaviti kaj.
poskerbeti za kaj.

Herschauen, v. n., pogledati. gledati k.
proti- (govorečimu).

Herschicken, v. a., poslati; schicke ihn zu
mir her, k meni ga zaženi.

Herschizen, v. n., prileteti, zagnati se.

Herschiffen.

zakaditi se; v. a., Geld herziehen, dati
dnarjev; f. a. Vorschließen.

Herschiffen, v. n.,ripeljati se v ladii.

Herschlagen, v. n., udariti proti —; v. a.,
pribiti, pribijati.

Herschleichen, v. n., hergeschlichen kommen,
priplaziti se, prikrasti se, privleči se, pri-
tapati.

Herschleppen, v. a., privleči, priejaziti,
privlačiti.

Herschlüpfen, v. n., siniti, švigniti, zwuz-
niti se sem.

Herschnellen, v. a., zagnati proti govorečimu.

Herschreiben, v. a., napisati, pisati (sem.
k govorečimu).

Herschreien, v. n., dovekati do —.

Herschwanken, v. n., prigugati se. gugati
se sem.

Herschwanken, v. a., odžlobodrati. žlobo-
drati pred kom.

Herschwimmen, v. n., priplavati, plavati k —.

Hersegegen, v. n., prijadrati, jadrati k —.

Hersehen, f. Herschauen.

Hersehnen, sich, v. r., želeti si sem, k —.

Herjein, v. n., od kod biti; wo ist er
her? od kod si? od kod je?; über etwas der
sein, pečati se. ukvarjati se s čem; hinter
twas her sein, poganjati se za kaj. ne oditi
od česa.

Hersenden, f. Herschicken.

Hersehen, v. a., postaviti sem k —; v. r.,
segen Sie sich zu mir her, k meni se vse-
dite.

Hersingen, v. a., odpeti, zapeti, peti pred
kom.

Hersollen, v. n., er soll zu mir her, k meni
naj pride.

Hersprechen, f. Hersagen.

Herspringen, v. n., priskočiti, skočiti k —.

Hersprachen, v. a., sterkniti, sikniti. sikati k —.

Herstammen, v. n., f. Abstammen, od rod-
du biti; vom David herstammen, Davidov
odrodek biti. Davidoviga rodu biti, od Da-
vida izvirati, izhajati.

Herstammung, f. Abstammung.

Herstehen, sich, i. Herschleichen.

Herstellen, v. a., eigentlich, sem posta-
viti, postavljati, djati od. deti, devati, fig.
in den vorigen Stand sezen, popraviti, po-
verniti, v poprejsnjji stan pripraviti, na novo
ustanoviti; einen Kranken, bolnika ozdraviti.
izeeliti, k zdravju pomoči; einen Beweis
herstellen, dokazati; den Thatbestand her-
stellen, naterdno, na gotovo postaviti dogodek.

Herstellung, die, poprava, popravek; Her-
stellung der Gesundheit, ozdravljenje.

Herstottern, v. a., odjecljati, jecljati pred
kom.

Herstrich, der, prilet, povernitev, prihod
(tičev).

Herströmen, v. n., pridreti, privreti k —.

Herstürzen, v. n. u. r., über einen, na-
valiti, zagnati se na koga.

Herumbegen.

745

Hertanzen, v. n., priplesati, plesati k ko-
mu.

Herthun, f. Herstellen.

Hertoben, v. n., pridivjati, divjati k —.

Hertraugen, v. a., prinesti, nesti, nositi k
govorečimu.

Herträger der, donašavec, prinesec.

Herträgerin, die, donašavka.

Hertreiben, v. a., prignati, pripoditi, gnati,
goniti k (govorečimu).

Hertreten, v. n., pristopiti, stopiti k —.

Hertrommeln, v. a., odbobnjati, bobnjati
pred kom.

Hertropfen, v. n., sem kapati.

Hertummeln, v. n., podvizati kam, sem.

Hertuten, v. a., zatuliti, tuliti.

Herüber, adv., sem čez, na to stran, na
ta kraj (k govorečimu); über den Fluß he
über, čez potok sem; in der Zusammen-
fezung mit Zeitwörtern wird es im Slovene
meist durch die Vorsorgpartikel pre — gegeben.

Herüberbengen, v. a., pregniti čez kaj
(k sebi).

Herüberblicken, v. n., pogledati sem čez.

Herüberbringen, v. a., prenesti čez kaj
k govorečimu.

Herüberfahren, v. a., prepeljati, prevoziti na to stran.

Herübergehen, v. n., preiti na to stran,
sem čez iti.

Herüberhangen, v. n., sem prek viseti
(čez kaj).

Herüberrufen, v. a., preklicati čez kaj.

Herüberschienen, v. n., sem čez iz česa
gledati.

Herüberschleppen, v. a., prevlačiti, precjaziti na to stran.

Herüberspringen, v. n., sem preskočiti

Herüberstellen, v. a., sem prestaviti.

Herüberschreiten, f. Ueberschreiten.

Herüberwollen, Herüberwürfchen, v. n.,
hoteti, želeti si preiti na to stran.

Herüberzeigen, v. n., na to stran kazati.

Herüberziehen, v. a., prevleči na to stran;
v. n., preiti čez kaj —.

Herum, adv., okoli, (in andern slav. Munda.
okolo), okrog, (russ. vokrug), krog, okrog in
okrog, krog in krog; um das Haus herum, okoli
hiše, okrog hiše, ringez, rundherum, okoli in
okoli hiše, krog in krog; er muß daherum
wohnen, tod nekje mora stanovati; in der
Zusammensetzung wirt es im Slovenischen,
zumal wo die Rede von einer wirklichen Be-
wegung um einen Gegenstand ist, durch ob—,
o —, auch mit okoli ausgebrückt; f. a. die
Zusammensetzungen mit Um.

Herumabbrechen, v. a., oblomiti, oblamati.

Herumbalgen, sich, v. r., metati se, boriti se, puliti se.

Herumbeizen, sich, v. r., klati se.

Herumbemühen, sich, v. r., potruditi se
okoli.

Herumbetteln, v. n., beračiti po svetu
(okoli).

Hernmbeugen, v. a., oviti, ovihati.

746

Herumbewegen.

Herumbewegen, v. a., obračati, kretati.

Herumbieten, v. a., obslužiti, ponujaje obiti.

Herumbinden, v. a., ovezati, ovezovati.

Herumbitten, v. n., oprositi, prosé obiti, obrati.

Herumblättern, v. a., prebirati hukve.

Herumblicken, v. n., ozirati se, ogledovati se (na vše strani).

Herumborgen, v. a., razposojevati, razupati.

Herumbreiten, v. a., obstreti, obstirati, obgerniti, obgrinjati, pogerniti okoli česa.

Herumbringen, v. a., prinesti okoli; einen Wagen herumbringen, oberniti, okreniti voz; er ist nicht herumzubringen, ni ga moči nавравити, да би šel okoli (да би обsel—); j. a. Abbringen (von etwas).

Herumdenken, v. n., razmišljevati, misliti in misliti.

Herumdrängen, sich, v. r., siliti se okoli česa; fig. obsuti, obdati kaj.

Herumdrehen, v. a., zaverteti, zasukati. verteti, sukati okoli česa, oberniti, obračati; den Korf herumdrehen, oberniti se; oſt viti z glavo, zvijati glavo; ſich im Kreise herumdrehen, verteti se, sukati se; f. a. Umdrehen.

Herumdrehen, das, obračanje, kretanje.

Herumdürfen, v. n., smeti obiti kaj.

Herumessen, v. n., jesti zdaj pri enim. zdaj pri drugim.

Herumzerjhlen, v. a., pripovedovati, raztresati pri ljudeh, raznašati.

Herumfahren, v. n., um die Stadt, peljati se okoli mesta; hin und her fahren, vožiiti se po deželi, po svetu, semtertje; mit der Hand herumsfahren, z roko seči, mahniti okoli —.

Herumfinden, v. a., najti pot okoli česa.

Herumflattern, Herumsfliegen, v. n., obletati, obferleti kaj, leteti okoli; seine Blicke fliegen herum, nach dem Serb. strelja in striže z očmi.

Herumfließen, v. n., obtekati kaj, teči okoli česa.

Herumforschen, v. a., opraševati (po čem).

Herumfrage, die, opraševanje.

Herumfragen, v. n., opraševati, popraševati, razpraševati zavolj česa.

Herumfressen, v. n., žreti po šeškarsko pri ljudeh.

Herumführen, v. a., obvoditi; einen in der Stadt herumführen, voditi koga po meste; einen bei der Nase herumführen, za nos voditi. (in allen slav. Munda.), brez britve briti; einen Graben um den Garten herumführen, narediti jarek okoli verta.

Herumführer, s. Führer.

Herumgabeln, v. a., z vilicami okoli dregati.

Herumgängeln, f. Gängeln.

Herumgeben, v. a., Wein, vino razdajati, po verſti dajati.

Herumgehen, v. n., um etwas, obiti, obhoditi, obhajati. iti okoli; in der Stadt

Herumlaufen.

herumgehen, hoditi po mestu; serb. kolati po —, obkolati; im Kreise herumgehen, verteti se; wo geſt denn du herum? kje pa ti pohajas?; er geſt um die Sache herum, wie die Kage um den heiſen Vrei, hodi okoli, kakor mačka okoli vrele kase; das geſt mir im Kreise herum, ta reč mi hodi po glavi; ein wenig herumgehen, sprehoditi se; geſt ein wenig im Garten herum, pohodi po vertu; es ging alles mit mir herum, vse se mi je obračalo pred mano; es geſt ein Gerücht herum, ljudje govore, pravi se. skli se.

Herumgehen, das, obhod, obhajanje.

Herumgießen, v. a., oblii, obliivati, razlivati.

Herumgloßen, v. n., zijati okoli.

Herumgraben, v. a., razkopavati.

Herumgreifen, v. n., ošlatiti, ošlatovati, otipavati; in etwas herumgreifen, vtakniti roko v kaj in obračati jo.

Herumgucken, v. n., lukati okoli sebe.

Herumhängen, v. a., razvésiti okoli po —.

Herumhauen, sich, v. r., sekati se.

Herumholen, v. a., Einen herumholen, odpraviti koga od česa, odsvetovati mu kaj, ošteti, obrati koga.

Herumhören, v. a., po verſti poslušati vse.

Herumhüpfen, v. n., obskakati, obskakljati, obskakovati.

Herumhupschen, v. n., švigati, smukati okoli.

Herumirren, v. n., klatiti se, potikati se, tavati po svetu, serb. tumarati.

Herumjachten, v. n., verati se, motoviliti se po —.

Herumjagen, v. a., dirjastiti, letati okoli; v. a., prepojati, pojati po —.

Herumjauchzen, v. n., ovriskati n. p. vas, prevriskovati po —.

Herumkehren, v. a., oberniti, obračati.

Herumklaſſen, v. a., zevaje obteči, obtekati.

Herumklettern, v. n., plezati okoli česa; auf allen Bäumen herumklettern, preplezati vše drevesa. spenjati se po vsih drevesih.

Herumklimmen, f. Herumklettern.

Herumknüpfen, v. a., obvozlati.

Herumkommen, v. n., obiti; mit den Händen, objeti, obseči.

Herumkönnen, v. n., moči obiti, obhoditi.

Herumkosten, v. a., okuševati.

Herumkreuzen, v. n., križem morja vožiiti se.

Herumkriechen, v. n., plaziti, laziti kjenkod.

Herumlagern, sich, v. r., posaditi se, polči. razposeſti se okoli česa.

Herumlangen, v. n., objeti, obseči, obsegati, obiti, okoli priti, overſiti se.

Herumlärmen, v. a., šundrati. razbijiati po —.

Herumlaufen, a. a., obtekati, tekati, begati okoli česa, tekati po —, semtertje, potekavati, letati, vlačiti se, skitati se.

Herumläufer.

Herumläufer, der, potepin, vlačugar.

Herumläuferin, die, vlačugarica, skitalica.

Herumlaußen, v. n., poslušati, prislušati
pri ljudeh.

Herumlegen, v. a., obložiti, oblagati, po-
metati okoli česa, razmetati, pometati ka-
mor si bodi.

Herumltenken, v. n., zakreniti okoli —;
einen herumltenken, s. Herumholen.

Herumliegen, v. n. ležati kjekod, brez
reda; herumliegende Dörfer, vasi v obližji.

Herumlocken, v. a., vabiti koga, da hi šel
okoli —.

Herumlungern, v. n., pohajati, lizati se
okoli —.

Herummachen, v. a., priterditi okoli česa;
v. r. obiti kaj.

Herummischen, v. a., premešati, mešati.

Herummögen, s. Herumwollen.

Herummüssen, v. n., morati obiti, okoli iti.

Herumnarren, v. a., posiljati okoli kakor
noreca; v. r. sich mitemand herumnarren,
norčevati s kom po (n. p. vasi).

Herumnehmen, v. a., ogerniti se s čim;
eine Sache herumnehmen, obračati na vse
strani; einen herumnehmen, dobro obrati,
ošteti koga.

Herumpacken, v. a. omotati, oviti. oprijeti.

Herumpatschen, v. n., ploskati po —.

Herumpeitschen, v. a. pretepati, s šibo
poditi okoli —.

Herumpflanken, v. a., obsaditi, obsajati.

Herumplacken, sich, v. r., ubijati se (po
svetu), polstiti se (Karst).

Herumpoltern, v. n., razbijati, ropotati
 po hisi).

Herumprügeln, sich, v. r., tolči se, pre-
tepati se po —.

Herumraffen, v. n., rožljati po —.

Herumratzen, v. a., ugibati to in uno.

Herumreichen, t. a., podajati po versti,
okoli, obnašati; serb. obrediti.

Herumreisen, v. n., potovati po svetu, ob-
hoditi svet, hoditi kržem sveta.

Herumreissen, sich, v. r., ruvati se, ter-
gati se.

Herumreiten, v. n., objezditi kaj, jezditi,
jahati kjekod, po —, okoli.

Herumrennen, s. Herumlaußen.

Herumrutsen, v. a., oklicati, obklicati.

Herumrütteln, v. a., makatati, stresati,
potresati.

Herumsagen, v. a., povedati po versti,
enimu za drugim.

Herumschaffen, v. a., napraviti okoli česa
kaj.

Herumschanen, s. Herumbtücken.

Herumscherzen, v. n., šale uganjati po —,
šaliti se.

Herumschicken, v. a., posiljati po —.

Herumschiclen, v. n., obskeleti, škeleti
okoli.

Herumschießen, v. n., smukati po —, okoli;
streljati po (gojzdu, zdaj tu, zdaj tam).

Herumschiffen, v. n., voziti se po morji.

Herumschlagen, v. a., ein Tuch um etwas,

Herumstossen.

747

ogerniti, ogrinjati kaj s čim, omotati, oko-
motati; v. r. tolči se, pretepati se.

Herumschleichen, v. n., krasti se po —,
muzati se.

Herumschlendern, v. n., gambati po —.

Herumschleppen, v. a., vlačiti okoli česa,
po —.

Herumschlingen, v. a., opasati.

Herumschmarzen, v. n., obšeškati, šes-
kati po —.

Herumschmieren, v. a., ovijati se, okle-
pati se.

Herumschmieren, v. a., obmazati, razma-
zati po —.

Herumschnüffeln, v. n., ovohati, onjušiti,
vohati po —; überall —, vse prevohati.

Herumschreiten, v. n., obhoditi.

Herumschüren, v. n., im Feuer, dregati v
ogenj, podkurjati.

Herumschütten, v. a., obsuti, obsipati,
sipati okoli —, razsuti, razsipati po —.

Herumschwärmen, v. n., rojiti, vlačiti se
po —.

Herumschwärmer, der, klatež, vlačugar.

Herumschwänken, sich, v. r., verteti se,
sukati se.

Herumschwimmen, v. n., oplavati kaj,
plavati okoli česa.

Herumschwirren, v. n., čverčati okoli —,
po —.

Herumsegeln, v. n., jadrati po morji.

Herumschen, s. Herumbtücken.

Herumsein, v. n., um etwas, obiti kaj.

Herumsenden, s. Herumschicken.

Herumsetzen, v. a., posaditi, djati okoli —,
brez reda razpoložiti; s. Herumlegen.

Herumsingen, v. n., in der Stadt, peti po
mestu.

Herumschinen, v. n., sedeti okoli —.

Herumspähen, v. n., prežati okoli, po —.

Herumspielten, v. n., se igrati (n. p. na
borjači).

Herumstrengen, v. n., obdirjati, obletati.

Herumspringen, v. n., obskakovati, ska-
kati okoli —, skakati po —, semtertje;
razleteti se po —, goniti se.

Herumspriken, v. n., obšterkati, obsikati,
sikati po —, okoli —.

Herumsprühen, v. n., odletavati, švigati
po —.

Herumstänkern, v. n., vse obiti in pre-
stakniti.

Herumstampfen, v. n., teptati po —.

Herumstäubern, v. n., prašiti po —.

Herumstehen, v. n., stati okoli; tu pa tam
stati. kjekod, deržčo kržem roke.

Herumsteigen, v. n., klatiti se, hoditi okoli,
po —.

Herumstellen, v. a., obstaviti, postaviti
okoli; pometati kjekod, brez reda.

Herumsteuern, s. Herumschiffen.

Herumstöbern, v. n., premetavati, pre-
stikati.

Herumstören, s. Herumschüren.

Herumstossen, v. a., suvati, goniti (po
svetu).

748

Herumstreichen.

Herumstreichen, v. a., potepati se, klaititi se, vlačiti se, vlačugati se, skitati se.

Herumstreicher, der, potepin, potepuh, prepeljuh, klatež, vlačugar.

Herumstreicherin, die, potepinka, vlačugarica.

Herumstreiten, v. n., prepirati se (s kom).

Herumstreinen, v. a., obsuti, obsipati, razsipati, razsipavati.

Herumstricken, v. a., oplesti. opletati.

Herumsuchen, v. n., obiskati, iskati po —.

Herumtanzen, v. n., oplesati, plesaje obiti, plesati po —.

Herumtasten, v. a., obšlatati, obtipati, obtipavati, prešlatati.

Herumtragen, v. a., obnesti, obnositi. obnašati, nositi okoli, nositi po —; eine Sache herumtragen, raznašati od hiše do hiše. povsod pripovedovati.

Herumträger, der, nosič, raznašavec.

Herumtreiben, v. a., obgnati, obgoniti, goniti, tirati okoli —; sich herumtreiben, v. r., klatiti se, klatariti se (po svetu), poln. veter goniti po ulicah; vlačiti se; v. n., auf dem Weere, obračati se zu morji, plavati, kakor valovi morja hočejo.

Herumtreten, v. n., um Einen, obstopiti koga; v. a., teptati.

Herumtrinken, v. n., po versti piti; popivati po (n. p. po vasi).

Herumtrippeln, v. n., drobneti okoli —.

Herumtrödeln, v. n., gambati okoli —.

Herumtummeln, v. a., sukati; serb. igrati konja; v. r. verteti se, obračati se.

Herumwallen, Herumwandeln, v. n., obhoditi; sprehajati se po —.

Herumwälzen, v. a., valiti; sich, v. r., valjati se, valjuckati se.

Herumwandern, v. n., potovati po —.

Herumwaten, v. n., gaziti po, bresti, broditi po (vodi).

Herumwenden, v. a., preoberniti, preobračati, premetati.

Herumwerfen, v. a., preverči, premetati, razmetati, razmetavati; das Pferd herumwerfen, naglo zakreniti, oberniti; v. r., im Lager, premetavati se po postelji.

Herumwickeln, Herumwinden, f. Umwickeln, Umwinden.

Herumwollen, Herumwünschen, v. a., hometiti obiti.

Herumwühlen, v. n., riti, prerivati po —.

Herumzählen, v. a., obsteti, po versti obsteti.

Herumzanken, sich, v. r., prepirati se, ujedati se, klati se s kom, svajati se s kom.

Herumzausen, v. a., lasati, za lase vleči.

Herumziehen, v. n., pijančevati (po mestu. zdaj v tej zdaj v drugi kerčmi).

Herumzeigen, v. a., pokazovati ljudem (okoli).

Herumzerren, v. a., natezati okoli česa.

Herumziehen, v. a., obvleči, vleči, vlačiti okoli česa. n. p., voz okoli hiše; einen Graben um das Feld herumziehen, potegniti, narediti rov okoli polja; v. n., klatiti se, vlačiti se, vlačugati se; herumziehend, obhajajoč, obhoden, pohiševaven, pohajaven; ein herumziehender Lebenswandel, vlačuganje, skitanje; v. r., vleči se okoli česa, obsegati, obdajati kaj.

Hervorbringen.

Herumzupfen, v. a., skubsti, sovati, dregati.

Herunter, adv., sem doli, auch schlechthin doli (z verha k govorečimu), f. Herab; den Hügel herunter, navzdol z griča, serb. niz berdo; den Hut herunter! odkrij (odkrite) se!; vom Dache herunter, s strehe; in Bezua auf die Zusammenfezung mit Zeitwörtern j. Herab.

Herunteräugeln, Herunterbammeln, Herunterbegeben, sich, Herunterbekommen, Herunterbemühlen u. tgl. f. Herabängeln, u. f. w.

Herunterbringen, v. a., fig., na nič spraviti, vzeti, obrati koga, obožati.

Heruntersfahren, Heruntersfallen, f. Herabsfahren.

Herunterfeilschen, v. a., zbiti, zbijati, utergati, tergati.

Herunterhandeln, f. Herunterfeilschen.

Herunterkanzeln, v. a., resnice beliti komu, ošteti koga hudo.

Herunterkommen, v. n., f. Herabkommen; fig., obožati, na nič priti, na zadnjo zarezo priti.

Herunterlesen, v. a., prebrati vso stran od verha.

Heruntermachen, v. a., sneti, snemati; Einen heruntermachen, grajati, ogovarjati, opravljati koga; v. r., spustiti se s česa —.

Herunterreissen, v. a., Einen, f. Heruntermachen.

Heruntersinken, v. n., die Nacht sinkt herunter, noč se dela, spusča na zemljo; er ist tief herunter gesunken, globoko je padel.

Herunterwärtis, adj., z verha doli (k govorečimu), navzdol.

Herunterziehen, f. Herabziehen.

Hervor, adv., aus einer Menge, izmed — (proti govorečimu); hinter dem Berge hervor, izza hriha; aus der Tasche hervor, iz žepa, u. f. w.; in der Zusammenfezung mit Zeitwörtern, iz —, pre —, spre —, auch, za —; f. Heraus.

Hervorarbeiten, sich, v. r., izkopati se iz česa.

Hervorängeln, v. n., pogledovati ljubeznjivo, iz —.

Hervorbegeben, sich, v. r., iziti iz —, pomoliti se, pomaljati se iz —.

Hervorblicken, v. n., pomoliti se, serb. viriti iz —.

Hervorblinken, v. n., zalesketati se. lesketati se iz česa proti govorečimu.

Hervorbliven, v. n., zabliskati se iz —.

Hervorlühen, v. n., precvesti, cvesti iz —.

Hervorbrenchen, v. n., predreti iz —, pretergati iz; von der Sonne, zasvetili se; in L. Nr. u. Serb. a. prigraniti, graniti.

Hervorbrennen, v. n., plameneti iz —.

Hervorbringen, v. a., iznesti, prinesti,

Hervorbringer.

prinašati iz (skritiga kraja proti govorećimu); aus der Tiefte hervorbringen, izvleči iz globine; aus Tageslicht hervorbringen, na dan spraviti; erschaffen, ustvariti, stvarjati; von der Erde, roditi; dies brachte große Veränderung hervor, iz tega je vstala, prišla velika prememba, to je napravilo velike premembe; er fonnte kein Wort hervorbringen, besedje ni bilo iz njega, besede ni mogel izreci, izustiti; s. a. Erzeugen.

Hervorbringer, s. Erzeuger.

Hervorbringung, s. Erzeugung, Produktion.

Hervordämmern, v. n., svitati, prizarjati.

Hervordampfen, v. n., zahlapeti iz —.

Hervordenken, s. Erdenken.

Hervordeuten, v. a., iztolmačiti.

Hervordonnern, v. n., zagermeti iz (dalje).

Hervordrängen, v. a., potisniti, potiskati iz —; v. r., tišćati, siliti iz —.

Hervordringen, v. n., predreti, prevreti iz, valiti se, siliti iz —.

Hervordürfen, v. n., smeti iziti iz —, izpod —.

Hervoreilen, v. n., pohiteti, hiteti na dan iz —.

Hervorsfahren, v. n., peljati se iz —.

Hervorflammen, v. n., švigniti, švigati iz —.

Hervorflattern, Hervorfliegen, v. n., izleteti, izletati, leteti iz —.

Hervorfließen, v. n., poteći, teći iz —.

Hervorslimmern, s. Hervorblinken.

Hervorsühren, v. a. izpeljati, peljati iz.

Hervorgehen, v. n., iziti, izhajati iz —; daraus geht hervor, iz tega se vidi, kaže, pokazuje, razodeva; na dan priti.

Hervorglänzen, v. n., zasvetiti se iz —; hervorglänzende Eigenschaft, nach dem Serb. odlična, odlikujoca lastnost; der hervorglänzende Mond, svetli, beleči se mesec.

Hervorgleiten, v. n. izpolzniti.

Hervorglühren, v. n., zažariti se.

Hervorgraben, v. a., izkopati iz —.

Hervorgucken, v. n., polukati, lukati, serb. provirkivati, viriti iz česa (proti govorećimu), pomoliti se, pomaljati se, stegovati se.

Hervorgurgelu, v. a., izgergotati.

Hervorhallen, v. n., zadoneti, doneti iz —.

Hervorheben, v. a., izpraviti, izvleči iz —; na svetlo postaviti; v. r., odlikovati se, skazati se, poslaviti se; in der Malerei s. Heben.

Hervorholen, v. n., izvleči, potegniti kaj iz —.

Hervorhäpfen, v. n. poskakljati, skakljati iz —.

Hervorkehren, v. a., izmesti, izmetati, pomesti iz —.

Hervorkeimen, v. n., pognati, poganjati, izcimiti se, cimati, kliti iz —, serb. proniknuti, niknuti.

Hervorkommen, v. n., iziti, izhajati; pomoliti se, pokazati se iz —, priti na dan, na videz.

Hervorschmeißen.

749

Hervortönnen, v. n., moči iziti iz —, izpod —.

Hervorkriechen, v. n., izlesti, izlaziti, lesti iz —, izpod —; s. a. Herauskriechen.

Hervortächeln, v. n., zasmejati, zasmehljati se iz —; von der Sonne, pomoliti se, prigraniti (izza oblakov).

Hervorlangen, v. a., poseči po kaj in potegniti iz —.

Hervorfassen, v. a., izpustiti, izpušćati.

Hervorlaufen, s. Herauslaufen.

Hervorlegen, v. a., deti ven, na videz.

Hervorleuchten, v. n., zasvetiti, posvetiti, (se) izza —; aus dieser Begebenheit leuchtet hervor, iz tega prigodka se sveti, se jasno vidi, s. Erhellen.

Hervorlocken, c. a., izvabiti, izmamiti iz, izmed —.

Hervormurmeln, v. n., zamermrati, mermrati iz —.

Hervormüffen, v. n., es muß hervor, mora iti (iz —, ven); er muß hervor, mora ititi, priti izmed —, izpod —.

Hervornehmen, v. a., vzeti, potegniti izmed —.

Hervorquillen, v. n., vervreti. cereti iz —.

Hervorragen, v. n., moleti. šterleti iz —; pečeti iz — (Sarn. pičati); durch Kenntnisse vor Allen hervorragen, prekositi, premagati z učenostjo vse druge, več vediti kakor vsi drugi.

Hervorragend, adj. odličen, odlikovaven; visok, (nad drugimi).

Hervorragenheit, die, odličnost, slavnost.

Hervorragung, die, šterlina, nach V. molijava.

Hervorrauchen, v. n., pokaditi se, kaditi se iz —.

Hervorrauschen, v. n., šumeti iz —, izpod —.

Hervorreken, v. a., iztegovati.

Hervorreichen, v. a., podati, prožiti iz —.

Hervorreißen, v. a., iztergati, tergati.

Hervorreiten, v. n., izhajati iz —.

Hervorrennen, v. n., zadirjati, dirjastiti iz —.

Hervorringen, sich, v. r., izviti se, z velikim trudam spraviti se na videz.

Hervorrinnen, v. n., teći iz —.

Hervorrücken, s. Herausriücken.

Hervorrufen, v. a., izklicati, poklicati iz —; cinen Rechtsstreit hervorrufen, priložnost k pravdi dati, iz tega se je izlegla, izemila pravda.

Hervorscharren, v. a., izgrebsti, izgrebati.

Hervorscheinen, s. Hervorleuchten.

Hervorschlieben, v. a., potisniti iz —.

Hervorschließen, v. n., smukniti, smukati, siniti iz —.

Hervorschleichen, v. n., izmuzati se iz —.

Hervorschleppen, v. a., izvleči, izvlačiti iz —.

Hervorschlüpfen, v. n., smukniti iz —.

Hervorschmeißen, v. a., metati, lučati iz —.

750

Hervorschwingen.

Hervorschwingen, sich, v. r., vzdigniti se
nad druge.

Hervorsein, v. n., noch ist die Sonne nicht
binter den Bergen hervor, she ni solnca izza
gore.

Hervorsprechen, v. n., spregovoriti iz—.

Hervorsprigen, v. n., zagnati se, zakaditi se iz —.

Hervorsprießen, ‚Hervorkeimen.

Hervorspringen, v. n., izskočiti, skociti iz —.

Hervorsprudeln, ‚Hervorrinnen.

Hervorstchen, v. n., fig. prekositi, premagati druge, povišati se nad druge, odlikovati se, serb. nadkriliti, previsiti.

Hervorstehen, v. n., moleti, šterleti, f.
Hervorragen; poln. sterezeć.

Hervorsteigen, v. n., iziti, izstopiti iz—.

Hervorstrahlen, v. n., prigraniti, graniti
(in D. Kr. u. serb.)

Hervorstrecken, v. a., pomoliti, prožiti iz —, izpod —.

Hervorströmen, v. n., vreti, valiti se iz—,
izpod —.

Hervorstürzen, v. n., pasti, zagnati se
iz —.

Hervorsuchen, v. a., poiskati izmed —, iskati.

Hervortauchen, ‚Auftauchen.

Hervorthun, sich, v. r., skazati se. odlikovati se, poslaviti se pred drugimi.

Hervortönen, v. n., zadoneti, doneti iz—.

Hervortreiben, v. a., izgnati, izganjati,
izpoditi iz —, na videz; bei den Malern,
f. Heben.

Hervortreten, v. n., iziti, v oči biti. udarjati, očiten, viden biti; treten Sie hervor, stopite naprej (izmed množice); s. a. Hervorragen.

Hervorwachsen, v. n., zrasti, rasti iz —,
pognati, poganjati.

Hervorwälzen, v. a., izvaliti iz —, na
videz.

Hervorweisen, v. a., pokazati, pokazovati.

Hervorwollen, v. n., er will hervor, hoče
iziti iz —, izpod —, ven; rad bi (izpod
klad).

Hervorzaubern, v. a., narediti, izčarati
kaj.

Hervorzeigen, v. a., pokazati izmed —.

Hervorziehen, v. a., potegniti, potezati
iz —, izmed —, izvleči iz —; einen her-
vorziehen, povzdigniti koga, odlikati, posla-
viti; med ljudi spraviti.

Herwackeln, v. n., prikinkati, prigugati se,
gugati se proti (govorećimu).

Herwagen, sich, v. r., upati si, derzniti
sem; er wagt sich nicht zu mir her, ne upa
si, ne derzne k meni.

Herwälzen, v. a., privaliti, valiti k; v. r.,
valiti se k —.

Herwandeln, v. n., iti, šetati sem, k —.

Herwanken, v. n., opotekaje se iti k —.

Herwärts, adv., tu bližej, tu sem (k go-
vorećimu).

Herwatscheln, ‚Herwackeln.

Herz.

Herwechsel, f. Rüdwechsel.

Herweg, der, pot sem (nach V. sempot);
auf dem Herweg, gredoc sem, na to stran.

Herwehen, v. n., sem pihati, veti.

Herweisen, v. a., sem, na to stran ober-
niti, napotiti, pokazati.

Herwenden, v. a., na to stran, k govo-
recimu oberniti.

Herwerfen, v. a., vřeci, metati k —.

Herwinfen, v. n., er winkt mir her, miga
mi, pomiguje mi.

Herwollen, v. n., er will zu mir her, k
meni hoče, si želi.

Herwünfschen, v. a., ich wünsche ihn her,
rad bi ga tukaj vidil, želim, da bi k meni
prišel; v. r., želeti si sem.

Herwüthen, v. n., privihariti, pridivjati,
divjati (k govorećimu).

Herz, daß, serce; Muth, serčnost, serce;
Kern, jedro, serce, oserje, nach M. ser-
čika, f. a. Martf; das Herz pochet, serce
tripa, vtripa, triplje, terka; klopfst, tolče;
schlägt bije, polje, kljuje; mein Herz bricht
mir, serce se mi terga, mi poka; mein
Herz brach mir gegen ihn, užalilo se mi je
do njega, smilil se mi je; die Reze geht
mir zum Herzen, nach V. prilega se mi be-
seda; f. a. Gehen; mein Herz! duša moja,
serce moje! so lange mir das Herz im
Leibe schlägt, dokler mi bo kri tekla po
žilah, dokler bom živ; das gab ihm einen
Stich ins Herz, to mu es presunilo serce,
to ga je razzalostilo; das Herz blutet mir,
f. Bluten; Einem das Herz schwer machen,
razzalostiti koga hudo, do dna serca; das
liegt mir wie ein Stein am Herzen, to mi
serce teži, to me zelo tisči, boli; es wird
mir dabei enge ums Herz, serce mi tiska,
stesnuje; sprechen wie es Einem ums Herz
ist, govoriti od serca, iz serca, odkrito-
serčno; wie war dir dabei ums Herz? kako
ti je bilo (pri serci)? mir ist es warm ums
Herz, serce mi je zgrelo, nach V. meni je
pri serci vroče; Eines Herz verwunden,
raniti serce; es brach ihm das Herz, f. Bre-
chen; dem Herzen Luft machen, ohladiti
serce; dem Herzen einprägen, f. Einprägen;
der Gram frißt ihm das Herz ab, ujeda se,
izjeda se, žalost ga mori, jé; das Herz
will mir springen, serce mi hoče poteči,
razpočiti se; das zerreißt, zerichneter mit
das Herz, to mi terga, cepi, reże serce;
Eines Herz fangen, fesseln, keitriden, ujeti
(v mreže), omrežiti, f. a. Crobern; er gäbe
ihm das Herz aus dem Leibe, dal bi mu
oko iz glave; Hand übers Herz legen, po-
ložiti, djati roko na serce; Einen an sein
Herz drücken, pritisniti koga k sercu, pri-
gerliti, ohjeti; er hat ein theilnehmendes
Herz, usmiljeniga, dobriga serca je; hat-
ten Herzens sein, terdiga, kamnitiga serca
biti; er hat sein Herz verhärtert, serce semu
je poterdilo, je okamnelo; das geht, greift
ihm aus Herz, to mu serca do serca, serb.
to mu dira v serce; f. a. Gefühl; im Her-
zen von Krain, v sredi Krajnskiga, sred

752

Herzensdieb.

Herzensdieb, der, tat serca, ktor je komu
serce ukradel, vzel.

Herzenserquickung, die, okrepčava serca.

Herzensſalte, die, zapletek, zvitek serca,
skrivna želja.

Herzensfrau, die, preserčna žena, gospá,
predobra žena.

Herzensſreude, die, priserčno, resnično,
pravo veselje; eine Herzensſreude haben, v
serei se veseliti; bot. f. Waldmeister.

Herzenſreund, der, priserčni prijatel.

Herzensſreundin, die, priserčna, serčna
prijatlica.

Herzensfroh, adj., prav vesel, iz serca
vesel.

Herzensfülle, die, obilje serca.

Herzensgebet, das, serčna molitev, moli-
tev iz serca.

Herzensgelüſt, f. Herzensluſt.

Herzensglaube, der, serčna vera, prava,
iskrena, živa vera.

Herzensgrund, der, dno serca; trunkener
Mund spricht aus Herzensgrund, kar trezen
misli, pijan govori; vom Herzensgrunde, iz
vsiga serca, iz vse duše.

Herzensgut, adj., iz serca dober, predo-
ber, prav dober.

Herzensgüte, die, serčna dobrota, dobrota
serca, velika dobrota.

Herzensjunge, der, ljubi deček.

Herzenskind, das, ljubeznjivo dete. ser-
ček; serb. (materino) zlato.

Herzensfönigin, die, kraljica serca.

Herzenskummer, der, serčna žalost, oto-
žnost, serčna toga.

Herzenskundiger, der, serca znajoč, serco-
vid, serca poznávec.

Herzensluſt, die, serčna radost. serčno,
iskreno veselje; nach Herzensluſt handeln,
delati po volji, kamur koga serce pelja,
kakor si serce poželi, zaželi; dosita.

Herzensmackel, die, madež serca, oskrumbäserca, greh.

Herzensmann, der, predobri mož, človek.

Herzensmeinung, die, ich sagte ihm meine
Herzensmeinung, povedal sim mu, kar v
serei mislim.

Herzensmensch, f. Herzensmann.

Herzensmutter, die, spreljuba matka.

Herzensnoth, die, velika nadloga.

Herzensqual, die, serčna muka; er hat
eine Herzensqual, serce ga trapi, na serei
je bolan.

Herzenšreue, die, resnično kesanje.

Herzenschlag, f. Herzschlag.

Herzenſchwester, die, priserčna, ljuba
sstra.

Herzensprache, die, serčni govor. jezik.

Herzenstroſt, der, tolažba, uteha serca;
(Mentha sylvat.) gojzdna meta.

Herzensvater, der, ljubi oče.

Herzenswahrheit, die, živa resnica.

Herzensweh, f. Herzweh.

Herzenswillig, adj. prav voljan.

Herzenſwunſch, der, živa želja. serčna

Herzläppchen.

želja; nach Herzenswunſch, prav kakor si
je kdo želel.

Herzentströmmend, adj. iz serca izha-
jajoč, tekoč.

Herzeutzündung, die, serčna vnetica,
vnetica serca.

Herzeuvoll, adj. presereen.

Herzenzahm, adj. iz serca krotak.

Herzenzähmer, f. Herzenbändiger.

Herzerbittert, adj. grenkiga serca.

Herzerſreund, adj. serce razveseljujoć,
krepčajoč; das ist herzfreund, to razvese-
lijuje, okrepčava človeku serce.

Herzerhebeud, adj. serce vzdigajoč, kar
serec povzdiguje.

Herzerren, v. a., privleči, nategovati (sem,
k—).

Herzerschütternd, adj. serce stresajoč,
serec predirajoč.

Herzfehler, der, skaza, hiba serca. (r) na
serei.

Herzfell, f. Herzbentel.

Herzfieber, das, serčna merzlica; f. a
Auszehrung.

Herzfinger, der, Goldfinger.

Herzförmig, adj. sercu podoben, v po-
dobi serca.

Herzfressend, adj. sercobolen, serce uje-
dajoč.

Herzfreund, f. Herzensfreund.

Herzgeflecht, das, serčna pletenina.

Herzgeliebter, der, preserčni (prijatel).

Herzgeschwulst, die, serčni otok. otok
serca.

Herzgespannu, das, sercobolja, tiscanje in
bolečina pod kratkimi rebri; i a. Löwen-
schwanz.

Herzgewächs, f. Herzpolyp.

Herzgewinnend, adj. ljubeznjiv.

Herzgrube, die, Herzgrüßchen, das, die
kleine Vertiefung in der Mitte des äußern
Leibes unter der Bruſt, žličica, serčna ja-
mica.

Herzhaft, adj. serčen, junašk. mošk. ko-
renjašk, serb. hrabren.

Herzhaftigkeit, die, serčnost. nach dem
Serb. und Russ. hrabrost.

Herzhaut, die, f. Herzbentel.

Herzhöhle, die, serčna vqtлина.

Herziehen, v. a., privleči, potegnictv. vleči
sem, k — v. n. preseliti se sem.

Herzig, adj. preserčen. ljubeznjiv. mil,
lep, prav lep.

Herzinnig, adj. u. adv. serčen, od serca. iz
serca, iz vsiga serca (n. pr. ljubiti Boga).

Herzkammer, die, serčni predal, predalček.

Herzkirsche, die, serčica. neke španske
česnje v podobi serca.

Herzkappe, die, serčni zaklopec.

Herzklopfen, das, serčno tolčenje, tripa-
nje, bitje serca.

Herzkornpel, der, f. Bruſtbein.

Herzkohl, der, glavato zelje.

Herzkrükkend, adj., serce žalijoč.

Herzkraut, f. Bienentraut.

Herzläppchen, f. Herzohr.

Herzlaub.

Herzlaub, das, in den bildenden Künsten,
nach V. serčasto listovje.

Herzlich, adj. u. adv. iz seræa, priserčen,
serčen; herzlich gern, prav rad, iz seræa
rad; herzlich tauer, prav kisel, močno kisel.

Herzlichkeit, die, priserčnost. serčnost.

Herzlieb, adj., preserčno ljub, spreljub,
predrag.

Herzliebchen, das, serček.

Herztoß, adj., brezserčen, brezdušen; Herz-
tose, der, brezdušnik, die, brezdušnica;
surchjam, plašljivec, plažljivka.

Herzlosigkeit, die, brezserčnost, brezduš-
nost. fig. plašljivost. strašljivost.

Herzmuškel, die, serčna mišica.

Herznagel, der, jezik na tehtnici.

Herznagend, adj., grizeč, jedoč seræe.

Herznerve, die, serčna čutnica.

Herzog, der, vojvoda.

Herzogin, die, vojvodinja, nach M. voj-
vodica.

Herzoglich, adj., vojvodsk; die herzegliche
Murde, vojvodija, vojvodstvo.

Herzogsmantel, der, vojvodov plašč, plajs.

Herzogsfohn, der, vojvodič.

Herzogthum, das, vojvodstvo, vojvodina.

Herzohr, das, Workammer, in der Anatomie,
serčno ušesee, serčni ohelj.

Herzpochen, das, f. Herzklopfen.

Herzpolyp, der, polip na seræi.

Herzröhre, die, in der Anatomie, serčna
eev. pišcal, pišal (Zal.).

Herzrad, das, zapadno kolo (v uri).

Herzührend, adj., v serce segajoč.

Herzsak, f. Herzbeutel.

Herzjaugader, die, serčna sesavka.

Herzchild, das, srednji škitek (v podobi
seræa na gerbih).

Herzschlüssig, adj., von Pferden, nadus-
ljiv eder nedusljiv, nach I. sižen.

Herzschlüssigkeit, die, naduha; nach An-
dern, neduha.

Herzschlag, der, serčni udar, bitje. tolčenje
seræa; f. a. Geschlinge.

Herzschraube, die, srednji vijak.

Herzspann, f. Herzgespann.

Herzprosse, die, seræa, serčna bilka.

Herzstärkend, adj., seræe krepčajoč, okrep-
čevaven; ein herzstärkendes Mittel, krepčalo
seræa.

Herzstärkung, die, krepčanje, krepčalo
(seræa).

Herzstein, der, serčasti kamen.

Herztengel, das, f. Herzprosse.

Herztoß, der, udar v seræe; f. a. Gna-
denstoß.

Herzu, adj., sem. k meni, k nam; f. Her
bei, Her.

Herzubringen, Herzudrängen, f. Herbei-
bringen.

Herzueilen, v. u., priskočiti, prihiteti, hi-
teti (k govorečimu).

Herzug, der, pot sem; auf dem Herzuge, po-
tujoč, gredoč sem, na to stran.

Herzunahen, v. u., približati, približevati
se k —.

Heßstrick.

753

Herzutreten, v. u., pristopiti k —.

Herzverein, der, združba seræ, seræna
družba.

Herzvoll, adj., serčen, poln oběutljejev.

Herzwarm, adj., z gorkim seræam.

Herzwassersucht, die, serčna vodenica.

Herzweh, das, bolečina, bol na —, pri
seræu.

Herzwingen, v. u., primorati, prisiliti,
morati, naganjati koga, da pride sem, k —

Herzwunde, die, seræna rana, rana na seræi

Herzwurm, der, glica.

Herzwurzel, die, an den Bäumen jene,
welche senkrecht in die Erte gehet, serčna
korenina, ki gré naravnost v tla; nach I.
kol, nach dem Poln. matica. glavna kore-
nina, nach Ravn. živak.

Herzzerreißend, adj., seræe razdirajov.
tergajoč.

Herzzittern, das, trepet, tresenje seræa.

Heschelrechen, f. Nachrechen.

Hespe, f. Häppe.

Hesperus, der, vecérnica, vecérna zvezda.

Hesperiden, pl., Hesperidke.

Hesse, f. Espe.

Hetäre, die, f. Luftdirne.

Heterodor, adj., krivovérsk. drugovérsk.

Heterodore, der, krivoveree, inoveree.

Heterodorie, die, krivovérstvo, drugovér-
stvo, inovérstvo.

Heterogen, adj., inoroden, raznoroden,
raznoversten.

Heterogenität, die, inorodnost, raznorod-
nost; f. a. Ungleichartigkeit.

Heteronomie, die, inozakonstvo.

Hetschepisch, f. Hagebutte.

Hezbahn, f. Heße.

Hezbold, der, draživec. suvac.

Heße, die, gonja, dražba, ščevanje oder šěn-
vanje, suvanje, šuljenje, huskanje. kuska-
rija, šutanje: er ist in der Heße, v zadregi
je, do gostiga mu je prislo: od vsih strani
ga pesté; eine Heße mit Jemanden haben,
poganjati se, podajati se s kom; eine Heße
Hunde, truma psov, huska psov; eine Heße
Kinder, kup otrok; f. a. Heßplatz, Elster.

Hezen, v. a., goniti, poditi, dražiti. pod-
bezati, ščevati ali ševati, šuvati, sun-
tati. huskati, šuliti, drastiti, böhm. šva-
ti; er ist mit allen Hunden gehebt, nach
dem Serb. bil je; na situ in na resetu, zvit
in prepekan je; an einander hegen, razdra-
žiti, kost vreči med —, zavaditi; zur We
nüge hegen, naščevati se; einen hegen, na-
gajati komu, dražiti ga, na pete biti mu;
v. u., poditi se, leteti za čim.

Heher, der, draživec, suntar. huskar, šee-
vavec.

Hezgarten, der, huskavnica, gonivnica.

Hezhund, der, gonjski pes.

Hezjagd, die, gonja, lov z gonjo.

Hezpeitsche, die, korobac. lovski bit.

Hezplatz, f. Hezgarten.

Hekriemen, der, jermen.

Heßstrick, der, konopec, na kterim so lov-
ski psi privezani.

48

754

Heu.

Heu, das, seno (in allen slav. M.), in einigen Gegenden auch merva, was jedoch nur Bischen, Splitter, kleine Stücklein bedeutet; Heu machen, seno kositi in spravljati, s senam delo imeti; hartes Heu, s. Harthen; griechisches Heu, s. Bockshorn; Hügelhen, herdina; Gartenhau, vertina; Schilfsheu, locina; Heu in die Zuschuen werfen, zmetovati, zmetati (vzmetati).

Heu-, in Zibgen., seneni.

Heuabfall, der, senena merva. drohtina, seneni drob. snipor.

Heubauer, der, senar.

Heubauh, der, der Wiesbaum, žerd. f.

Heubirn, die, ovsenka.

Heublume, die, evetlica ob košnji.

Heuboden, der, senica, auch svisli, nach Gutsm. senjak. (böhm. u. russ. senik), šupa* za seno.

Heubucht, die, Heubarn, ein Verschlag in einem Stalle, wo das Hen verwabbt wird, senjak, senik.

Heubund, Heubündel, das, poreslo sena, zvezek sena.

Heuch, i. Halßzapfen, Zapfen.

Heuchelbube, der, hnavski santalin.

Heuchelbuße, die, hnavska, hlinjena, hlimbena pokora.

Heuchelchrist, der, hnavski kristjan.

Heuchelei, die, hnavšćina, hnavšina, hinavstvo, hlimba, himba, poniglavstvo, nach Gutsm. skazljivost, altsl. u. russ. liceměr'stvo, pritvor'stvo.

Heuchelglaube, der, hnavska vera.

Heuchelmann, f. Heuchler.

Heucheln, v. n. u. a., hliniti se, (svetohliniti se), hinavčevati, hiniti se; (po krivim) skazovati se, delati se (n. p. dober), altsl. liceměriti se, serb. pretvarati se; er henchelt Freundschaft, dela se prijatel, oder prijatla.

Heuchelrene, die, hnavsko kesanje.

Heuchelhräne, die, hnavska solza.

Heuchelwert, das, hinavšćina, hinavšina.

Heuchler, der, hinavec, hlinee, svetohlinee, prilizovavee; ein hójer Heuchler, poniglavec. altsl. liceměr, nach Jarn. vertorep.

Heuchlerbande, die, hinavci pl.

Heuchlerin, die, hinavka. svetohlinka. prilizovavka.

Heuchlerisch, adj., hnavsk. himben, hlinjiv, poniglav. nach Gutsm. skazljiv, serb. licemeran, pretvoran, dvolićan.

Heuen, v. n., seno spravljati, seno kositi in sušiti, s senam se pečati ali delo imeti.

Heuer, adv., in diesem Jahre, letas; adj., Geheuer.

Heuer, die, s. Pacht; die Heuer bezahlen, s. Pachtchilling.

Heueracker, der, v zakup ali stant dana njiva.

Heuerig, Heurig, adj., letašenj. — tega leta: der heurige Wein, novo vino.

Heuerling, der, das, was von diesem Jahre it. letasnjik; s. a. Miethsmann, Pächter.

Heuscheibe.

Heuern, j. Miethen, Pachten, Heurathen.

Heuernte, die, košnja, seca; nach M. kositva sena, senokošnja, senoseća.

Heuerschilling, der, j. Pachtschilling, Miethzins.

Heuet, die, Zeit zum Heuen, Hen zu machen, košnja, čas senéne košnje.

Heusehm, s. Fehm.

Heusuhre, die, seneni voz, voz, peljaj sena.

Hensutter, das, senéna klaja, senéna piea, pokladanje sena.

Heugabel, die, senene vile, razsohe; der Mitteljahn der Heugabel, palčnik; die Jabne oder Zacken, roglji; s. a. Gabel.

Hengewinn, der, spravljanje sena, pridelek sena.

Heuhändler, der, senar.

Heuhaußen, der, kopica, kup sena, stog; nach M. naval, serb. naviljak, plast; — mašchen, plastiti, plastati.

Heuhechel, j. Hauhechel.

Henicht, das, snipor, seneni drob, senene merve.

Hentuppe, i Heuhaußen.

Heutand, das, travniki, senožeti.

Heutlinc, die, (povezna) verv. nach I. in J. Kr. porepnik; den Heuwagen damit überall herum zubünden, nach V. a. opasivnica.

Heulen, v. n., von Hunden, Wölfen, tuliti, rjuti, rjoveti, serb. vijati, j. a. Aufheulen; vom Menschen, vekati. (nach I. većati); niedria, dreti se; heutend ankommen, prituliti, prirjuti kam; den ganzen Tag heulen, ves dan pretuliti, prevekati; wer unter den Wölfen ist, muž mitheulen, ktor se z volkam pajdasí. mora ž njim (tudi) tuliti, serb. u kakvo se kolo dojde. onako se mora igrati.

Heulen, das, tuljenje, rjutev, rjovenje.

Heultrcisel, der, volk; s. a. Brummkreisel.

Heumachen, f. Henet.

Heumacher, der, kosec.

Heumad, die, košnja, seca, senokošnja, senoseća; zur Zeit der Heumad, ob košnji.

Heumagazin, das, senarnica.

Heumäher, der, kosec, senokosec, senosek.

Heumarkt, der, seneni terg.

Heunomat, s. Juti.

Heumotte, die, seneni molj.

Heunetz, das, das Heu darein zu binden und damit zu tragen, mreža, mrežnica.

Henoch, s. Tch.

Heupferd, das, Heuschrecke; j. Wasserjungfer.

Heurathen, j. Heirathen.

Heuranke, die, jasli (za seno). gare

Heure, die, s. Heuer, die.

Heureten, das, grablje.

Heurecht, das, senožetna pravica, pravica kje kositi.

Heurig, s. Heuerig.

Heuristit, j. Erfindlichkeit.

Heuristisch, j. Erfindungssch.

Hensame, der, seneno seme; der schwedische Hensamen, j. Sichttlec.

Henscheibe, die, senena kopica, kopica, plast.

Heuscheyer.

Heuscheyer, die, senica; f. a. Heuboden.

Heuschenne, die, nach *Gutsm.* senena parna,
nach M. parma.

Heuschlag, der, f. Heugewinn.

Heuschober, der, kopica, stog sena, lo-
nica.

Heuschoppen, der, šupa*; f. Heuboden.

Heuschrecke, die, (Locusta), kobilica, auch
skocze.

Heuschreckenesser, der, kobiličar.

Heuschreckenterche, die, (Alauda trivialis),
poljski škerjanca.

Heuschreckenvogel, der, (Pastor), nach
Sul. drozgulja.

Heuschreckenwolke, die, oblak, tma kobilic.

Heuschuppen, der, f. Heuboden.

Heuseil, das, f. Heuleine.

Heusende, die, kosa.

Heustock, der, stog, (böhm. stoh); f. a. Heu-
šober.

Heut, Heute, adj., danas, auch dnes. (böhm., russ. u. altsl. nebev d'n's), in einigen Gegen- den auch dansi, dans, dones; heute früh, davi, davšno, davno jutro (dnes zjutra). serb. jutros; heute Abend, drevi, drevšni, drevni večer; heute Nacht, nocój, nocojsna noc; heut zu Tage, dan današnji; heute mir, mor- gen dir, danas meni, jutri tebi, danas enimu, jutri drugimu; heute roth, morgen todt, da- nas vesel, jutri mertev, danas človek, jutri černa zemlja; bis heute, do današnjiga dne; von heute an, od današnjiga dne; für heute, za danas, dans.

Heute, das, današnji dan.

Heutig, adj., današenj; heutiges Tages, dan
današnji, današnjiga dne; die heutige Nacht,
nocojsnja noc, f. Heute.

Heuvogel, f. Bienenfraß.

Heuwage, die, senena tehtnica ali vaga.

Heuwagen, der, voz sená, senéni voz, sen-
nene kola.

Heuwendemashine, die, seneni preobra-
cavnik.

Heuwerbung, die, f. Heugewinn.

Heuwiese, die, travnik, senožet; eine ein-
hauige, starina; Berghewiese, košenica.

Hezehent, der, senéna desetina.

Heuzzeit, die, kosnja; f. a. Heumad.

Heragon, f. Schsced.

Hexameter, der, šestomér, šesterostopnik,
heksameter.

Hexametrisch, adj., šestoméren, šestostopen.

Hekandrie, die, šesteromoštvo.

Hekapodie, die, šesterostop.

Here, die, Zanberin, čarovnica (auch altsl.
neben čarodeica), vešča, veša (cfr. altsl.
věšt', incantator), vražarica, copernica*,
nach Rarn. klekarica, russ. vědma; eine alte
Here, habura, habona; ein Vogel, f. Nacht-
schwalbe, Mitchvogel.

Herex, v. n., nach dem *Altsl.* Poln. u. Böhm.
čarovati, nach dem *Altsl. u. Russ.*, u. bei
l. auch vražiti; gewöhnł. coprati*, narediti,
narejati, pogoditi.

Hereuobaum, f. Tranbenkirschbaum.

Hiebei.

755

Herenbuch, das, černe bukve, vražje, čaro-
delske bukve; f. a. Zanberbuch.

Herenbutter, die, (pre)mehko maslo

Herensfahrt, die, vzlet čarovnic.

Herensfest, das, godovanje čarovnic, vešo,
ves.

Herensinger, f. Belemnit.

Hereuformel, f. Zanbersformel.

Hereuengeschichte, die, pravlica od čarovnic.

Hereukenraut, das, (Circaea), polu. čarovnica.

Hereukreis, der, vis, klek.

Herexmännchen, das, f. Alraun.

Herexmehl, f. Bärlapp.

Herexmeister, der, čarovnik, (auch altsl.
ueben čarodej, vražbitelj). copernik*, vražji
človek, vešee, vešee, nach dem Polu. černo-
knjižnik, böhm. kauzelnik.

Herenmilch, die, (Euphorbia Peplus), pasje
mleko.

Herenproube, die, preskuševanje čarovnice.

Hereuoproceß, der, pravda zastran čaro-
vanja ali vrazenja, čarovniška pravda.

Hereritt, f. Herensfahrt.

Hereenspruch, f. Zauberspruch.

Hereuštich, der, eine Art der Nabterei, welche
allerlei kleine Löcher in der Naht laßt, nach
V. klekanje, lukničasti šiv, šiv z lukničami,
klekarija.

Herenstrang, f. Waldrebe.

Herentanz, der, ples čarovnic, copernic,
nach Zal. ples na Kleku.

Hereuwerk, f. Hererei.

Herenwesen, das, čarovnístvo, vrašto.

Herez, f. Herexmeister.

Herezerei, die, čarovanje, carodelstvo. čaro-
bija, copernija*, altsl. vražba; černoknjistvo;
Hereerei treiben, f. Herex; poln. čary, čaro-
dejstvo.

Heyda, f. Heida.

Hi! int., der Ausdruck des Lachens, hi, hihihi.

Hiäne, die, hiena, hijena.

Hiatus, der, zev.

Hiazint, der, f. Hyacint.

Hiazinte, die, f. Hyacinthe, f.

Hibrisch, f. Zwitterartig.

Hick, f. Schlucken, der.

Hicken, v. u., kavsniti, kavsati, kljuniti.
kljevati; f. a. Schlucken.

Hie, f. Hier.

Hied, der, mah, mahljej, sek; auf den Hieb
und Stich fechten, sekati se in bosti; auf
einen Hieb abhanen, na en mah, na en mah-
ljej, v eni poti odsekati, odbiti; der Baum
sällt nicht auf Einen Hieb, na en mah se
hrast ne podere; Schlag, udar, udaree;
Wunde, rana, usek, sekotina; Zemanden
einen Hieb geben, mahniti, počiti. udariti ko-
ga; er hat einen Hieb im Geiichte, ima bra-
zgotino na lici; hier wird es Heie segen,
ali ho pela siba, palica; ein Han, wo Holz
gesällt wird, sek, presek, serb. šestar; wo
das Holz schon ausgefällt ijt, sfrata, laz; er
hat einen Hieb (einen kleinen Mauch), vinjen
ali vinsk je, tercen je; freien Hieb haben,
dervaščino, pravico dervarjenja imeti.

Hiebei, adr., pri tem, pri tej reči, tu.

48*

756

Hiebig.

Hiebig, j. Hanbar.

Hiebwunde, die, usek, sekotina, usekana
rana.

Hiedurch, adv., s tem. po tem, skozi to.
tod skozi.

Hief, der, trobljej, zatrobljej iz lovskiga
roga.

Diese, f. Hagebutte.

Hiefhorn, das, lovski rog, trobenta, j. a.
Hifthorn.

Hieftoß, f. Hieß.

Hiefür, adv., za to; hiefür tann ich nicht,
za to ne morem kaj, tega (temu) nisim
jez kriv.

Liegegen, adv., zoper to. proti temu, proti
tej reči.

Hicher, adv. sem, f. Her.

Hieke, die, kosi rude (med drugo rudo najdeni).

Hiemit, adv., s tem, torej, tedej, po tem.
po tem takim.

Hienach, adv., po tem, za tem.

Hienächst, adv., zraven, tik tega, in U. Kr.
voz to; k temu, verh tega.

Hieneben, j. Dabci.

Hienieden, adv., tu. na tem svetu. na
zemlji.

Hienieder, adv. doli.

Hier, adv., tu, tukej, tukaj, tuki, le tu, tu
le, altsl. a. s'de, serb, ovde; hier bin ich,
tu sim; hier ist er, glej ga, vidis ga; bift
du hier? ali si tukaj? kalt hier kalt da,
zdaj tu, zdaj tam (ondi); hier und da, tu
in tam, sem ter tje, kjekod. kaj maliga;
nicht weit von hier, ne deleč odtod; von
hier aus, odtod; hier in diesem Leben, na
tem svetu; hier brach er in ein Gelächter
aus, pri teh besedah, oder to izrekši, iz-
govorivši se je zasmejal na glas; hier zu
lande, tukej, pri nas, tod; hier hat er
Recht, v tem pravo terdi.

Hierab, j. Hievon, Hieraus.

Hieran, adr., an diesem Orte, tu, na tem
mestu; an dieser Sache, na tem; an diese
Sache, na to; hieran hat er sich gestoßen,
nad tem se je spotaknil, se je ustavljal;
heran hangen bleiben, zatakniti se ob kaj;
denken wir nicht hieran, ne mislimo na to.
tega.

Hierarchie, die, duhovska vlada, vlada duhovsćine, duhovstva, hierarhija; f. a. Rangordnung.

Hierarchisch, adj., duhovskovladen†, hierarhijsk.

Hierauf, adv., auf diese Sache, na to, potem, pollej; auf dieser Sache, na tem; hieraus stand er, tu, na tem (mestu) je stal.

Hieraus, adv., aus diesem Orte, odtod; von
hieraus kann man die ganze Statt überreichen,
odtod lahko vidimo vse mesto; aus dieser
Sache, iz tega, iz te reči; du heßt hier
aus, iz tega vidis.

Hieranzen, adv., tukej zunej, veni.

Hierbei, adv., pri tem; j. Hiebei.

Hierbevor, adv., pred tem.

Hierdurch, adv., durch diesen Ort, tu skozi;
gehe nicht hierdurch, fiontern tadlich, ne hodi

Hierzu.

tu skozi, ampak tam skozi; durch diese Sache,
skozi to; f. a. Hiedurch.

Hierein, adv., in diesen Ort, v to, tu noter;
herein ist er gegangen, v to, tu noter je sel;
in diese Sache, v to; hierein menge ich nicht,
v to se ne vikam.

Hierfür, adv., zato; f. Hiefür.

Hiergegen, adv., proti temu, zoper to.

Hierher, adv., sem, lesem, lès; biš hier;
her, von der Zeit, do zdaj, doslej; von einem
Orte, dotlej, do nas.

Hierherwärtς, adv., sem, proti tej strani
(k govorečimu).

Hierhin, adv., tu sem, k tej strani, k temu
mestu.

Hierin, adr., in diesem Orte, tu; hierin
wohnt Niemand, tukej, v tej hiši nihče ne
stanuje; in dieser Sache, v tem, v tej reči.

Hierländisch, adj., tukajsenj, iz domače,
näse dżeżele; f. a. Hiesig.

Hiermit, adv., s tem le. f. Hiemit; hier
mit entfernte er sich, to rekši je odsel.

Hiernach, adv., po tem, po tem takim; hier-
nach wird Niemand fragen, po tem. po tej
reči ne bo nihče vprašal.

Hiernächst, f. Hienächst.

Hierneben, adv., neben diesem Orte, tukej,
poleg tega; neben dieser Sache, zraven
tega.

Hiernieden, f. Hienieden.

Hierob, j. Hierüber, Tarob.

Hieroglyphe, die, hieroglif, podobopis†.

Hieroglyphisch, adj., hieroglifen, podobopisen†.

Hierophant, der, hierofant, arhimandrit.

Hierortig, f. Hiesig.

Hiersein, das, bei seinem Hiersein, dokler
je tukaj (t. j. pri meni, med nami) bil,
bival, bivanje, pričujočnost, nazočnost na
tem mestu.

Hierseßt, adv., tukej, ravno tukej.

Hierüber, adv., über diesen Ort, tu čéž,
tukej čéž, tu prek. prek tega; über diese
Sache, čéž to, nad to, nad tem; hierüber
wundere ich mich nicht, temu se ne čěudim;
hierüber und wir einig, v tem, zastran tega,
kar se tiče tega, smo edine misli.

Hierum, adv., okoli tega, za to, tu nekod;
herum kümmere ich mich nicht, za to se ne
pečam, ne menim, mi ni skerb, za to me
ne boli glava.

Hierunten, adv., tu doli, spodej.

Hierunter, adv., unter diesem Orte, tu
spod: unter dieser Sache, pod tem; unter
dreien Tingen, med tem, med temi rečmi;
hierunter leiden die Banern, pri tem terpě
kmetje; hierunter gibt es einige, med njimi
so nekteri.

Hiervon, adv., od tega, izmed teh reči, od
tega tu.

Hierwegen, adv., zavolj tega; f. Deywegen.

Hierwider, adv., proti temu, j. Hiegegen.

Hierzn, adv., k temu, na to: hierzu tangen,
za to biti.

Hierzwischen.

Hierzwischen, adv., tu vnes. tu med tem, med njimi.

Hieselbst, f. Hierselbst.

Hiefig, adj., tukajšenj, nas, tega kraja, maća.

Hievon, f. Hiervon.

Hiewegen, f. Hierwegen.

Hiewider, f. Hiegegen.

Hiez, der, maček.

Hieze, die, mačka.

Hieznu, f. Hierzu.

Hierzischen, f. Hierzwischen.

Hift, f. Hief.

Hifthorn, das, lovski rog.

Hilfe, u. f. f., f. Hülsc u. l.!

Hille, die, senica, svisli, supa*; f. a. Stullboden.

Hilpersgriff, f. Ränke, pt., Streich.

Himbeerenapfel, der, malinček, malinčar.

Himbeere, die, (Rubus idaeus), in allen slav. Mundt. malina.

Himbeereis, das, malinov led.

Himbeeressig, der, kis ali jesih malin, malinov kis.

Himbeergevroene, das, f. Himbeereis.

Himbeergestränch, i Himmelstranch.

Himbeerkäfer, dei, malinarka.

Himbeersaft, der, malinovec. malinov sok.

Himbersammier, Himbeerkäufer, der, malinar.

Himberstranch, der, malinov germ. malinjek, coll. malinje.

Himbeerwasser, das, malinovica.

Himbeerwein, der, malinovec.

Himmel, der, der Baldachin, die obere Tede einer Kutsche, eines Bettes, der sichtbare Theil der Luft, der Sternenhimmel, nebo; unter freiem Himmel, pod milim nebam. na plannem, f. a. Frei; die Vogel unter dem Himmel, ptiči spod neba; die Beschaffenheit der Luft, Himmelsstrich, podnehje, nebo; der Himmel hat sich sein überzogen, premrenilo se je; der Himmel ist heiter, jasno je (nebo); die Feste des Himmels, f. Firmament; den Himmel beobachten, paziti na spremembe na nebu, na zvezde; der Ort der unmittelbaren Offenbarung Gottes, nebésa, pt., sveti raj; in den Himmel kommen, priti v nehesa, zvelićati se; der Himmel hat es so gewollt, Bog je tako hotel, Bog tako hoče; das weiß der Himmel, kaj se vé, kdo vé; bis in den Himmel entjückt, v tretje nebesa zamanknjen; im Himmel, v nebesih; beim Himmel, za Boga!; dem Himmel sei Dank, hvala Bogu!; ein Bürger des Himmels, nebesčan; Himmel und Hölle bewegen, Boga in vraga sklicavati; ums Himmelswillen, za Božjo voljo. za Božji čas; der Himmel sei mein Zeuge, Bog mi bodi priča. Bog ve. da je res; einen bis in den dritten Himmel erheben, prehvaititi, nezmérno hvaliti in povzdigovati, v zvezde kovati; wie vom Himmel gefallen, kakor bi hil z oblakov padel. ves tuj. nezveden.

Himmelreich.

757

Himmel-Himmels- in der Zusammens. nebesni, nebeski, rajski, v nebo, z nebam f. t. d.

Himmelab, adv., z neba.

Himmelachse, f. Himmelsachse.

Himmelan, adv., proti nebu, do neba, k nebu; kvisko, v oblake.

Himmelanstrebend, adj., letec kvisko, k nebu.

Himmelaus, f. Himmelan.

Himmelange, das, nehesko. modro, alivisnjevo oko.

Himmelängig, adj. modrook.

Himmelbett, das, postelja z nebam.

Himmelblau, adj., višnjev, kakor nebo moder, nebesne barve, lazuren.

Himmelblau, das, nebesna barva.

Himmelbrand, der, (Verbascum Thapsus), nach dem Böhm. u. Serb. divizna, auch lućnik, pljućnica.

Himmelbrot, das, nebeski kruh, mana.

Himmeldill, der, svinjski janež.

Himmelempor, adj., i Himmelan.

Himmelentsprossen, adj., iz nebés, neboroden.

Himmelerhoben, adj., v nebo povzdignjen.

Himmelerringend, adj., nebo dobivajoč.

Himmelerschütterer, der, stresovavec neba.

Himmelerz, das, ruda poversnica.

Himmelsfahrt, die, vnebohód, odhod, vstop v nebésa; russ. voznesenje; Mariä = Himmelsfahrt, vnebovzetje Marije oder Marijno, véliki šmaren, vélika gospodnica.

Himmelsfahrtsblümlein, f. Kreuzblume.

Himmelsfahrtsfest, das, Himmelsfahrtstag, der, dan vnebohoda; serb. spasovo.

Himmelsfahrtswoche, die, krizev teden.

Himmelfallend, adj., z neba padajoč.

Himmelfarbe, die, višnjeva. nebna barba, lazur. m.

Himmelfarben, f. Himmelblau.

Himmelflug, der, vzlet, polet kvisko pod oblake.

Himmelfruch, adj., prevesel.

Himmelgalle, f. Himmeldill.

Himmelgeboren, f. Himmelentsprossen.

Himmelgeburt, die, nehorodnost. nebeski rod.

Himmelgesandt, adj., z neba, iz nebés poslan.

Himmelgesandte, der, nebeski poslanec.

Himmelhaut, die, bei den Sattl. obnehnica.

Himmelheiter, adj., jasen. veder kakor nebo.

Himmelhoch, adj., do neba visok, do oblakov; er ijt himmethoch, neba se zadeva, zvezde klati; nach dem Poln. u. Böhm. nebotičen, nebodosežen; himmethoch erheben, s. Himmel.

Himmelklar, f. Himmelheiter.

Himmelmild, adj., predobrotljiv.

Himmelu, s. Blühen.

Himmelreich, das, nebésko kraljestvo, nebésa, pt., raj.

758

Himmelrein.

Himmelrein, adj., čist, bister, kakor nebo.

Himmelring, i. Regenbogen.

Himmelschse, die, Himmelsangel, ós ne-
ba, ós sveta.

Himmelsatlas, der, nebovid.

Himmelsbahn, die, nebeška pot.

Himmelsband, das, nebeska, blážna vez.

Himmelsbekrieger, der, neboborec.

Himmelsbeschreiber, der, nebopisec. po-
pisovavec neba.

Himmelsbeschreibung, die, nebopisje.
popisovanje neba, zvezd.

Himmelsbetrachtung, die, zvezdogled-
stvo, ogledovanje neba.

Himmelsbewohner, der, i. Himmelsbürger.

Himmelsblatt, das, rostok.

Himmelsbogen, der, Regenbogen, mav-
rica; f. a. Regenbogen; das Himmelsge-
wölbe, nebeški oblok. nebo.

Himmelsbote, der, nebeski poslanec, sel-
glasnik.

Himmel'sbran, der, f. Himmel'sbran.

Himmelbraut, die, nebeška nevesta.
zaroćnica.

Himmelsbürger, der, nebešćan.

Himmelchaner, der, nebogled, zvezdo-
gled, nebogledec.

Himmelsschlüssel, der, i. Schlüsselblume.

Himmelsschön, adj., nebesk. rajske. nebe-
ske lepote.

Himmelschor, der, nebeski kor. zhor.

Himmelsschreiend, adj., v nebo vpijoć.

Himmelsschwertel, f. Schwertlilie.

Himmelssduft, der, nebeski vonj. rosa.

Himmelsserschütterer, der, nebotres, ne-
botresec.

Himmelsserschütterung, die, potres,
stres nebá.

Himmelssferne, die, daljina, daljava nebes.

Himmelssjeste, die, f. Firmament.

Himmelssfener, das, nebeski ogenj. f. u.
Bliz; Begeisterung.

Himmelssfrende, der, nebeško. rajsko
veselje.

Himmelssfunke, der, nebeska iskra, božja
iskra.

Himmelsgabe, die, Božji, nebeški dar.

Himmelsgegend, die, stran sveta. nach
V. auch nebna stran. nach M. veter.

Himmelsg eiß, die, (Scolopax gallinago).
közica.

Himmelsgerste, i. Davidskorn.

Himmelsgeschöpf, das, nebeska stvar.

Himmelsgewölbe, das, nebeski oblok.
nebeski krog, svod, f. a. Firmament.

Himmelsgleicher, der, nebni ravnik, po-
lutnik.

Himmelsglück, das, nebeska, rajska sreča.

Himmelsglut, die, nebeski žar, ogenj.

Himmelsgufer, der, zvezdogled.

Himmelsgürtel, der, nebeski, nebni pas.

Himmelsheer, das, nebeska truma. ali
vojska, trop nebeski. angelei.

Himmelshetre, die, vedrina, jasno.

Himmelshöhe, die, visava, višina. daljava neba.

Himmelsweite.

Himmelsjüngling, der, nebeski mladeneč.

Himmelskarte, die, nebovid.

Himmelskönig, der, nebeški kralj.

Himmelstönigin, die, kraljica nebes.

Himmelskorn, i. Davidskorn.

Himmelskörper, der, nebno, nebesno telo

Himmelskraft, die, nebeška moć.

Himmelskraut, das, nebeško, čudodelno
zelišće, zelise.

Himmelskreis, der, obnebni krog. okrog
nebeški.

Himmelstugel, die, nebeška krogla, obla.

Himmelstugelkarte, die, f. Himmelskarte.

Himmelskunde, die, zvezdoznansto, ne-
boznanstvo.

Himmelslänge, die, nebeška dolgost.

Himmelslauf, der, tek zvezd (e).

Himmelslehre, die, nauk od neba, — nje-
govih teles, neboznanstvo.

Himmelstleiter, die, nebeška lestva, gred

Himmelslicht, das, nebeška luc. nebeška
svetloba.

Himmelslied, das, nebeška pesem.

Himmelslilie, die, (Iris germanica), plava
lilija.

Himmelstohn, der, nebeško plačilo, pla-
cilo v nebesih.

Himmelsluft, die, podnebni zrak.

Himmelsluft, die, nebeško, veselje. rajska radost.

Himmelsmacht, die, nebeška moc. oblast.

Himmelspferd, das, f. Heuschrecke.

Himmelspforte, die, nebeške vrata.

Himmelspol, i. Weltpol.

Himmelstrand, der, kraj neba.

Himmelstraum, der, nebesa pl.

Himmelssaat, der, nebesa.

Himmelssaffe, f. Himmelsbürger.

Himmelsschweiß, i. Mchtlthau.

Himmelsschweiter, die, nebeščanka.

Himmelssegen, der, nebeski. Božji bla-
goslov.

Himmelssohn, der, nebešćan.

Himmelsspeise, die, nebeska jed; f. a.
Ambrosia.

Himmelsspur, die, (waidm.) sléd po vejah.

Himmelstengel, f. Enzian.

Himmelstille, die, nebeska tihota.

Himmelstimmc, die, nebeski glas, glas
iz nebes.

Himmelstrich, der, podnebje; f. a. Klima.

Himmelstürmer, der, neboborec.

Himmelstürmerci, die, neboborstvo.

Himmelstein, i. Saphir.

Himmelsthür, die, nebeška duri, vrata.

Himmelstochter, die, nebeščanka.

Himmelstrank, f. Rektar.

Himmelstück, das, nebo (malano).

Himmelstürmend, adj., neboboren.

Himmelsvogel, der, (Paradisea), rajka.

Himmelswagen, der, rimske kola, nebe-
ski voz; der große Wär, (ursus major),
věliki voznik, voz.

Himmelsweg, der, nebeška pot, pot v
nebo, k sreči.

Himmelsweite, die, širjava neba.

Himmelswohnung.

Himmelswohnung, die, nebesa.

Himmelswonne, die, nebesko, rajsko
veselje, radost.

Himmelszeichen, das, nebesko znamnje.

Himmelszelt, s. Himmelsgewölbe.

Himmelsziege, die, j. Himmelsgeiß.

Himmelzirbel, der, s. Himmelstreiß.

Himmeltragend, adj., nebonosen.

Himmelträger, der, nebonosec.

Himmelwagen, der, j. Himmelswagen.

Himmelwärts, adv., proti nebu, kviško,
nakviško, v nebó.

Himmelweit, adj. u. adv., nezmérno delec,
delec' delec', nach I. sto mil delec'; kakor
od nebes do zemlje; ein himmelweiter Un-
terschied, sila velik razloček.

Himmlisch, adj., nebešk, božji; ein Himm-
lischer, nebesčan; himmlische Freude, nebe-
sko, rajsko veselje; himmlische Schönheit,
nebeska, prečudna lepota; himmlisch schen,
sprelep; uner himmlischer Vater, naš Oče
v nebesih; den Himmlischen ähnlich, nach
V. nebnat.

Hin, adv., tje, tjekej, altsl. onamo; hin und
wieder, tu pa tam, sem ter tje: alles ist
hin, vse je minulo, poginilo, auch vse je
proe; recht hin, links hin, na desno, na
levo (od govorečiga proč); hin und wie-
der fündet man einen Baum, tu pa tam, kjek-
kod, po redkim zagledaš kako drevo;
hin und her, sem ter tje; wo hast du das
Geld hin? kam si djal dnarje? Mode hin,
Mode her, kaj je meni za nošo? maram
jez za nošo; wo fünd die Gelder hin? kam
so došli, prišli dnarji? es ist hin! bilo je,
pa ni več, preslo je; meine Freude ist
hin, moje veselje je splavalo po vodi (nar.
pes.), Recht hin, Recht her, im gem. L.
(als Antw.), ti in tvoja pravica!; hin und
her denken, premišljati, razmišljati; hin und
her führen, prevajati, voditi sem ter tje:
hin und her gehen, prehajati, obhoditi; hin
und her laufen, pretekati; hin und wieder
gehen, iti in verniti se; in der Zusammen-
fezung mit Zeitwörtern wird hin mit po —,
anch od — gegeben, meist jedoch bleibt es un-
ausgedrückt, namentlich in der Antwort auf
die Frage wo, z. B. wo schwimmst du hin?
wo hast du es hingethan? kam plavaš? kam
si djal?

Hinab, adv., doli, tje doli. na dol. na-
vzdol (z višjiga mesta. kjer je govoreči);
russ. v niz; hinab mit ihm, doli ž njim!
spravite ga odtod doli; den Berg hinab, s.
Bergab; die Treppe hinab, po stopnicah
doli; in Bezug auf die Zusammensezungen
mit Zeitwörtern s. Herab.

Hinabarbeiten, Hinabängeln, Hin-
abbegeben, Hinabbekommen, Hin-
abbengen, j. Herabarbeiten, u. j. f.

Hinabbringen, v. a., spraviti, prinesti s
cesa, doli (od tistiga, ki je gori).

Hinabfahren, Hinabfallen, Hinab-
kliehen, Hinabgehen, Hinabkür-
zen, Hinabwerken, u. derl. s. Herab-
fahren, u. f. f.

Hinauffliegen.

759

Hinabwärts, adr. navzdol (z verha doli).

Hinalten, Hinaltern, v. n., postarati
se, starati se, leta teko.

Hinan, adv. gori, tje gori (od govorečiga
proč); den Berg hinan, v breg, vkreber,
nad se, v verh; in der Zusammensezung
mit Zeitwörtern, pri — vz — : j. a. Hinauf.

Hinanarbeiten, jich, v. r., skopati se.

Hinanbanen, v. a., prizidati tje, na uno
stran.

Hinanbegeben, sich, v. r., podati se tje
gori.

Hinaubrausen, Hinaubringen, Hin-
andrängen, Hinangehen, Hinan-
kommen, j. Hinaubbrausen, u. j. f.

Hinarbeiten, v. n., auf etwas, poganjati
se, prizadevati si za kaj. v. r., prizade-
vati si kam. siliti kam, napenjati se, da
bi kam prišel.

Hinauf, adv., tje gori (od govorečiga, nižji
stojčiga), navzgor. v verh; den Berg
hinauf, vbreg; bis zur Sündsluth hinauf,
do občega potopa nazaj; in der Zusammen-
fezung mit Zeitwörtern vz — (z — oders —),
gori, naj kaj; s. a. die Zusammensezungen
mit Aufs.

Hinaufarbeiten, jich, v. r., skopati se,
splezati na kaj. n. p. na drevo.

Hinaufbauen, v. a., sezidati, zidati na
kaj.

Hinaufsbegeben, sich, v. r., podati se tje
gori.

Hinaufsbekommen, v. a., dobiti gori.

Hinaufsbestellen, v. a., naročiti komu,
naj pride gori, na —.

Hinaufbindeu, j. a., privezati, privezo-
vati na kaj.

Hinaufsbitten, v. a., prositi koga naj
pride gori, na —; povabiti gori.

Hinaufsblasen, v. a., vspihniti.

Hinaufsblicken, v. n., pogledati kvisko,
na kaj.

Hinaufsblinken, j. Aufsblinken.

Hinaufsbliken, v. n., bliskniti se na —,
f. a. Aufsblitzen.

Hinaubringen, v. a., vznesti, vznasati,
spraviti na kaj; bringe es hinauf, nesi gori.

Hinaufdampfen, v. n., hlapeti. kaditi se
kviško, na —.

Hinaufdenken, sich, v. r., v. mislih vzdigni-
niti se na —.

Hinaufdrängen, v. a., naganjati, priti-
skati gori, na verh.

Hinaufdringen, v. n., tiščati, tišati, siliti
kviško, na verh.

Hinaufduften, v. n., kviško puhteti di-
šati.

Hinaufdürfen, v. n., smeti gori. n. p.
na drevo.

Hinaufseilen, v. n., pohiteti, hiteti tje
gori.

Hinauffahren, v. n., odpeljati, peljati se
gori, s. a. Auffahren.

Hinaufflattern, v. n., skerleti.

Hinauffliegen, v. n., vzleteti, leteti kvi-
ško.

760

Hinauffliechen.

Hinauffstehen, v. n., hežati tje gori (od govorećiga proc).

Hinaufführen, v. a., odpeljati, voditi tje gori.

Hinaufgaffen, v. n., zevati gori.

Hinaufgeben, v. a., podati komu na —, gori.

Hinaufgehen, v. n., iti, hoditi gori. serb. uzači: die Viette gingen hinauf, cena je poskočila.

Hinaufgießen, f. Aufgießen.

Hinaufgucken, v. a., pokukati gori.

Hinaufhalten, v. a., deržati kvisko. gori.

Hinaufharten, v. a., tje gori zgrabiti. grabiti.

Hinaufshanen, v. a., udariti na —.

Hinaufscheben, v. a., vzdigniti na —.

Hinaufsetzen, v. n., pomoči, pomagati komu na —, gori.

Hinaufhinten, v. n., odšantati. šantati gori.

Hinaufholen, v. a., odnesti gori.

Hinauffagen, v. a., spoditi na —, gori; v. n., dirjati gori.

Hinaufstämen, v. a., seesati. cesati gori.

Hinaufkehren, v. a., vzvihati. oberniti navzgor.

Hinaufklettern, v. n., splezati. plezati na —, vspeti se na —.

Hinaufkommen, v. n., priti na —, gori.

Hinaufkönnen, v. n., moči na —, gori.

Hinaufkriechen, v. n., zlesti. lesti na kaj, gori.

Hinaufkriegen, f. Hinaufbekommen.

Hinaufkrümmen, ťch, v. r., skriviti se. vzvihati se.

Hinauflangen, v. a., podati. podajati komu na —, gori; v. n. segati gori.

Hinauflassen, v. a., spustiti. pustitina —, gori.

Hinauflaufen, v. n., teči gori.

Hinauflegen, v. a., djati, položiti na —; f. a., Auflegen.

Hinaufleiten, v. a., spremiti gori —.

Hinaufleuchten, v. n., posvetiti. svetiti gori gredocimu.

Hinauflocken, v. a., zvabiti na —, gori.

Hinauflodern, f. Auflodern.

Hinaufmögen, v. n. er mag nicht hinauf, neče se mu na —, gori (iti).

Hinaufmühen, fich, v. r., potruditi se, spenjati se na —, gori.

Hinaufmüssen, v. n. er muß hinauf, mora gori (iti).

Hinaufsuchmen, v. a., vzeti. na —, gori.

Hinaufsuöthigen, v. a., prisiliti. naganjati koga, da gre na —, gori.

Hinaufsparen, v. a., natovoriti, nakladati na —.

Hinauffragen, v. n., moleti, sterleti kvisko.

Hinaufbrachen, v. n., kaditi se kvisko.

Hinaufreichen, f. Hinaufbarken.

Hinaufreichen, f. Hinauflangen.

Hinaufreiten, v. n., jezditi na —.

Hinaufrennen, f. Hinauflaufen.

Hinaufwollen.

Hinaufrollen, v. a., vzmotati.

Hinauftrücken, v. a., kvisko, visi pomakniti.

Hinaufrufen, v. a., poklicati na —, tje gori.

Hinauffschaffen, v. a., spraviti na —, gori.

Hinauffschauen, v. n., gledati gori. na —.

Hinauffschachen, v. a., vzplasiti. spoditi na —.

Hinauffschicken, v. a., poslati na —, gori.

Hinauffschleichen, v. n., ukrasti se in zmuzati se na —.

Hinauffschleppen, v. a., odvleci, zvleci na —, gori.

Hinauffschlendern, v. a., zabrusiti na —.

Hinauffschlüpfen, v. a., smukniti na —, gori.

Hinauffschütten, v. a., nasuti. nasipati na —.

Hinauffchwimmen, v. n., splavati, plavati na —, tje gori.

Hinauffschwingen, fich, v. r., speti. spenjati se, zagnati se na —.

Hinauffsehen, f. Hinauffschauen.

Hinauffsehnen, ťch, v. r., želeti si gori, na —.

Hinauffstein, v. n., oditi, biti na —.

Hinauffsenden, f. Hinauffschicken.

Hinauffsezen, v. a., djati. postaviti na —.

Hinauffrollen, v. n., er soll hinauf, naj gre (od tukej) gori.

Hinauffspringen, v. n., skočiti na —.

Hinauffspriten, v. n., šterkati kvisko.

Hinauffstecken, f. Aufstecken.

Hinaufsteigen, v. a., speti se na —, iti na —; zlesti gori; auſe Pfeil, vsesti se na konja, zasesiti konja.

Hinaufstellen, f. Hinauffsezen.

Hinauffstossen, v. a., suniti gori.

Hinauffstreifen, v. a., die Nermel, zasukati. zavihati rokave.

Hinaufstürzen, v. n., pasti na —.

Hinauftanzen, v. n., odplesati. plesati tje gori.

Hinaufthun, v. a., djati gori.

Hinaufstragen, v. a., odnesti, nesti tje gori, na —, vznesti.

Hinaufstreiben, f. Hinauffjagen.

Hinauftreten, v. n., stopiti na —.

Hinauftrippeln, v. a., drobneti na —.

Hinaufwachsen, v. n., vzrasti. rasti gori.

Hinaufwagen, v. n., derzniti. upati si na —, gori.

Hinaufwälzen, v. a., zvaliti, odvaliti, valiti na —, gori.

Hinaufwanken, v. n., odšvepati. opotekaje se oditi na —.

Hinaufwärtſ, adv., gori.

Hinaufwerfen, v. a., vreci. zadegati, metati na —.

Hinaufwinden, fich, v. r., viti se kvisko, ovijati se česa.

Hinaufwinken, v. n., pomigniti komu, naj pride gori.

Hinaufwollen, v. n., hoteti oditi gori. na —.

Hinausziehen.

Hinaufziehen, v. a., potegniti, vleči, eja-
ziti gori.

Hinängeln, v. n., tje namigovati, pomež-
kovati.

Hinaus, adv. tje ven, odtod ven (od govo-
rećiga preč); auf die Straße binaus, na
ulice; zum Hause binaus, iz hiše: hinaus
mit ibm! le ven ž njim! verzite ga, pah-
nite ga iz (hiše, cérkve i. t. d.); über das
Grab hinaus, tudi unstran groba; in der
Zuimmensebung mit Zeitwürtern, iz — iz
cesa, f. a. Ausz und Heraus.

Hinausarbeiten, sich, i Heransarbeiten,
sich.

Hinausbegeben, sich, i. n., iziti, iti od-
tod ven.

Hinausbeichen, v. a., izgristi.

Hinausbringen, f. Heransbringen.

Hinausdenken, v. a., wo denken Sie hin-
ans? kam mislite? kam te je misel zane-
sla?; misliti na prihodnost.

Hinausfahren, Hinausfallen, f. Herans-
fahren.

Hinausgabe, die, izročitev, izdatek.

Hinausgeben, v. a., izdati, izdajati, po-
dati skozi kaj: f. a. Ausgeben.

Hinausscheiden, v. a., iziti, iti iz — (n. p.
hiše); über seine Vollmacht hinausscheiden,
prestopiti svoje pooblastilo; das geht über
meine Begriffe hinaus, tega moja glava ne
doseže, ne dosega, to preseguje moje misli.

Hinausjagen, v. a., izpoditi iz —.

Hinauskommen, v. n., priti iz —.

Hinauslassen, i. Heranslassen.

Hinauslaufen, v. n., izleteti, leteti iz —;
das läuft auf Eins hinaus, to je vse eno;
iziti se v kaj.

Hinausmachen, sich, v. v., spraviti se
odtod.

Hinausreichen, v. a., das reicht über meine
Kräfte hinaus, to je cez mojo moc, to pre-
sega moje moči, tega jez ne morem.

Hinausschanden, v. a., zum Herunter, skozi
oko gledati.

Hinausschreiben, v. a., pisati komu (tje
kam).

Hinaussein, v. a., vnč biti; darüber bin
ich hinaus, to se me ne tier, za to ne
maram, se ne menim. tega sim se znebil,
otresel.

Hinaussetzen, v. a., ven postaviti, i. v.,
sich über etwas hinausziehen, nič ne marati
za kaj, ne pomarati nič, mi ni mar nicesar.
pustiti kaj; f. a. Ausschicken.

Hinausthun, Hinastragen, i. Her-
austhun u. f. f.

Hinauswärts, adv., ven.

Hinanswerfen, v. a., vreči iz —.

Hinauswollen, v. a., hoteti ven, hoteti
iziti; er will hoch hinaus, visoko sega, leti;
ich weiß, wo er hinaus will, vem kam
meri, kam bi rad; we will vs entlich da-
mit hinaus? kako se ho to izslo? kam ven-
der hoče vse to?

Hinausziehen, v. a., izvleč, izvlačiti,
potegniti, potegovati iz —.

Hindern.
761

761

Hinbannen, v. a., pregnati, preganjati od
sebe, upanati, ukleti, da se ne more ga-
niti z mesta.

Hinbannen, v. a., sezidati kje kako.

Hinbeben, v. n., derhteč oditi.

Hinbegeben, sich, v. i., iti kam, podati
se tje —.

Hinbestellen, v. a., tje naročiti. uka-
zati: wir sind hinbestellt, nam je tje uka-
zano, napovědano. rečeno: nam so naro-
cili, da naj pridemo, gremo tje.

Hinbeten, f. Herbeten.

Hinbetten, sich, v. v., postlati si, pro-
steti si tje kam.

Hinbiegen, v. a., pregniti, zviti na uno
stran.

Hinbitten, v. a., prositi koga, naj pride tje.

Hinblasen, i. n., tjekej pihati.

Hinblick, der, pogled, ozir: mit Hinblick
auf seine Jugend, gledr. gledaje. pomislivši
na njegovo mladost.

Hinblicken, v. n., pogledati, gledati na
kaj, tje.

Hinblinzen, v. a., pomežkovati tje.

Hinblühen, v. n., ocvetati.

Hinbluten, v. a., prelitı svojo kri

Hinbranfen, v. a., odsumeti. Šumeti proc.

Hinbreiten, i Ausbreiten.

Hinbringen, v. a., tje prinesti. primašati;
sein Leben hinbringen, prebiti; die Zeit mit
etwas hinbringen, f. Zubringen; mit Sin-
gen, Scheien, Schafen, u d. prepeti. pre-
kricati. prespati i. t. d.

Hinbrüiten, v. n., ždeti (ždim). čemeti kje
v kakim kotu brez dela. zamistiti se kam.
zatopiti se v jalove misli.

Hinbrüten, das, ždenje.

Hinbumsen, v. n., tje lopniti, emokniti.

Hindan, f. Hintan.

Hindbeere, f. Himbeere.

Hindecken, v. a., prosterti, pogerniti (ko-
mu mizo).

Hindehnen, sich, v. v., raztezati se, steg-
niti se, vleči se.

Hindenken, v. n., wo denken Sie bin? kam
ste se namenili? — kaj vam je prišlo na
misel; v. i., sich hindenken, prestaviti se v
duhu, v mislih (jekam.

Hinderer, der, oviravec, kljubovavec, na-
potnež.

Hinderlich, adj., zaderžljiv, zaderžen. ovi-
ren, ovirajoč, napoten. nepriličin, nepri-
ležen; hindertich sein, hindertich fallen, f
Hindern.

Hindern, v. a., zaderžati, zaderževati, ovi-
rati, opovirati, zavirati koga; wer hindert
ich zu schreiben? kdo ti brani pisati? nach
Gutsm. auch pačiti: auch zaderžke, ovire,
napotja delati, na poti biti komu; anfah-
ten, ustavljati, muditi; ich will es nicht
hindern, ne kratim, ne branim tega; serb.
smetati, prečiti, böhm. překažeti, vaditi;
einen an seinem Glücke, hindern, pokvariti.
skerhati komu srečo, kriv biti, da se
komu sreča skazi; das hinderte mich zu
kommen, to mi ni dalo priti.

762

Hinderniß.

Hinderniß, daß, zaderzek, napotje; zavira,
zabáva, opovirek, ovirek, napotljej, nach
r. a. zadevek, serb. zapreka, prepona,
smetnja, böhm. prekažka, zavada: einem
ein Hinderniß in den Weg legen; zagnati
poleno med noge; pot zavreti; alle Hin-
dernijsje überstreigen, vse zaderzke odpraviti,
premagati.

Hinderung, die, zaderžba, oviranje, bra-
njenje; f. a. Hinderniß.

Hinnten, v. n., pokazati, pokazovati
na —, misel vzeti kaj; f. a. Audeuten.

Hindin, Hinde, die, košuta.

Hindingerin, die, udinjevavka.

Hindläuſte, j. Wegwarte.

Hindorren, v. n., usahniti, posušiti se.

Hindrang, der, nagon, pritisk.

Hindrängen, sich, v. r., siliti, tiscati, tišati
tje, gnati se.

Hindrücken, v. a., pritisniti, pritiskati.

Hinducken, sich, v. r., počeniti tje, počep-
niti.

Hindurch, adv. skoz(i), tje zkozi. crez;
drei Jahre hindurch, tri leta; hierdurch, tod;
dort durch, ondod; durch's Felt hinturch, čez
polje, prek polja, sred polja; die ganze
Nacht hindurch, vso noč, vso ljubo. vso Bozjo
noč; in Bezug auf die Zusammenſegungen
mit Zeitwörtern j. Durch und die damit zu-
sammengesetzten Wörter.

Hindurchbrechen, v. n., predreti, (pro-
dreti), predirati.

Hindurchbringen, v. a., spraviti, pre-
nesti skozi kaj.

Hindurchdringen, v. n., pretergati, pre-
dreti skozi kaj.

Hindurchfahren, v. n., prepeljati se. pre-
voziti, prevažati se skozi —.

Hindurchführen, v. a., prepeljati.

Hindurchgehen, v. n., preiti, prehajati.
iti skozi kaj.

Hindurchkommen, v. n., priti skozi —.

Hindurchlassen, v. a., prepustiti, pustiti
skozi —.

Hindurchziehen, f. Durchziehen.

Hindürfen, v. n., smeti tje (iti).

Hineilen, v. a., pohiteti, hiteti tje.

Hinein, adv., noter, tje noter; bis zur Stadt
hinein, noter v mesto; zur Stadt hinein, v
mesto; in das Haus hinein, v hišo; in den
Tag hinein, tje v en dan, brez premislika;
f. a. Tag, in der Zusammenſegung mit Zeit-
wörtern, meist v —; f. übrig. Ein u. die
damit zusammengeſekten Wörter

Hineinarbeiten, sich, v. i., zadelati se
v —.

Hineinbannen, v. a., vkleti v kaj.

Hineinbegeben, sich, v. r., iti v —.

Hineinbekommen, v. a., spraviti, dobiti
noter, v kaj.

Hineinbestellen, v. a., naročiti komu, naj
pride (prinese) v — n. p. hiso.

Hincinbiegen, f. Einbiegen.

Hineinbitten, v. a., prositi koga, naj
stopi v —, noter.

Hineinblasen, v. a., vpihniti.

Hineinklettern.

Hineinblicken, v. n., pogledati v —.

Hineinbohren, v. a., zavertati v —.

Hineinbrauchen, v. n., šumeti v —.

Hineinbringen, v. a., vnesti, vnasati, pri-
nesti v —, spraviti v —.

Hineinbücken, sich, v. r., pripogniti, pri-
pogibati se v kaj, pod kaj.

Hineindenten, sich, v. r., v duhu ali misli
se prestaviti v —, misliti se kam, sich in
Zem Landes Lage hineindinden, postaviti se v
mislih v čije mesto.

Hineindichten, sich, v. r., vpeti se.

Hineindrängen, v. a., vtisniti, vtiskati,
tlačiti v kaj, v. r., tlačiti se, gnati se,
tisćati v kaj.

Hineindringen, f. Eindringen.

Hineindrucken, v. a., natisniti v kaj, v
čim.

Hineindrücken, v. a., vtisniti, vtiskati v —.

Hineindürfen, v. n., smeti v kaj (iti),
smeti noter.

Hineinellen, v. n., pohiteti v —, noter.

Hineinfahren, v. n., peljati se v —; mit
dem Löffel, der Hand, poseći, seći z žlico
(v skledo), z roko.

Hineinfallen, v. n., pasti v —.

Hineinfeuern, v. n., streljati v —, noter.

Hineinfinden, sich, v. r., zvediti se, znajti
se v kaj.

Hineinſlechten, f. Einſlechten.

Hineinſliegen, v. n., vleteti, leteti, fer-
leti v —.

Hineinſliehen, v. n., vteci, vbezati, be-
žati v —.

Hineinſließen, v. n., teći, cereti v —.

Hineinpressen, v. n., vjesti se, vgristi se
v —.

Hineinführen, v. a., vpeljati, peljati v —.

Hineinfüllen, v. a., napolniti.

Hineingeben, v. a., dati v —, noter.

Hineingehen, v. n., iti v kaj; es geht
nicht Alles hinein, ne gre vse va — nj. ne
derži toliko, da —.

Hineingeraten, v. n., priti v kaj.

Hineingießen, v. a., vliti, vlivati v —.

Hineingleiten, v. n., spolzniti se, spo-
dersniti se v —.

Hineingreifen, v. n., pesći, seći, se-
gati v —, zagrabiti v —.

Hineingucken, v. a., polukati, lukati v
kaj. serb. zaviriti u —; in's Glas, j. Glas.

Hineinhängen, v. a., obesiti v kaj.

Hineinharken, v. a., zgrabiti, vgrabiti v —.

Hineinhanen, v. n., zasekati, vsekati.
udariti v —.

Hineinheben, v. a., vzdigniti v —.

Hineinhelfen, v. a., pomoči v kaj, po-
magati komu, da more noter.

Hineinhinken, v. n., prišantati, šantati v
kaj.

Hineinhüpfen, v. n., skočiti, skakati v
kaj, noter.

Hineinhuschen, f. Hincinschlüpfen.

Hincinjagen, v. a., vgnati, vtirati v —:
v. n., dreti v —.

Hineinklettern, v. n., splezati v —.

Hineinkommen.

Hineinkommen, v. a., priti, prihajati, iti
v —, noter, vhajati.

Hineinkönnen, v. n., möci v —, noter.

Hincinkriechen, v. n., vlesti, lesti, laziti
v —.

Hineinlangen, v. n., seči, segati v —.

Hincinlassen, v. a., pustiti v —, noter.

Hineinlanfen, v. n., leteti v —.

Hineinlegen, v. a., vložiti, vlagati, djati
v —, vdjati, vdevati.

Hineinleiten, v. a., Wässer, napeljati v —.

Hineinlefen, sich, v. r., začitati se, za-
brati se v —.

Hineinlocken, v. a., vyabiti, privabiti. va-
biti v —.

Hineinmalen, v. a., namalati v —.

Hineinmischen, f. Einmischen.

Hineinmüssen, v. n., er muß binein, mora
v —, mora noter.

Hineinnähen, v. a., vsiti, vsivati.

Hineinrichmen, v. a., vzeti, jemati v —.

Hineinnöthigen, v. a., prisiliti, nagnati.
naviti koga, da gre v —, noter.

Hineinpicken, v. n., kljuniti, kavsniti, klje-
vati v —.

Hineinplumpen, v. n., šterbunkniti v
(vodo).

Hineinpropfen, f. Einpropfen.

Hineinragen, v. n., moleti v —, noter.

Hineinrauchen, v. n., kaditi se v —.

Hineinrauschen, v. n., zašumeti, šumeti
v (n. p. jamo).

Hineinregnen, v. n., es regnet binein, dež
gre, pada noter, v —.

Hineinrechen, f. Hineinharken.

Hineinreichen, v. a., podati, podajati v —.

Hineinreiten, v. n., vjahati, jahati, jez-
diti v —.

Hineinrennen, v. n., leteti, dirjastiti v —.

Hineinrinnen, v. n., cereti, curljati, teči
v —, noter.

Hineinrücken, v. a., pomakniti, pomikati
v —.

Hineinrufen, v. n., poklicati v —.

Hineinschaffen, v. a., spraviti, spravljati
v —, noter.

Hineinschanden, v. n., gledati v kaj.

Hineinscheinen, v. n., sijati v (hišo).

Hineinschicken, v. a., poslati v —, noter.

Hineinschieben, v. a., vtisniti, potisniti
v —.

Hineinschießen, v. n., streliti, streljati
v —, noter.

Hineinschlagen, v. a., zabiti, zatolči kaj
v kaj; v. n. f. Einschlagen.

Hineinschleichen, sich, v. r., vvleči se,
ukrasti se, zmuzati se v —.

Hineinschlendern, v. n., gambati v —.

Hineinschlendern, v. a., terjusiti, zabru-
siti, zadegati v —.

Hineinschlucken, v. a., pogoltniti, požreti.

Hineinschlüpfen, v. n., smukniti, šiniti
v —, noter.

Hineinschmeicheln, sich, f. Einschmeicheln.

Hineinschreien, v. n., zavekati v —,
kričati, da se slši v —.

Hineintreten.

763

Hineinschütten, v. a., vsuti, vsipati.

Hineinschwanken, v. n., gugati se v —,
opotekaje se iti v —.

Hineinschwärmen, v. n., prirojiti, rojiti
v kaj.

Hineinschwimmen, v. n., plavati v —.

Hineinschwingen, v. a., zamahniti s čim
v —.

Hineinsegeln, v. a., vjadrati v —.

Hineinsehen, v. n., viditi v —; gledati
v —.

Hineinseihen, v. a., veediti, veejati.

Hincinsenden, f. Hineinschicken.

Hineinsenken, v. a., pustiti, spuščati, spu-
šati v — (jamo).

Hincinsezen, v. a., postaviti, djati v —.

Hincinsinken, v. n., pogrezniti se, vsesti
se v —; f. a. Einsinken.

Hineinsollen, v. n., er soll binein, naj gre
noter, v —.

Hineinsprechen, v. n., govoriti v —, un
den Jaq, brez premislika.

Hineinsprengen, v. n., dermastiti, dir-
jastiti v —.

Hineinspringen, v. a., vskočiti, skočiti
v —.

Hineinspritzen, v. a., vsterkniti, vsikniti,
sikati v —.

Hineinspeien, v. n., pljuniti, pljevati v —.

Hineinspucken, f. Hineinspeien.

Hineinstücken, v. a., zabosti, zabadati v —.

Hineinstücken, v. a., vtakniti, vtikati v —;
einen Pfabl, zabiti, zatolči kol; f. a. Ein-
stecken.

Hineinstehen, sich, v. r., ukrasti se, pod-
krasti se v —.

Hineinsteigen, v. n., zlesti v —, stopiti
noter.

Hineinstellen, v. a., postaviti v —.

Hineinsticken, v. a., nach dem Serb. vvesti
(vezem).

Hineinstopfen, v. a., natlačiti v —.

Hineinstoßen, v. a., pahniti, suniti, die-
gniti, suvati, dregati v —, poriniti v —;
ein Schwert, zabosti, zabadati v —.

Hineinstrahlen, v. n., sijati, svetiti se
v —.

Hineinstrenen, f. Einstrenen.

Hineinstromen, v. n., valiti se, vreti,
teči —.

Hineinstürmen, v. n., navaliti, prihruti
v —.

Hineinstürzen, v. n., lopniti, telebiti, za-
gnati se v —.

Hineintanzen, v. n., priplesati, plesaje
iti v —.

Hineintappen, v. n., vtavati, pritavati v —.

Hineintaumeln, f. Hincinschwanken.

Hineinthun, v. a., vdjati, vdevati. djati
v —; einen Blick, pogledati v —.

Hineintragen, v. a., vnesti, nesti v —,
noter.

Hineinträufeln, v. a., kapniti, kapati v —.

Hineintreiben, v. a., vtirati, vgnati, za-
poditi v —.

Hineintreten, f. Eintreten.

764

Hineintrinken.

Hineintrinken, v. a., piti, liti v se.
Hineintrommeln, v. n., zabobnati v
Hineintüpfen, v. n., potipniti v

Hineinwachsen, v. a., vrasti, rasti v
Hineinwachen, v. n., prizugati se, gugativ
Hineinwagen, sich, v. r., upati si v
, derzniiti iti v kaj, noter.

Hineinwälzen, v. a., zavaliti, valiti v -;
v. r., privaliti, valiti se v (hiŝo).

Hincinwanken, f. Hincinschwanken.

Hincinwärts, adv., noter, proti notranji
strani.

Hincinwehen, v. n., potegniti, vleči v -;
Hincinwerfen, v. a., vreci, metati v -;
Alles, vse pometati v

Hincinwinden, sich, v. r., vviti se, viti
se v -,

Hincinwinten, c. n., pomigniti komu, naj
pride v - - , noter.

Hincinwischen, i Hincinschlußfen.

Hincinwollen, Hincinwünschen, v. n., ho-
teti, želeti si noter. v -; er will binein,
rad bi sel v (hišo).

Hineinziehen, v. a., potegniti, vleci v -.
Hincinzwingen, i. Hincinndthigen.

Hinerzählen, v. a., pripovedati tje. kakor
jezik hoce.

Hineffen, v. a., pojesti, jesti in jesti.

Hinfahren, v. c. n., voziti se; fig. preiti.
miniti; ubi, ubi was binafahren, naglo, bez
marljivosti izdelovati; v. a., odpeljati, pe-
jati tje.

Hinfahrt, die, vožnja, pot tje; auf der Hin-
fahrt, peljaje se v, potovajetjekaj, odtod proč.

Hinfährte, die, jelenov sled < polja v
gojzd.

Hinfall, i Einsturz.

Hinfallen, v. n., pasti, padati; (von Allen
nach der Reihe), popadati; auch telebniiti,
telebiti (na tla).

Hinfallen, das, pad, padec: als Krankheit,
f. Fallsucht, Epilepsie.

Hinfallend, die bintaliente Krantzkeit, i
Fallsucht.

Hinfällig, adj., razpadin, razpadljiv, pa-
dav, minljiv, perhljiv, slab; i. a. Schwach.

Hinfälligkeit, die, razpadnost, razpadljivost, padavost, minljivost, perhljivost, slabost; i. a. Vergänglichkeit.

Hinfsafeln, v. a., blesti.

Hinfegen, v. a., odmesti, odmetati.

Hinfinden, v. a., den Weg, najti pot, ki
pelje tje. na uno stran.

Hinflattern, Hinsliegen, c. n., tje zle-
téti, leteti, letati.

Hinsliehen, v. n., ubežati, odbezati, bežati
(tje proč od govoreciga).

Hinfließen, v. n., teci (tje).

Hinflüchten, f. Hinschließen.

Hinfolgen, v. n., er felate ibm bin, odsel
je za njim (tjekej).

Hinfort, adv., za naprej, naprej. nadalje-
dalje, odzdaj, odslej. v prihodnje: binfort
nichis, nič več ne.

Hinfristen, v. a., prehraniti, prerediti (rev-
no) od dne do dne.

Hinhelsen.

Hinführen, v. a., odpeljati, peljati tje.

Hinführ, Hinführro, f. Hinfort.

Hinfuß, f. Geißfuß.

Hingaffen, c. n., zejati v . tje.

Hingang, cer, odhod, hod tje. fig. smert,
umertje, odhod v veenost; auf tem Hin-
und Herange, gredoc, potovaje tje in na-
zaj, tje in sem grede.

Hingängeln, v. a., voditi (na peljajei) tje;

Hingeben, v. a., dati, dajati. od sebe dati,
izročiti, oddati; c. i., izročiti se. svoje
zivljenje izročiti, darovati.

Hingebung, die, izročitev (sebe samiga),
f. a. Resignation.

Hingegen, adv., pak, pa, ali, naproti, na-
sproti; den Bescheid hingegen erwartet
Schande, hudobneža pak. hudobnika pa čaka
sramota.

Hingehen, v. n., tje (poiti), iti, oditi, od-
hajati; er ist bingegangen, odsel je; zu dem
Natern, umerl je; wo gehrt du bin? kam
gres?, ides?; vorübergeben, preiti, preha-
jati; tarüber geht die Zett bin, pri tem prejde.
prehaja čas; es gehet noch je hin, es gehet
noch hin, to hi se bilo. to je se precej.
nach V. se še zajde; es wird dir das nicht
je bingehen, kazen za to ti ne ho odsla. to
hos se čutil; etwas bingehen (angehen)
taffen, dopustiti kaj. ne braniti česa. ne
kazniti. ne grajati. kaj v nemar pustiti;
es mag bingehen, naj ho! naj že bo! naj
ga ho! naj ga velja!

Hingehören, v. n., spadati med —.

Hingelangen, v. n., dospeti k —.

Hingeleiten, v. a., spremiti tje.

Hingerathen, v. n., priti tje; wo ist er
hingerathen? kam je dosel? kam se je djal?
zgubil?

Hingechiedene, der, rajni.

Hingestreckt, i. Hinstrecken.

Hingiehen, v. a., odliti, uliti proc.

Hingirren, v. a., ein Stundchen, prečeb-
ljati, začebljati urico.

Hinglänjen, v. n., svetiti se tje

Hingraben, v. a., tje kopati.

Hingrämen, sich, v. i., jesti se. vi-
dati se.

Hingreifen, v. a., zagrabiti —.

Hingucken, v. n., tje lukati.

Hinhalten, v. a., deržati; die Hant hin-
halten, pomoliti, politi, proziti, podati roko;
einen mit leeren Hessenungen hinhalten, koga
s prazno žlico pitati, poln. pokazovati komu
hruške na verbi; aufhalten, zaderžati; er
hat uns lange hingehalten, dolgo nas je za-
deržal, mudil, za nos vodil.

Hinhangen, v. n., majati (majim).

Hinhängen, v. a., tje poobesiti.

Hinhärmen, f. Hingrämen.

Hinhauchen, Hinhanen, Hinheben, tje pih-
niti, udariti, vzdigniti.

Hinheften, v. a., pripeti; den Blick hin-
besten, vpreti oči v kaj.

Hinhelfen, v. n., pomoči, pomagati kam:
zum Verterben hinhelfen, pogubiti; sih
kümmerlich hinhelfen, komaj izhajati, revno,

766

Hinpslanzen.

Hinpslanzen, v. a., posaditi, zasaditi; v. r., ustaviti se kam in ne ganiti se, posaditi se kam, (kamor se komu ne spondovi).

Hinplapperu, Hinplaudern, v. a., blebeteati (pred kom brez premislika).

Hinplumpen, v. a., telebniti, storkniti.

Hinqualen, v. a., j. Hinmartern, v. r., ubijati se, polstiti se.

Hinraffen, v. a., pograbiti, vzeti, pobrati; tie Best hat sie hingerafft, kuga jih je podavila, pomorila, pobrala.

Hinranschen, v. a., šumeti.

Hinreden, v. a., govoriti (slasti brez premislika).

Hinrecken, v. a., stegniti, prožiti.

Hinreichen, c. a. u. n., f. Hinlangen, Zureichen.

Hinreichend, Hinreichlich, adj., dovohljin, zadosten, s čimur se more shajati.

Hinreihen, j. Aunreihen.

Hinreise, die, pot, hod tje, na uno stran; auf der Hinreise, gredo, potovaje tje.

Hinrcisen, v. n., tje popotovati, iti; we reisen Sie hin? kam popotovate, kam ste se namenili?

Hinreißen, v. a., der Zorn riß mich hin, jeza me je popadla, zgrabila, zmogla, zanesla, premagala, obvladala; ihn reißt die Schönheit des Himmels zur Anbetung Gottes hin, v molitev ga zamika lepota neba; hinreißende Beredsamkeit, pregovornost, pregomavna, znašavna, vnemavna zgovornost.

Hinreiten, v. a., odjezditi, jezditi kam.

Hinrichten, v. a., tje, od sebe oberniti, naravnatni; einen Wisselhäter, ob življenje pripraviti, djati koga, življenje vzeti komu; enthaupten, ob glavo djati, serb, pogubiti koga, poln, stracić. (stratiti), bāhm, odpraviti; mit dem Strange hinrichten, obešiti; mit Pulver und Blei hinrichten, ustrežiti; zu Grunde richten, pogubiti, pokončati, na nič pripraviti, v nič spraviti.

Hinrichtung, die, koncanje, serb, poguba; wird jedoch im Steven, besser durch ein Zeitwort gegeben, s. Hinrichten.

Hinrichten, v. n., povohati kam.

Hinrieseln, v. n., sumljaje tje teći.

Hinritt, der, auf dem Hinritte, jahaje tje.

Hinrollen, v. n., takati se, valiti se kam.

Hinrücken, v. a., odmakniti, odmekati.

Hinrudern, Hinrußen, Hinsäen, Hinsaufen, Hinschaben, tje veslati, klicati, posejati, šumeti, nastergati.

Hinschaffen, v. a., tje spraviti, spravljati.

Hinschauen, v. n., pogledati, gledati kam.

Hinschanfeln, v. a., odkidati kam.

Hinschiden, v. n., umreti, mreti, oditi s tega sveta, preseliti se v večnost, serb. preminuti; der Hingeschiedene, umerli, ranji, ranjki.

Hinscheiden, daß, smert, umertje.

Hinscheinen, Hinscheren, sich, Hinschuchen, tje svetiti, sijati, spraviti se, pobrati se, spoditi.

Hinsteuern.

Hinschicken, Hinschieben, Hinschieken, tje (kam) poslati, poriniti ali pomakniti, skeleti.

Hinschießen, v. a., tje kam ustreliti, potleteti tje.

Hinschiffen, Hinsgeletn, v. a., tje peljati se, jadrati po vodi.

Hinschlachten, v. a., zaklati, poklati.

Hinschlagen, v. n., tje udariti.

Hinschlängelu, sich, v. r., viti se tje, serb. krivudati se.

Hinschleichen, sich, v. r., zmuzati se, ukrafti, prikrasti se tje.

Hinschleppen, v. a., odvyleci, vleči, cਜažiti tje; sein Leben hinschleppen, sich hinschleppen, revno živeti, revo prodajati od dne do dne.

Hinschlendern, v. a., zabrusiti, zadegati kam.

Hinschlummern, s. Entschlummern.

Hinschlüpfen, v. n., smukniti, siniti tje, kam; über eine Sache, hitro kaj opraviti.

Hinschmeißen, v. a., zadegati ob tla.

Hinschmelzen, v. n., topiti se, kopneti.

Hinschmieren, v. a., namazati, nakacati.

Hinschreiben, v. a., napisati kam.

Hinschreien, v. n., kričati, da se slisti kam.

Hinschütten, v. a., treckene Sachen, razsuti, razsipati, raztresti, raztresati; naffe, razliti, razlizjati.

Hinschwelgen, s. Verschwelgen.

Hinschwimmen, v. n., plavati kam.

Hinschwinden, v. n., giniti, veneti, sahniti, zgubiti, gubiti se; von der Zeit, hieteti, leteti.

Hinschwingen, v. a., pomahniti, mahniti.

Hinschinen, v. n., gledati, viditi kam.

Hinschnen, sich, v. r., želeti si (se) kam.

Hinsenken, v. a., spustiti kam, tje.

Hinsehen, v. a., djati, postaviti kam, posaditi koga; v. r., sesti.

Hinsenfzen, v. n., prezdihovati, zdihovati.

Hinsicht, die, pogled, ozir, pomisel, misel na kaj; mit Hinsicht auf, gledé na —.

Hinsichtlich, adv., z oziram, pogledam na —, gledé na, zastran česa, kar se tiče česa, za kaj.

Hinsinken, v. n., zverniti se, pasti, zgruditi se; von der Zonne, s. Untergehen.

Hinsollen, v. n., er soll hin, naj gre tje.

Hinspeien, v. n., pljuniti kam.

Hinspringen, v. n., odskočiti, skraskočiti kam.

Hinsprichen, Hinsprühen, Hinspukken, erkniti, svigniti, pljuniti kam.

Hinstammeln, v. a., jecljati pred kom.

Hinstarren, s. Starren.

Hinsteken, v. a., zatakniti kam.

Hinstehlen, s. Hinschleiden.

Hinsteigen, v. n., stopiti, zlesti, laziti, hoditi kam.

Hinstellen, v. a., postaviti, razstaviti kam.

Hinsterben, v. n., umreti, umirati; sie Alle sind hingefterben, vsi so pomerli.

Hinsteuern, v. n., keraiti, obracati, meriti kam.

Hinstieren.

Hinstieren, v. n., zijati kam.

Hinstoßen, Hinstürzen, v. a., einen, pahniti, suniti, dregniti koga.

Hinlottern, f. Hinstammeln.

Hinstrahlen, v. n., kam sijati, lesketati se.

Hinstreben, v. n., prizadevati si kam, serb. težeti kam.

Hinstrecken, v. a., pomoliti, prožiti kam. tje; Jemanden zu Boden strecken, koga ob tla vreči, treščiti, tresiti, podreti, zvaliti, zverniti; tödten, umoriti, ugonobiti. v. r. zavaliti se na tla, v travo.

Hinstreichen, v. n., odhajati, leteti proč (od ptičev); von der Zeit, leteti, hiteti.

Hinstreuen, v. a., nasuti, potresti kam, na —.

Hinstrich, der, waidm. odhod ptičev.

Hinströmen, v. n., valiti se kam.

Hinsturz, ter, pad. prekue.

Hinstürzen, v. n., zvaliti se, zverniti se.

Hinsudeln, v. a., nakacati, nacečkati kam kaj.

Hintan, adv. odzad, zad, nazaj.

Hintändeln, v. a., die Zeit, z igračami otročarijami čas zapraviti.

Hintangeben, v. a., oddati, prodati kaj; znebiti se česa, pustiti kaj.

Hintanhalten, v. a., ustaviti, ubraniti, odpraviti.

Hintanhaltung, f. Einhalt.

Hintansehen, v. a., wörtl. zad (za čim) postaviti, zanemariti, zamuditi kaj, ne patizi na kaj. ne čislati česa, ne meniti se, ne marati za kaj.

Hintansezung, die, zanemarjanje, nemaranje; mit Hintansezung seiner Pflichten, ne maraje za svoje dolžnosti, ne gledaje na —.

Hintanzen, Hintappen, Hintasten, Hintau meln, plesati, tavati, tipati, gugati se kam (od govorečiga proč).

Hinten, adv., zád, zádi, zádej; von hinten, odzád, odzádej, nach H. odzaja; nach hinten, na zad.

Hinterdrein, adv., za tem, po tem. na to, poznej.

Hinternach, adv., potlej, za tem, s časam.

Hinter, praep. za, odzad za —; hinter einer Sache, za kako rečjo; hinter eine Sache, za kako reč; vier Monate hinter einander, stiri mesece zaporedama; hinter einander, drug za drugim, eden za drugim, po redu, po versti, redama, verstama; er hat hinter den Ohren, ima jih za ušesi; er wird sich hinter den Ohren fragen, bode se za ušesmi praskal; hinter den Ohren noch nicht trocken sein, za ušesmi še mah imeti, komej je iz lupine zlezel; sich etwas hinter die Ohren schreiben, za ušesa si zapisati, dobro pomniti. v glavo visniti si; hinter sich, za sabo; sich hinter einen rechten, skriti, skrivati se za koga, t. j. z njegovo pomoćjo kaj imenitniga skrivaj delati; Einen hinter die Ohren schlagen, koga za uhó udariti, usekati. ubrisati; die Pferde hinter den Wagen spannen, eine Sache verkehrt anfangen, narobe delo

Hintersledd.

767

začeti; hinter Jemanden her, za kom; hinter dem Berge hervor kommen, iza gore priti; hinter dem Berge halten, f. Halten; hinter das Licht führen, f. Führen; er hat es hinter meinem Rücken gethan, storil je, da nisem jez za to vedil, brez moje vedi; hinter eine Sache kommen, spaziti, doznati kaj, dozvediti kaj; hinter einem herlaufen, letati za kom; hinter einem hersein, ostro paziti na koga. za petami mu hiti; hinter sich fallen, vznak pasti; f. a. Dahinter; das hat etwas hinter sich, to ima nekaj v sebi; in der Zusammenfeßung mit Zeitwörtern za —, o —, s —.

Hinter, Hintere, adj., zadenj, zadnji; der Hinterste, naj zadnji, poslednji; das Worderste zu hinterst kehren, vse prevreči, preverniti.

Hinter-, in Higgn. mit Hantwörtern, zadnji.

Hinterachse, die, zadnja podos, os —.

Hinteran, f. Hinternach.

Hinteransicht, die, pogled odzad.

Hinterbake, die, ritnica, nach Gutsm. poddév; böhm. obrítek.

Hinterband, das, zadnji pasec.

Hinterbaum, f. Kettenbaum.

Hinterbeetung, die, podgatnica.

Hinterbein, das, zadnja noga; auf die Hinterbeine treten, postaviti se (na noge) komu — skujati se, prepreči.

Hinterbleiben, v. n., zaostati, zastati, za čim ostati; die Sache ist hinterblieben, f. Unterbleiben.

Hinterbliebene, der, zapuščenee, zapušenee.

Hinterbrett, das, am Füllge, kozlec.

Hinterbringen, v. a., einem etwas, donesti, povedati, naznaniti komu (skrivaj); einem eine Menigkeit, komu kako novico oznaniti; — kam zadi spraviti.

Hinterbringer, der, donesec, donosnik. naznanivec.

Hinterbringerin, die, naznanivka, donasavka.

Hinterbringung, die, donos. (skrivno) naznanilo.

Hinterbrust, die, zadnje grodi.

Hinterbug, der, pregib.

Hinterbühne, die, zu igravnico.

Hintercastell, das, zadnji grad.

Hinterdrein, adv., potlej, potem, poznej.

Hinterdrücken, v. a., potisniti, zatisniti za kaj.

Hintere, der, Arsch, zadnjica, rit, perda; den Hinteren verjohlen, (derbe Schläge auf den Hinteren geben), namazati, nabiti, nabijati, nasekati koga po riti; mit dem Hinteren weken, arsati, ripsati.

Hinterbbe, die, zadnji čas odtoka.

Hintereinander, f. Hinter.

Hintereisen, das, podkev na zadnji nogi, zadnja podkev.

Hinteressen, f. Hinunteressen.

Hinterführte, die, zadnji sled.

Hinterflagge, die, zadnje bandero.

Hintersledd, der, opetek.

768

Hinterflügel.

Hinterflügel, der, zadnja perut.

Hinterführen, i. Hintergehen.

Hinterfuß, der, zadnja noga. nach Sulek
zapetnie.

Hintergang, der, waldm. j. Ausgang:
Betrug; Compromiß.

Hintergebände, das, zadnje poslopje.

Hintergebirge, das, zagorje, zadnja gora.

Hintergeande, der, etwa primislik, pod-
mislik, skrite misli, skriti prideržki.

Hintergegend, die, zadnja okolica. okrajna.

Hintergehäße, das, j. Schäfte.

Hintergehen, v. a., betrügen, prevariti,
ogoljufati, otrapiti, omamiti, zapeljati, pre-
slepiti, ukaniti, ganiti, nach V. spodlesti,
spodlezati, zavoditi; nach Gutsm. a. žer-
tati (?), serb. omesti koga; v. n. zaiti,
zahajati za —.

Hintergehung, die, omama, ukamba.

Hintergeschirr, das, orepnica.

Hintergeschühe, f. Hinterleder.

Hintergestell, das, zadnja polica.

Hinterglied, das, gramm. u. arithm. zad-
nji člen; bei den Soldaten, zadnja versta.

Hintergrund, der, zadnji konec. zadnji
stan. dno. etwa auch zadek, pozadje, poln-
glebia; vor etwas in den Hintergrund treten,
premagan, otemnjen biti, skriti se pred-
im; f. a. Zukunft.

Hinterhaar, das, zatilski lasje.

Hinterhaben, v. a. er hat es hinter, po-
žerl je.

Hinterhalb, adv., hinterhalb des Berges,
za goro. zadi za goro, iz za gore.

Hinterhalt, der, skrivanje, tajenje; in der
Schneue ostanek. neotopek; einen Hinterhalt
haben, imeti podporo. pomoć; im Kriege,
zaseda (auch altsl., russ. u. poln. zasada),
nach V. zalazva; im Hinterhalt liegen, biti
skrit v zasedi, paziti skrit na ; sich in
den Hinterhalt legen, nach dem 1/tsl. za-
sesti, zasedati, skriti se za —, in prežati
na —; j. a. Reserve, Nachtrab.

Hinterhalten, v. a., vorenthalten, zader-
žati, zaderževati, priderževati; vorbehen,
prikrivati, tajiti.

Hinterhaltend, Hinterhaltig, adj., sein,
skrivati svoje misli.

Hinterhand, die, (metacarpus), zaročje,
zapešče. nach Sulek zaperšče; im Karten-
zyele, zadnja roka. za roko biti.

Hinterhaupt, das, (occiput), zatilnik, za-
tilec, otilnik. nach V. zaglavje, nach M.
podteme, zateme.

Hinterhauptschein, das, zatilna kost.

Hinterhauptsblutader, Hinterhaupts-
schlagader, die, zatilna žila, privodnica, od-
vodnica.

Hinterhauptsmuskel, der, zatilna misica.

Hinterhauptsnerve, der, zatilna cutnica.

Hinterhauptsheil, der, zatilee.

Hinterhans, das, zahisje. prizidek za-
hisni.

Hinterher, adr., poznej. kasnej: hinter
her übertragen, po storjenim delu premis-
ljati; hinterher gehen, odzad. za kom iti.

Hinterquartier.

Hinterhof, der, zadnje dvorišče, dvorise.

Hinterhut, f. Nachhut.

Hinterteute, die, zadnja četert, j. a. Keule,
Hintertopf, j. Hinterhaupt.

Hinterforn, das, podresćina. opremek.

Hinterkriechen, v. n., zlesti, lesti za kaj.

Hinterlage, die, hranilo, j. a. Depositum.

Hinterhaj, der, j. Verlassenschaft, Nachtaß.

Hinterlassen, v. a., zurücklassen, zapustiti,
zapušćati, zapušati, po saboj pustiti, pušati
(pred odhodam). po smerti zapustiti, (im
Ktn. u. Böhm. auch zanehati), nehati; ver-
machen, zapustiti, sporočiti, sporovati, voliti,
in and. slav. M. ostaviti; er hinterließ drei
Zeune, za njim so ostali trije sinovi; er
ließ ihn hinter sich, pretekel, presel za je.

Hinterlassene, der, zapušćenec, zapuš-
enee; die, zapušćenka, zapušenka; svojei,
ki po koga smerti ostanejo.

Hinterlassenschaft, die, zapušćeno, zapu-
seno premoženje, zapušćina.

Hinterlasser, f. Erblasser.

Hinterlast, die, zadnja teža, zadnje hreme.

Hinterlastig, adj., das Schiff ist hinter-
lastig, na zadnjem konci preobložena.

Hinterlauf, der, zadnji skok, krak.

Hinterlaufen, v. n., leteti za —.

Hinterleder, das, am Schuhe, općnica,
opetica.

Hinterlegen, v. a., in Vermehrung geben,
shraniti, kaj pri kom hraniti dati. komu
v shrambo dati, položiti, serb. dati na ostavu;
in das Gedächtniß hinterlegen, nach V. za-
ložiti, zalagati v spomin; hinterlegtes Gut,
j. Hinterlage.

Hinterleger, der, izroćnik, poloznik.

Hinterlegerin, die, izroćnica, poloznica.

Hinterleib, der, zadek, zadnja stran života,
telesa.

Hinterlißt, die, nach dem Altstl. kovarstvo
lokavstvo, lest, gew. zvijače. zvijačina.
zvito, potmajeno. ukarljivo, lisjece danje.
prevara, goljujija; die Eigenchaft des Hin-
terlißtigen, f. Hinterlißtigkeit.

Hinterlisten, v. a., prevariti, ogoljufati,
opehariti, olisčiti.

Hinterlittig, adj., nach dem Altstl. lokav.
kovaren, gem. zvit, zavit, zvijačen, himben,
potmajen, liscast. zavitiga repa, kačji;
hinterlittigerweise, iz prevare, po zvijačah.
po zvitosti.

Hinterlittigkeit, die, (wenig gebr.), die,
zvitost, zavitost, zvijačnost, potmajenost.
prevarljivost. kovarnost.

Hinterlocke, die, zadnji zvitek, koder.

Hinterloken, v. a., zvabiti, zamamiti za
kaj, kam.

Hintermann, der, zadnjik, poslednjik.

Hintermaß, f. Besanmaß.

Hinternaht, die, zadnji siv; bei Schuțan
an dem Hinterquartiere, robee na općnici,
robee schlechtwea.

Hinterpferd, das, predkolesni konj.

Hinterpforte, die, zadoje vrata. f. a. Altstl.

Hinterquartier, das, zadnji stan; ne

Hinterrad.

Hälfte des Hinterleders, pol opétnice; auch das ganze Hinterleder.

Hinterrad, das, zadnje kolo.

Hinterrad, die, im Schloße eines Feuerge-
wehres, nach V. tretja stopnja.

Hinterreihe, die, zadnja versta.

Hinterriegel, der, zadnji zapah.

Hinterrücken, der, zadnji del herbta.

Hinterrücken, v. a., pomakniti za kaj.

Hinterriicks, adr., rückwärtis, za herbtam,
od zad, za ledji; fig. j. Hinterlistigerweise,
Heimlich.

Hinterjaß, der, Hintersättler, ein Bauer ohne
Gespann, kmet brez živine, f. a. Hänsler.

Hintersak, der, sklep, zadnji stavek.

Hinterschanze, die, zadnji okop, obkop.

Hinterchenel, der, veliko stegno, pleče.

Hinterhiiff, das, zadek ladije.

Hinterchlägt, f. Hintershenkel.

Hinterschleichen, v. n., zalaziti, zalazo-
vati, zalezovati, zlesti za —.

Hinterschlingen, Hinterschlucken, v. a.,
pogoltniti, požreti.

Hinterschraube, die, zadnji vijak.

Hintersegel, das, zadnje jadro.

Hinterjeite, die, zadnja stran. zadek.

Hinterjiedler, f. Hänsler.

Hinterjiz, der, zadnje sedalo, sedež.

Hinterpatig, adj., bei den Tuchscherern,
ungleich von Haaren, der Länge nach, ger-
mast, ne enako strižen, nach V. čupast, čopast.

Hinterspill, das, zadnji vital.

Hinterſt, f. Hinter.

Hinterstadt, die, etwa zamestje.

Hinterständig, f. Hinterstellig.

Hinterstellig, adj., dolžen, na dolgu; f.
Ausständig, Rückständig; hinterstellig ma-
chen, f. Hintertretreiben; f. a. Hinterlistig.

Hinterstreichen, v. a., die Haare, poteg-
niti nazad, na zatilce.

Hinterstrich, f. Apostroph.

Hinterstube, die, zadnja izba, soba, kamra.

Hinterstück, das, zadnji kos.

Hintertau, das, zadnja verv.

Hintertheil, der, zadnji konec, zadnji del,
zadek, til; auf den Schiffen, zadnja kerma,
poln. tył; an den Wagen, zadnja préma,
zadnji konec, zadnje trabje.

Hinterthor, das, Hinterthür, die, zadnje
vrata, notranje duri.

Hintertreffen, das, zadnja vojska, straža,
fig. in's Hintertreffen kommen, zastati, po-
zabiti se, zaspati.

Hintertreiben, v. a., ubraniti, spodnesti,
opovreti, odgnati, odverniti, nach V. over-
niti, ustaviti; podreti, v nič pripraviti, kriv
biti, da se kaj ne zgodi.

Hintertrinken, f. Hinuntertrinken.

Hintertröß, der, zadnja truma, derhal.

Hintertücks, f. Heimtücksch.

Hinterbietertel, das, zadnja četert.

Hinterwagen, der, zadnji konec, zadnja
prema.

Hinterwald, der, zagorje.

Hinterwäldler, der, zagorec.

Hinterwärtis, adr., nach hinten zu, na-

Hinübereilen.

769

zaj; von hinten, odzad, zadi; verkehrt, hin-
terwärts verstehen, narobe razumeti; f. a.
Rückwärtis.

Hinterwerfen, v. a., vreči, pometati, me-
tati za kaj.

Hinterzeug, das, podrepnica.

Hinterziehen, v. a., zavleči, zavlačiti za
kaj.

Hinthun, v. a., djati, devati kam, položiti,
polagati, pokladati tje, kam; wo haſt du
faviel Geld hingethan? kam si djal toliko
duarjev?

Hinterlegen, f. Vertilgen.

Hintönnen, v. n., doneti, glasiti se tje.

Hintragen, v. a., odnesti, nesti, nositi
kam, tje.

Hinträger, f. Zuträger.

Hintrauern, v. n., prežalovati.

Hinträumen, v. n., sanjati, presanjati.

Hintreffen, v. n., tje zadeti.

Hintreiben, v. a., gnati, goniti, poditi kam, tje.

Hintreten, v. n., pristopiti, stopiti kam.

Hintritt, der, aus diesem Leben, odmertje,
odhod s tega sveta, smert.

Hintsch, f. Asthma, Bittersüß.

Hintaumeln, v. n., gugati se, opotekaje
se iti kam.

Hintummeln, v. a., tjekaj poditi.

Hinüber, adv., tje čez, čez, tje prek, na
uni kraj, na drugo stran (od govorečiga
ali delajočiga prec); über den Berg hin-
über, čez goro, prek gore; in der Zusam-
menseßung mit Zeitwörtern, pre —, prek
čosa, čez kaj, na drugo stran; f. a. lleber
und die damit zusammengesetzten Zeitwörter.

Hinüberrängeln, v. n., migati z očmi, po-
mežkovati čez kaj, na drugo stran.

Hinüberbegeben, sich, v. r., podati se,
oditi čez kaj, preiti.

Hinüberbefommen, v. a., dobiti čez —,
na uno stran.

Hinüberbestellen, v. a., naročiti komu,
naj pride, — prenese.

Hinüberbeugen, v. a., pregniti prek česa.

Hinüberbitten, v. a., prositi koga, naj
pride prek —.

Hinüberblasen, v. a., prepihniti čez —.

Hinüberblicken, v. n., pogledati čez kaj;
von Farben, prelijati se, spreminjati se.

Hinüberblinken, Hinüberblicken, c. n., po-
svetiti se, zabliskniti se čez kaj.

Hinüberbrausen, v. n., prešumeti na uno
stran.

Hinüberbringen, c. a., prenesti, preno-
siti, prenašati, spraviti čez kaj, na uno
stran.

Hinüberdrängen, v. a., pretisniti, preri-
niti čez —.

Hinüberdringen, v. a., predreti, tiščati
na uno stran.

Hinüberdürfen, v. a., er darf nicht über
den Fluß hinüber, ne sme čez vodo, un-
stran vode.

Hinübercilen, l. a., hiteti čez kaj, na
uno stran.

49

770

Hinüberfahren.

Hinüberfahren, v. n., prepeljati se. pre-
voziti, prevažati se.

Hinüberfallen, v. a., pasti čez kaj.

Hinüberfeuern, v. n., streljati na uno
stran.

Hinüberflattern, Hinüberfliegen, v. n.
ferleti, leteti čez kaj, na uno stran.

Hinüberfliehen, v. n., prebegniti. bežati
na uno stran.

Hinüberfließen, v. n., teči čez —, prek —.

Hinüberflüchten, f. Hinüberfliehen.

Hinüberführen, v. a., prepeljati, prepe-
ljavi, prevoditi čez —.

Hinübergeben, v. a., podati, dati čez —,
na uno stran.

Hinübergehen, v. a., preiti, prehajati, iti
na uno stran.

Hinübergießen, v. a., preliti, liti čez —.

Hinübergleiten, v. n., spodersniti se na
uno stran.

Hinübergucken, v. n., lukati čez —, na
uno stran.

Hinüberhallen, v. n., doneti tje na uno
stran.

Hinüberhangen, v. n., previseti, viseti,
majati na uno stran.

Hinüberheben, v. a., vzdigniti čez kaj.

Hinüberhelfsen, v. a., pomoci komu na
uno stran.

Hinüberhinken, v. n., prehromati, pre-
santati kaj, šantati na uno stran.

Hinüberholen, v. a., poklicati na uno
stran; iti po koga, da prejde čez —.

Hinüberhüpfen, v. n., preskakljati kaj.

Hinüberfagen, v. a., pregnati, prepoditi
čez —; v. n., dirjastiti, dreti na uno stran.

Hinüberklettern, v. n., preplezati na uno
stran, čez kaj.

Hinüberkommen, v. n., priti, prihajati,
prehajati na uno stran.

Hinüberkönnen, v. n., man kann nicht
hinüber, ne more se čez (vodo).

Hinüberkriechen, v. n., prelesti, lesti na
uno stran.

Hinüberkriegen, f. Hinüberbekommen.

Hinüberlassen, v. a., über die Gränze,
pustiti, pušati čez mejo, prek meje.

Hinüberlaufen, v. a., preskočiti, steči,
zleteti na uno stran.

Hinüberleiten, v. a., prespraviti, prespre-
miti na uno stran.

Hinüberlenken, v. a., zakreniti, oberniti
čez —, na uno stran.

Hinüberlenchten, v. n., svetiti čez.

Hinüberlocken, v. a., zvabiti, znamiti čez kaj.

Hinübermüssen, v. n., er muß über die
(Gränze hinüber, mora (oditi) čez mejo.

Hinübernöthigen, Hinüberragen, Hin-
überreichen, Hinüberreisen, prisiliti, majati
ali sterleti, podati, potovati čez —, na uno
stran.

Hinürranschen, f. Hinüberbranschen.

Hinüberreiten, v. n., prejezditi, jezditi
na uno stran.

Hinüberrollen, v. a., valnekati čez —.

Hinürrücken, v. a., pomakniti čez —.

Hinüberwagen.

Hinürrufen, Hinürragen, Hinüber-
schauen, poklicati, reči, pogledati, gledati
čez —, na uno stran.

Hinürrschaffen, v. a., spraviti čez kaj,
na uno stran.

Hinürrscheinen, Hinürrscheuchen, Hin-
überschicken, Hinürrschieben, Hinürrschie-
len, sijati, pomikati, poslati, skeleti na
uno stran.

Hinürrschießen, f. Hinürrfeuern.

Hinürrschiffen, v. n., prepeljati se v
ladii čez kaj.

Hinürrschlafen, f. Entschlafen.

Hinürrschleichen, v. a., zmuzati se na
uno stran.

Hinürrschleppen, Hinürrschleudern, Hin-
überschlüpfen, Hinürrschreiten, Hinüber-
schreiten, prevleči, ejaziti, zadegati, smuk-
niti ali siniti, zakričati, korakati čez —,
na uno stran.

Hinürrschlummern, v. n., lahko za-
spati v Gospodu.

Hinürrschwimmen, v. n., preplavati kaj,
plavati čez —.

Hinürrschwingen, v. a., premahniti.

Hinürrsegegen, v. a., prejadrati.

Hinürrschen, v. n., viditi čez —.

Hinürrsehnen, sich, v. r., čeleti si čez —.

Hinürrsefin, v. a., er ist hinüber, odšel
je na uno stran. unstran — je.

Hinürrsefenden, f. Hinürrschicken.

Hinürrseßen, j. Ueberschicken.

Hinürrbefollen, v. n., er soll hinüber, naj
gre na uno stran, čez.

Hinürrspießen, sich, v. r., zmuzati se,
tako rekoč igraje in neopazovan preiti od
ene na drugo reč.

Hinürrspringen, v. n. preskočiti, pre-
skakati kaj, skočiti čez kaj.

Hinürrprižišen, v. n., sterkniti, sikniti
čez —.

Hinürrbersteigen, v. n., prestopiti, presto-
pati kaj.

Hinürrstellen, v. a., prestaviti na uno
stran, čez —.

Hinürrbestoßen, v. a., prepahniti čez —.

Hinürrströmen, v. n., vreti, dreti, valiti
se na uno stran.

Hinürrbestürzen, v. n., pasti, telebiti na
uno stran.

Hinürrbertanzen, v. n., plesaje preiti na
uno stran.

Hinürrberthun, v. a., predjati, djati čez —.

Hinürrbentönnen, f. Hinüberhallen.

Hinürrbertragen, v. a., prenesti, prenašati
čez.

Hinürrbertreiben, v. a., pregnati, prepo-
diti, spokati čez —.

Hinürrbertreten, f. Uebertreten.

Hinürrbertrinnen, sich, v. n., prepiti se,
ugonobiti se z vinam.

Hinürrerwackeln, v. n., gugaje se oditi
na uno stran.

Hinürrerwagen, sich, v. r., er wagt sich
nicht über den Berg hinüber, ne upa si,
ne derzne čez goro.

Hinüberwallen.

Hinüberwallen, v. n., iti polagama čez —;
fig. preseliti se s tega sveta.

Hinüberwälzen, v. a., prevaliti, valiti
čez —.

Hinüberweisen, v. a., pokazati čez —,
prek —.

Hinüberwerfen, v. a., vreči, metati na
uno stran, čez —.

Hinüberwollen, v. n., er will über den
Fluß hinüber, hoče, rad bi čez vodo (pre-
sel, sels).

Hinüberzeigen, v. a., pokazovati na uno
stran.

Hinüberziehen, v. a., prevleči. potegniti,
potezati čez —, na uno stran; v. n., iti
čez —.

Hinum, f. Herum.

Hin und her, f. Hin.

Hinunter, adv., tje doli, doli, navzdol
(proč od govorečiga ali delajočiga, ki je
na visjim mesto); hinunter mit ihm! doli
ž njim! s. a. Hinab; in Bezug auf die Zu-
sammenfegungen mit Zeitwörtern, f. Herab
u. tie damit zusammengesetzten Zeitwörter.

Hinunterbringen, v. a., spraviti tje doli;
požreti.

Hinunteressen, v. a., pojesti.

Hinunterfahren, v. n., peljati se navzdol;
in die Grube, zlesti v jamo, pod zemljo
priti.

Hinunterfallen, v. n., spasti, pasti s
česa —.

Hinuntergehen, f. Herabgehen.

Hinunterkugeln, sich, v. r., valuckati se
navzdol.

Hinunterlassen, sich, v. r., spustiti se
(navzdol).

Hinunterschlingen, Hinunterschlücken, v. a.,
požreti, pogoltniti.

Hinunterspringen, v. n., skočiti s česa
na tla.

Hinuntertrinken, v. a. popiti, izpiti.

Hinunterwärts, adv., tje navzdol, doli.

Hinwackeln, v. n., tjekej gugati se.

Hinwagen, sich, v. r., er wagt sich nicht zu
ihm hin, ne upa si, ne derzne k njemu (iti).

Hinwälzen, v. a., privaliti, valiti kam;
v. r., valiti se kam.

Hinwanken, v. n., opotekaje se kam oditi.

Hinwärts, adv., tje; hinwärts hatten wir
schönes Wetter, tje gredé smo imeli lepo
vreme; hinwärts nach der Stadt, pod mesto.

Hinweg, der, pot tje; auf dem Hinwege,
tje gredoč, potujoč.

Hinweg, adv., proč, prec, odtod, v kraj, v
stran, na stran, strani, s poti; hinweg von hier!
spravi se, poberi se odtod; in Zusammen-
feßungen mit Zeitwörtern, od, u —, f. a.
Weg und die damit zusammengesetzten Wör-
ter.

Hinwegarbeiten, f. Wegarbeiten.

Hinwegbegeben, sich, v. r., oditi, odha-
jati (od govorečiga).

Hinwegbeissen, Hinwegbekommen,
Hinwegblasen, Hinwegbücken, Hin-
wegbringen, u. f. w. f. Wegbeissen u. f. f.

Hinziehen.

771

Hinwegeilen, v. n., podvizati si proč, na-
glo oditi.

Hinwegfahren, f. Abfahren.

Hinwegführen, f. Wegführen.

Hinweghüken, v. n., odsantati.

Hinweglecken, v. a., odlizati.

Hinwegnehmen, v. a., odvzeti, vzeti.

Hinwegrassen, f. Hinraffen.

Hinwegsehen, v. n., umreti, ločiti se
s tega sveta.

Hinwegschrecken, v. a., odplašiti.

Hinwegschlüpfen, v. n., über etwas, smuk-
niti čez kaj, ne dotaknivši se ga skor.

Hinwegsein, v. n., darüber bijt du schon
lange hinweg, temu si že davnej odrastel.

Hinwegsehen, sich, v. r., sich über etwas
hinwegleßen, na kaj ne gledati, ne marati
za kaj; ne ustavljati ali spotikati se nad
čem.

Hinwegsinken, Hinwegthun, Hin-
wegtragen, Hinwegziehen, u. dergl.
f. Wegsinken, u. f. f.

Hinwehen, v. n., pihati, vleči kam.

Hinweisen, v. a., nakazovati, pokazovati
kam, napotiti tje.

Hinweifung, die, pokazovanje, nakazo-
vanje; mit Hinweifung auf die unerquicklichen
Folgen, pokazovaje na, v misel jemaje ne-
prjetne nasledke.

Hinwellen, v. n., veniti, sahniti.

Hinwenden, v. a. u. r., tje oberniti, obra-
čati kaj, se.

Hinwerfen, v. a., vreči, zagnati, metati
kam; etwas aufs Papier hinwerfen, načer-
tati kaj, naglo napisati; ein Wort, pod-
takniti, omeniti besedico; v. r., zavaliti se,
zverniti se kam, na tla; sich auf die Knie
hinwerfen, poklekniti, pasti na koleno pred
koga.

Hinwieder, f. Wiederum.

Hinwiegen, sich, v. r., luljati se.

Hinwinken, v. n. u. a., migniti, migati
kam; namigniti komu, da bi kam šel.

Hinwissen, v. n., ich weiß damit nirgends
hin, ne vem, kam čem s tem; ne vem, kaj
bi s tem (počel).

Hinwogen, v. n., gnati se v valovih tje —.

Hinwollen, v. n., wo willst du hin? kam
hočes? kam te je misel? wo will das hin?
kako se bo to izšlo? kaj bo iz tega mehu
moke?

Hinwünschen, v. n., želeti (si) kam.

Hinwurf, der, načertek.

Hinwürgen, v. a., podaviti, podušiti, du-
šiti.

Hinwurzeln, v. a., f. Einwurzeln; obstati
kje kakor bi bil v zemljo vkopan.

Hinz, f. Kater; sei es Hinz oder Kunz, bodi
si Peter ali Pavel.

Hinzahlen, v. a., plačati gladko.

Hinzählen, v. a., naštěti, naštévati, od-
šěti komu.

Hinzaubern, v. a., načarovati kam.

Hinzeichnen, v. a., narisati kam.

Hinzeigen, f. Hinweisen.

Hinzichen, v. a., tje vleči, vlačiti kam;

49 *

772

Hinzielen.

f. a. Verzögern; v. a., oditi kam; prese-
liti se, seliti se kam.

Hinzielen, v. a., meriti kam; ich weiß wo
er hinzielt, vem, kam hoče, kam meri.

Hinzu, adv. k, h; h komu, k temu, do
česa, do tega, verh tega; in der Zusam-
mensetzung mit Jettwörtern, pri —, auch do
— mit dem Rebenbegriff der Organzung ei-
nes Schlenden, f. a. Dazu, zu.

Hinzuarbeiten, v. a., pridelati.

Hinzubauen, v. a., prizidati. pristaviti.

Hinzubegeben, sich, f. Hinjugehen.

Hinzubekommen, v. a., pridobiti k čemu.

Hinzubringen, v. a., prinesti k čemu.

Hinzubrocken, v. a., pridrobiti.

Hinzudenken, v. a., misliti k —.

Hinjudichten, 1. a., izmisliti si kaj kčemu.

Hinzudrängen, 1. a., pritisniti.

Hinzudringen, v. n., pridreti, pritisčati
do česa.

Hinzudrucken, 1. a., pristaviti v natisu.

Hinzudürsen, v. n., smeti do česa.

Hinzueilen, v. n., prihiteti, hiteti k čemu.

Hinzuerwerben, v. a., pridobiti, prislu-
žiti si k čemu.

Hinzufliegen, v. n., prileteti, priferleti.

Hinzufließen, v. n., priteči, toči k čemu.

Hinzufügen, v. a., pridjati, pridevati, pri-
dati. dodati, priložiti, prilagati.

Hinzuführen, v. a.,ripeljati k čemu.

Hinzugabe, die, dodatek.

Hinzugebären, v. a., priroditi.

Hinzugeben, v. a., pridati.

Hinzugehen, v. n., pristopiti, iti k čemu.
proti čemu.

Hinzeugießen, v. a., priliti, prilivati, do-
liti.

Hinzugucken, v. n., polukati k čemu.

Hinzuhängen, v. a., obesiti k čemu, serb.
privesiti.

Hinzukaufen, v. a., prikupiti, dokupiti.

Hinzufucten, v. a., primesiti.

Hinzeugommen, v. n., priti k —, pridru-
žiti se, pritakniti se.

Hinzeugommen, 1. n., man kann nicht hin-
zu, clovek ne more k temu, do tega.

Hinzeugriechen, v. n., prilesti, prilaziti.

Hinzeugriekeln, v. a., pričečkati.

Hinzulassen, v. a., pripustiti, pripuščati,
dopustiti.

Hinzulaufen, v. n., prileteti k —.

Hinzulegen, v. a., priložiti, doložiti.

Hinzuteichten, v. n., posvetiti k čemu.

Hinzulügen, v. a., prilagati.

Hinzumengen, Hinzu mischen, v. a.,
primesati.

Hinzunehmen, v. a., privzeti, vzeti k čemu.

Hinzuflamen, v. a., prisaditi. dosaditi.

Hinzupflügen, v. a., priorati.

Hinzuquerlen, v. a., primesti, priubiti.

Hinzureichen, v. n., prištežti, doštežti.

Hinzureiten, v. n., prijezditi. jezditi k
čemu.

Hinzureunen, 1. n., dirjati. dirjastiti k
čemu.

Hinzurücken, 1. a., primakniti.

Hirneinschnitt.

Hinzušchaben, v. a., pristergati.

Hinzuſchieben, v. a., poriniti, potisniti k
čemu.

Hinzuſchleichen, v. n., primuzati se, pri-
vleči se, prikrasti se k čemu.

Hinzuſchleppen, v. a., pricjaziti k čemu.

Hinzuſchmieren, v. a., primazati.

Hinzuſchreiben, v. a., prisipatis.

Hinzuſchreiten, v. n., pristopiti.

Hinzuſchüten, v. a., prisuti, prisipati, do-
suti.

Hinzuſchwimmen, v. n., priplavati k čemu.

Hinzuſeßen, v. a., pristaviti, pristavljati.

Hinzuſpringen, v. a., priskočiti.

Hinzustellen, v. a., pristaviti, postaviti
k čemu.

Hinzustoßen, 1. n., pridružiti se.

Hinzuſtürzen, v. n., udariti k čemu.

Hinzuthun, v. n., pridjati, dodjati.

Hinzuutreiben, v. a., prignati, priganjati,
pritirati k čemu.

Hinzuutreten, v. n., pristopiti, stopiti k
čemu.

Hinzuutritt, der, pristop.

Hinzuutropsen, v. n., prikaniti, kaniti, ka-
pati k čemu.

Hinzuwagen, sich, v. 1., upati si k čemu,
derzniti pristopiti.

Hinzuwälzen, v. a., privaliti, dovaliti k
čemu.

Hinzuwerfen, v. a., privreči, vreči k
čemu.

Hinzuhalten, v. a., doplačati, priplačati.

Hinzuhalten, 1. a., prištevati. dosteti.
dostevati.

Hinzuziehen, v. a., privleči, potegniti k
čemu.

Hioßepost, die, žalostno, prežalostno ozna-
nilo; serb., erni glas.

Hippé, die, dünne, harte Kuchen, auch Hip-
pel, Waffel, Hobthippe, oblat; Sichet, serp.
kleine Senje, kósa, resna kosa, résnica;
krunmés Messer zum Beschneiden der Weim-
föcke, Gartenmesser, vinjak, vinorez (v.),
kosir, kosirnik, reznik.

Hippel, J. Ziege.

Hippenbäder, der, oblatar.

Hippeneisen, das, oblatne klesče, kleše.

Hippokrás, richtiger Hypokras, der, le-
po dioseče vino.

Hippurfäure, die, Hipurova kislina.

Hirn, das, možgani; er hat weder Mark noch
Hirn, nima ne mozga ne možganov; j. ühr.
Gehirn.

Hirnhang, der, privések možganov.

Hirublakenwurm, der, melil (v ovějih
možganih).

Hirublutader, die, mozganska žila.

Hirnbohrer, der, trepán *.

Hirnbrecher, der, em schlechter Wein, der
Kopfschmerzen verursachet. glavobolno vino,
evíček.

Hirnbruch, der, j. Gebirnbruch.

Hirnbrücke, f. Hirnfluoten.

Hirnbrüten, j. Wehniun.

Hirneinschnitt, der, zarez možganov.

Hochdelgeboren.

Hochdelgeboren, adj., preblagoroden;
Euer Hochdelgeboren, preblagorodni gospod.

Hochehrwürdig, adj., visoke časti vreden,
prečastit, prečasten, prečastitljiv, mnogo-
casten.

Hochempfindung, die, vzvišani občutek.

Hochentzükt, adj., neizrečeno vesel.

Hocherfahren, adj., zelo skusen.

Hocherfrout, adj., močno vesel.

Hocherhaben, adj., vzvisan, f. a. Erhaben.

Hocherleuchtet, adj., zelo previden.

Hocherstaunt, adj., er war hocherlaunt,
močno se je začudil.

Hochfahrend, adj., napihnjen, prevzeten.

Hochfarbig, adj., žive barve.

Hochfeierlich, adj., preslovesen, sosebno
slovesen, očiten.

Hochfest, das, veliki praznik, god.

Hochflegend, adj., visoko leteč.

Hochflicger, der, morska lastavica.

Hochfrende, tie, velika, nenavadna radost.

Hochfürstlich, adj., f. Fürstlich, nach dem
Russ. visokoknežji; Hochfürstliche Guaden,
svetli knez.

Hochgarn, das, visoka mreža.

Hochgeachtet, adj., zelo čislan, visoko po-
stovan.

Hochgebietend, adj., preoblasten.

Hochgebildet, adj., sosebno olikan, omi-
kan, izobražen.

Hochgebirge, das, velika, visoka gora;
visoki hribje, gorjanci.

Hochgeboren, adj., (Zitel der Grafen), nach
dem Russ. u. Böhm. visokoroden; hochge-
borener Graf, visokorodni grof, russ. Vase
Visokorodje.

Hochgebrüstet, adj., persat.

Hochgedacht, adj., (im Kanzleistyl), omenjen.

Hochgedanke, der, visoka misel.

Hochgechört, adj., prečastit, visokočešen,
prečešen.

Hochgefeiert, f. Hochberühmt.

Hochgefühl, das, živo, visoko čutstvo, f. a.
Enthusiasmus.

Hochgehörut, adj., rogat; visocih rogov.

Hochgeist, der, visoki duh.

Hochgelag, f. Banquet.

Hochgelb, adj., živo, močno rumen.

Hochgelagen, adj., visok, visoke lege.

Hochgelchrt, adj., zelo učen, visoko učen.

Hochgeliebt, adj., močno ljubljen.

Hochgelobt, adj., močno hvaljen, pre-
hvaljen.

Hochgencigt, adj., zelo naklonjen, nagnjen.

Hochgenüß, der, presladko dobro, velika
slast, neizrečena radost.

Hochgepriesen, adj., močno hvaljen, slav-
ljen.

Hochgericht, das, f. Galgen, Richtplatz.

Hochgesang, der, visoka pesem.

Hochgefaßt, adj., visokostolp.

Hochgescheitelt, adj., temenat, visociga
temena.

Hochgeschenkt, adj., dolg. dolgan. serb.
krakat.

Hochgeschmack, der, tenak vkus.

Hochmüthig.

777

Hochgeschwänzt, adj., z repam po konci
(stojćim).

Hochgesinnt, adj., visokomiseln, visocih,
vznesenih misel.

Hochgespannt, adj., prenapet.

Hochgestellt, adj., na visoki stopnji sto-
ječ, viši.

Hochgestirnt, adj., visociga čela.

Hochgestühl, f. Tribune.

Hochgethürmt, adj., z visocim turnam ali
zvonikam, nakopićen.

Hochgewachsen, adj., visoke postave.

Hochgewaltig, adj., preoblasten.

Hochgewinn, der, preveliki dobiček.

Hochgewipfelt, adj., visociga verha.

Hochgewitter, f. Gewitter.

Hochgräflich, f. Gräflich.

Hochgrünn, adj., živo zelen, močno zelen.

Hochhalzig, adj., dolgovraten, z dolgim
vratam.

Hochhalten, v. a., veliko čislati, ceniti, v
čislih imeti koga.

Hochhäufig, adj., z visocimi hišami.

Hochheilich, adj., presvet.

Hochher, Hochherab, adj., z visoviga.

Hochherzig, adj., blagoserčen, velikodušen,
velikoserčen, velikomiseln, žlahtnomislec.

Hochherzigkeit, die, blagodušnost, blago-
serčnost, velikoserčnost.

Hochholz, das, vejevje, veje; f. a. After-
holz.

Hochjährig, f. Hochbejahrt.

Hochköstlich, adj., sosebno dobre slasti.

Hochkrant, das, (Anethum graveolens), ko-
perec.

Hochland, das, visočina, višina, gore pl.,
visoki kraji, kompolje (?).

Hochländer, der, gorenec.

Hochlaut, der, visoki glas.

Hochlantend, adj., waidm!., ein hochlauten-
der Hund, pes, ki zalaja, ko pride na sled.

Hochlehrer, f. Professor.

Hochleuchter, f. Siegmaršwurz.

Höchlich, adv., zelo, močno.

Hochlied, das, f. Hochgesang.

Hochlöblich, adj., preslaven.

Hochmaßt, f. Hochbemastet.

Hochmaurig, adj., visociga zidovja.

Hochmeister, der, veliki mojster.

Hochmesse, tie, f. Hochamt.

Hochmögend, adj., premogočen, nach tem
Poln. velemožin.

Hochmoor, das, visoko močvirje, visoka grez.

Hochmuth, der, prevzetija, prevzetje, pre-
vzetnost, ošabnost, napuh, serb. oholost,
nach V. oholnost in S. Kr. (?). Hochmuth
kommt vor dem Falle, prevzetnost hodi pred
padeam, f. a. Fall; f. a. Kuckucksblume.

Hochmuthen, v. u., prevzetovati.

Hochmüthig, adj., prevzeten, ošaben, na-
puhnjen, visok, nach V. a. oholen (S. K.),
altsl. u. serb. ohol; der Hochmüthige, pre-
vzetnež, ošabnež, napihnjenec, prevzetnik;
die Hochmüthige, prevzetnica, ošabnica; hoch-
müthig werden, prevzeti se, visocih misel
navzeti se.

778

Hochmuthst恩fel.

Hochmuthst恩fel, f. Hochmuth.

Hochnöthig, adj., silno potreben; hechstnöthig, presilno potreben, da ni moč biti brez —.

Hochnotheinlich, adj., zaglaven, kervav.

Hochofen, der, plavž.

Hochortig, adv., pri visji oblasti, po visji gosposki.

Hochpreisen, v. a., veličati.

Hochpriester, der, véliki duhoven, veliki mašnik, véliki darivec, posvečevavec; duhovski poglavar.

Hochpriesteramt, das, veliko duhovstvo, služba, dostojnost véliciga duhovna, duhovsko poglavarstvo.

Hochpriesterthum, f. Hochpriesteramt.

Hochprunkend, f. Prunkvoll.

Hochroth, adj., živo, močno rudeč; im Gesichte, zaripljen.

Hochrückig, adj., herbtat, visociga herbta.

Hochrühmlich, adj., prav slovec, slaven.

Hochrund, f. Conver.

Hochsang, f. Hochgefang.

Hochsänger, der, (Discantist), tenkopevec, diskantist.

Hochschäbar, adj., zelo čislan, spštovan.

Hochsähen, v. a., zelo, močno čislati, spštovati, ceniti, nach V. prečislati, veličati.

Hochschätzung, die, čislanje, spštovanje.

Hochscheitelig, f. Hochgeschichtelt.

Hochschenfelig, adj., visokih stegen; f. a. Hochgeschenkelt.

Hochschmud, Hochpuk, f. Galla.

Hochschneidig, adj., visoke ostrine.

Hochschollig, adj., zelo kepast, visocih kep, gleb; fig. rodoviten.

Hochschule, die, visoka šola, f. a. Universität.

Hochschüler, f. Universitätsschüler.

Hochschülerig, adj., plečat, ramenat, visokih pleč.

Hochschuß, der, previsoki strel.

Hochschwanger, adj., noseča blizo poroda, na času, nach V. blizoporodna; v velikem bremenu (J. K.).

Hochschwebend, adj., v visini plavajoča.

Hochselig, adj., ranji, slavniga spominana.

Hochsinn, der, velikodušje, visokomiselnost, žlahtnomiselnost; f. a. Hochmuth.

Hochsinnig, adj., velikodušen, žlahtnomiseln; nach V. vzvišanih, visocih misli; f. a. Hochmüthig.

Hochsinnigkeit, f. Hochsinn.

Hochsitz, der, Thron, prestol, prestolje.

Hochsprecher, der, bahač.

Hochst, adv., zelo, prav zelo, rameno, jako; ein böcht schlechtes Jahr, grozno slaba lětina; in Titel pre —.

Hochstämming, adj., visokiga debla, visokosteblast, visokostebeln, visok.

Höchstbestenert, adv., plačujoč naj večji davek.

Höchste, adj., naj visji, f. Hoch; der Höchste, Bog, Najvisji.

Hochzeit.

Höchsteigen, adj., in höchsteigener Person, sam, kar sam.

Höchstens, adv., k večjimu, naj več; höchstenst a�t er dir einen Groschen, će ti da veliko, ti da groš; f. a. Längstens.

Höchstgutdig, adj., premilostiv.

Höchstgütig, adj., predobrotljiv.

Höchstift, das, stolni kapitel; f. a. Dom.

Höchstiftkirche, die, stolna cérkev.

Hochstimme, die, (Discant soprano), tenki, visoki glas.

Hochstirnig, f. Hochgestirnt.

Hochstraße, die, velika cesta.

Hochstrebend, adj., visoko segajoč, ki meri na visoko, ki se poganja za visoke reči.

Hochtönend, adj., mnogo obetajoč.

Hochtonig, adj., z naglasam.

Hochtrabend, adj., napuhnjen, osaben, napihjen, prekošat, sopiren.

Hochtraber, der, ein Pferd, konj, ki visoko noge meče.

Hochverbrechen, f. Hoch.

Hochverdient, adj., mnogo zaslužin.

Hochverehren, f. Hochachtjen.

Hochvermögend, f. Hochmögend.

Hochverrath, der, velika izdaja.

Hochverräther, der, veliki izdajavec.

Hochvich, das, goveja živina, goveda, pl.

Hochwache, die, straža na verhu gore, germada.

Hochwald, der, visoki gojzd, doraščeni, dorašeni gojzd; auch gojzd schlechthin.

Hochwaldig, adj., z visocim gojzdam doraščen, obrašen.

Hochwarte, die, razgledišče, razgledise.

Hochweg, f. Hochstraße.

Hochweise, beschwirte, adj., premoder, zelo moder.

Hochwerth, adj., prevreden, mnogo vreden.

Hochwichtig, adj., preimeniten.

Hochwild, Hochwildpret, das, velika zvér, velika divjačina.

Hochwillkommen, f. Willkommen.

Hochwipfelig, adj., visokoverh, visociga verha.

Hochwogig, adj., z visocimi valovi.

Hochwohledel, adj., prežlahten, visokoplemenit, blag.

Hochwohledelgeboren, adj., žlahtnojen, prežlahten.

Hochwohlgeboren, adj., preblagoroden, preblagorodni gospod.

Hochwürde, Guer Hochwürden, prečastitljivi gospod, gospod oče.

Hochwürdig, adj., prečastitljiv; das Hochwürdige, das Hochwürdigste, sveto Rešnje telo, böhm. velebna Svatošt.

Hochzange, die, velike klešče, kleše.

Hochzeit, tie, ženitvanje, ženitev, ženitnina. svatovsina, pir (in U. Kr.), in Steierm. gostovanje; serb., russ. u. böhm. svatha, poln. vesele (veselje); Hochzeit halten, machen, haben, geben, ausrichten, ženitvati, pirovati, ženitvanje imeti, (nach M. služiti, gostovanju služiti), delati, ravnati, napraviti, napravljati; auf der Hochzeit sein, v svatih

Hochzeitanführer.

biti, svatovati; zur Hochzeit gehen, v svate iti; zur Hochzeit gebeten werden, v svate vabljen biti; zur Hochzeit bitten, v svate vabiti.

Hochzeitanführer, der, starašina, starašina; (sein Helfer, nach V. in Istr. nastatoilo).

Hochzeitbitt, das, ženitna postelja.

Hochzeitbitter, der, für den Bräutigam, zovčin, zvavečin, vožčin, vabnik v svate; der Bräutigam und der Bräutführer als Hochzeitbitter betrachtet, ženini, pl.

Hochzeitbraten, der, ženitna pečenka.

Hochzeitbrief, der, vabno pismo, s kterim se kdo vabi v svate.

Hochzeitbrod, das, ženitna pogača.

Hochzeiter, der, ženin.

Hochzeiterin, die, nevesta.

Hochzeitseifer, die, ženitno obhajanje, svatovšina, svatovšina.

Hochzeitfest, das, f. Hochzeit.

Hochzeitgast, der, svat, gost, povabljenec, in St. nach M. gostovanjsak; Hochzeitgast sein, svatovati; serb. pirnik; weibl. svatnja, povabljenka, pirnica; ein ungeladener, prežanee, šeškar.

Hochzeitgebühr, die, svatnina.

Hochzeitgedicht, das, svatovnica, ženitna, pirna, svatovska pesem.

Hochzeitgepränge, die, svatovni lisp.

Hochzeitgesang, f. Hochzeitgedicht.

Hochzeitgeschenk, das, dajanje v jabelko, pirni dar; ein Hochzeitgeschenk machen, v jabelko dati, dajati.

Hochzeitgewand, das, svatovska obleka, svatovsko oblačilo.

Hochzeithaus, das, ženitna hiša, hiša, v kteri imajo ženitnino.

Hochzeitkleid, das, svatovska. ženitna obleka.

Hochzeitkosten, pl., stroški ženitnine.

Hochzeitfranz, der, nevestni venec.

Hochzeitkuchen, der, ženitni kolač.

Hochzeitleute, pl., svatje.

Hochzeittich, adj., ženiten, ženitvansk, svatovsk, ženitninsk, piren, svatben.

Hochzeitlied, das, svatovska pesem.

Hochzeitmahl, das, ženitne gostje, ženitno gostovanje, ženitnina, pir.

Hochzeitmäßig, adv., po svatovsko.

Hochzeitmeister, f. Hochzeitanführer.

Hochzeitmutter, die, hišna mati, in U. Kr. teta, serb. svatbovnica.

Hochzeitnacht, f. Brautnacht.

Hochzeitpaar, das, ženini, novici (bei Görz), f. Brautpanr.

Hochzeitrede, die, govor o priliki ženitve, ženitni govor.

Hochzeitschmaus, der, f. Hochzeitmahl.

Hochzeittag, der, ženitni dan, dan ženitve.

Hochzeitvater, der, hišni oče; oče starašina, starašina.

Hochzeitwagen, der, svatovski voz.

Hochzeitwein, der, vino za svatovščino, svatovšino.

Hochzeitwoche, f. Flitterwoche.

Hof.

779

Hochzuehrend, Hochzuberehrend, adj., mnogo spoštovan.

Hock, das, hlev, f. Stall.

Hocke, die, aus 10 Garben bestehend, stavek, eine grössere, kopa, kopica; die Garben in Hocken sezen, stavkati, (za žnjico snopje stavka se, nar. pes.), snope v kopo, kopico devati; Einem die Hocke voll schlagen, po herbtu koga nasekati, namazati mu ledja; Einen auf die Hocke nehmen, koga na herbet, Stuporamo zadeti, vzeti, na kerkuć (serb. kerkače), auch opertiv vzeti koga, f. a. Bündel.

Hockeblatt, das, (Ruscus hypoglossum), jezičnik.

Hockel, v. a., na herbtu (stuporamo), opertiv, na kerkuć nesti, nositi.

Hocken, v. a., f. Hockeln; Garben, snopje stavkati, razstavljati, v kope devati; v. n., auf Einem, nach M. žabiti se; f. Aufhocken (e. n.); kanern, čepeti; zu Hause hocken, doma čićati, sedeti, za pečjo sedeti, (v pečku); auf den Fersen hocken, niederhocken, počeniti. (počepniti), počepati, čićati (mehr fischen), fig. čemeti, žeti.

Hocken, das, čep, čepanje, čić.

Höcker, der, stavkar.

Höcker, der, gerba, gerbin, gerbina, gerbava, f. Buckel.

Höckericht, adj., gerbi podoben.

Höckerig, adj., gerbav, gerbast, gerbinast, nach Zalok. sebast; mildernd nach V. izrinjen, f. a. Buckelig; ein höckeriger Weg, Styl, f. Holperig.

Hockern, v. n., vedno čepeti.

Höckernaßig, adj., gerbonos.

Höckerranpe, die, gerbače.

Hökerochse, f. Bison.

Hökerischwan, der, labud rudečokljunec.

Hocnů Pocůn, slepotija.

Hode, die, eig. modo, nach dem Böhm. mod m.; jajce, poln. und altsl. jadra (jedra), Heden, moda, pl., u. modi; (nach M. mode, pl. f.).

Hodegetik, die, navod, napeljevanje, kako živeti, kako učiti se.

Hodenbruch, der, kila, mošnjična kila.

Hodenbrüchig, adj., kilav, pretergan.

Hodenförmig, adj., modast.

Hodengeschwulst, die, otok mošnjice, mod (ov).

Hodenhaut, die, mošnjična opnica.

Hodenkraut, das, (Orehis), mošnjica.

Hodenmaffe, die, modovina.

Hodenmuskel, der, modna mišica.

Hodenfack, der, mošnja, mošnjica, modnik.

Hodometer, der, hodomér.

Hof, der, dvor, Höfchen, dvoree; ein eingeschlossener Blaß in einem Gebäude, dvorišče, dvoriše; im Küstenl. a. horjač, jegno; das Haus hat keinen Hof, hiša nima dvorišča, dvoriša; ein eingeschlossener Raum überhaupt, ograda; der Hof um den Mond, kolobar, obstret - i, kolo, krog, serb. a. ograda; der Meierhof, pristava; f. a. Gebäude, Bauergut; Kirchhof, pokopalisce, pokopa-

780

Hofagent.

liše, groblje; Vorhof, veža; der Hof um
tie Brustwarze, nach M. obstret - i, obstre-
tina, obstretje; der kaiserliche Hof, cesar-
ski dvor; die Hofsente, f. diejes; Hof hal-
zen, Hof in der Stadt haben, v mestu dvo-
rovati, stolovati, prebivati. stanovati; bei
Hofe sein, pri dvoru hiti, t. j. pri ces-
sarji, kralji i. t. d.; sich an den Hof wen-
ten, oberniti se, podati se k cesarju, kralju
i. t. d.; Einem den Hof machen, iti poklo-
nit se komu; f. a. Hofären; Hof- in Zfkan.
was zu dem Hofe des Landesherrn gebert,
dvorni, dvorski, im Russ. pridvorni; was
zu einem Herrenhofe gebert, grajski. graj-
sinski, grajsinski.

Hofagent, der, dvorni opravnik.

Hofamt, das, dvorska, dvorna služba, dvor-
ski ured.

Hofanstand, der, dvornost.

Hofarbeit, die, dvorno delo; für den Hof,
delo za dvor, za grajšcino, grajsino.

Hofart, f. Höflichkeit.

Hofartig, f. Hoflich.

Hofarzt, der, dvorni vrać, zdravnik.

Hofbäcker, der, dvorni pek; Hofbäckerin,
die, dvorska pekarica, kruharica.

Hofbeamte, der, dvorni urednik.

Hofbediente, der, dvorski služabnik.

Hofbesser, der, f. Hofner.

Hofbrauch, der, dvorska navada, sega.

Hofburg, die, dvor, prestolni grad.

Hofburgwache, die, dvorna straža.

Hofcapelle, die, dvorska kapela.

Hofcharge, f. Hofamt.

Hofconditor, der, dvorski sladčićar.

Hofconcipist, der, dvorski konecipist.

Hofdame, die, dvorjanka, dvorska gospá.

Hofdekret, das, dvorski odlok, dvorni de-
kret.

Hofdicner, der, f. Hofbediente.

Hofdienenschaft, die, f. Hofgesinde.

Hofdienst, der, dvorna služba; als Frohn-
dienst, rabota, tlaka.

Höfelei, f. Schmeichellei.

Höfeln, v. n., (Schmeicheln), prilizovati se
komu, lizati, radovati se okoli koga, pri-
ljubovati se mu.

Hofen, v. n., prikloniti, priklanjati se komu;
i. a. Residiren.

Höfeuer, der, zemljak, gruntar*.

Höferci, f. Schmeichelci.

Hoffähig, adj., kdor ima pravico pri dvoru
biti, kdor ima pristop pri dvoru.

Hoffarbe, die, dvorna farba.

Hoffart, die, napuh, prevzetnost, osab-
nost, gizdost, gizdavost, gizda, košatenje.
v oblačilih; der Hoffart ergeben sein, oša-
ben, prevzeten, gizdav biti; Hoffart mit
etwas treiben, napihovati se s čim, soki-
riti se. košatiti se (z zunanjim lispam).

Hoffärtig, adj., prevzeten, osáben, na-
puhnjen, gizdav.

Hoffärtige, der, osábeněž, prevzetnež, giz-
daver, napuhnež; die, prevzetnica, giz-
davka, napuhnjenka; heßattig werden, pre-
vzeti se; nezmerno na lisp ali gizdo gledati.

Hoffcräulein.

Hoffen, v. n. u. a. upati (altsl. upvati u.
povati, serb., poln. u. böhm. auch ufati),
auch nadjati se (altsl. u. russ. nadějati se,
serb., nadati se); vermuthen, misliti, me-
niti; vertranen, zaupati; ich hoffe nicht, me-
nim, da ne; erwarten, cakati, pričako-
vati, zanašati se na —; warten (bei den
Zägern) postati; ich hoffe das Beste von
ihm, delam si vse dobro upanje pri njem,
apum, pričakujem vse dobro od njega; fi-
cher hoffen, svest si biti česa; auf etwas
hoffen, do česa, na kaj upanje imeti;
ich will doch nicht hoffen, daß er krank ist,
an-ti vsaj ni bolan, pa saj ni bolan; das
sicht zu hoffen, to more biti; zu Gott hof-
sen, v Boga zaupati, upanje imeti.

Hoffen, f. Hoffnung.

Hoffensmüde, adj., ich bin hoffensmüde,
slovo sim upu dal, naveličal sim se pri-
čakovati.

Hoffentlich, adr. zaupljivo, mende, naj-
berže, pred kakor ne. berž ko ne, vsaj da,
po priliki; podoba je; wie ich hoffe, ka-
kor imam upanje, kakor menim, ako Bog da.

Hoffer, der, upavee.

Hoffest, das, dvorna slovesnost, dvorno
godovanje, obhajilo.

Hoffnung, die, up, upanje, nada, altsl.
nadežda; Erwartung, pričakovanje, nach V.
čak; der Hoffnung leben, upati, upanje
imeti; er schwebt zwischen Furcht und Hoff-
nung, zdaj se boji, zdaj se nadja; Hoff-
nung lassen, schepen, upati, začeti upati.
to mi je dalo upanje; ich Hoffnung machen
auf etwas, zanašati se na kaj; guter Hoff-
nung leben, sein, veseliga pričakovati, do-
briga se nadjati; in der Hoffnung sein, auch
guter Hoffnung sein, noseca biti; feine Hoff-
nung auf Demanten kanen, segen, upanje
na koga staviti, zanašati se na koga; die
Hoffnung aufgeben, fahren lassen, obupati,
ob upanje priti, odreči se upanja, slovo
dati upu; die Hoffnung ist zu Wahrer gewer-
ten, up je po vodi sel, splaval, voda ga
je vzela, odnesla; sich in der Hoffnung ge-
täuscht sehen, viditi, da ga je upanje go-
ljufalo.

Hoffnungsanfer, der, fig. upanje.

Hoffnungstäuf, der, kup upanja.

Hoffnungslos, adj., obupen, brezupen,
brez upa. brez upanja, nade; er ist hoff-
nungslos, nima upanja; nić ne obéta, ne
kaže.

Hoffnungslose, der, brezupnik, obupnik.

Hoffnungslosigkeit, die, brezupnost,
obupnost.

Hoffnungsreich, f. Hoffnungsvoll.

Hoffnungsschimmer, Hoffnungstrahl,
der, žar, iskra upanja.

Hoffnungsvoll, adj., Hoffnungen habend,
poln dobriga upanja; zu Hoffnungen berech-
tigent, obeten, kazen; kar veliko obeta.
lepo kaže, upanje daje.

Hoffsolge, die, sledba za dvoram.

Hoffränlein, das, dvorska, dvorna go-
spodična.