— 61 —

шук, капшучок; (—для денег только) —калитà, калйтка, габзà; (для огнива и трӳту, четырехугольной формы) — гаманёць.

Кошка—кішка; кітка (Гал. Вес. — Хот.) (уменьш.) — кішечка; (ласк.) — кіця; (котенокъ) — кошенà, котеня (Вол.).

Кощунство — блюзнірство (книж.).

Край (стола, крыши и т. п.) — край, бёрёр. Поставив пляшку на самім березі столу: ще звалиться; (острый — доски, линейки) — руб, бриж. Удàрився об двери, об сàмий руб; (—бюда, тарелки — ободок, залом) — полà; (поля шляпы) —криси; (край судна, бортъ) — облàвка; (—страна) — край, країна, сторонà, палèстина.

Крайне — навмір, гірко. Гірко треба.

Крайность (критическое) положеніе — притүга. У такій притузі мусивъ воліе продàти; (въ крайности) — всвіті, на світі (употребл. только для выраженья отчаянія): Що мені в світі робити!

Кранъ — крант, рўлка.

Красиво — гàрно, гòже.

Красивый — гòжий, пригòжий, хорòшний, гàрний, вродйвий; огрыдний (Под. ; (сравн. ст.) — кращий, гарнитвий.

Красить — красити, мастити; (—разкрашивать) — малювати, малєвати; (—матерію) — красити, хварбовàти; (—украшать) — красити, скрашàти. Такі воли ўвèсь гурт скрасять.

Красна — масть, краска, хвàрба, бàрва?

Красноватый — червонàстий.

Краснота — красншà?; (на тьль) — краснòта.

Красный — червьони ; (—уголь въ избè) — пòкуть.

Краснеть — червонітъ.

Красота — я расà, врòда (Шевченко); огрàда (Под. Піск.).

Краткій — корòткий, недовгий.

Крашенный — малёсаний, помалёваний; (о матерів) — хварбований, крашений.

Краюха (хлбà) — окраёць, окрӑйчик.

Кредиторъ — вірщак, вірник?

Кредитъ — в ра; (въ кредитъ) — на віру на бір.

Крестины — хрестàни; (—другой день крестинъ) похрèстини (Вол. губ.).

Крестить — хрестити.

Крестникъ — хрещёникъ.

Крестница — хрещёниця.

Крестный — рèствий, хрещёний. Хрещёний батько.

Крестообразно — перè рестям, нàхрест.

Крестообразный — крижàстий, хресчàстий. Хресчатий барвінок.

Крестъ — хрèст.

Крестьянинъ — кріпàк.

Крестьянство — кріпàлтво.

Крессъ — салатъ (огоро. раст.) — жирухà Lepedium sativum

Крещеніе (працникъ) — хрещёння, водòхрище.

Крещенный — хрещений; (—изъ евреевъ) — вйхрест, перèхрест.

— 62 —

Крививна—кривиня?

Крикливый—кривливый, вересклый.

Крикнуть — кривкнут, гукнут, гуконьти, заволати, зарепетувати.

Крикъ—крик, гàлас, репетування, репет, ївєреск; (—многихъ голосовъ)—кривнява (Харь.) Там така крикнява, свиснява.

Кричать—кричати, гукати. Ганчар юломозий, по улиці юршків вòзить. Ею жінка глухà, та погòршик! гукà; (—подымать содомь)—галасувати, репетувати. Кричить баба репетуе!—ніхто еї не рятуе; (—во всю глотку)—зіпати. Да що ти зіпaeш? Нікого не дозовесь.

Кричать (подавать голосъ, о волахъ)—ревтй, мугікати; (—о овцахъ)—мёкати; (о собакъ)—гàвкати, висчàти, скавчàти, дзàвкати, гарчàти: (—о кошкѣ) —мьяюкати, нàвкати, муркоти; (—о свиньяхъ)—хройкати, вистàти, квікати, кувікати, кургікати; (—о сорокѣ)—скрекотàти; (—о воронѣ)—крàкати, кàркати; (—о)уткѣ)—крйкати; (—о гусяхъ)—гегетàти, кгєлгати, гоготàти; (—о лигушкѣ)—квàкати, кректàти, кумàти; (—о курахъ)—сокотàти, кудàхкати. Кури сокòчуть, у міх не хочуть (побасенка); (—о насѣдкѣ)—вокотàти; (—о кукушкѣ)—кувàти; (—о вороьяхъ)—цвірінькати; —о сверчкѣ) —цвіркотàти; (—о пьвчихъ птицахъ) —щебетàти; (—филинѣ) пўгати; (—о пидюкѣ)—белькотàти; (—о голубѣ)—буркотàти; (—о журавляхъ)—курлюкати; (о орлахъ)—клекотàти, буркотàти. Клекиторлячий. Вилитà и (орли), бур-

котали, рòскошь шукàли (П'єснь).—(—о лебедяхъ)—ячàти.

Кровать ліжко.

Кровля—стріха, дах; покрівля (Нечуй).

Кровь — крова, крів, крівця, мазкà; (—преимущественно о животныхъ)—рудà. Треба коневі руду пустити.

Кролмьъ—кріль, трўсик; (—самка) —кролиця.

Кромка (суквà)—крайка.

Кромь—окрим, окромè, оприч, помймо.

Кротъ (живот.)—кріт; потурàй (Харь.).

Кроха, крошка — крйхта, крйхотка, крішечка: (—множ) —окрўшки, крйшки.

Крошечный—малюхний, малюсенький.

Крошить—криштати, сікти; (—о капустѣ) —шаткувати.

Круглолицый—кругловидный.

Кругомъ—вокòло, навокòло, круг, округà, навкругà, звiдусiль; дбером (Хар. г.) Так нездужаю, що й гòдi! у пьлятах—шпiг, шпiг, а голова дберотом ùде (Харьков. губ.) Тут бо lotо звiдусiль. Круг ёю горить усе, а вiн байдужє. У тiм Луцьку усе неподську: навоколо вода, а по серединi бiда (Посл.).

Кругъ, кружокъ—кòло, дбiд, обiдєль. А так станьмо всi в коло (Пон. Закр. въ кружокъ—кружкома.

Кружка — кўхоль, кўхлик, кановка. Куплю тобi гарнець меду, кановочку пiва; (—жестяная) —бляшкана (Прав. ; (—для денегъ, церковная) —карпавза (Львою).

— 63 —

Крутизна — крўча; стромӑ (Харь.); (об-
рыъ, провалье) — бескедина, (множ).
бёскети (Екат.)

Крылатый — крилӑстий.

Крыжовники (раст.) — акгрус; веприна
(Гал)

Крыльце (—безъ навѣса) — рундук; (— съ
навѣсомъ) — кгӑнок.

Крылышко (уменьш. отъ крыло) — криль-
цё.

Крыса — пацёк, щур.

Крыша — дах, верх; покрівыя (Нечуй);
(—выступ крыши) — стріха: (— широкій
выступъ на шршинъ и болѣе) — піддӑша.

Крышка (всякая вообще) — пōкришка;
(—деревянная круглая, напримѣръ на
діжі) — віко. А сажають коровай в
піч из віка (Метл. пѣсн. 160).

Крѣпительный — крѣпучий.

Крѣпкій — міцнӑй, здорвий; (— силь-
наго сложенія, о человѣкѣ) — кремёзний.
Кремезний дід. Здоровый мордоз.

Крѣпко (сильно) — міцно, здёрово, дуже.
(—держать) — пўпко (тримӑти).

Крѣпнуть (о грязи, растворѣ глины и
т. п.) — элъкнути, тужӑвіти, корӑвӑти.

Крюкъ, крючокъ (желѣзный, напр. у
— удочки) — гак, гачок; (— у платья) гап-
пік, гапличок; (— у дверей) — защіпка;
(— деревянный) — карлюка, карлючка,
закарлючка, клюкӑ, ключка.

Крючковатый — карлючковатий.

Кстати — вӑруч, о пригōді, припадае,
випада. Не випада тепер казати
про се.

Кто? — хто? (кто нибудь) — абъ кто, кто
нёбудь.

Кувшинъ (глиняный) — глек, глёчик;
(уменьш.) — глетӑ (Харь.); гладішка
(Польсье); (—для молодӑ безъ рўчки) —
рйнка (Херс. Апан.); (бутылкообраз-
ный или глиняная бутылка) — бӑнька;
( — шаровидная глиняная банька) —
жбан.

Куда? — кудй? (куда нибудь) — абъ кудӑ,
абй-де; (куда то) — кудьсь.

Кудри — кўчері.

Кудрявый — кучерӑвий.

Кузнецъ — ковӑль.

Кузнечкъ (насѣк.) — кōник; прўзик
(Херс. г).

Кузница — кўзьня, ковӑльня.

Кувовѣсъ — кōтик (Черн.); кошӑлка
(Польсск.).

Кукишъ (шишь) — дуля; хвикга.

Кукла — лӑлька.

Куколь (плевель) — кукль. Agrosthema
githago.

Кукушка (атица) — зозўля.

Кулецъ (свертокъ, узелокъ) — клўнок.

Купеческій — купёцький.

Купленный — купованый, куплений.

Куполъ — банл, мӑківка.

Курганъ (насыпной) — могила; (—есте-
ственный) — шпиль, шпілёк, бугор;
(— песчаний, передвижной) — кучугўра.

Курильщицъ (табаку) — курёць, курій.
Коли курець, то май кресало я
таманець.

Куриный — кўрячий.

— 64 —

Курить (трубку) — палити (люльку).

Курица — курка, курочка.

Курносый — кир àтий, кирпа.

Куртка — (камзол) — сердак. сердачина?
(— на бараньемъ мѣху) — кажавоқ?

Курчавый — кучеръавий.

Курятникъ (въ избѣ) — кўча; (— перехозной) — койка (Хер. губ.), кведе (Под. губ.).

Кусонъ — кус, кусок, кавалок; шмандёлокъ, ковёлок (Харьк.); (—отрѣ анный) — шмат, шматок, (собир.) — шмӑття. Ото й ўжа моя: хліба ковелок, та сала шманделок. Вирвав кусок мъяса. Шматок хліба. (—полуждкаго или крохкаго) — грўдка, грўдочка. Цур дурня и масла трудка (Квітка). Грудочка кашки, кільце ковбӑски. (— только крохкаго) — дрідок. Дрібок соли. (—чего либо плюскаго: землі, матеріі т. е. лоскутъ) — клӑноть, клӑптик.

Кустарникъ — чагӑрь.

Кустистый — кущоватий.

Кустъ — куш, кўщик.

Кутежъ — гульнъ.

Кутерма (безпор.) — гармидер, (шумъ) — буча, (—суматоха) — сумяття.

Кутила — гульвйса, брӑжник? гультай. Піхто не винен сама я. сама я! Що полюбила гультая, гультая! Гультай не ройбить, тільки пве, тільки пве (Народ. пъснь).

Кутить — гульти. Загуляв тепер мій чоловік на цілій тиждень.

Кухарка — куховарка.

Кухня — пекарня, поварня (Лѣвоб.).

Куча — кўча, кўчка, купа, купка, валӑвч (Піск.); (— людей) — громада, куча. Куча народу. (— нестройная или неотвѣян- наго хлѣба) — воррох.

Кучеръ — візник.

Кушанье — стрӑва, потрӑва.

Къ (предл.) — ик, к, до. Ну тебе к бісу. По дорогі ик селу. До попа діло маю.

Л.

Лавка — крамнёця (книжн.).

Лагерь — табор, стан, кіш, (родит.) — кода.

Ладонь — долдня; (уменьш. множ.) — додушки.

Лазейка — вілазка, пролазка. Свині в городі, мабуть десь е вілазка.

Лавить — лазити, повзвати.

Лазурный — блакитний.

Лазурь — блакит, блакиття.

Лай — гӑвкання, гавкотнӑ, брех?

Лакей — пахдлок.

Лакомиться — ласувати; (—зариться) — квӑпитись.

Лакомка (мужчина) — ласун; (—женщина) — ласуха.

Лакомо — лӑсо.

Лакомства лӑсоші, прйсмакн.

Лакомый — лӑсий.

Лапти — постолій; (—мочальные) — личакъ; (—кожанные) — ходакъ.

— 65 —

Лапушникъ (раст.) — лопух. *Aretium lappa*.

Лапша (кушанье) — локшина.

Ларчикъ — скрінька.

Ласкаться — лащитись, ластитись.

Ласково — ласкаво.

Ластикъ (матерія) — китайка (Піск.).

Ласточка (питца) — ластівка.

Лахмоть — лахмӑни, лахміття.

Лаять (о собакахъ) — брехати, гӑвкати.

Лгать — брехати.

Лгушишка — брехӑчка.

Лгунъ — брехўн.

Лебеда (раст.) — лобода. *Chenopodium atriplex*.

Легкій — легкій; (удобоисполнимый) — латвий (Правоб.)

Легко — лёгко, легенько; (—удобоиспол- нимо) — лӑтво (Правоб; —легче) — легш, лёгше.

Легковърный — имовірный (Піск.)

Легкомысленность — пустота.

Ледники — ледний, лёдовня.

Левіе — лёзво, гостріе! (Полт.).

Лекарство — ліка, знадібля.

Ледъять — голубити, милувӑти; пестити, пестувӑти (Закр.). Ціувала, милувала, ик серденьку приортала (Пѣснь). Юсифъ святый га радуе, що на руцяхъ Бога пестуе (Колядка, Закр.).

Лента — стёжка, стёнжка, биша (Правоб.); ( — шелковая ) — кіндяк, скиндачка;

— вплетаемая въ косу) — кісній, скіндачок; — (широкая бумажная) — стрічка.

Лепёшка — балабуха, балабшка.

Лесть — лестощі?

Летъть — летіти.

Лечь — лягти.

Лещъ (рыба) — лящ.

Лжецъ — брехўн.

Ли (частица) — чи? (Ставится всегда впереди слова. Правда ли?) — чи правда?

Либо — або. (Либо я, либо ты; — або я, або ти).

Ливень (сильный дождь, продолжительный) — залива; (—непродолжительный) — тўча (Херс. Ан.).

Лілія (раст.) — ліліяс. (Lilium). (Лініліс называют Ѳ так Ѳе раст. *Hemerocallis flava*).

Лимонъ — лимонна; цитріна (Правоб.).

Линёкъ (туго свернутый платокъ въ видѣ плети) — джгут.

Липкость — липчесть.

Литвенный — листвый; (—широколистный и густолистный) — листатий. Листата липка (Пѣснь, Закр.).

Литаврщикъ — довбий.

Лить — літи; (— ожидкохъ кушаньяхъ — сіпати. Подсип ще борщу. (Литься) — літися; (—струёю) — пебеніти; (—струёю и сильно) — дюрчаги, дюркотіти. (Предполагается, что такъ сильно льется, что даже звукъ паденікъ слышень, или мозгъ быть слышень). Крівця аж дюрчить.

9

— 66 —

Лишать (преимущественно жизни) —
збавляти.

Лишить—лишти; (—ума) — обеглўзди-
ти. Який вас обезглудзив кат? (Эне-
ида). (Лишиться чего) — збўтися, збӑ-
витись; (—имущества) — ріштись. Усёго
рішивсь; (—чувствъ) — зомліти, омліти;
(—довърія) — поневіритись, (—ума) —
обезглўздіти, збожёвдолити, здуріти,
эсўнути з глуду.

Лишній—зӑйвий, лішній, залішній.

Лишь бы — абі, абіб, абі-то, коліб
тільки; (лишь бы гдѣ) — абі де; (лишь
бы то) — абі то.

Лихо (нарѣчие) — хвӑцько.

Лихорадка — трясця, лихомӑнка, про-
пӑсниця, погӑнка (Полт.); лихорӑдка;
хйнда (Правоб.).

Лице — твар, вид, лицё; (—рожа) — пійка;
пицюра (Харьк.).

Лично — осебно. Я се чув осебно.

Лобъ — чоло, лоб.

Ловкій—рўчий, меткій; зрўчний (Правоб.).

Ловко — рўчно, зрўчно, хвӑцько.

Ловушка — западнӑ.

Логовище — берліг; мйрлуга (Сѣв. Черн.)
логово, лог.

Лоджа — човен; (—парусная, въ Херсонъ)
— шаланда; (—большая длинная) — дуб;
(—выдолбленная изъ цѣльного дерева)
— душогўбка; (— легкая на Диѣпрѣ) —
чайка; (—весельная большая для при-
брежнаго плаванія въ морѣ) — карбас.

Ложиться — лягати.

Ложь — брехня.

Ложать — глохтати.

Лононы — кўделі.

Ломать — ламати, трощити.

Ломоть хлѣба — скѣнка, шматок; (—на
языкѣ нищихъ — мянтус.

Лопаться — лопатися, пугатися, рѣпа-
си, тріскатися.

Лопнуть — лўснути, лопнути, тріснути,
рѣинути. Земля вѣд посухи порепа-
таться.

Лоскутъ — клапотъ, клапитк.

Лосеъ — ноліск.

Лосниться (отливать чѣмъ) — поліску-
ватись, виліскуватись.

Лохань — нодви, ночовки.

Лугъ — полог; (—преимущественно зарос-
шій лѣсомъ) — луг; (—поемный) — луга;
(—близь города — оболочь, болотня.

Лужа — калюжа, ковбӑнка, ковбӑннѣка,
ковдōбина (или кoлoдoбина, т. е. яма,
выдолбленная колесами. Сухая коло-
довбина называется — ко тевинā).

Лужавый — облѣдний. Облудна мова
(Закр.).

Лужавство — облѣда (Закр.).

Лужовица — лукъ раст.; — пібўля.

Лужошко (кузовокъ изъ рогозы) — кō-
шак (Черн. г., — роть сакъ-вояжа для
покупокъ на базарѣ; — изъ тонкихъ
дранокъ) — кошӑлка (Полѣсье).

Лучезарный — променѣстный (Закр.).

Лучина — скалка, лучіна.

Луцмій — кращий, луцчий; лішний (Прав.).

Лучь — прōмінь, (множ.) — промічныя, пӑ-

— 67 —

руси (Харьк. и Конст.). Сонце падруси
напускало.

Лушить (орѣхи) — лўскати; (—сѣмечки)
— лузати.

Льгота — вольгота, пільга.

Лѣдина — кріга.

Льнуть — тулітися, пригортатися, ліну-
ти, горнуцтися.

Лъстивый — улёсливай, облёсливий?

Лъстить (подольщаться) — підлѣшуватися,
підсипатися, лъси підпускӑти; (льстить-
ся, зариться) — лӑситись, квӑпитись.
Ні, не квапся, ні чим не поживишся.
Поласився на чуже добро.

Лѣвша — шульга, лівша.

Лѣвть (ссорить) — сікатись, налазитись,
лізти; (—на четвереньках) — рачку-
вӑтись.

Лѣниться — лінуратися, ледаціти.

Лѣнтаяй — гультӑй, лěжень, ледай. Ска-
зано ледай, тільки спить, да лежить.

Лѣнтяйка — гультӑйка.

Лѣнь — лінощі.

Лѣшить — ліпяти.

Лѣса (подмостки) — рештування, реш-
тунок.

Лѣстница (неподвижная т. е. ступень-
ки) — схіцці; (—передвижная) — драбійна;
(—небольшая, что кладется по бо-
камъ простого воза) — полудрабок.

Лѣсъ — ліс, лісок; (—огромный) — пуща
(—непроходимый, дѣвственный) — нѣт-
ра; (—небольшой) — е рода) — гай,
гаёк; (—дубовый) дуброва; (—хвой-
ный) — бор, борд; (—березовый) — бе-

резнӑк; (—кустарниковый) — чагӑр, ча-
гарник; (—рѣдкій) — стерлйца; (—вы-
рубленный) — зруб.

Лѣтнее — яя (жилье, дорога) — літнӑк.

Лѣто — літо; (уменьш.) — літечко; (каждое
лѣто) — літо — кріз-літо; (лѣто проводить,
о людяхъ и животныхъ), — літувати.

Лѣтомъ (лѣтнею порою) — влітку, обліт-
ку, в літі, літнёї доби, літом.

Лѣченіе — ліки, ліковання (Ніс).

Любезничать — лицатися, женихатися.

Любезно (любовно) — любъязно.

Любезный — любий.

Любимый — кохӑний.

Любить (кого) — кохати, любити; (—что
или что дѣлать?) — любити. Кохӑ дівчи-
ну; любить горілку, а пъяний лю-
бить співати. (—Другъ друга) — любъ-
тися, кохатися.

Любовникъ — полюбовник.

Любовница — полюбовница, кохӑнка.

Любовь — кохання, любова; (—сильная
— любоші.

Любопытный — цікавий.

Любящій — любячий, кохӑючий; (—врать)
— брехлйвий; (—гулять, кутить) — гу-
лйвий; (—драться) — драчлйвий; (—дѣ-
лать вред) — пакосливий; (—лалать, о
собакѣ) — брехлйвий; (—лягаться, о
лолади) — бриклйвий; (—бодаться, о
скотѣ) — битлйвий; (—кусаться, о со-
бакѣ) — куслйвий; (—шлакать) — пяка-
вий, плакса; (—проказить, о кошкѣ;
собакѣ) — шкодлйвий; (—пѣть) — співў-
чий; (—что либо) — охдчий (до чого).

— 68 —

Людской—люськей, люданий, чол ві-
чий. Чоловічий вік.

Ляганіе (погами) — брикавня, віхавня,
брик. (Брик иноскалателю значить
капризь. На єто брик напав.

Лягаться (о збігаді) — брикавати їь.

Лягушка — жаба, ропўха.

Лашка — седло?

M.

Магазинъ — гамазёл (Скороп. Закр.).

Мазать — мастати, мазати; (—жирнымь)
— шмарувати.

Мазилка (для смазки колёсъ деггемь)
— квач.

Мазь — мазь

Май (мѣсяцъ) — Травень (Осн. 1862 г.).

Мансь — кубурўза (повсюду, напр. пре-
имуществ. Херс. г.); пшен'ячка, пшін-
ка, початкі (Черп. Полт.); кіякъ,
кіяхъ, кійкъ (Пол'єсье).

Макушка — тім'ял, тім'ял.

Мало — трохи, мало, небагато, трошки;
(мало по малу) — потр'оху, зпок'ова.

Малолюдный — нелюдний.

Малосильный — не'ўжий, квдлий, мл'я-
вий, несельяй.

Малоумный — недоўмок.

Мальчикъ — хлопець, хлоччик; хлопчак
(Под. Вин.); (уменьш.) — хлопць, хлоччя,
хлоччатко; (—при мужнике) — пахдюкъ,

нахол'я, пахол'атко; (мальчикъ съ паль-
чикъ) — півхлоп'ати.

Малютка — мал'ішко, мал'ёк; (собир.:
малёча.

Маменька — мама; (зват. пад мамо!
мамо!); мэтінка, матўса, мачўся, нёшл,
нёнька; мамця (Прав.).

Манеръ (образецъ) — кштальт, взір.
Той Ляшок збудоває собі палац на
кштальт зам'ку. (—Способъ) — роб,
побит). Яким би то робом (п'обитом)
роздобути грошей?

Манить — маніги, вабіти, на'діти?

Марать — мазати, калати. Чим то ти
чисту сорочку замазав?

Маргаритка (раст.) — стовкролье. Bellis-
perennis.

Мартъ (мѣсяцъ) — Березіль (Осн. 1862).

Маска — личина.

Маскарадъ — маск'ара (Павл.)

Масло (скоромное) — масло; (—постное)
— олія; (—деревянное) — ол'йва.

Маслобойня — олійня.

Масляница — маслява, масніця, масн'я
неділя.

Масляный (жирный) — масний, масля-
ний. Слова масні, а пирог'і посні
(Посл.).

Масса — кўпа, громӑда.

Мастерить — лайструвӑти. Що він там
майструе?

Мастерская (жизописца) — мал'ярня.

Мастерки (искусно) — майстёрио,
штучно

— 69 —

Мастеръ — майстер; (— искусникъ) — мастак.

Масть (животныхъ) — масть. (Здѣсь я перечисляю названія только тѣхъ маг-сей животныхъ, которые поукраински иначе называются, какъ по гусски) (— о лошади, сѣро-буланий) — мйша-стий, (— темносѣрый, съ просѣдью) — шпаковатий; (— пѣгій), — строка-тай; (— вороной) — вороной, кӑрий; (пепельно-сѣраго цѣта съ черными пятнышками) — дереш, дерешуватий (Волынск. губ.): (— о волахъ, сѣрый) — — половатй, попелатий. Ой воли же моі, ой половиі! (пѣснь). Лисичка подала у суд таку бомагу, що ба-чила вона, які попелястий віл, на панській винниці, пив які мошенники брагу... (Гребенка). (— О волахъ, темно-рыхій) — мурей; (— темно-рыхій съ черными полосамы) — мурутей; (— о лошадяхъ, собакахъ, рыхій) — руддй; (— о свиньяхъ, черная съ бѣлою попе-речною полосою) — періста: (— о курахъ, роба) — зозўляста; (— о гусяхъ, желто-сѣрый) — глъвий, заглъвистий.

Матерія (язвена) — гній.

Материнъ — сухолі.

Матка (анат.) — мӑтка, урӑз (Волын. г.), *uterus*.

Матовый (о стеклѣ) — мутный.

Мать — мать, матьір; (— ласк.) — матьінка, матўся, поня, ненечка: Ой змилуйся, моя нене, біля мене хоч присядь (Пѣснь). (Матушка) — пані-матка, пай-матусь.

Будь здорова, пай-матусь,
Обйомуся без Настусі (пѣснь).

(Матушкинъ сынокъ — маній, мазўн, мазўнчук.

Мачта — щодга

Мгла — мла, имлӑ.

Мглистый — виллистий.

Мгновеніе — хвілл, хвилінка, міть. В одну міть збігав до чоловіка (Кіев. губ. Васильков.).

Мадальонъ — лячмӑн, дукӑч.

Медвѣдь — ведмѣль, ведміль; (уменш.) — ведмѣлк.

Медленно — повагом, нешвідко, по-квэлом.

Медленность — гӑлянна.

Медлительно — бӑвно, забарно.

Медленность — бавінна, гӑллна, гӑйка, барінна? валӑптання.

Медлить — барйтися, гӑлтися, бӑвтися.

Медовый — медяний.

Между — меж, межді, між, підміж, прідміж, посеред. Обірайте косьь з посеред себе ватӑманом. (Между тѣмъ) — тим чӑсом, про те (Полт.) Ти кӑзки слухай, а про те роби.

Мелкій — дрібний, дрібнєнький; {— неглу-бокій, о водѣ) — мілейй; (— о по-сўдѣ) — плескатьй. Плескӑта талірка.

Мелко (не крупно) — дрібно; (— неглу-боко) — мілко.

Мелочь — дрібота, дрібъязок; (множ.) дрібъязки, мӑлость, малота?

Мел講ат (вдали) — манячыти; (—обогнѣ или о чемъ блестящемъ) — маготіти; (—бистро двигаться) — шмигати. Щось шмигонуло перед очійма.

— 70 —

Мельники—мірдшник; мукомёл (конст.).

Мелочница—мин, млиндок; (—вѣтрапая простого устройства, обыкновенно кубической формы)—вітрія; (—вѣтрянная усовершенствованной конструкции) —машійна, підмашійок: (—конная) —точка; (—водяная—съ наливным колесом) —корчак (Радом.), (съ подливнымъ колесомъ)—підсубійник (Конст; шідспідник (Радом.; (—дѣйствующая только весною) вешняк; (—пловучая — наплавний млин (на Днѣпрѣ); —плавак (на р. Горині); —плавак (на р. зап. Бугѣ); точка (на Сеймѣ); (—лѣсопильная) —тартак; (—сукновальная) —валюша, валуша (—желѣзоковальная) — гамарня (Радом.); (—для выдѣлки крупъ) — крупподёрнія (Чер.), драч. (Херс. Ан.); (—для выдѣлки крупичатой мукі) — крупчатка.

Мелюзга (мѣлкая рыба) — мулькà, мількà, молявка.

Мерещиться — верзтйся, роїтися у головы. Бознащо тобі роїться у головы.

Мерзавецъ — паганець.

Мерзвій — гидкій, бридкій.

Мерзость — погань.

Мерлушка (кожа съ околѣшей овцы) — мерліця.

Мертвецъ — мертвій, мерлій, мрежь, (род.) мерця; (множ.) —мерші.

Мигать (глазами) — блимати, мигати, лупати.

Мигомъ — мітте, вмах.

Мило (нарѣч.) — любо, любѣнько. Любо доветися.

Милостивецъ (покровитель) — ласкавець.

Милость — ласка, мйлость. Коли ласка (милость) Ваша буде, то позичте мені грошей.

Милый, милая — любий, (женск.) люба; коханий, кохана. А я любі, моій любі, черевички куплю (Пѣснь. (—Возлюбленный, возлюбленная) — мйлий, мйла.

Мимо — поуз, повз, мймо; проз (Кіев. Василь.) Ігав повз самісеньку хату; їв проз млин.

Миндаль — мигдаді.

Миновать — обмивѣти, поминѣти, минвіти.

Минута — хвіля, хвиліна, часійнка, часіночка. Дай мені годлі на часійнку (на хвилю).

Миражъ — мăрево.

Мирить — миріти, годіти. Ходи лишень погоди їхъ, чого вони сваряться? (Жить въ согласіи) ладіти, в ладах щити,

Миръ — згода, мир; злагода (Павл.)

Мишура — блишак (Пісв.)

Младенецъ — дитіна; (—неговорячій— немовлятко.

Млѣть — мліти.

Много — багато, багацько, много, сѣла, стран. Страх скільки! (Чаще страх употребляетсядаду усиленіяыраженія) — страх як багато!

Многолюдный — людний. Людний бадар.

Многоплодный (о деревѣ) — родючий. Родюча груша.

Множество — гібель, сѣла, бѣзліч, багато, багацько, велікость, валѣва? тьма

— 71 —

тымучая. (Послѣднее выраженіе можно понимать многое множество, но первоначальное значеніе, забытое народомъ, вѣроятно означало высшее число, до которого умѣли считать наши предки. Тьма значило нѣкогда 10,000: дву тьму убіенныхъ (зван.) тѣмник) слѣдовательно тьма тымучая могло значить 10,000×10,000 или 100,000,000). (Много множество — тьма — тѣмрівъ. Там людей — и сказано: тьма — тѣмріва! (Харьк губ) (—множество чего либо непріятнаго)—до чорта, до біса, до л ха, до ста чортів, чдортів тиск. И паньства чдортів тиск (Гребенка).

Мнѣніе — дѣмка, гадка. Моя гадка така, що тобі не трѣба б туді ходити.

Могильница (раст.) — барвінок. Vinca per vina.

Могущественный — магчий, магутный потуянъ, сільный, дужный.

Могущество — міць, сіла: (—военное — потуга. Він мае у совіті велику сілу. Велику міць узяла жидова, що усіх панів посіла.

Можетъ быть — мòже, мо, мабудь: (да) — а то мòже. А то може ти у нас и переночуеш?

Моягъ — мізох, мозок.

Моволить (давить, натирать) — мўлити. Нось у чоботі муціть.

Мокрота — вільготь, вохкість, мокрота.

Мокроты — отъ кашля — харкотина.

Молва — помовка, слава, поголюска, чутка; (... лурная — логовір.

По-юбіля. Петруся,
Поговору боюся (Пѣснь).

Про вовка помовка, а Москаль ко-
білу вкрав.

Молитвенникъ — молитовник.

Молить — благати, вбажати, молити,
самобожити (т. е. именемъ Бога умо-
лять. Конот.). На силу усамобожила,
шоб вернув гроші.

Молнія — бліскавка.

Молодёжь — молодёча, молодь, — о жи-
вотныхъ) — молодовік, (Хер. А.).

Молодечество — юнацтво.

Оставьте се дурне юнацтво,
Панове виборне боярство (Энеида).

Молодечествовать — бадёрйтись, мо-
лодцювӑти.

Молодуха — (молодая замуж. женщина) — молодія.

Молодцеватый — бадёристий, бадёрний.

Молча — мовчки.

Молчаливый — мовчазлывий, мовчаз-
ний, мовчан.

Молчи! — цить! мовчи!

Молъ — (сокращ. молвить) — мовляв. Не-
тай, мовляв, сам скоштуе.

Мольба — благатня.

Молящій — благуцій?

Монастырь — манастир, намастир; (—ка-
толическій) — клӑштор.

Монахиня — черніця.

Монахъ — чернѣць, манах, ченѣць, (чун-  
—ченчик; (множ) — ченці.

Моргать — лупати, моргати, мружити.
Ой здаемся, що не плачу,
Оченькамі мружу Цьсь.

["— 72 —", "Морковь — морква.", "Мортира — мушкір.", "Морщить лобъ (хмуриться) — съпинтись.", "Моръ — моровіпя, мір; (эпидемія) — пòместь.", "Мостоваць — брук.", "Мостить (камнемъ) — бруковати.", "Мотать (проматывать) — переводити, гайнувати, ниприти, мотати, мантатити.", "Мотъ — мотійга, мотійга, мот.", "Мотыка (землекоп. инстр.) — копанія.", "Мощеный (камнемъ) — брукований.", "Мохнатый — кухліятій, волохатній.", "Мочала — ліко.", "Мочь — мотій; (быть въ силухъ) — змогти, здоліти. Ні! сѣо нездо.ію! (Мочь сѣдлать) — здѣжати; (—получить возможность) — зпромогтісл; (не въ мочь) — не в моготў.", "Мрацъ — тёмріва, темнота, мріка.", "Мраморный — мармораний.", "Мрачный — хмурный, хмурный, понурый.", "Мститель — мес̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧̧

— 73 —

крунт того и будобаніе (Литов. ста-
нутъ), (—битвы) — боіще; (—закрытое)
—захисте; (—заливаемое водою) —за-
тон, затоқа; (—очищенное отъ заро-
сли) — вітеребок, теребівлЯ (отсюда
вѣроятно и названіе Теребовля); (—гдѣ
отдыхаетъ скотъ) — тірло; (—поросшее
ихомъ) — омшар, омтарина; (—верес-
комъ) — ве. есчаг; (—гдѣ былъ городъ
или укрѣпленіе) — городійше; (— гдѣ
былъ замокъ) — замчйще, замковйще;
(—гдѣ было селеніе или усадьба) — сё-
лище; (—гдѣ былъ дворъ) — дворище;
(—гдѣ стоялъ стогъ сѣна) — стожаллЯ;
(—гдѣ былъ лѣсъ) —зруб; (въ одно мѣ-
сто, о людяхъ) — до гурту, до купи; (—о
неодушевленныхъ предмет.) — до купи,
у місто, то міста. Кладі усё до купи,
у місто. (Ю этого мѣста) — досёбія;
(въ другомъ мѣстѣ) — дейнде. Пошукай
де инде, бо тут нема.

Мѣхъ (шуба изъ пушнаго звѣря) — хутро;
(—овечій) — смух, смѣшок; (—для ссып-
ки зерна и т. п.) — мішов, міх; (боль-
шой мѣшокъ) — латнух; (—нищенскій)
— сума, төрба, торбина, міх; (— на язы-
ке нищихъ) — кайстра; (мѣшечек для
сыра, пшена и т. п.) — ворочок.

Мѣшкать — гаятись, бавитись, баритись.

Мягкій — мякій, мѣякій.

Мяткость — мѣяткота, мѣяткота.

Мякина (плева) — полова.

Мякишъ (хлѣба) — мѣякўша.

Мясникъ — різнік.

Мясное — мѣясіво. Воно було б зовсім
не диво, колиб він ёв собі мѣясіво
(Требенка).

Мясо — мѣасо, мнӑсо; (—говяжье) — ӑло
вичина; (свиное, соленое) — буженіна;
(—съ реберъ) — порёбрина; (—съ жи-
вота) — почерёвина; (—смчугъ) — хлӑки,
рубці; (—сальникъ свиньи) — ковьбик;
(мясо съ груди) — грудйна, грудйнка;
(мясо борова) — кнуровинӑ; (—собачье)
— псйна; (—неидущее въ пищу) — тре-
біж (Радом).

Мясоїдъ — мѣянці, пӳщанья.

Мятежникъ — бунтовник, повстанецъ.

Мятежный — бунтлӑвий.

Мятель — метёлиця; (—при сильномъ
вѣтрѣ) — хвйжа, заверўха; (—когда
снѣгъ падаетъ большими хлопьями) —
хуртовйна: (—когда снѣгъ идетъ гу-
стой, но очень мѣлкими, почти какъ
туманъ, хлопьями) — мигйчка; (— когда
снѣгъсверху не падаетъ, но при сильномъ
морозѣ вѣтеръ мететъ его струйками) —
хвуга; (— когда, при морозѣ, вѣтеръ взды-
маетъ снѣжную пыль) — кўрья; (— когда,
при вѣтрѣ, падаетъ сильный, но мок-
рый или пополамъ съ дождемъ, снѣгъ)
— хвища.

Мять — мнать.

Мячъ (игрушка) — мѣчик, мнѣчик,
опўка.

Н.

Набить (бочку) — набить; (—чемоданъ,
мѣшокъ) — набить, напхати, натискати,
напакувати; (—гвоздями) — нацвяшку-
вати; (—клиньями деревян. стѣну) —
поклинцювати.

Наблюдательный — зрекий, дозлажный?

10

— 74 —

Наблюдать —стерёгти, назирати, пиль-
нувати, доглядати.

Набожный — побожный.

Наборъ (на збруѣ, полсѣ) — наскочка.
Нудцочка з срібною наскочкою.

Набрать — (чего безъ разбору) — нагилить
(Екат. губ.); (набраться народу куда)
— патискатись; (—запаху отъ чего) —
напахатись.

Набрести (случайно найти) — нагийбати,
надийбати.

Наброситься (на что) — пакинутись,
допастись (до чего). Вже допавсь до
вареніків! Хоч дітям трохи зостав.

Набрякать — набухати; (отъ спрости) —
бучавіти, бубнавіти.

Набѣлъ (молочное хозяйство) — дійво; ня-
біл. (Херс. Кіло дійва треба поратись.

Навалить (клади на возь) — навантажити.

Навалять (сдѣлать кое-какъ) — набаз-
грати.

Навернуться — навинтиться.

Навзничъ — навпакъ, навзнакъ.

На виду — на видлі, на видваці (Харьк.).
Поклади баті на видлі.

Нависать (о тучѣ) — драгліти.

Навлекать — наволочувати.

Навозный — гноёвый.

Навозъ — гній.

Наволочка — пошівка.

Навыкнуть — призвичаїтись, навікнути.

Навѣдаться — навідатись.

Навѣрно — запевне.

Навѣрняка — напевне.

Навѣстить — одвідати.

Навѣсъ (сарай безъ двери или воротъ)
— повітка; (—крыши) — стріха; (далеко
выступающій навѣсъ крыши, съ одной
или нѣсколькихъ сторонъ избы) — під-
даша.

Навязаться — учейтись, навъязàтися;
(навязываться) — вйснути.

Нагадить — напакостити.

Нагайка (ремен. плеть, короткая) — ма
лахай, карбач, гараник, нагай;
хвойда (Вол.). Циганська хвойда.

Нагибаться — нахилътися, нагинатися.

Наглядно назирцем.

Наглядъться — надвітись.

Нагнутый — нахиленний, пригнутий.

Наговорить (насплетничать) — намовити; (—вздору) — нагородити.

Наговоръ — намова, помова.

Нагой — гоілій, голюсенький.

Нагоняй — гоінка. Задав ёму добру
гонку.

Нагонять — настигати, наганати, дога-
вати.

Наготовить — наготовити, настачити.
Настачай, жінко, усёю вволю, бо
гостей буде багато. (На готовѣ) — вго-
тові, на поготові.

Награда — нагорода.

Наградить — надгородити.

Надвинуть — насінути.

Надежда — надія, сподівання, сподія?

— 75 —

Надежный — певний.

Надзиратель — дозорщик, доглядач.

Надзирать — назірати, дозирати. Дозирать за дітьми, щоб не пустували.

Надзоръ — дозор, дозір.

Надиво — на пруд.

Надлежащій — слушний, належитий.

Надлежаще (надлежащимъ образомъ) — як слід.

Надобность — потрёба, потрібка, нужда.

Надоѣданье — докучання.

Надоѣдать — докучати; кучити (Радом.).

Надоѣдливый — въдливий, вторливий, моторошний, докучливий, нудвий.

Надоѣсть — обріднути, опрікритись, напрікрити, докучити, впектісь; (—до нельзя) — остогійдити, осорўжнитись, оговориті. Як мені осоруживсь оцей хлопець!

Надрываться — надсідатись, надверѣхуватись, надсажуватись.

Надсматривать — дозирати, доглядати, назирати.

Надсмотріць — доглядчик.

Надсмотръ — догляд.

Надуваться — надиматися.

Надутый (о человѣкѣ) — бундючний.

Надъ (предл.) — верх, поверх, над. (Надъ нимъ) — верх ёго, поверх ёго.

Надѣлать — наробіти; (—чего либо дурного) — натворіти, накоїти; (—показъ) — наброїти.

Надѣть (платье) — одягтесь, одягті, на-

дягті; (—сапоги) взутися; (—что на голову) — надіти, вздіги (— бѣлье) — надіти. Одяги кожух, бо змёрзнеш. Ти й досі не (взувся) обувся? Взділа новий очіепокъ, да й лодить наче пава якъ. Надінь білу сорѣчку.

Надѣяться — сподіватися, надіятися, мăти надію.

Наединѣ — на самоті.

Наемникъ (наемн. рабочій) — нӑймит; (собир.) — наймиттă.

Наемница — нӑймчка.

Наемщикъ — наемець.

Наемъ (въ — пойти) — у наймй (піти).

Наерошиться — настовпўжитись, настовбўрчитись.

Нажать — надавіти, нагнітати; (—намозолить) — намўліти.

Нажить — придобати, надбати, нажити, набўти.

Назвать — наменіти, назвати; (—по нимени) — поклігати на мення.

На землѣ — дòлі. Шапка лежить дòлі.

На землю (внизъ) — до дòлу, дòлі. Сідай дòлі. Зійді до дòлу.

Назначать — візначити, назначити, означити; (—въ должность) — настановіти; (—поименно) — наменіти.

Назойливость — докучання.

Назойливый — докучливий, въдливий.

Называть — узивати, звăти.

Наигрывать — вигравати, награвати; (—усердно) — нажарювати, затинăти.

Наизворотъ — на-віворот.

— 76 —

Назавустъ — на памъять, нам мамай. Читай
на мамай (Полт.).

Найти — знайтій; ( — нечаянно набрести)
— падійбати, нагібати; (— ощупью)
наліпати, намацати.

Наказаніе — кіра.

Наказать — покарати, скарати, накарати.
Бог его гріхом покарав.

Наклоненный — нахилений, похилий.
На похіле дірєво кози скакутъ.

Наклонно — похіло, хилком.

Наклонность — (къ чему) — хисть?

Наклоняться — нахилиться, схилиться,
нагинąтися, (наклонясь напр.
пить изъ ведра) — в нахилку, нахильцем.

Наковальня — ковадло.

Наконецъ — напослідок, опослідок, в
кінці, а дàлі, на останці (Дъвоб.); на
решті (Прав.)

Накормить — нагодувати.

Накричать — (голову) — натіркати.

Накуралесить — набрòїти.

Налегать — (употреблять усиліе или при-
нужденіе) насідати, налягати.

Налить (о напитках и кушаньях) —
усіпати насіпати. Шинкарочко мо-
лода, Усім мєду ще й винà (Народ.
пѣсня).

Наличникъ (у дверей) — двірки.

Наличность — готовізна, готовіна.

Наложить (въ сундукъ, чемоданъ) —
наклажи, (— много) — напакувати;
(— тѣ сно) — натиснути; (въ безпорадкѣ)
тѣ сно) — напхати.

Наменять — натягати, накидати слово.

О то я кілько раз накидавъ слово
(Мазепа, Закр.)

Намориться — натомейтесь, наморь.

Намѣреваться — наважатись, намірă-
тись, замірăтись.

Намѣреніе — замах, думка, навага? за-
мір (Величко II 477. Закр.)

Наниматься — наймӑтися.

На оборотъ — навнакъ.

Наобумъ (сказать, брякнуть) — збўхта-
барахта; (—идти) — навманнӑ, манів-
цём.

На память (говорить) — з головы; (въ
воспоминаніе) — взнак, завзнакъ, на
незабудь; (—дарить) — на память.

Напасть (на слѣдъ) — натрӑпити; (захва-
тить) — запопасти; (—на кого) — напасти.

Напасть (имя сущ.) — нахаба, напасть.

На перекоръ — в супор.

На перерѣзъ — на досіч, навперейми.

Наперсникъ — вірник (В. Вол.)

Наперсница — вірищня (Влад. Вол.)

Напирать — пёрти, пёртися.

Напиться (до пына) — впятися, упятися,
нарізатися, налігатися.

Напихать — набгати, натійскати, напа-
кувати, напхати. Набів собі грошей
повнісеньку кішёню.

Наповалъ — лідском, подкотом. Усіх ліо-
ском положів.

Наподобіе — накштӑлът, на взір; (слов.
по) — нӑче, ненӑче, як сливӗ. Неначе
гора якась. Сливе як пӑва якась вбра-
лась.

— 77 —

Наполнять-ся—виповніти-сь.

Напомнить—нагадати.

Напоръ—навыльность. А Силичичъ в
единомъ дòму запершися, любо од-
стрелювався, людскои навыльности
однак не оборонился (Величко).

Направить—напутити, напрівати.

Направленный — навернутий, повер-
нутий, намірений, націлений; (о но-
жъ)—війгострений.

Направлять—направляти, наворочати;
(—судно)—керувати.

Направляться—простувати, прямувати.

Напраслина—дурніца, напастування,
наклєп.

Напрасно—мàрно(е), дàрмо, гàрма-
дàрма (Вол.-Полт.-Харьк.) д`їрно, без
пута, на тщє, надарємне, безвінно.
(Причепівся гàрма—дàрма, зади-
в`євся, що я гàрна. (П`єсня).

Напрасный — м`арний, дар`емний. Да-
релна праця.

Наприм`ъръ—`як-ось, напрйклад.

Напроказить—наброїти, накоїти, на-
творити.

Напроломъ (нарѣч.)—прож`дом.

Напротивъ—с`упроти, пр`оти.

Напрягать (умъ)—розумовати, пускати
рòзум поголові. А ну лишень пустіть
по голові, що тут робити.

Напрягаться — напинàтися, змагàтися;
— напужàтися, нат`ўжатися.

Напряженіе—нат`уга.

Напрямикъ — навпростець, манівцем,

прямцём? куд`и стріл`а, туд`и й брел`а;
на впрошк`и.

На пути (въ слѣду) — у трохі.

Напъваніе—виспіування, співи.

Напъвать—виспіувати.

Напъвъ (пъсни)—голос.

Напяливать—напинати.

Нарваться—наскòчити, наразйтися, на-
хопйтись. Сам нараз`йвся на лйхо.

Нареченный—названий.

Нарисовать (перомъ, карандашомъ)—на-
писати; (кистю)—намаловати.

Народить—наплодити, породити.

Народъ—люд, нарòд.

Нарубить (напримъръ, дровъ) — нару-
бати; (подѣлать насѣчки)—нац`юкати,
накарбовати, наклячити.

Наружно—з в`яду.

Наружность—поз`р, вид, вз`р, п`огляд.
З поз`ру (в`иду, п`огляду) здається
нічого собі чоловік. То тільки для
поз`ру в`ін наче щось р`обить.

Наружу—нав`ид, на в`ерх.

Наружный—околишній (Полт.). Око-
лишня м`азка—(наружия общазка).

Нары (широкал лавка, на которой
спятъ)—піл.

Нарывъ—ух`йрь, бол`чка, в`еред.

Наръзасть—нарізати; (—дѣлать нас`ч-
ки)—карбовати.

Нарядный—одягний, одіжний (Харьк.);
вирядний?

Нарядъ—убранн`а.

— 78 —

Нарядиться вбратись, вйрадитись.

Наряжать-ся вирил'яти-ся, вбір'ати-ся.

Наряженный (одътый) вбрамний, убрамний, одагнений; (изысканно) вйряжений.

Насиліе сіл'ування, присякування.

Насильно — сілою, силоміць, силоміццю, живосилом (Піск.); (—нахально) — нахр'апом.

Наскоро — нашвидку.

Наскоблить — наскребти, наскромадити.

Наскучать — докучати, надокучати.

Наслѣдовать — унаслідувати, одід'ячити.

Наслѣдство (наслѣдіе) спадок; послѣ отца — батьківщина; (послѣ матери), — матерізна.

Насморкъ — нежить.

Насмотрѣть — нагледіти, назирити.

Насмѣхаться — глузувати, глумйтися, надсміхатися, кепкувати.

Насмѣшки — кепкування, глузування, глуміння.

Насмѣшливо — глузд'айо, глумл'айо.

Насмѣшливый — глумл'айый.

Насмѣшникъ — глузівник?

На спину — на вспак, навпак.

Наставить (уши) — насторошити (уха).

Настаивать — напосідати, насідати, наплятати.

Наставлять (учить) — вчіти.

Настежь (одверяхъ) — навстіж, на встіж.

Настичь — наздогнати.

На сторожь (быть) — на чеку (буті.).

Настоятельно — прітьмом.

Настоящій — справдѣшній, певний, правд'яний, щіростний; (—изрѣдка говорится) — настойший.

Настращать — налікати, настрахати.

Настурція (раст.) — красòля. Tropaeolum majus.

Насыщать — сйтити.

Насѣдка (о курицѣ) — квòчка.

Насѣкать — карбовати, нацюкувати; (девревья, какъ межевые знаки) — клячти (Черн.).

Насѣкомые — кузьвики, кўзъки; щільне (въ Галич.).

Насѣченный — покарбований.

Насѣчка — карб, карбёць, (собир.) — карбіж. (Отсюда карбовнічий — счетоводъ, отмѣчающій что либо насѣчками на палкѣ (бірка).

Натаскивать — наволочувати.

Натискаться (натолпиться) — натиснутись; (натолпилось) — натислося, натиснулось.

Натискъ (скопленіе народа, толпа) — натови, тиск. И паньства чортів тиск (Гребінка).

Наткнуть — настройти.

Наткнуться — нахопиться, наткнуться.

Натопить (печку, баню) — напаліти, натопіти.

Натощакъ — на тщі серце, на тщі серце.

Натравить (собаками) — нацькувати, підцковати.

Натянуть — натягти; (—объ одеждѣ) — нацунити, напьати.

— 79 —

На удачу — на вгàд.

На удивленіе — на здів, на діво, на дивовіжу.

На утекъ (броситься) — на втіки, на втікачà.

Научить — впивчити, повчіти, навчіти.

Научиться (чему) — переняти, повчйтись, навчйтись.

Наушничать — натўркувати (въ ўха), наўщувати.

Нащеніе — натўркування, підмова, підмовлання, відуст?

Нахватать — нахапати; (—награбить) — нагàрбати.

Нахмуриться — насупиться, посўпитись.

НаходитьСЯ — зноходится, бўти.

Находка — нахідка.

Нахохлиться (о птицахъ) — насторòшись, настовпўжитись.

Нацарапать — надрлшати.

На цыпочкахъ — на вспинàчкp, на пàльцах.

Начало — почйн, почàток, зачйн; (начала) — почàтки; (съ самаго начала) — з первоначàлу, на сам перед.

Начальникъ — ватажб, ватàг, старший, старшинà.

Начальство — зверхність Варр).

Начальствовать — правувàти, верховодити, прàвити. Нема Сичи; пропав и той, що всім верховодив (Шев.).

Начать — учàти, розчàти, почàти, вчàти, зачàти; (— стать дѣлать) — заподіяти.

На четверенькахъ — рачки.

Начинать — починàти, вчинàти, розмочинàти.

На что? — навіщо? нащо? (на что то) — на щось.

Нашесть (для курей) — сідало.

Нашупать — намàцати, налàпати.

На яву — увіч.

Найсться — наістись; (—шуточно) — набўхатись; (—презрительно) — налòпатись, наріскатись.

Не (частца) — не, ані. Не він и не я. Ані він, ані я.

Неблагодарный — невдàчний.

Небо (во рту) — підлокгòня (Екат.) — підлебèння, піднебèння.

Небольшой — невеличкий.

Небрежно — недòало, неберèжно, неувàжно.

Небрежность — недобість.

Не вдругъ — нерàптом, нерàзом.

Невесельный — смүтипй, невеселий.

Не взирая — невважаючи.

Невидеть — не бачити, не вбачàти.

Невкусный — несмàчний.

Невнимательно — неувàжпо.

Невнимательный — неувàжний.

Не во время — невчàс.

Неволить — сйлувати, невòлити.

Невольно — знехотя, мимоволі.

Невпопадъ — невлàд, не до ладў, недогòдно.

Невредить — невàдити

— 80 —

Не въ домёкъ — невдогад. Мені й невдогад, що завтра свято.

Не въ одинъ разъ — незрàзу, незаразòм.

Невыгодно — незгодно.

Невыгодный — незгодний, некорийний.

Невыносимый — незтерпучий.

Невызванный (о лошади — нёук.

Невѣдѣніе — невідання.

Невѣзда — неук. Петр І зъ неуковъ рускихъ починилъ укоными (Величко II. 518).

Невѣжливость — незвичайність.

Невѣжливый — незвичайний.

Невѣрить — невірити, не нàти віри, не діймàти віри; (неповѣрить) — пепонàти віри; (невѣрится мнѣ) — неймёцця віри; (утратить вѣру, довѣріе) — зневіритись.

Невѣста — молодà.

Невѣсть что — незнать що.

Негдѣ — ніде, нігде, немà-де.

Негодница — ледащйця.

Негодное — нёгіль.

Негодный — негодячий, непотрібний, непутний, непутащий.

Негодяй — ледащо.

Негодящійся — нездàтний, 'непригòдний, недогòдний.

Недалеко — неподалеку, недалеко, недалечко, неоподаль.

Недалекій — недалèнний, недалèкий, блйгомий, блйгом. (Блйгомий, блйгом — употребляется въ слèдующемъ случаѣ:

бач, блйгомий світ! — или: блйгом світ! т. е. — вишь близкое разстояніе)!

Недозарѣлый — неспілий, недоспілий.

Недосмотръ — недоглàд.

Недоставать — бракувàти. Дівчат у нас бракуе, а х. лопців — сіла.

Недостатокъ (въ чемъ, чего) — нестàток, недостача, (порокъ) — вада. Без жадної вади кінь.

Недостаточность — нестàток.

Недоуздокъ — обрòть.

Недѣльный — тижнёвий.

Недѣля — тиждень; (—св. Тройцы) — клещальна неділя, зелені святей, (уменьш.) — тижник. (Недѣлю времени пробьть проводить) — тижнювàти. Тижнювàль'у нас москалі (Харьков. губ.)

Неестественный — нёсвітний.

Нежеланіе — пèхіть.

Нежели як, ніх (Лѣвоб,); пім (Прав.).

Незабвенный — незабутній, вікопòмний. Нехай станеться на вікопомную памъятку (Орликъ, Закр.).

Незаботиться — недбàти.

Незабудва (раст.) — Люби-мене. Myosotis palustris.

Незамѣтить — незувàжити, неприкміти; (— какъ...) — незчутись.

Незавоннорожденный — байструк, байстра; (— иронически) — безбàтченко, семибàтченко.

Незамѣтно — незнàть. Сидить Нинат, ёю приземі незнать. (Загадка, озн. потреб).

— 81 —

Незанятый (свободный) — гулящий.
Де е гуляще місце, там и сідай.

Неваслуженно—діўно.

Нездоровье — недомагання. См. Бо-
лѣзь).

Незнакомець — незнамѣень?

Незнакомый — незнамій.

Неизвѣстно — незвісно, незнать; (незнамо) не по-наку. Незнать куда подівся.

Неизвѣстность — безвість.

Неизвѣстный — недовідомий, незнамий,
безвістный. З незнамого краю (Мор-
довцевъ).

Неизмѣнный — непохібий, незмінний,
неодмінний, сталий?

Неизмѣримый — безмірный.

Неизчислимый — незлічий.

Неизъяснимый — невимовний, неспога-
даний (Закр.).

Неимѣется (нѣть) — нема, немае; умен.)
— немаечки (Харь.).

Не имѣть времени — не мати часу, ні-
колитись. Так мені заніколилось.

Неискренность — нещырість.

Неисчерпаемо — невиводно.

Неисчерпаемый — невиводний.

Некогда — ніколи.

Некрасиво — негарно.

Неврасивый — негарний; нехорошку-
вятий (Екат.).

Неврѣпкій — недѣльий, не міцний, не
кріпкій; (о людяхъ, слабаго тѣлосло-
женія) — крикотілий. Ота молодіцца

при сназі, а се — крикотіла. (Полтав.
губ. Лубен. у.)). Став: спла, злоровье.

Не крѣпко (не очепь) — не дўже.

Не къ чему — нема чого: (—негодный)
—не пӑшь. Став у ненӑшь.

Неловкій — неметкій (Закр.), незрўч-
ний, невклѣжий.

Неловко (не по себѣ) — ніяково.

Нельзя — неможна, невдольно, дзўски,
зась. А дууски или а зась! (—вотъ
тебѣ кукпшь).

Педѣпца — невідъ що, незнать що, ні-
сенніцца, дурманіна.

Нелюдимъ — нелюда, безлѣцко. И на
взнаки не дастъ,— такій безлюдько!
(Навзнаки не дати: не заявить своего
писугствія (Екат. губ.).

Не мало — чимало.

Немедленно — негайно, незабаром, за-
раз. Зараз иді.

Немедленный — негайний?

Немилый — нелюбий.

Неминуемо — неминуе.

Немного — трохи, небагато, небагате-
ко, щось; трошки, трішечки, небагацько;
(немного не) — мӑлощо. Мало що не
повний горщик. (Почти чого) — омаль.
Омаль не з батька буде завбійшкі.

Не мочь (не быть въ сплахъ) — нездў-
жати, немогти.

Ненавистный — остілий, ненависний.

Ненадежный — непёвний.

11

— 82 —

Не надо (не нужно) не трёба, дармӑ, дӑром; сількісь, сількось (Екат.).

Не напрасно — не даремие, не дӳрно.
Я працёбав не дурно, такі трохи
заробив.

Не напрасный — недарёмний.

Ненасть — негда, хлюща, хвйща.

Ненасытность — несётство (Закр.).

Ненужно — нетрёба.

Ненужный — непотрібний.

Необдуманно — нерозважно.

Необрізанный (напр. о книге) — не-
окрӑний, необрізаний.

Необходимо — неминүче.

Необходимый — немипӳчий; (необходи-
мый) — найпотрібніший.

Необыкновенно — надзвичӑйно, незви-
чӑйно.

Необыкновенный — незвичӑйний, над-
звичӑйний, несвіцький (Харьк.). Э
батька, з діда, с прадіда не був я
злодій, — се несвіцький сором.

Неодѣтый — невдѣлнепий, неубрӑтий.

Неожиданно (вдруг) — несподівано, не-
гӑдано, рӑптом, сусіль. Сонечко су-
сіль у віконечко (Поговорка, Екат.
губ.).

Неожиданный — несподівӑний.

Неопомниться — несчутись, нестамись.

Неопрятно — нечупӑрно, неохӑйно.

Неопрятный — нечупӑрний, неохӑйний.

Неосмотрительно — необачно, знеобачька.

Неосмотрительность — необачність.

Неосмотрительный — необачный.

Неосновательный — непутящий.

Неостанавливаться — невгавати.

Неосторожно — небережно, необачно.

Неосторожный — необачний, небережний.

Неотёса (грубый человек) — мугирь.

Неотступно — прітьмом, неодходимо
(Харьк.). Неодходимо благае грошей.

Неохота — пехіть.

Не переставать — невгавати.

Непобѣдимый — незвитяжний (Піск.).

Не по вкусу — не в смак, не до смаку,
недогодно.

Неповоротливый — неповороткай, при-
шелеповатий.

Непогода — негда, сдёта, хлюща, хлакга
(Харьк.), хойща (когда идеть мокрый
снегъ).

Неподвижно — непорушно, нерухомо.

Неподвижный — нерухомий, непоруш-
ний.

Неподдѣльный — щросний.

Непозволить — забороніти.

Непоколебимый — нехібкий, вепохаб-
ний.

Непокорность — непокірливость.

Непокорный — непокірливий.

Непонимать — нетӑмити, нерозуміти;
(не пойму) — невтү.

Непостоянство — нестӑлість.

— 83 —

Непосвіда — непосидачка, швёндл; побі-
гүця (Екат.).

Непрем'єнно — неодмінно, безодмінно,
пrijтємом.

Нопрерывно (неустанно) — безугаю;
безвідг'ялу, безугавно.

Непрерывный — безустанный, безугав-
ний.

Неприкосновенный — непорушенный.

Неприлично — негоде, не слід, не по-
дова річ, не до звичаю. Не слід тобі
туді ходити.

Неприличный — негодный, незвичайный.

Непристойный — сороміцький, стид-
кий.

Непріятельський — вражий, ворожий.
Що за вража мати!

Непріятно — нелюбо, прикро.

Непріятность — прикрість.

Непьющій (трезвый) — непитутный.

Нерадиво — недбало.

Нерадивый — недбалий.

Нерадивость — недбалість.

Неразговорчивый — неговіркий.

Неразсудительно — нерозважно.

Неразум'ющій — нетямучий.

Нерасположеніе (къ кому) — не-чли-
вість.

Нерѣшаться (колебаться) — вагатися,
переминатися.

Нерѣшительность — вагання.

Неряха — нехлюя, задріпіпа, нечупіра.

Несь оевременно — не в час, не в поду.

Не сильный — недужий, не міцний.

Несказанно — невимовно.

Несправедливость — кривда.

Несогласіе — незгода.

Несогласный — незгодний.

Несостоятельность — неспроможність.

Неспокойный — невпокійный.

Неспособность — нездольність, нездат-
ність.

Неспособный — нездатний, нездольний,
недотепний, гестіпіний.

Неспѣльный (незрѣльный) — нёстилий
(Харьк.); (—о рж) — свидовий. З сви-
дового жита смашна каша.

Нестарательный — недбалий.

Нести покаяніе — покутуваті.

Несчастный — бездольный, безчасний,
несчасливый, бідолашний.

Несчастье — недоля, безголовъя, безта-
лання, лихоліття, халепа, лиха година,
лихо, несчастя; (—несчаственный слухай)
—причина.

Складалась ему причина:

Головоньку пробить (пѣспь);
(Несчастная пора) —зиха година,
злігодні.

Не только — не тільки; не одно (По-
лѣсье). Не одно сата, усѣ погоріло.

Нетопырь (жив.) — кажан; коржан
(Радом.) Vespertilio.

Нетрезвый — підпилый, напилій.

Не тугой — слабкий.

Неуваженіе — зневаға.

Неуважительно — зневажно, невваж-
ливо, неуважно.

— 84 —

Неуважительный — неуважий.

Неудачливость — бездольна.

Неудачливый — бездольный.

Неудержимый — непогамованный?

Неудовлетворенность — недогод-ність.

Неудовлетворительность — недогод-ність.

Неужели — невзё, чивзёк, хноба.

Неуклонно — непохойно.

Неуклонный — непохойный.

Неумолимый — невобланий.

Неумышленно — неумйсьне, нёхотя, нас-нарком.

Неумьєстно — не вподоба річ.

Неуміючий — неумітний, нетямучий, невміючий.

Неунимаючийся — невгавучий.

Неупотребленіе — невживання.

Неурожай — недород, неврожай.

Неурожайный — недородний.

Неурядица — безладда, розгардіяш.

Неустрашимый — завзятий, голінний.

Неуступчивость — завзяття, завятість.

Неуступчивый — завзятий, кремёзный, неуважный, упиристий.

Неусыпный — невспившийся.

Неутимый — невгавучий.

Неучтиво — невзячайно, негрёче.

Нехорошо — недобре, негарно, нехо-роше.

Нехорошій — недобрий, негарний.

Нехотя — безнадрошне; (—дѣлать) — нё-хотя, недоб'яло.

Нехўже (почти чтотакъхорошо) — незгірш.

Нечаянно — зненацька, невярком, нез-нарошна, несподівано.

Нечистота — нёчисть, брўд (—во благъ) — муть.

Нешутя — навспражки.

Ни вочто (обратить) — вніцель; (—ста-вить) — за віздошо (мăти). Вони уніятів за нізашо мають.

Нивѣсть (гдѣ, куда) — незнать, хто ёго знӑ, бозна.

Ни гугу — нічичирк.

Нижній — дольный, ніжній, визовий.

Низменность — низовнӑ, полог, низкоіл.

Низъ — дол, низ.

Никогда — ніколи.

Никто — ніхто; (уменьш.) — віхтогісенько.

Никуда — нікуди.

Ни почему — ані гадки, байдужё. Хоч-горі усе: ёму ані гадки.

Нить — пытка, ниточка; (множ. — нитки, (собир.) — нить; (— несученныя изъ охлопьевъ) — вал; (— мониста) — разок (намйста).

Ничего — дармӑ, нічего; (ничего не по-дълаешъ! но уви!) — та-ба! П рад би купити, та ба! — прошёй камма. (Ничего ровно) — анічогісенько.

Ничтожество — нікчемність (правобер.).

Ничтожный — нікуемний.

Ниша — заканёлок, пічёрка.

Пищенскій (бѣдный) — злидённый; (при-

— 85 —

надлежащій нищему) — старчӑчий, ста-
рёцький. Старецька торба.

Нищета — убозтво, злічні.

Нищій — ста'reць, стaрчик; (нищій ребе-
нокъ) — старчӑ.

Но (а) —аж, алё; да, гено, пно, леч, та.
Не няв вiри, аж вийшю усе правда.
·Но вѣдь) —аджё, аджёж.

Новогодній — новорōшний.

Новолуніе — молодік.

Новость — новинӑ, новйнва, первинӑ, першинӑ.

Ноготокъ (раст.) — нагідка. Calendula
pluvialis.

Ногтођда (болѣзнь) — вòлос.

Ножны — пoхви, пiхва.

Ножъ — нiж; (—для хлѣба) — колодiй,
колодач; (—сапожничий) — гнiпець; (пло-
хой ножъ изъ косы) — косарь, кiска;
(—складной) — чепелик.

Ночникъ — каганёць.

Ночь — нiч; (уменьш.) — нiчка.

Ночью — вночі, нiччю.

Ноябрь (мѣсяцъ) — Грӳдень.

Нравиться — подобатись.

Нравъ — вдача, нòров; (по нраву) — до
вподоби.

Нужда — потрёб, пуда потрібка.

Нуждаться — нуждаться; (—въ нищъ)
голодувати; (—во всемъ) — бідувати.

Нужно — трёба, потрібно, грӑ.

Ну ка! — Дей ко! Ну ляспень.

Нынѣ — тенер, тенеречка, гепёренька,
ніньки (Волынск.)

Нырнуть — пурнүти, нирнүти; (многокр.
т. е. нырять) — пурнати, нирӑти; 'ны-
ряя плавать) — наввиринки (пілӑвати).

Нъжить — голубити, милувати, пестити.

Нѣжда (когда то) — колісь. Некогда
(нѣть временп) — ніколи.

Нѣкоторый — якийсь, девякий, дѣко
трий, ннкотрий (Полт.) Денеякі ўнде;
якийсь час. (Пной) — дѣякий.

Нѣкто — хтось; (кое кго) — дěхто

Нѣмой — німий, німӑн (Піск).

Нѣсколько — скількись, дěкількин; кіль-
кoрo (Правоб.); (—свыше десяти)
— кільканадять (правоб.); (—нѣ-
сколько деситковъ) — кількодесят.

Нѣть (отрицаніе) — нi; (—не имѣется)
— нема, Біг-ма; (—немѣется, говоря
гнѣвно) — чортмӑ, катмӑ; (нѣть вре-
мени) — нема чаду; (нѣть ужъ) — нi вже.

Нѣчто — щось; (—неподобное — бознащо.
Бо зна що ти кажеш! (—веприлич-
ное) — бодай ёго не казать. Там такъ,
що бодай ёго неказать! (—дурное,
скверное), ка-зна що (т. е. кат-знае-
що); кат-батька-зна-що.

O.

Оба- обйдва, оббe; (обѣ) — обйдъі.

Обварить — опарити, ошпaрити. Ошпа-
рив руку.

Обвернуть — увинүти, обвинүти, обгор-
нути.

Обвинять — винить, виноватити; (прес-
тендовать на кого) — жалкувӑтись; (— жа-
люясь на кого) — оскарлaтi; (обвиня-

— 86 —

емый) — виновӑчений, (обвиненный) — повиновӑчений, обвиновӑчений.

Обворовать — обікрӑсти.

Обворожительный — чарівний.

Обворожить — зачарувати, отарувати, причарувати.

Обворотить — обернүти, обгорнүти, за-
горнүти.

Обвѣнчать — звінчати.

Обдергать — обсмйкати.

Обдертый (о человѣкѣ) — общӑрланий,
обдёртус.

Обдирало (взяточникъ) — драліка, здірця
(Правоб.)

Обдуманность — розваґа. Се треба
робити не зря, а з розвагою.

Обдуманно — з розваґою, розважно?

Обдумыванье — розважання?

Одбумывать — розважати, обмисляти,
міркувати. мізкувати, метикувати.

Обдѣлать — обробить; (опачивать) — уро-
бить. Й'що се ти так уробив світму?

Обдѣлка — опрӑва; оброва (Под. губ.).

Обезкуражить — збен тӗжити.

Обезпечить (снабдить) — зарӑдити,
(с себя) — зарӑдитесь; (предупредить
случайность) — запобігти.

Обезславить — ослӑвити.

Обевумѣть — збожеводіти, з пантелику
збитись, з плігу збитись, обезглѣз-
діти, здуріти, знавісніти? з глѣзду зсӳ-
нутись.

Обжечь (волосы) — опалӑти, общмалити;
(обжечься) — опектайся; (обжигать терсть,

дерево) — осмалювати; (—кирпичъ, из-
весть) — випӑлювати.

Обжора — прожòра; прòїсть (Екат. г.).

Обжорливый — прожòрливий; проїсний
(Харьк. губ.).

Обворъ — перегляд, оглядংння.

Обзывать — узивати.

Обивать (сукномъ, матерією) — побивати;
(однокр.) — побить.

Обида — крйвда, врӑза, обрӑза (Пр.)

Обидно — крйвдо (Кіев. Вас.).

Обидный — уразлйвий.

Обидчикъ — напàсник.

Обидѣть — укрйвдити, окрйвдити, ура-
зіти, скрйвдити; (обидѣться) — образи-
тись; (многократ. обижать) — ураїдати,
ображати, крйвдити, укривжати, обі-
ждати, напастувати.

Обиліе — рòсків.

Вилітӑти орти
Зза крутоі гòри,
Вилітӑти, буркотати,
Роскоші шукати (П'єснь.)

Обильный (фруктами, црѣтами, о деревѣ)
—рясний. Ряснà вішня.

Обильно (о листьяхъ, фруктахъ на
деревѣ) — рясно.

Обиталище — жйтло, домівка, госпòда.

(обладаніе — володіння.

Облако — хмӑра, хмӑрина, хмӑрка.

Область — край, країна, палёстина.

Облачный — хмӑрний.

Облегчиться — лёгшать; (облегчиться) —

— 87 —

полёгшати, одлігнути; (о скорби)— розвӑжитися.

Облегченіе (обстоятельства) — вольгота, пільга; (оть бользни) — одліга, полёгкість.

Облегчить — понільжити (болт. губ.).

Обликъ — обліччя, вид.

Облиться влітисл.

Облѣниться — розледащіти, розлінуватися.

Обмакивать — вмочати, мочити.

Обмануть — обдурійти, одуріти, піддуріти, обманіти.

Обманщикъ — дурієвіт.

Обманчивый — звонный, облѣдний.

Обманывать — дуріти, обдірувати.

Обманъ — обмӑна, мана, дурисвіцтво (Харьк.).

Обморочивать — морочити, туманити, бяляси підпускати.

Обмошенничать — ошахраїти.

Обмѣняться — замінятися.

Обмѣривать — умірювати, обмірювати.

Обнажить — заголяті.

Обнародовать — оголосити (книжн).

Обнаруживать — виявляти; (обнаружиться) — виявитися, визначитися.

Обнимать — обіймать.

Обнищать — злубожати, обголятися.

Обновить — поновіти; (обновиться) — зновітися.

Ободокъ (сосуда и т. п.) — обідець; (сита, рѣшета) — обічайка.

Ободранный — обшарпаний, обдёртий, обідраний; (ограбленный, или о деревѣ) — облѣпленный.

Ободрать — обідрати, обдёрти, обшарпати, (—кожу съ живот.) — оббілувати: (—кору по дереву) — облупити.

Обогатить — збагатити.

Обогащаться — багаліти.

Обогащеніе — збагачення.

Обогнать — віпередити.

Обожженный — опалений, оплеченний; (—горячею водою) — опарений, ошпарений; (—о кирпичѣ) — віпалений.

Обовначить — означити, візначити; (многие предметы) — позначити.

Обозвывать — оглядати, озирати.

Обозваніе — оглядання, перегляд, огляд.

Обои (стѣнные) — шпалери.

Обойтись — обійтися, перебутисл.

Обольщеніе — омӑна, манӑ.

Обоняніе — пюх. Добрий нюх має, — почув поживу.

Обонять — чути (носом); (нюхать воздухъ, о собакѣ) — вітрити.

Оборванецъ — голодрӑбець, обірванець, обшарпанець.

Оборваный — обшарпаний, пошарпаний.

Оборвать — обірвати, обшарнати.

Оборона — відборона, оборона.

Обороняться — боронітися, відборонатися.

Оборотень — перепвертень, вовкулӑка.

Оборотливый — зворотчивий.

— 88 —

Оборотъ — поворот, зворот, зворотка.

Обосторонній — обопільний.

Обрадованный — зрадільний.

Обрадовать — зрадувати, порадувати; (—ся) — зраїти.

Образованный — письмённий.

Образумиться — схаменүтися, прийті до глізду.

Обратить — повернүти, обернүти, павернүти. Нас рабин навернув би на жидіську аіру. (—ся къ кому) — обервүтися, повернүтися (—ся за дѣломъ) вдатися; (—ся во что волшебствомъ) — перекінутись, стати. Відьма перекинулась (стала) сорідою.

Обратно — поворітьмà, назад. Повертай назад!

Обратный — зворотный. Зворотні коні.

Обращать — винманіе — уважати, вважати. Уважай добре, куди йде дорога. Не вважай на ёго с.люва! (Обращаться къ кому за дѣломъ) — обертатись, вдаватися.

Обременять — отягчати, заважати. Не заважить тобі й самому зходити.

Обрисовать — обмалювати.

Обриться — бголітися, оголітися.

Оброхъ — чинш.

Обронить — упустіти, загубіти.

Обрубить — обрубати; (вѣтви) — обчухрать.

Обрубокъ — оцүпок, цурүпалок, утінок.

Обругать — відалияти, наліяти.

Обрученіе — заручиви.

Обрученный — заручённый.

Обручиться — заручиться.

Обрушиться — (бѣдні — окончаться.

Обрывъ — падь, крѣча.

Обрѣзъ (книги) — берег (Піск.).

Обстоятельно — локладно.

Обстоятельства — пригода, пригодонька, околічность (Паталка Полт. Котл.).

Обсудить — зважити, обміркувати, образувати, обметикувати.

Обсужденіе — метиккування, міркування.

Обсчитывать — улічувати, облічувати.

Обтянуть — обтягтій.

Обуза — глоба.

Обхватить — обійняти.

Обходительный — ввічливий.

Обширность — розлеглість.

Обширный — розлігий, простірий.

Обшлагъ — закаврӑш, закарваш; карваш (Влад. Вол.).

Общественный — громадський.

Общество (сельское, городское) — громада; (знакомыхъ) — товариство; (—коммерческое) — спілка; (въ обществѣ съ кѣмъ, съ обща) — поспіль, поспіду.

Общій — спільный, сокўпий, умісний. Сокупне позі. У нас з брӑтом умісне господарство.

Община — громада.

Общинный — громадський, громадянский.

Общность — спільність (Піск.?).

Обѣдки — нелідки; (—сѣна, соломы) — перёїди (Херс.); зъїди (Полт.).

— 89 —

Объявить (публично) — оголосити; (кому слѣдуєть) — оповістіти, ознайміти.

Объявленіе (публичное) — ознаймовѣння.

Объявленный (публично — ознаймований.

Объясниться — вієсловитись.

Обыкновеніе — поведенія, звічай, обйклость. Удержимося при старобытныхъ своихъ обыкностяхъ (Скороп. Закр.).

Обыкновенно — звѣйче.

Обыкновенній чай — звічайний, звичайний.

Обыскать — перешукати, обшукати, обшарити, перешарити; (обыскивать по подозрѣнію въ воровствѣ) — трусіти.

Обыскивающій (дѣлающій обыскъ) — трусій (Харьк).

Обыскъ — трус.

Обычай — звічай.

Обѣ — обѣдви; (обѣими руками) — обіруч.

Обѣднѣвшій — збіднілій, зъюбожалий, знищалий.

Обѣднѣть — зъюбожати, збідніти.

Обѣжать — обѣгти; (везде) — обігати; війшигати.

Обѣтъ — заряд.

Обѣщаніе — обітниця, обіцянка.

Обѣщать — обіцати, обіщати.

Объявленность — обовъязок?

Объяванный — повінний, вінний, вінен.

Овладѣть — заволодіти, опанувати, засагтий.

Овощи — гороѣдина, городовина, варево.

( врагъ — лр, я, ок; (увел.) — ярўга; (—по-росшій лѣсомъ) — байрӑк.

Овца — віцца, овѣчка; (свыше 3-хъ лѣтъ) — мӑтка; (—двухлѣтняя) — невода (Херс.) (—однолѣтняя) — ярка; (—менѣе года) — ягнічка.

Овчарня — кошӑра.

Овчина — смӳшок.

Овчинный — смушковий.

Огадиться — огидаться, опаскудаться.

Оглобли — голдбли.

Оглядываться — огллдатися, озиратися.

Огненный — огнейстий, огнавий, огнайний.

Огниво — креслӑо, крёсёво.

Огонъ — вогднь, багаття: (горячій костеръ, или мѣ то гдѣ огонь былъ) — огнище.

Огораживанье — городьба, города.

Огородъ — город.

Огорченіе — жаль, прйкрость.

Ограбить — порабулати, обіграти.

Ограда — огорода, загорода; (—плетень) тин, ліса; (—изъ жерей) — варрӑй, завода; (—изъ досокъ — діловання (Лѣвоб.); паркӑн (Правоб.); (—изъ вертикально стоящихъ бревепъ) — частокій; (—для загона скота) — обода, загон.

Огромный — величёний, величёзный, здоровѣний.

Огурецъ — гірдк, гурдк, огірдк; (уменш.) — гірдчок, огірдчок.

Одежда — одёжа; одага (Полт. Луб.) (костюмъ) — убраннӑ; (—парадная) — шати.

12

— 90 —

Одинаковый — однакий, одинакий, одинаковісенький.

Одинокій — самотний.

Одиночество — самота.

Однають — прото, проте, одначе, однак, усе такий. Сім літ горох не родив, прото ялоду не було (Посл.).

Одноволка — біла, біка; (о плохой, шуточно) — прибідка.

Однолѣтній (о животных) — годовік.

Одолжать (давать взаймы) — позичати; випозичати. Позич мені піуга.

Одолженіе — позіка, позічка, мільость; (сдѣлай одолженіе) — зроби мільость, злій мільость; (сдѣлай одолженіе скажи) — скажи на мільость.

Одолѣть — змогти, перемогти, здогілі, подіўжати, выбороти. На сілу змогли, у чотирёх на сілу повалі.ти.

Одряхлѣть — зстарітись.

Одуванчыкъ (раст.) — кульбаба, кульбабка. Zeontodon tarахасит.

Одуматься — схаменутись, оханутись, одуматься.

Одурѣть — здуріти, одуріти.

Одѣванье — одягання, вдягання, вбіріання.

Одѣвать — вдягати, одягати, вдівати, зодівати, зодягати; (одѣваться, кромѣ словъ выше перечисленныхъ, съ прибавленіемъ ся) — вбіратись. Брався у нову сbitу.

Одѣтый — отягленный, вбранний, вбратий.

Одѣяло (превмощенно посконное) — ковдра, коври (Кремен. Омельн.); дро-

ганка, дрюгала (Кремен. Калеб.); (изъ мягкаго войлока) — ліжна. (Впрочемъ дрюгалкою называють также всякое рядно изъ толстаго вулу).

Ожерелье — намісло.

Ожесточеніе — залтренія?

Ожесточенный — запеклий. Запекла душа — (грубый характер, ожесточенное сердце).

Ожесточиться — озвіриться.

Оживать — одживати, оживати.

Оживлять — опоживати, оживляти.

Ожиданіе — сподівання, сподівапка, жданки, ждання.

Ожиданный — сподіваний, ж-апнч.

Ожидать — ждати, дождати, чекати, трівати. Потрівай не тікай, куплю черевчики (Пѣснь); (—чаять) сподіватись.

Озиниться — розьюшиться, розізлиться; (—влугъ) — зкпніти.

Означаться — обізнаваться, спізватися. Зв козаками обозначились (Величко).

Означать — здатити; (мѣтить) — вимічати, визначати, значити; (деревья, вакъ погранич. признаки) — клячти (Черн.)

Озябнуть — змёрзнути, змёрзти.

Ожаймить — облямувати.

Ожаймленный — облямований.

Овалина — жужелиця.

Окинуть (глазомъ) — озпрыгти, оком скѣнути.

Ожисать — киснути, киссати.

Ожладъ (на икмѣ) — шата.

— 91 —

Оклеветать — обрехати.

Оено, окошечко — вікно, вікунце, вікунечко.

Около — білія, побілія, кільо, кілія (Харь).

Околотень — убойще (Упрямець, ве бошійся побоевъ).

Оволотовъ — околія?

Околѣть — здѣхнути, издѣхнути, здѣхти, дуба дати, орубіти.

Оконечность — ріжок, кінѣдь. Поставила горшок на самім ріжку стола.

Окончаніе — сківчання; (—жатвы) — дожинки, обжинки (Такъ называется и пирушка, устраиваемая по этому поводу).

Окончить — сківчійти; — дѣла) — упіратися

Оконченѣть — одубіти, задубіти, скончѣти.

Окрестность — окіл, околія, оквілица. Нема в світі до окола, Як мій миленький Микола (Пѣснь).

Окреститься (объ иновѣрцахъ) — вйхреститись.

Окрестный — окільний. Усі окільні ссяліне на се зіжуються, (—мѣстà, край) — облѣглі.

Окрещенный — хрещенний; (—изъ вповѣрцевъ) — вйхрещений.

Окроѣшка (кушанье) — холодець.

Округлить (вещь) — вйкруглить, скруглить.

Округъ — окілъ; обвод (Гал.). (Въ Бессарабія, Хотинскій уѣздъ съ древних

времень дѣлился на оквіи, какъ бы волости).

Окруженный — оточений.

Окружить — оточить. Оточили гетмана сторожюю доброю на ничь (Лѣт. Самов.)

Окружность (или окресность селенія) — оквілица; (—круга, тарелки) — дбід.

Онятбрь — листопад.

Окупъ — скуп.

Олухъ — ёлоп.

Ольха (дер.) — вільха. Alnus incana.

Омерзительный — мерзенний, огійдний.

Омерзніе — огійда.

Омерзѣть — огійднути, згідитись.

Онѣмочить — понімчити, онімѣчити.

Опадать — зпадаті. Вода вже спадає. (—опухолі) — зтухаті.

Опаленный — зашмалений, присмакенний, осмалений; (о человѣкѣ) — опѣченний.

Опалить — осмаліти, присмакити.

Опаривать — шоіріті.

Опасеніе — опаска. Чумакі без опаски спіати полягали.

Опасный — небезпѣшний. Дорога небезпѣшна.

Опеленать — повіти, сповіти. За горами гори, хмалами повіті (Шевч.)

Опереться — спёртися, опёртися, навалиться, злагі, прислониться. Не зліялі на мене.

Мечалить — зажуріти,

— 92 —

Опилки (деревъ)—опйлки (Лѣвоб.); трй-
ни, тйрса (IIправоб.).

Оплеуха—лӑпас, лящ.

За кумму сю твою велику,
Як дам тобі ляща у п'ку (Энеида).

Оплошать —зплоховати, зхйбити.

Оповѣстить — обвістіти, сповістіти.
Чрез пословъ своихъ обвистивъ (Ве-
личко). (—разсказать)—оповідати, роз-
повідати.

Опоздать — спізнйтись, опізнйтись, за-
барйтись.

Опомниться — схаменўтись, стямптися,
спохватайтись, зчўтися, зглӑнутися.
Злянясь на сёбе! (—послѣ обморока
или сна) — оч'уняти, проч'уматись.

Опостылый — ог'длий, обр'ллий.

Опостылѣть — ог'днути, обр'днути.

Опоясаться — оперезатися, підпереза-
тися.

Оправдать (слова, ожиданіе) — справ-
діяти.

Оправиться (отъ болѣзни) — вйходитись,
опл'нути.

Опредѣлить (приставить къ чему) — при-
діліти, наст'авити, настановіяти.

Опрокидывать — вивертати. Вивернув
алек з молоком.

Опрокинуться — перекинути-ся, пере-
вернүти-ся.

Опрометью — прож'дом, мят'ю.

Опростать — опорожніти, в'норожнити,
зпорожніти.

Опротивить — ог'днути, остог'дпти,
обр'днути, оч'ортіти.

Опрятность — ох'айність

Опрятный — чепурый, ох'яливий.

Оптовой — гуртовий.

Оптомъ (нар.) — гурт'ом, в'алом, ог'юлом.

Опубликоват — оголосіти.

Опустить (голову) — понўритись, похнё-
питись; (опуститься нравственно) —
розледаціти.

Опустошать — пустоштити, спустошати,
вапустошати, плюндрувати.

Опустошеніе — спустопення, випусто-
шення, плюндрування.

Опустошенный — спустошенний.

Опустѣлый — спустілий; (—домъ, жи-
лище) — п'устка.

Опустѣть — спустіти.

Опухоль — опух.

Опушка (лѣса) — узлісся.

Опытность — дослідчення.

Опять — изн'ову, изн'ов, знову, знов.

Оранжевый — жаркій, жовто-гор'чий.

Орать — ор'ати, пах'ати.

Оружіе — зброй, оръежка, оръежина,
бронь. (Вооруженною рукою, съ ору-
жіемъ въ рукахъ) — оръжно.

Оръехъ (иловъ) — горіхъ; (—грецкій) — во-
ліський горіхъ.

Орѣшина — куст.) — лісчіна. Coryllus
avellana.

Осада (крѣпости, города) — обліда, обло-
ження.

Осажденные (о людяхъ) — облѣдніе.

— 93 —

Осанистый (представительный) — поважний, ставний (Павл.).

Осанка — подать?

Освирѣшь — розлютую тьтесь, озвири ться, розморду тьтесь.

Освободить — возволити, одвідити: (освободиться) — ослобонитися, віслобонитися, вібавитися; (освобождать) — возволати, вислоболати; (освобожденный) — возволенний, одзволенний.

Освобожденіе — вислобожёння, визвілення.

Освѣдомиться — довідатися, освідчитися.

Освѣдомленіе — освідчини?

Освѣщеніе — світло. Вже світла кевидно, — мабуть спати полягаці.

Освятить — посвятити, висвятити.

Освященный — свячённый.

Осень — осень, вісень; (осенью) — осенью, восені.

Осилить — перемогти, здѣжати, ладужати, здоліти; покгўлати (Полт. г.).

Осина (дерево) — осійка, осічина. Populus tremula.

Осиновый — осійковий.

Осиротить — посиротити.

Осиротѣть — засиротіти; (осиротѣлый) — засірочений, засиротілый.

Осхалить (зубы) — війскалити, війстерити, війскерити.

Осквернить — опаскўдити, опоганити.

Осколокъ — скалка (Павл.); склёцок (Піся.).

Осоплять — валашати, лёгчайти, викладати, скопіяти.

Оскорбительный — уразлівий.

Оскорбить — уразіти, образіти?

Оскорбленіе — уразка, образа.

Оскорбленный — ображений, уражений?

Оскорлать — ображать; (оскорбляться) — уражатися? ображатися?

Ослабѣвать — слабішати, слабішать; (ослабить) — ослабіть, ослабти, охлісті, охлінути, захлісти, захігіті, занепісти, підупісти.

Оселушникъ — вёслух.

Ослѣпительный — сліпучий.

Ослѣпить — заслідити.

Ослѣпленіе — осліп; (осільпью) — сліпна.

Осматриванье — оглядіання, розглядіання, розглідини.

Осматривать — оглядати, розглядати, озирати; (осматриваться) — оглядатися, озиратися.

Осмотрительный — озірчивий, бережний.

Осмотръ — оглядіання, оглядідини?

Осмотрѣть — обдивітися, роздивітися.

Осмѣливаться — відъявиться, осмілюваться, відважуваться; (осмѣлиться) — всміти, насміти, посміти, відважитись.

Оскованіе — основа; (съ основалія — передавать, перевернуть) — издозна.

Основываться — засаждатися. Шкода

— 94 —

дармӑ... и на кондициях неслуш-
ных засаждаться (Величко).

Особенно — особливе, найбільш.

Особнякомъ — досторонь, на одлѣті; (отъ
людей) — одлѣдо; (отъ построекъ) — на
одшебі.

Особый — окрімный, особливый.

Оспа (болѣзнь) — віспа.

Оставить — зоставить; (—вычестл) — ли-
шіти.

Остальной — останий, остатей.

Остановить — запинать, спинать, ви-
нѣти; (—заступая дорогу) — перепяті;
(—теченіе води) — зататуваті.

Остановка — вин, перестанов.

Останавливать — виннѣти, спиннѣти, при-
пиннѣти; (—засупая дорогу) — перей-
мӑти; (останавливаться) — ставати.

Остатокъ — останок, послід, послідок;
(— случайный) — забуток; (остатки) — по-
сліды, останки.

Сться — зостатится, останется; (не-
подвижным) отъ страха) — прикнили
до місьці.

Остепениться — шануватися, статніти,
статкувати. Тобі треба статніти;
тідді ледащіцьця (Полтав. губ. Лубен.
губ.). Покинь тую горілку; тобі треба статкувати (Кіевс. губ. Василь.
уѣзда).

Остерегаться — берегтися, стерегтися,
боронатися. Боронись шоб не заступ-
дитися.

Осторожно — бережно, по малу, обе-
рѣжно.

Остороженный — обережный, сторожный,
опасливый.

Острастка — острӑшка, пострӑх.

Остріе — шпиль, шпинёб, гостре.

Острить — гостріти; (—на дѣ вѣмъ) —
прикладати.

Остроконечный — спичастий, шпіллӑ-
стий.

Острота — гострилл; (—на чей счетъ) —
прикладка.

Острый — гострий.

Оступиться — спотивквутись.

Остыванье — вистиганья, остѣда.

Оставлять — вистигати, холонути, спа-
хати, прочахати.

Оставшій — вистигший, вистиглай, про-
холонутий.

Осуждать — спосужати, посужати, гу-
дити. Робім добре, — нехаді люде нас
не гудять. (—сплегичать) — судачити,
пащикувати.

Ось (въ повозкѣ) — вісь, обся.

Осьмёрка — въ картахъ) — осьмӑха, вось-
мӑчка.

Осѣдлость — житло.

Отбиваться — оборонатися, бороніти,
пручатися

Отбить — охоту — відвадити.

Отблагодарить — одадічти, віддачти.

Отборный — вибірный, вибірний.

Отбрасывать — відкидати.

Отбываніе — відбуток, одбуток.

— 95 —

Отбыть (свое) — відбути. (Изрѣдка упопреблется въ смыслѣ — сдѣлать). Жменею придеба не відбудеш.

Отважный — смілливий, відважний, відважливий.

Отвести — одвѣсті; (—насильно) — одправа'dите.

Отводить — відводити.

Отворачивать — одвеї та'tи.

Отворить — відчинити, одчинити; (отверенный) — одчынений.

Отвратительно — брідко, гідко.

Отвратительный — гидкий, бридкий, гидсийний.

Отвращеніе — дѣлать; (—къ дѣлу) — вѣхіть.

Отвѣдать — скоштувати, покоштувати, попрѣбурати; (многокр. т. е. отвѣдѣвать) — коштувати, смакувати.

Отвѣтить — одказати, одповідати, відказати.

Отвѣтъ — одказъ, одповід, відповід, одвітъ; (—письменный) — одпис.

Отвѣвать — одвѣязати, відчепити; (отвѣзаться отъ корю) — відвѣязатись, відчепиться, одкарӑсатись.

Отговорить — розрăдити, відмовити; (отговоривать) — одмовлăти, розрăжувати, одражăти.

Отговорка — одмовка, вимовка.

Отголоски — війласки.

Отгребать — одгортати, відгортати, відгромӑжувати.

Отдаленный — далеченный.

Отдаленность — далѣчница, далечень, далина.

Отдаляться — віддалатись, цурӑтись.

Отдать — віддати; (—возвратит) — вернуті; (—въ залогъ) — застанойги.

Отдохнуть — віддіхати, відпочити, одпочити, перепочити; (отдыхать) — спочивати, опочивати.

Отдыхъ — відпочинок, відпочинок, спочинок, спочинок.

Отдѣлить — відкрізійти.

Отдѣльно — окроме, орізно, варішно.

Отецъ — батько; (уменьш.) — батечко, батенько; (—по дѣтски) — тато, татусь; (батюшка) — пан-отецъ (такъ татулуютъ свяшенника).

Отечество — ролйна.

Отеческій (отцовскій) — батьківський, отецький.

Отечественный — отчаястий.

Отечески — по батьківськи.

Отказаться — одмовити.

Отказъ — одмова, відмова.

Отказываться — відмовлѣтесь, відмагатись.

Откармливать — годовати.

Откачнуться — одсахнулись, одхитутись.

Отеликнуться — обізватись, вітгукнутись.

Отклонить — віхилить.

Откормить — війгодовати, одкохати.

Откормленный — годований.

Откровенность — щирість.

— 96 —

тыріть—відкрити; (—окно, сундукъ) —відчинійти; (—присутстіе кого, чего) —назнаті, навідати; Я назва у лісі тетеруків; (—грудь) —розхрістатись; (—роть) —роззівити; (—найти) —одшу- кати. Одщукав доброго майстера.

Откуда—звідки, звідкіль, звідкілл, відки, відкіль, відкілл.

Откупорывать (—бутылку, бочку) — відтикати.

Отдічаться—визначатись, відрішнатись, виділітись.

Отломать—одломити; (—оть чего либо крошага) —укоринити, уколупинити.

Отлучать—одлучати; (—выдѣлять) —ви- луцати.

Отлучиться—одвихнутись. Аби-б з ха- ти одвихнулась, то зараз дітвора й нарібить шкоди.

Отмѣнить — одмінійти.

Отмѣчать — визначати, значити, мітити, вимічати.

Отнєстъ — занєсти, однєсти.

Отнять — віднійти; (—съ пасіліемъ) — віддерти, віснити; (—часть) — одбави- ти: (—телёнка отъ коропы) —відлучити.

Отобрать — відобрати.

Отовсюду (со всѣхъ сторонъ) — звіду- сіль, відусѣди, з усіхъ усѣд.

Отодвинуть — відсѣнути.

Отозваться—обізватися, відгукнутися.

Отомкнуть — одімкнүүти, відомкнүүти.

Оторвать — одірвати; (—вѣтвь) — одчах- нүүти.

Оторопѣвшій — тордплений. Што- ти дивисся мов тороплѣний?

Отосдать — одислӑти, заслӑти.

Отощать — охл, захлӑсти.

Отпереть (двери, замокъ) — відчинійти, відомкнүүти.

Отправить — війправити, війпровадити; (многокр.) — війправлӑти, війпровӑжувати, війправлӑти.

Отправиться (пойти) — помандрувати.

Отправленіе (кого) — вирила; (—служ- бы, очереди) — відпірала, відбуток, від- бування.

Отпрыскъ — погонень, брость.

Отпустъ (храмовой праздникъ) — дюпуст, прюща (Отсюда прядане — богомольцы, идущіе на отпустъ).

Отрава — отрѣта.

Отравить — отруїти, струїти; (отравлен- ный) — огруєний, трєєний; (—о водъ) — затрєений?

Отрадно — радісно. На душі у мене так радісно стало.

Отрадный — радісний.

Отражать (цѣта) — оддавати.

Отраженіе — одсіч (Закр.).

Отравиться (вказатися) — одізватись. І'а мюю батька гнівався, а на мені одсівалось.

Отребъе (негодное вьи пищу мясо) — требіж.

Отрезанный — вітвережений.

Отрезвать — вітверезити.

Отречься — відцуратись, зрецтєся, від.

— 97 —

ректайсь, віректись; (—дать зарокъ)—
заректісь.

Отрокъ — хлопъя, підросток.

Отростокъ — пӑрость, пӑгон, пагбнець,
одросток, пӑрус (Конот. въ смыслѣ
развѣтвленіе); (—неокрѣпшіе ростки)
— пӑмолодь.

Отрoческий — хлопъячий. Х.лопъячі. пітa.

Отрубить — відтӑти, одрубати.

(трубокъ (дерева) — опӳпок, курӳпа-
лок; утйнок (Радом.).

Отрывокъ — обрйсок, урйвок.

Отрывочный — урйвистий, урйвчатий.

Отрѣванный — відтӑтий, відрізаний, від-
крӑлний.

Отрѣзать — відтӑти, відрізати, відкрӑляти;
(—шуточно) — одчикрйжити.

Отреченіе — вірікӑння, відцурӑння.

Отрядъ (войска) — загон; (—партія чу-
маковъ) — вӑлка; (—рабочихъ) — ватӑга.

Отсовѣтывать — одражать.

Отстать (отвязаться) — відчепійтись, від-
сочійтись, відкаснутись. Відкаснися ма-
нія.

Отступаться — відступатыся.

Отступникъ — одщепёнець, одмётчик?

Отсутствіе — нёбуть, одлӳка (Кіевск.
Вас.). Він в одлуці.

Отсырѣть — одлігти, одлігнути.

Отсѣвать — одтинӑти, стинӑти; (однокр.
отсѣчь) — зотнӳти, одтӑти, відтӑти.

Отсюда (съ этого мѣста) — відсіль, від-
сіл'я, звідсіль, звідсі, звідсіл'я.

Оттепель — ройталь, өттепель, одліга.

Оттоныриваться (о платѣ) — оцібу-
тись, тутірчитись.

Оттуда — извідти, извідтілі, звідтіль, звід-
тіл'я, відти, відтіль, відтіл'я.

Оттѣснять — однірӑти.

Отуманить (голову) — замордчити.

Отхватывать (въ см. дѣлать что съжаромъ,
наприм. объ игрѣ на скрыикъ — затинӑти.

Отчасти — почӑсти.

Отчаянный (въ см. закоренѣлый) — за-
пёклый, забісованый.

Отчего — чогод, чом, чомӳ, (отчеге-то) —
чогось.

Отщепить (вѣтку) — одчахнӳти.

Отъ — від, од, з; (отъ роду) — зройду.
Я там з роду не був. (Отъ гупости)
— здӳру; (отъ радости) — з рӑдошів.

Отучить — одвӑдити.

Отягощать — заважать.

Отяжелѣть — обважніти.

Охапка — оберёмок.

Охать — ёхати; ёкати (Полѣс). Діти за-
їкомати, побачивши се ліхо.

Охватъ — обйймицсц. Дуб товстий, ма-
бутъ обйймиців двое буде (Куліп.).

Охватывать — обйймӑти, загортӑти,
охвӑчувати. Вишневечина загортала
колись мало не усю Полтавщину.

Охладѣть — охолонути; (охлаждаться) —
холонути.

Охлажденіе — остўда. Не дай грошей —
остуда на час, а позич — сварка на
віки.

13

— 98 —

Охлопья — клоччя.

Охорашиваться — чепурйтись.

Охота — хіть, охіда; (—сь ружьемь)
охіда; (сь собаками) — полювання,
(—какъ промыселѣ) — мисливство.

Охотиться — охдитись, полювати.

Охотникъ — мисливий, стрілець.

Охотно — охдче, хітне, за любкй.

Охуждать — гўдати.

Оцѣненный — оціняваний, поціндваний.

Оцѣнять — цінувати, цівіти.

Оцепенѣть — одубіти, одеревеніти.

Очарованіе — чӑра, манӑ, омӑна (Закр.).
На тебе десь ману у Литві навели
(Гребенка).

Очевидно виддме, очевідьки, очеві-
дячки.

Очевидный — очевидный (Закр.); видд-
мий, — очевидячкий (Квітка п. Шель-
менко). Виддме діло.

Очень — вёльми, дўже.

Під ним кониченко,
Під ним вороненький
Вельми дужий (пѣснь).
Дуже гарний. (Не очень) — недуже.

Очередной — черговий.

Очередоваться — чергуватися.

Очередь — чергӑ, чёред. Нехай идуть
своім черседом. Въ очередь — почерзі.

Очертить — окресліти. Окресливши
краткими словы (Величко).

Очнуться — очўняти, прочўняти, очў-
тись, прочўматись, пробўркатись.

Очутиться — опинйтися.

Ошибиться — помилйтись, омилйтись;
(ввесть въ ошибку) — змил; (—при-
нять за другое лицо) — опізнатись.

Ошибка — помйлка, омйлка, обмйлка,
обмйл.

Ошибочный — омйльний.

Оштукатуренный (изестью) — вӑпле-
ний, повӑплений; (—глиною) — обмӑ-
щений.

Оштукатурить (изестью) — овӑплити;
(—глиною) — обмӑзати, омастіти; пору-
діти (Кіев. Вас.).

Ощипать (перья, волосы) — обскубті.

Ощупать — полапати, помацати, облӑ-
пати, обмӑцати.

Ощупыванье — мӑцання.

Ощупью — пòмацки, пòлапки, облапки,
обмацки, полапцём. Чого треба, то й
полапцем намацает.

П.

Павлинъ (самецъ) — павўк (Черн.), пӑвич;
(самка) — пӑва, павічка.

Падаль — падло, стёрво.

Паджій — ласий.

Падучая (болъзнь) — чёрна нёміч, чёрна
болість.

Падчерица — пàсербиця, пàчериця

Пазы -втёрп, утёрпі. Отсюда вторливий
(въдливый). Боині в гніві тїїж
баби, і таcже на утори слабі (Котл.)

Пакостить — кӑпостити, паскўдити,
пӑкостити.

Пакостникъ — кӑпосник, паскўда.

— 99 —

Паюстный (вредный) — кӑпосий, шкодливый, паскӳдний, пӑкосний.

Пасть — кӑпость, паскӳдство, пӑкость.

Палатка — шатер, шатрò; (Полт.) намёк; (ярмарочная) — ятка.

Палачь — кат; (увел.) — катюга.

Палец — пӑлець, пӳчка.

Палка (посохъ) — ційок, кій; (собир.) — кіячча; (большая) — ціпӳра; (нищевская) костӳра; (съ крючковидною рукой) — карлючка, клюкӑ, ключка, ковінка; (священнич. посохъ) — патерія; (булавовидная) — кіёк; (грубоотесная) — палиця, дрюк, дрючок; (множест.) — паліччя, дрюччя; (неотесанная) — ломӑка; (длинная чабанская съ крукомъ на концѣ) — кгарлийка; (—дли игры въ мячъ и т. п.) — гйлка; (желѣзная дорожная съ руколткою въ видѣ топора) — келец.

Палуба судна) — чердак (Куліш.).

Палящій — пекучий, шкварний (о днѣ).

Памятливый — намятливый, памятный.

Памятно — втямкій, взнакій, в памяткій; впомкій (Харьк.). Той день дався мені в тямкій. Чи в помки Вам як положена була?

Памятный — незабутній, памятный. Памятного дати — (дать помнить).

Память — память, памороки (употребляется только въ выраженіи — забити памороки; (вещь, предметъ) — памятка.

Ганталоны — штани; (шрокіе на очку курі — шаравари; (учкие, въ обтижку)

— галанці; (изъ овечьихъ шкуръ шерстью внутрѣ) — мишни (Херс.).

Паралльно — пòруч? Треба ще рів викопати поруч ліси.

Парень — пӑрубок, парубійка; (собир.) — парубоцтво; (множ.) — парубкій, парубъята; (несовершеннолетній) — парубчук, парубчя.

Парить — шугати. Шуляк шугас.

Пароконный — друкий.

Паромъ — порон.

Партія (рабочихъ, нищихъ, и т. п.) — ватага; (чумаковъ съ возàми) — вӑлка.

Паръ — пàра, парлò?

Пасмурно — хмӑрно.

Пасмурный — хмӑрний; (о человѣкѣ) — хмӳрий, понӳрий, понӳра, похньюпа.

Пасмурнѣть (о небѣ) — замоложуватись, хмӑрити.

Пастухъ — пастухъ, пастушок; (младшій или помощ.) — підпӑсач; (—коровій) — чередник; (— овечій) — чабӑн, вівчӑр; (— скота) — стадник, скотӑр; (— откармливаемаго насало скота, старшій) — гуртонорав, а остальные — гайдӑй, гулятй; (— лошадиный) — табунщик; (— свиной) — свинопӑс, свинӑр.

Пасть (зѣвъ) — пӑща; пӑщека (Влад. Вол.).

Пасть бище — пастівник; вйпас, (—сбитое) — стовквйще; (для телять навесенное время) — вйгон.

Пасынохъ — пӑсинок, пӑсербок; (множ.) — пасербепӑта.

Патронашъ — ладівніця, кулешниця. З трома шабельтасами и куле-

— 100 —

шницями козацькими (Величко).

Паукъ—павѣк.

Паутина—павутіння, цавутіна.

Паханье—бранка.

Пахарь—брас, плугатар, ратай.

Пахать (землю)—орати

Пахнуть — пӑхнутъ; (чѣмъ) — душити, нестй, оддавати, пахтіта; непріятно.— смердіти. Від тебе горілка так и душить. Взідки се' так гаррю несе? Чай тесь мілом oddae. Що тут смердить?

Пачка (вязка) — жмут, жмуток, жмуточка

Пачкать — калăти; (пачкаться) — калăтись, наскѣдиться, мăзатсь; пецька-тись (Радом.).

Пектись (заботиться) — д'ати, піклуватись, печалуватить. Отамане наш, не обаеш ти нас (П'єсъ).

Пеленать — повивати, сновивати.

Пеленка — пелюшка, сонвіток.

Пеликанъ — баба-птица (Встрѣчастся въ Новороссін по берег. Чор. моря).

Пенька — придево.

Пеньковий (изъ коноплян. витокъ) — придівлянний.

Пенять (роптать) — нарікати, жалкуватися, рємствувати.

Первенецъ — цервак.

Первенство — першеньство.

Первенствовать — головувати.

Первоначально — запрежү, зпершу, ил сам перёд, зпочатку.

Первый — перешпій: певван въ чомъ бы

пи было) — первітка; (въ первый разъ, в первые) — у пёрве, вперве, уперше, в перш.

Перебраниться — полăятись.

Перебранка — лайка, сварка.

Перебросить — перекинути.

Перебиваться (коекакъ) — перемогатися.

Перевесть (съ другого языка) — переложить, переклăти; (многокр. т. е. передавать) — перекладăти, тлумăчити.

Переводъ (съ другого языка) — переклад.

Переворачивать (наприм. угли въ печи) — перегортати, перевёртати.

Перевѣситься — перехилятись.

Перевѣсь (преобладаніе) — перевага, перемога (Піск.); (зять надъ кѣмъ перевѣсь) — гору узăти.

Перегадить — перепаскѣдти.

Переговариваться — перемовлăтись.

Переговорить — перемовить, перебалăкати.

Перегнуть (наклонить) — перехилит.

Перегонять — впнережувати, впережăти; (—водку) — переганăти.

Перегородка — загородка, переброрка; (въ рѣкѣ для ловли рыбы) — язь, кітець.

Передать (словесно) — переказати, наказати.

Передача (словами) — переказ.

Передвигать — пересовкувати.

Передникъ (въ платьи) — запаска.

Передохнуть — віддіхати, відпочити, перепочити.

— 101 —

Передъланный — переоначений, пере-
рőблений; (—о платьи) — перелицѣва-
ний.

Передълать — переробити; (на свой ладъ) — переоначити; (перевернуть на изнанку, о платьѣ) — перелицювати.

Переждать — перегодити, переждати,
перетрівати, перечекати, перечасувати.

Пережечь — перепалити.

Пережженный — перепалений.

Пережить — перебути, пережити.

Переарѣвать — переспівати, перехожати
(Перехожати собств. значить перехо-
дить извѣстный возрастъ).

Пережладина — перекладина; (черезъ канаву) — кладка; (связывающая пару стропилъ въ крышѣ) — бантйна; (связывающая двѣ стойки шути, въ досчетой постройкѣ) — трамбок; (множ.) — трямкй; (—связывающая полозья въ саняхъ) — перёчка.

Перекликаться (наприм. въ лѣсу) —
гукатися, перегүкуватися.

Перекрёстокъ — перёхрестя, роздорож-
жа, роспүття.

Переманутъ — переманити, перенадити.
Я шелю пересю, руту пересажу,
таки ж свою миленького к собі
перенажу (Пѣсн).

Перемигиваться — перемол, гуравьись.

Перемыть — перемити, перебаниги (Піск.)
(вытирая) — перешарувати.

Перемѣна — одміна, зміна.

Перемѣнить — обмінити, змінити, одмінні-
ти; (перемѣниться самому) — змінитись;

(съ кѣмъ, чѣмъ) — замінатись, обмінятись.

Перенестись (перемѣнить мѣсто жи-
тельства) — перебрāтись; (на другой бе-
регъ) — перехопятись.

Перенимать — переймать; (однократное) — перенати.

Переночевать — переночувати; обночу-
вати (Піск.).

Переодѣванье — передягання.

Переодѣвать — передягати.

Перепелка — перепеліця.

Переписываться (съ кѣмъ) — листуватися.

Переплетъ (книги) — опрӑва, корешк.
Дав на церкву еване.шю у дорог'й
оправі.

Перепортить — перевівечити; (иноск.) —
перепаскўдити, спаскўдити, перепако-
стити, попсувати, пошкодити.

Перепорченный — перенівечений, перепаскўжений.

Перепоясаться — підперезатись.

Переправиться — перепрӑвитись, пере-
хопйтись.

Перепрыгнуть — перестрибнӳти, пере-
скочити, переплигнӳти.

Перепуганный — перелӑканний, перепо-
лOFF
ний.

Перепугать — перелякать, переполохати,
переполошити.

Перепугаться — перелякатись, злякӑ-
тись, переполошйтись.

Перепугъ — переполох, перелӑк.

— 102 —

Перервать (перебить, напримѣръ разговоръ)—перехопити, перечепити, перетнѣти.

Перерывъ — перейма; (перерывамъ)—переймом, вряди годи.

Перерыть — переворушити; (напр. постель) — перекуйдити.

Пересиливать — перемагати, переважати; (одпокр. т. е. пересилить) — подужати, перемогти.

Перескочить см. Перепрыгнуть.

Пересматривать — переглядати, перегледувати.

Пересматриваться — переглядатись, зглядатись, ззиратись, передивляти.

Пересмотрѣть — передивтись.

Пересмотръ — перегляд.

Переставать — уставати, переставати; (однокр.) — устати; (—шумѣть) — вгавати.

Пересчитать — перелічити, полічити, пораховати.

Пересченіе — перетичка? Біла хустка з червоними перетичками Слышать въ Вол. губ.).

Перетерпѣть — перетерпіти, сгертіти, вітерпіти, перестрівати.

Перетревожиться — переполонитьтись.

Переулокъ — провулок, провулочок; (глухой, тупикъ) — зазубень (Харьк.).

Перехватить — перехопити, перенити; (перехватывать) — переймати, перехоплювати.

Перечница — перчанка (Конот.).

Перила — бяляси (Закр.), підручній, бойчын.

Персикъ (раст. и плодъ) — бросквйна; (amygdalus nana) — чёрсик (Херс. губ.).

Перстень — каблўчка, обідѣць, пёрстінь.

Перышко — піриё, піръячко, перйнка.

Пестрить — мерёжити.

Пестъ — товкӑч, макогдн, мтӑло.

Дай накӑже не злізати:

Буду мъялом потягати (пѣснь).

Песчанистый — піскугатый.

Петля (у дверей) — завіса. Хвіртка на поржавільх завісах (Кв.).

Печалиться — журитися, тужити, сумовати; (убиваться за кѣмъ) — побиватись.

Печаль — туга, сум, журба, смуток.

Печально — сумно.

Печальный — журний, смутный.

Печатать — друковати.

Печень — печінка.

Печенья сладкія — пўндики.

Печь (сущ.) — піч; (кухонная) — вариста піч; (—комнатная, печка) — грўба, грўбка; (кирпиче-обжигальная) — гартовня (Прав.); (у горшечниковъ) — гōрен; (известковая) — вапнӑрка; (въ сѣнах или на дворѣ, для приготовленія пищи лѣтнею норою) — кабъця (Херс.).

Печь (глаг.) — пекті, шквӑрити; (мучное въ маслѣ) — пържити.

Пещера — печёра.

Пивоварня — бровӑр.

Пивоваръ — бровӑрник.

Пигалица (птица) — чайка.

Пика — ратище, спис.

— 103 —

Пиковая масть (въ картах)—вйни;
(пиковая карта) — виновка, винь.

Пиковый (о картахъ)—вйнний, винов-
вий.

Піонъ (раст.)—півднія. Раєонія.

Пировать — бенкетувати; балювати Кан.
Черкас.).

Пирушка — гульнъ, поглӑнка?

Пиръ — бенькет.

Писаришка — писарчук.

Пистолетъ — пистоль.

Письменно — листовне.

Письмо — лист, письмo; (—открытое, не-
запечатанное) — отвдристий лист Ма-
зепа. Закр.; (— безденежное) — йловий
лисг, пісьмо.

Питать — годовати, опоживати.

Питательный—ситній; тревний (Харьк).
Юшка тревна.

Пить — піти; (жадно) хлистати; (говоря
съ дѣтьми) — пітки, пітоньки; (— прямо
изъ ведра) — піти в нахілку, нахільці,
вӑхилки, нахильцем; (пить водку) —
чаркувăти; (спиртнаго — много) — тягтій,
дўллити, хилăти, лигăти, жлуктити,
цмўлтити, жлоктăти; (—спиртное же
по немногу, но часто) — клюкати;
(—круговую) — кружлăти, кружăти; (—о
собакахъ т. е. локать) — глохтăти: (не-
пьющій разум. водки) — непитўщий; (под-
пивший, на веселѣ) — на підпітку, під-
пійлий

Пить — питтӑ; (—спиртное, —напій? трё-
нок; (для скота) — пійло; (—волшебное)
— даннӑ.

Пища — їжа, їда.

Пищать — писчӑти, пискотіти.

Плавно — повăгом, плӑвко; (сравн. ст.) —
плавкіш.

Плакать — плакати, ріомати, ріомсати;
(—на взрідъ) — хліпати; (—съ воп-
лемь — голосіти, ревтій; (—неудержи-
мо и продолжительно) — густій; (—по-
тихоньку) — кіснути, пхікати.

Пламя — пòлумъя.

Планета — планйда.

Платокъ — хӳстка, хустына, хӳсточья.

Платье (одежда) — одёжа, одёжина; дядіта
(Харьк.); (соб.) — манаття (Полт.); (—жен-
ское) — сўкны (Прӑв.); (— вѣмецкое или
модное) — шарандӑк (Конот.); фўркало.

Плачъ — плач; (—громкій) — голосіння.

Плащъ — керея, кобенък, опоньча; (Под-
и Гал.); плащ. Штащуваті Цілани.

Племя — илёмъя; (перен.) — кòдло; (бранно)
— кӑвідь (Харьк.).

Племянникъ — небòж, небіж.

Племянница — небòга.

Плесень — цвіль.

Плескатн — плюскати, плющати. И лёб
трещить и вода плющить. (Пёснь).

Плескаться — хлюпатись.

Плестись (тащиться) — чвялӑти.

Плетень — ліса; (уменьш.) — ліска, тин.

Плеть (изъ пеньки) — батіг, батіжок,
пўга, пўжка; (—изъ ремня) — карбӑч,
малахӑй, канчук, гарӑппик; (—корот-
кая и толстаня) — нагӑй, нагӑйка.

Плечо — плечё, рӑмо; (плечо съ плечемъ)
— опліч, пліч-о-пліч.

— 104 —

Пленды (созвѣздіе) — волосожар, квочка.

Плодовитый — (о деревѣ) — родѣчий; (о женщинѣ) — плодовіта; (о свинѣ) — породслива.

Плодородный — родѣчий. Родюча земля; хліоробна (Полт.); хлібна (Харьк.).

Плодъ — плід? Кіляне сой рід и плід; (—садовой фруктъ) — садовина.

Плоскій — плескатий, плескуватий, плодский; (о лицѣ, носѣ) — пліскуватий (Нечуй. Чорні хмари.).

Плоскость — падъца, площина.

Плотина — грѣбля, гать, гатка, загатка.

Плотица (рыба) — плітка, пліточка.

Плотникъ — плітник, тёсля (Старин.).

Плотно — щільне (Лѣв.); суцільне (Прав.).

Плотный — щільный; (—очелов.) — опасистий, гладкий.

Плохо — пагано, не гарно; (—сдѣлано) — не добрѣе, пазнѣть як (зрѣоблене), не до ладу, не гаразд.

Плохой — плідний; (сравн. ст.) — пліхший; паганий, не знать якй.

Плошка — каганѣль, каганок.

Площадь — пляс (Прав.); майдан (Лѣв.).

Плужники — (рѣзакъ къ плугу) леміш.

Плутовать — шахрувати.

Плутовство — шахрӑйство, (говоря с евреяхъ); шалапутнӑва, (говоря о циганахъ); мошӗнство, (говоря о своихъ землякахъ или о великорусахъ).

Плъть — плъсти, плънути.

Плънить — причарувати; (—взять въ плѣнъ) заполонити.

Плѣнники — полоненик, бранець.

Плѣнница — бранка (Піск.).

Плѣнъ — полон.

Плѣнять — чарувати.

Плѣсна (рана на языкѣ) — пліснивка.

Плѣснѣвѣть — цвісти.

Плѣшивый — лйсий, голомозий.

Плѣшь — лйсина.

Побасенка — побрехенька.

Побезпокоить — потурбувати.

Побитый (о хлѣбѣ) — потолочений, збитий.

Ой у полі жито
Копитцями збито (Шѣснь).

Поблагодарить — подāкувата.

Поблажать — потурати, потакати.

Поблекнуть — зблѣкнути.

Поблѣднѣть — зблѣднути, побліднути, побіліти; (прошедшее время: зблід, поблід); (—вдругъ) — понолотніти, помінитись—(измѣниться въ лицѣ).

Поболтать (поговорить) — побалӑкати, побазікати.

Побороть — подужати, здоліти, змогти, побороти, покгӳлати.

Побранить — поладіш, покартати.

Побрести — повідтись, пошкандибати.

Побросать — покойдати.

Побрякушка — брӑзкале, брӑзкальце.

Побуждать — побужати?

Побѣги (на деревѣ) — погдѣні.

Побѣда — змога (Піск.).

Побѣдить — перемогти, поборотти.

— 105 —

Побѣжденный — поборений.

Позѣлить — побілѣти.

Побѣдѣшій — збілій.

Повадиться — увадитись заобідитись,
внадитись, понадитись, уласитись.

Унадився журавель

Га до наших конопель (пѣсня).

Повадный — увадный? увадливый.

Поваренокъ — кухта, кухтик (Прав.).

Поварь — кухар.

Повелѣвать — розказывать; (начальство
вать) — верховодити.

Повелѣніе — загад, наказ.

Повелѣть — звеліти, загадати, наказати.

Повергать — валіти.

Повернуть — оберутіи, повернутіи, звер-
вутіи, звертатіи.

Поверхностно — позверховне (Величко);
(наверху води и вообще жидкости —
поверсі, на версі.

Поверхность — поверх, верх.

Повеселѣть — повеселішати.

Повесть — повесті; (—на сильно, —опро-
вадит). Попровадиіи бідоглаху до
стаку.

Повидимому — здається, либнь.

Повидика раст.) — берізка. Convolvulus
arvensis.

Повиноваться — слухатись, послухати.

Повиновеніе — послухання.

Повиснуть — повиснуть, почерпаться.

По вкусу — лосмаку, до виодобн; в смак
(зотовипа), догодно (зроби):

Пововиться — пововятُузись, повозьтись;
(умственно поработать) — помороку-
ватись.

Пововка — возбок, віздок, віздокок; (мя-
ная) — тарадайка, чортошайка.

Поворачивать — повертати, звертати,
обертати, оборотати, завертати, вер-
тати. Вертай до дому.

Поворотливый — потовкучий, поворот-
кай, шамкай.

Поворотъ (о солнцѣ, — візворот?

Повредить (дѣлу) — пошкодити; (—внут-
ренность) — надірватися, поверѣдити,
на повередитись; — здоровью — завадити,
зашкодити.

Повреждение — ликда. Шкоди народив.
(—отъ усилій) — надсіда, підрух, поруха.

Поврежденный (о предчетѣ) — пошкод-
жений; (— о человѣкѣ) — надверѣжений,
порѣшений.

Повремень — потрівати, пострівати,
почекати; (по времени, — периодом.

Повсемѣстный — сусвітний.

Повсюду — усіди, скрізь, повсюди, по
всіх усідах; (везѣ) — усідоди. Усідою,
біжить з ею кров.

Повырывать (волосы, перья) — віскуїти,
вітеребити.

Повѣвать — повівати, подихати.

Повѣнчать — звінчати.

Повѣрить — повѣти віри, нати віри, по-
вірити; (повѣрліть) — звірати.

Повѣса — палівода, шмельник, гулять
палісвіт.

14

— 106 —

Повѣсить повісити, поченити; (—голо-
ву)—повіритись, похвилютись.

Повѣтствованіе — оповідання.

Повѣтствователь — повідач. Будеш доб-
рим вислухачем, будеш добрим по-
відачем (Посл.).

Повѣсть — повістка, оповідання.

Повѣять — повіяти, пахнути.

Погаснуть (объ огнѣ) — потухти, стухти,
стухнути, погасти, погаснути.

Погибать — гинути, загинати, загибати,
пропадати. Ой поївав в Московщину,
да там и загинув, Свою милу Укра-
їну на віки покинув (Пѣснь).

Погибель — пагуба, загиба, загин, поги-
бель.

Погибнуть — згійнути, погійнути, загі-
нути, пропасти, запропаститись, зана-
паститись, изгійнути, счєзнути, сліз-
нути, зсілзнути; (пойти прихомъ) —
посісти. Тут моя сила огнем поста.
Поглотить — поглійнути.

Поглотить — поглійнути.

По глупости — зліру.

Поговорить — побалікати, поговорити.

Поговорка — приказка, примовка (Закр.).

Погода — годіна, погода, веремья; (по-
годное т. е. благопріятное лѣто, день)
— годійняне літо, годійняний день (Полт.
Луб.).

Погодить (подождать) — потрівати, по-
стрівати; (погода) — згодивши трохи,
згодом, перегодом; (погоди) — трівай,
стрівай лишень! Годі лишень!

Погонщикъ — погодник, погонець.

Погостъ (перковый воръ) — панитаръ.

Погребать — ховати, хороніти.

Погребение — похорони, погрію, похорон.

Погребъ (въ видѣ ямы) — лёх, погрію;
(— подъ домомъ каменный) — пивниця
(Правоб.).

Погрозить — посвариться; (погрозиться)
— похвалиться, посвариться.

Погрузить — занурить, затопить.

Погрузнуть — загрѣзти, загрѣзнуть...

Погрустить — потужить, посумовати, по-
журитись.

Погрѣшность — огрих, огрішина, (такъ
называются случайные пропуски, при
оранкѣ земли); охйба (Закр.). Кож-
ний свой охибі визначае (Посл.).

Погрязнуть — загрѣзнуть.

Погубить — занапастіти, запропастіти,
загубіти, згубіти, занівечити; (—о че-
ловѣкѣ) — стратити.

По—до. Вода дойшла до мосту.

Подавить — подушіти; (— о деревьях
молодых) — потлумити, подавити.

Подай — ке, кей, подай: (подайте) — кей-
те, кете, подайте.

Подарить — подарунати; (піодаренный) —
дарованний, подарованний.

Подарокъ — дарунок, подарунок, гості-
нець, ралець. Подарунки без шта-
нів ходить (послов). (Говорять, что
ралець происходить отдіревняго обы-
чая, на новый годъ, приносить дары,
внадѣльцу земли, отъ рала. Теперь
гакъ называется подарокъ маждшаго
лица старшему, пли взитка:

Подбить (мѣхомь) — вилѣгровати; (под-

— 107 —

бутый мѣхомъ о платы) хутрѣваный.

Подборъ (соргъровка) — добір, підбір.

Подбрить — пітіголіти.

Подбрюшный — подчерѣвай.

Подвернуться (нечаянно надойти) — на-
вернётись, наскочити, підскочити.

Подвигать — посувати.

Подвижной (о человѣкѣ) — меткій, по-
товкучий; (—объ экипажѣ, т. е. легкій
на ходу) — оігъей.

Подговаривать — намовлѣти, підмовлѣти,
підбивати.

Подговорить — намовити, підмовити, під-
біяти, наустіти, підговоріти, підустіти.

Подданническій — підданський.

Подданный — підданець, підданок, під-
данний.

Поддерживать — спіріати.

Поддернуть (платье) — підсмікати.

Поддѣлаться (подольтіться — присєр-
батись.

Поддѣть (обмануть) — піддуріти.

Подешевѣть — подешевшати.

Поджать — підобгати.

Сидить жінка на припічку,
Ніжки підобіавши (Пѣсня).

Поджигательь — палій.

Поджидать — спожидати, дожидатись;
(—съ нетерпѣніемъ) — виглядати.

Поджогъ — підпал.

Подзадоривать — підбивати.

Подзатыльникъ — потійлишнякъ.

Подкарауливать — чигати, під терегати,
засіліати.

Подкрасить — підмаловати, підкрасити.

Подкерѣпиться — підживітись, підсѣли-
тись.

Подкерѣпленіе — піджива, підсилох.

Подкерѣплять — опоживати; (— войскомъ) — спірати.

Подлаживаться — підлажожуватись.

Подлецъ — падлѣка.

Подлинно — ажёж, авжёж, справді, в са-
мій рѣчі.

Подлинность — щирість.

Подлинный — щирний. (Отсюда широ-
лютий — изъ чистаго золота).

Подлипало — підліза, приліза.

Подложный — підбірний, підроблений.

Поддѣ — вобік, вобіч, обіч, побіч, суміж,
поузбік, попліч, білія, побілія, опостін;
кглі (Черв.). Сів килі ёло.

Подмигнуть — підмигнути, підморгнути.

Подмостки — рештувапня.

Подмѣтить — заприлітити, встерегтія.

Поднимать — підйматіти.

Подниматься — підйматися, здіймати-
ся, зніматися; (— о солницѣ) — підбиват-
тись угору. Іся рука знилась пузи-
рем; сонце вже підбылось височенько.

Подняться (о птицахъ) — изнѣтися.

Подобрать (платье) — підтікатись.

Подобрѣть — здобрітися, подобрімати.

Пододвинуть — підсунути.

Подождать — потрівати, почекати, по-

— 108 —

ст.ін'єати, підождати: (подожди) — почеркай, потрівай, трівай, підожді.

Подоввать — підклікати.

Подоврав'ять — заздрити. (Подозрительный) — заздрявий, заздрний. (Заподозривный) — підздренний.

Подоврав'ніе — призра. Не мав на его призри.

Подойти — доступати, підойти; (во вре-мя) — надійті.

Подоконники — підлокотник.

Подол' (платя) — пелені. Забери ввідлену.

Подольститься — підліщитись, підлеситись, улеститись (отсюда: улесливий, облесливий).

Подосп'ять — на ційти, настігнути, на-спіти.

Подпоясаться — пілперезатись.

Подпрыгивать — підстрібувати, під-скобувати.

Подрать (платье) — пошарпати, подерти, подрати.

Подраться — побойгись.

Подробно — дріоно, дрібвенько, шароко. Вирілій и не намь був рівня, а добре він качухав тімья, поки дріб-ненько описав (Эненда).

Подробности — подробница.

Подробный — дрібный?

Подрости — підбільшати, пігрості.

Подросток — підліток.

Подрубить — підп'єкати, підтати, підру-бати.

Подруга — говаришка.

Подр'ять — підрізати, підтати, (запате) — підкравати, підтати. Пелена підтати. Дівка суки підпоїди и калтана під-кроїти (п'єс) (—крылья) — прибіркати.

Подсматривать — підкліда та.

Подмотріть — підгледіти, приздріти. Призоріти люде, шо він що ночі божої таскі сіно.

Подсолнечники (раст. — соняшник, сояшник.

Подстерегать (въ засадѣ) — чигати.

Подстеречь — встерегтія, підстерегтія.

Подстрекательство — підбавання, під-мова.

Подстрекать — підмовляти, підводяти, підб'руювати.

Подступить — наблізитись; (многокр.) — наближатись.

Подтвердить (дѣлою) — справіяти.

Подтверждать — наказувати, сівер-жати.

Подтолкнутіе — підштовхніти, підпіх-нути.

Подувать (о вѣтрѣ — подехати, пові-вати.

Подумать — помійдіти, погадати, под'я-мати, помізкувати.

Подурачить — покепкувати.

Подурнѣть — запаганіти, попаганіти, змар-ніти.

Подучить — ваустіти, намдвити.

По душѣ — до спожиди.

— 109 —

Подушать — намовляти, натрівкувати.

Подхватить — підхопати

Подчиванье — напиткомъ — частуватія.

Подчивать (напиткомъ) — частувати; радувати (Полт. Луб.). Рядуй гостей; я не шкодую горілки.

Подчиненность — піддієлость.

Починять (поправлять) — ладити, лагодити, ладніти, рехтувати.

Подчиняться — (кому) — улягатися.

Подъ (печи — чарінь; (въ значі ні предлога) — піл. Під Полтавою.

Подъемъ (въ дорогу) — рушання.

Подъївять (полющаться) — підшіпітись.

Подыматься (вставать) — підводитись.

Подъілать — поробіти.

Подъінить — поділіти, (— на всѣхъ) обділіти, (раздѣлить) — переділіти подувати (Полт. Лубен.). Подували уємлю на три руки (Полтав. губ. Лубенск. у.).

Подъїть (заподъїть) — діти, подіти, заподіти, запротірити. Де ти дів мою шапку?

Подъіться — дітися, діватися.

Пожаловать — надати, пожалувати. Привитілі, въ той час наданы (Закр.).

Пожалѣть — пожаліти, пожалувати, пожалкувати.

Пожаръ — похєєха, пожар, пужар.

Пожеданіе — жичення (Правоб.).

По євеланію — до извілу.

Пожедать — захотіти, зхотіте; (— сил-

но) — пожадати, забажати; (— кому чего) — пожачити: Прав.

Пожелтѣвшій — пожовкляй.

Пожелтѣть — пожовкти, пожовкнути, пожовтіа.

Пожениться — одружійтися.

Пожертвовать — поступайтися, оджі луваги (Піск.); одказатіи.

Пожизненно — повік.

Пожизненный — довічный, доживотный.

Пожилой — пристаркувати, літій.

Пожитки — живота, худоба, спожитки, худібина, мизерія; живота? (Піск.).

Пожить (вдоволь, гдѣ небудь) — набутися. Що, вже мабуть набувся у місті, що до дому веркуся? (-- въ свое удовольствіе) — пороскошувати.

Позватракать — поснідати.

Позацладывать въ залогъ, — позасталіяти.

Повапрошлогодній — позаторішвій.

Повариться — поквапитись.

Повасыпать — єснут всѣмъ) — поснути.

Поватворять — позачинати.

Подбрасывать — підкідаті.

Позванивать — дієнькати, телєнькати, дзелєнькати.

Позвать — клікнути, поклікати, велікати, гукнүти; узвати (Харьк.). Узвали мене в хату.

Позволеніе — дозвол, дозволення.

Позволительно — вільно. Вільно ему мантачити, бо прошей повна кишення.

Позволить — дозвіліти.

— 110 —

Повѣномокъ — бѣкість, обісток.

Поздо — пізно, пізнѣнко, нерадно; (поздновато) — надпізь. Ото, учора надпізь пішти ми до дому.

Пожѣе — пізніш, пізніше.

Поздороваться — поздороватись, поздороваться, привітатись; (—цѣлуйся) — почоломкатись.

Повнакомиться — спізнāтіись, зазнāті, обизнāтись, опізнāтісь

Поворить — ганьбувāті, шельмувāті.

Поворенный — ганеный (Прав.).

Повументъ — галун, брузумет.

Повывъ (на что) — жадіба, жадібка.

Поймать — ніймāти, вловити, зловити.

Поименовать — намейті, помейті; (поименованный) — помѣненый.

Поймінѣе — ноеный лугъ) — пійма, болота, оболота, лука, ліг? Чурів лі.

Помѣснать — пошукатъ.

По истинѣ — по правді. Скажу тобі по правді.

Пойти — пійти, піти; (отправиться) — поначати, помайнувати; (—оплететь) — повіятись, затіліпати; (потащиться) — пошлѣстись, похатись; (скорыми шалами) — стригонўти; (пойдемъ ка) — ходім лішень; (пойдётъ) — піде.

Пока — дови, докіль, закіль, докуда, тим часом, поки, ним. Ним (поки) сонце зійде, роса очі виість (Посл.). Доки ти будета пустушати? Покидь закілъ я веркусь. Нехай тим часом посидить; (пока еще съѣтно) — завидна.

Показать — вказати, показати; (при- (при- мѣръ) — привод (призвід дати), Батько привід дае, то й діти пьють. (—при- (при- мѣръ къ божьѣ) — прозводити до бо- (бо- жіння (Полт. Луб.).

Показаться — вказатись, показатись; (вдали) — заманачити; (изъ за чего) — витнутись; (некно вдали — забованіти.

Показывать — вказывать, показувати; (—языкъ) — солопити, висолоплявати язык; (—зуби) — скалити, вищерити.

По каковки — пояску.

Покамѣсть — покілѣ, покищо, тим часом, доки що.

Пока не аж. Сидів аж сонце зайшло.

Пока не жарко — захолодѣ.

Почачать — похитати, погойдати, поколихати; (—о бѣшеной собакѣ) — покачати. Скажена собака усіх наших собак перекачала.

Почачаться — похитатись, погойдатись; (—о лошадяхъ) — повалятись. Не лодиться ходити по тому місьцю, де кінь валявесь, — лишац нападуть.

Почачнуть — похитнути, віхнути, схитнути.

Почачнуться — похитутись.

Пока что — доки що, поки що.

Почашливать — пахикати.

Покаяніе — покўта.

Поклонит ся — уклоптись, вклоптись.

Поклясться — заприсягтись.

Покоиться — опочивати, спочивати.

Пожой — спокій, покій.

— 111 —

Покойники — небіжчик, покійник.

Поколотить — побить, потасувати, пере-
гону дати.

Поколенье — коліно.

Покончить — скінчити; (съ лѣломъ) —
впорати, упорати.

Покориться — повинитися, покоритися,
підхилитися, підклонитися.

Покормка (лопадей) — попас.

Покормить (лошадей, воловъ) — попасты.

Покорность — покōра.

Покорный — покірливый, покірний, при-
хильный.

Покоряться — унокоратися, коратися,
покорāтися.

Покража — крадік, крадіжка, крaжа.

Покраситься — почервоніти, зашаритись,
зачервоніти.

По крайней мѣрѣ — хоча.

Понровитель — ласкавень, добрoдий.

Покромка (отъ сукна) — крaйка.

Покрошить — покришти.

Покрывало — завивало, завивайло.

Покрывать — крити, вкривати.

Покрываться — окриватися; (—облаками,
о небѣ) — хмаритися.

Покрыть — окрити, вкрити.

Покрыться — окрятисл, вкритисл; (—ту-
маном) — туманити, затуманитись;
(—тучами) — захмаритись; (тѣнь) —
помарнити? (— водою) — узятися, повнй-
тися водою; (— пѣною) — запінитись;
(— пылью) — запорошитись; (— пылью,
сивгомъ и г. п.) — припaсти пилом,

снігом и т. п.; (—нагнам) — заплa-
митись; (—льдом) — зашерхнути; (—стрy-
помъ) — заступитьись; (—корою) — зако-
равіти; (исчеснуть изъ глазъ — впра-
жается въ слѣдующей фразѣ: покривься
очѣма й плечима.

Покуда — дōки, докіль, доки шё, до часу,
тим чāсом, пōки.

Покупатель — покупщик.

Покупать — купувати.

Покушаться — кусятися. Хочь кушатися
воёвати, однак мало имъми щастя
(Велѣчко).

Подагаться (на кого) — покладāтися, зда-
вāтися, спускāтися.

Поладить — погодиться.

Полакомиться — поласувати.

Полгода — піврōку.

Полдень — південь; (въ полдень) — опіздні.

Полдникъ — полудник, підвечірох.

Полдничать — полуднати, підвечірку-
вати.

Поле поле; (—пахатное, въ небольшымъ
кускѣ) — нѣва, нѣвка; (большой цѣль-
ный кусок, обмкновенно около 10-ти
десятинъ) — лан; (—пооранное) — рілѣ;
(засѣянное, Правоб.) — царина; (—вы-
оранное для осеняго посѣва) — пар,
парй; (выоранное для весеняго по-
сѣва) — зяб, зáбля; (—засѣянное, одно-
лѣтними хлѣбами) — ярина; (—засѣян-
ное озимымъ хлѣбомъ) — олѣмина, (—ос-
тавленное подъ выhasь скота) — голѣва;
(—оставленное для отъмъ) — перелѣг,
перелѣг; (—затвердѣвшій перелѣгъ) —
облѣг, облѣг; ( давно или никогда не-

— 112 —

оранное) — піланя; (—близь деревни, не ороящеся и назначеннное присумішественно для выпаса телать) — вігон; (—расположенное по склонамь возвышенности, терраси) — падій; (—вдоль рѣки из долины, сухой, не поємный луг) — полог; (—гдѣ сѣются конопли, Херс. губ.) — підмети; (—смежное съ усадьбами и окопанное или огороженное) — левяда; (—гдѣ была пшеница) — пшеничище; (—гдѣ было просо) — просанище, пріська; (—гдѣ была розь, овесть) — житнище, вівснанище; (—гдѣ упѣліла черезъ зиму прошлогодняя трава, Херс. губ.) — калданя.

Полевый — спожиточный, користный? пользоватий.

Полетѣть — полетіти, полінути, поленіўти.

Ползаніе — лазіння.

Подзать — повзти, лазити, плазуватіе.

Подвунь — лазняк? (Піск.).

Полировать — лошти.

Полня — поліця, полічка.

Полководецъ — воёвняк (Піск.).

Полно — повно, повнісенько, (—довольно) — буде, гді. Годі тобі дуріти. Да буде тобі ёсти.

Полнолицый — повновідний.

Полночь — північ; (за полночь) — гільпа ніч (ві полночь) — опівночі.

Полный — повний, повен; (о человекѣ) — гладкий, опасистий, ополистий, оبارьльнуватий; опідіста, румъяна черняшкя; оцѣ який барі щкуватий понок!

Половица (доска изъ пола) — москія.

Положеніе — становище.

Положить — поклăсти, положить.

Полоса — смўга, смўжка, стяга, стяжка, полоса, полюска.

Полотенце — рушник, втиральник; ути рач (Полт. Лубен.).

Полтора — півтора.

Подусвѣтъ — прысмерок Піск.

Полуумный — причивний, навісний? на- віжённий, дурний.

Получать — одбірăти.

Получить — одержать, збобуті, одб рати; (—возможность) — спромогтісь; (—неудачу, отказъ) — доблизня піймăти.

Полъ (досчатый) — подіст; (—земляной) — хіл, долівка. (Долі значить не только на полу, но на землѣ, хотя бы на открытомъ воздухѣ). Пошукай дой, положи дой Поищи, положа на полъ, на землю.

Польва — вжиток, прок, спожитті, (при- быль) — корысть. Який прок з такою коня. Нехай тобі буде на спожиттія.

Пользоваться — користуватись, живі- тися, вживăти; саживăти (Кіевсь. Васильк.).

Польститься — поласітись, позарітісь, поквăпитісь, повăбитісь заманўтісь?

По д'вую сторону — ліворўч, ошуй- оці.

Полюбінь — покохăти, закохăтісь, впо- добăти, сподобăти.

Помават (рѣять, болебать — магіе.

Помазокъ (кість для об'ленія стѣвы) — віхоть, віхтик.

— 113 —

Помаленьку—потрòху, потрòшки, по
маленьку, по мàлу.

Померкнувшій—помєрклий.

Померкнуть—змүнити. Сонце то засея,
то змуне.

Помертв'єть—зам'єрти.

Помершій—мєрлий, вмєрлий, вмєрший.

Помимо—поду, м'юмо.

Помнить—пам'ят'я, пам'ятув'ати; (быть
современнымъ события) — зазн'ати. И
першу сарану зазнаю (Энеида).

Поминутно—разъ у раз, що хвил'яни.

Помои—пом'ї, в'йполоски.

Помолька—пом'овка. Про вовка помовка,
а москаль кобилу вкрав; (—свадеб-
нал) —змова.

Помолод'єть—помолод'шати, помолодіти,
помолодішати.

Поморщенный — поморхлый.

Помостъ — приймость (Черн.); рештувӑнна.

Помочь—помогти, заномогти, зарятувати,
порятувати: (—словомъ и дѣломъ)—за-
рӑдити; —подняться) — підвєсти.

Помощникъ — помічник, пом'агач.

Помощь—підм'ога, підпом'ога, запом'ога,
поміч; (—военная) — підсилок.

Помрачаться — хм'ритись; (соверш.)
—заморочьтись.

Помраченіе ума) — мор'ока. Морока мені
з тобою! (—очарованіе) — ман'я. На
тебе десь ману у Литві навели
(Гребенка).

Помышленіе — д'умка, г'адка. А ні гадки.
У тесе мабуть бісова думка.

Пом'ятиться — замін'атись, обмін'атись,
перемін'тись.

По м'єр'є возможности — як мог'я.

Пом'ятиться — зміститьсь, уміститьсь.

Пом'ятъе—дідина, м'аеток, м'аетность
(Правоб.); держ'ава (въ смыслѣ времен-
наго влад'нія, поссесіи).

Пом'єха—притічина, притіка, поміха,
перешкода; пер'єка (Кіев. Вас.).

Пом'шанный (сумашедшій) — навіжє-
ний, неп'євний, божевільний, дурній.

Пом'шать — помішати, перешкодити, на
перешкоді стати.

Пом'шаться (сойти съ ума) — здуріти,
збожевіліти.

Пом'щать — містіти, вміщати.

Пом'щаться — містітися, вміщатися.

Помять—пом'яти; (—постель и т. п.)—
покуєвдити; (—хл'єбъ, пос'євъ) — пото-
л'одити.

Понадобиться — здатися, знадобятися,
згодйтися, пригодйтися, стати у при-
году.

Пональонять — понахил'ати.

Понатужиться — посилкув'атися.

Понедѣльники — понеділокъ.

По немногу — потрòху, потрòшку.

Понижать — ос'ажувати, понижати, (прав-
ственно) — принижати, (однокр.) — при-
н'язити.

Пониженіе (воды, опухоли) — спад'ання,
спадок.

Пониклый (съ поникшею головою, о
человѣкѣ) — пон'ур'ий; (о растеніи) — по-
кл'яклій, пох'илений.

15

— 114 —

Понимать — розуміти, тамити, шупити, човиати, тямувати (Харьк.).

Понимающий — тямучий.

Пономарь — паламар.

Поносить — (позорить) — шпётити, кобенити, бештити, бешкетувати.

Поносъ (болѣзнь) — отрòба, отрібка (Піск); бігунка, побігуха (Вол. г.).

Поношеніе — бешкет.

Понравиться — сподобатись, подобатись.

По нраву — до сподоби.

Понурый — похнюпий, похнюпа.

По нынѣ — дòсі, й дòсі.

Понятіе — тама, тамка.

Понятливый — тямкий.

Понять — зрозуміти, втамити, розчовпати, розшолопати, второпати, вчовпати, взяти у тямкя, розібрати, дорозумуватися.

По одиночкѣ — по одному, по одинці.

По одаль — осторонь, оддалекій; (о постройкѣ) — на одлёті, на відшійбі.

Поочередно — по черзі, по чёреду.

Попадать — потраплать, втраплать, влучати, попадати; (попадаться) — попадаться, траплаться, лучатись; (попадется если) — коли типѣться.

Попадья — попада, паві-мӑтка.

Попасть (кого, застать) — запопасть, попасти; (въ бѣду) — удопатись: въ цѣль — влучити, втрапити, попасти; (на дорогу) — втрапити, утрапити; (угодить до чьему желанію) — погранити. В си. їх потрапив чою ёму треба.

Поперегъ — впòнерек, пèрекъ.

Поперечный — перековий, поперèчний.

Почеченіе — дбানня, пеклування; (—въ перен. смыслѣ) — дòгляд.

Почечительный — пеклуватей, дбалий?

Поплестить — повіятись.

Пополамъ — на впіл, піл на ніл.

Попользоваться — покористуватись, поживйтись.

Поподчивать (напиткомъ) — почастувати.

Поправить — справить, поладити, поладнати, поладодити.

Поправлять — справляти, лагодити, ладити, ладнати, виправляти.

Попрекать — коріти, дорікати, нарікати.

Попрекъ — докір, догàна, нарікання.

Попривыкнуть — навікнути звікнути, обвікнулись, огвятатись. Та вже вона тута з нами оговтается.

Попробовать — покошувати, посмаквати, попробувати.

Просить (чего) — попрохàги; (позволнія) — спитатись, спроситься.

Попрошайка — прошàк, лобур; (—мальчикъ) — лабоза, лабзюк.

Попрятать — поховати.

Попусту — на шпё, дàрма, мàрне, хурно, по дурному.

Понущеніе — пòпуст.

Пора — порà, верèмья, час, дòбà, годàна.
Ли га година.

— 115 —

Пораженіе — порада, псразка, поражка
(Величка). Такая їмъ (туркамъ) по-
разка була (Самов. 60).

Пораспросить—розпитатії, розпитатіись,
пронитатії.

Поранить — уразіти.

Пораньше — зараннї, зарані, загодї,
спозаранку.

Порванный — пёрваний; (о одежѣ)
—пошарпанний, драний, розідраний.
Що ти в драній сорочці ходиш.

Порвать — поревати, подёрти, пошарпани;
(—на куски) — пошматувати; (объ одеж-
дѣ) — подрати.

Порицаніе — ганьба, хаяння?

Порицатель — осудчик.

Порицать — гаънити. хӑятіи? спосужӑти,
гӳдити.

Поровнь — окромє, різно, нӑрізно, в особ-
ку, з особна. Дай усякому, окроме.

Порокъ (недостатокъ) — вада.

Порошокъ — пёрх, порошок; (один, ча-
стица) — порошйна, порошйнка; (—трух-
лого дерева, дождевика и т. д.) — по-
рохнй.

Порою — йвколи, йноді, чӑсом, часӑми.

Портить — псувати, нівечити, гайнувати,
шкодити; (—молодне деревья) — глу-
міти (Вол. губ.).

Портиться — псуватись, шкодитись.

Портной — кравець, кравчик; (принадле-
жащій ремеслу) — кравецький; (порт-
няжское ремесло) — кравецтво; (порт-
няжить) — кравцювати.

Портянка — онуча, онуча.

Поруганіе — наруга, поруга. Щоб Бон
не давав Украину на позор та на
порупу невірних (Зап. Стар. часть
ІІ, № 1, стр. 41).

Поругаться — полаятись.

Порука — зарума.

По русски — по москвьскому, по мо-
сговски.

Порученіе — полецення (Правоб.).

Поручить приручить, уручить.

Поручиться — заручиться.

Порхать — пурхати, перхати?

Порція — пай, паёк; (—водки) — пёрція.

Порча — шкода.

Порченный — верёжений, поверёжений.

Перывистый (о вѣтрѣ) — бурхлавий,
рвачкий.

Порѣзать — порізати; (—говоря съ дѣть-
ми) — почіятіи; (на куски) — покраіти,
пошматувати.

Порядочный — (по величинѣ) — чималий;
(—о человекѣ) — пѣтьній, путăший, лю-
даний. З бабиного сина або дочки
нічого людяного не буде.

По свойски — по наськи, по насъкому.

Посвѣтлѣть — освінути.

Посвятить (въ духовн. санъ) — въсвятити;
(—себя какому нибудь занятію) — при-
сватйтися. Ко ли присвятиться на ді-
ти, то наберёсся з їми мордки
(Полтав. губ. Лубен. у.).

Поселеніе — селитьба, осёля, сёльбище?

Поселиться — оселитися, осісти.

Поселять — вселати, осадувати.

— 116 —

Посессоръ—державець. Шо видячи панове державці Украинскіе, мусили утекати (Лѣтон. Сам.).

Посидѣлки—вечерніці.

По сидѣ — з, зо, в силу. Кожний умер-ти мусить зв декрету Божого (Густ-лятон.).

Поскольвнуться — посковзнутись, під-сковзнутись.

Послабленіе — пільга.

Послать — заслѣти. Заславъ ординанець козакамъ (Величко).

Пословица — приповідка, присловъя, по-словиця.

Послушаніе — послухання (Нечуй).

Послушать — послухати; (послушаться) — послухатись.

Послушный — слуханій.

Послѣ — післă, ошіслă, упослі, навпослі.

Послѣдній — остăнній, остăтній.

Послѣдствія — послідки.

Послѣдующій — потомный (приказ. сл.).

Посматривать — позирати, поглядати, споглядати.

Посмотрѣть — подивиться, зглăнути, гля-нути, споглăнути, поглăнути.

Посмѣть — осміти, насміти, всміти, від-важитись.

Посмѣшить — сміховище, посміх.

Посмѣяніе — нарѣга, посміх.

Посмѣваться — (осмѣвать) — насмідтись, по-смідтись, поглузуватись.

Пособирать — позбірати, візбірати.

Пособить — помогти; (словомъ и дѣломъ) — порадити, дорадити.

Пособлять — помогати, допомагати. Бо-же допоможи!

Посовѣтовать — порадити, порăяти, на-рăлти.

Нарай, нарай, пане брате,
Де дівчину взяти (Пѣсня).

Посолъ — посланець.

Посохъ (трость) — ціпок; пастырскій) — патерейця.

Поспѣть (ко времени) — настегти.

Поспѣшить — поскротиться, поспішайте, поспішайтись.

Поспѣшно — спішно.

Поспѣшность — поспіх.

Поспѣшный — спішний, хваткій.

Посрамленіе — нагана, глум.

Посреди — посєреду, посеред, насєред, осєред.

Посрубливать — постинати.

Поскориться — посєрдитись, посварятись.

Поставка — вистачёния.

Поставлять — постачати, вистачати, на-стачати, надати. Така прдість бісова, ніяк на іх не надасі.

Постановленіе — постанова, установа (Юрид. выр.).

Постеклить (окна) — вйшклити.

Постель — постіль.

Постигнуть — второпати, зрозуміти, збагнүти. Хмож збагнув таемності людського життя?

— 117 —

Постить — поступать, писникувăти
(Куліш).

Постный — піснай.

Постоялецъ — пожилець; (женщ.) — пожилейка.

Постоянно — усё, завсіля, раз у раз, невиводно. Він усе сидить дома. Жінка моя раз у раз ходить на базар. У ёго юсті сидять невиводно.

Постоянный — стăлий; невиводный.

Построенный — збудний.

Постройка — будова, бūдище, будовання, будинок.

Построить — збудувăти.

Постромка — посторонок, посторонка.

Пострѣлъ — трава (раст.) — Сон. Anetome
palsatilla.

Постукивать — стукотіти, токотіти, грюкотіти, лопотіти.

Поступать — поступать, чинить. Що
будемо, синку, чинити?

Поступить — вчинить.

Поступокъ — вчинок, подія?

Постучать — постукати; (въ дверь, стѣ-
ну) — погръюкати.

Постъ — піст.

Постыдиться — посoroдмитись.

Постыдный — стигай, сорoмний.

Постылый — обрӑдний, огйдний.

Посуда (каменная, глиняная, стеклян-
ная) — посӳда, подсуд; (—деревян.) — на-
чйння.

Посхватывать — посхонлăти.

Посчастливиться — посчасттесь, по-
счастіти.

Посылать — слăти, засилăти; (—кого,
часто) — ганăти. Раз у раз ганя мене
до міста.

Посъвъ (количество зерна) — сів; (—за-
съянная земля) — засів, посів; (—дѣй-
ствіе) — сівбă.

Посидѣть — посѣдіти.

Посѣтитель — одвідач.

Посѣтить — навідатись, одвідати.

Посѣщать — навідуватись, навертатися,
(—часто) — вчащăти.

Посвященіе — одвідини, одвідання.

Посѣять — посіяти.

Поснягать — квӑпитись, вӑжитись.

Потакать — потурӑти, подражӑти.

Потаскунъ (бродляга) — волоцьга.

Потаскуха — потіпӑха, папльюга, хлёрка,
кӳрва.

Потасовка — прочухан, халазія.

Потачка — потурӑння, подражання; по-
тӑка (Влад. Вол.), пônуск.

Потащить — поволоктей, потаргӑнити, по-
тащіти, поцӳпити. Вовк поцупив вівцю.

Потащиться — поволоктіся, попхатися,
попъатися, потягті.

Потворство — пільга, потурӑння, подра-
жання.

Потемки — темнота; (въ потемках) — пo-
ночі.

Потеря — стрӑта, згӳба, шкода.

Потерянный — загублений, згӳблений,
втрӑчений, пропӑлий, пропӑщий. Про-

— 118 —

пӑші проші (о человѣко) — пропаший, несамовитий. Став мов несамовитий.

Потерять — згубіти, загубіти, стратити, решитися.

Потечь — потекті; (сильно) — порінуті, грунуті.

Потихоньку — по магу, помаленьку, стиха; (тайком) — тішком, нішкою. З гори їдь по мату.

Вийди, Грицю, на юлицу

И ти, коваценку, —

Пожартуем, попустуем

Зтиха помаленько (пісня).

Потолковать — побалікати, побазікати.

Потоек — струмь, струмень, стружок, течей, водотёча (Радом.); (шумяшій) — бурчак (Радом.).

Потомки — шадки.

Потомство — нашадок.

Потому — затім; (—что) — бо, затім що, через тє що.

Потомъ — далі, а далі, потім, потім того, напослідок.

Поторопиться — поспішитись, поскоритись.

Потосковать — посумувати, потужити.

Потрава (хлѣба, сѣна) — спаш.

Потребность — потреба, потребка.

Потревожить (сдвинуть вещь) — зрүшити, зрухнүти; (—о людяхъ и животныхъ) — зполошити; (—рану) — уразіти. Не досторкайся до плечей, бо уразиш болянку.

Потрескаться — порепатись.

Потрудиться — поробіти, попрацювати.

Потускнѣть (о глазахъ) — посоловіти.

Потушить — погасіти.

Потъ — піт.

Потѣсниться — потіснутись.

Потѣшно — втішно, забавно.

Потѣшный — втішней, кумейний.

Потянуть — потягті.

По утру — врӑнці.

Поучать (просвѣщать) — свічити.

По ученому — зпісьмённа.

Похаживать — похожати.

Похвала — хвальба, хвалà.

Похватать — похалати.

Похлебать — посёрбати.

Похлопотать — поклонотатись. походати, попоходати, попіклуватись. Багато я попоходив біля неі.

Походить (на кого) — вдатися, вдаватися.

Походка — ходà.

Похожий — сходжий.

Похороцить — поховати.

Похорошѣть — покрасчати.

Похоть — жирувавня, позать.

Похудать — охластп, охл, захласти, помарніти; (—на лицѣ) — спасти з лиця, (—на животѣ) — з чёреві спасти; (—на тѣлѣ) — з тіла спасти.

Поцарапать — подрпати.

Поцѣловаться — поцілуватися; (шуточно говоря) — цмокнутись; (здороваясь) — почоломкатись.

Поцѣлуй — поцілунок.

— 119 —

По цѣлымъ днямъ — день у день.

Пощѣпить (повѣсить) — почеپити.

По частямъ (по немвогу) — видавцемъ.

Початой (о хлѣбѣ) — крвяний.

Почаще — частіш.

Лочва — кгрунт; (— нетронутад. — ціліна.

Почему? — чом? чогò? чомў? зачімъ? (—то!) — чомўсь!

Ючерѣвшій — почорнілій.

Почесть — почетъ — шаноба, ша́на (Харь); пова́га.

Почетный — поважный, почесный. Панове Запорозці, на почесне просим (свадебное приглашеніе).

Ючинять — ладнăти, справлăти, лăдити, лăгодити.

Ючитаніе — щанування, шаноба.

Ючитать — шанувăти, поважăти.

Ючта — пòшта.

Ючтальоңъ — поштӑр.

Ючтеніе — шанування, пова́га, (—от-дать) — чолом дати?

Ючтенный — шановний, поважний.

Ючи — сливй, сливё; (—что) — мӑло що, трòхи не, бёзмаль.

Лочувсвовать — почути, почуватись, почутись. Бий ў бо дунь, шоб почувсь.

Лошевелить — поворушити, зворушити, зворухнуті.

Лошевелиться — поворушитися, звору-шитися.

Лошевельнуться — зворухнутися, зворухнутися.

Пошлина — данина.

Пошутить — пожартувати, пошуткувати.

Пощекоталь — полоскотати.

Пощечина — ляпас, лящ.

За кучму сю твою велику,
Як дам тобі ляща у піку! (Энеида).

Пощупать — помацати, полапати.

Появиться — неожиданно — нагодиться.

Появленіе — зъявка, зъявлёння.

Появляться — зъявлітися.

Поясница — крижі, поясниця. Крижі боять.

Поясъ. — пас, пòяс, пèрез? — (кожанный съ карманомъ) — чèрес (Названіе отъ чресла).

Правдивый (разсказъ и т. п.) — справдѣшній; (о человѣкѣ) — правдйвий.

Правительство — уряд.

Править — заправлăти, правувăти, порад-кувăти; (— въ силу авторитета) — орoдувати, верховодити; (— судномъ) — керу-вăти; (лошадьми) — прàвити.

Право таць — далебі що так.

Правдникъ — свӑте, прӑзник; (—Стрѣте-нія Господня) — Громиці (Правоб.); Стрітення (Лѣвоб.); (—Успенія Богородицы, 15-го Августа) — нерша Пре-чйста, Успення; (—Рождество Богородицы, 8-го Сентябρа) — дрўга Пре-чйста; (—Покрова Богородицы) — трётя Пречйста, Покровӑ; (—св. Пасхи) — Великдень, Великодні Свӑта; (—Рождества Хриσтова) — Різдвo, Різдвӑні Свӑтки; (—Преoбраженія Господня, 6-го Августа) — Сиас; (Воздвижнія св. Кре-

— 120 —

ста, 14 Сентября) — Здвіженя; (— св. Тройцы) — Зелені Світа.

Праздничать — празникувати.

Праздничный — святошний, святчайний, праздниковий.

Празднованіе — святкування.

Праздновать — святувати, (святкувати, прăзнувати.

Праздношатаніе — бродня, швєнляння.

Праздный — гулящий. На потіху гулять, людям (Куліш).

Прачешная — пральня.

Пребываніе — побит, пробування; (— постоянное) — вікування.

Пребывать — пробувати, бути; (—постоянно) — вікувати.

Превойти — узяти гіру, заломіти. Над Грицькą нема її кращою шевця на селі, бо він усіх шевців ють заломів (Кіев. губ. Василь. у). (Превзойдеть) — перейде. Ціна сєю коня перейде за сто карбованців.

Превозмогать — перемагати.

Превозмочь — перемогти, замогти, здодати, подоліти, покгутати, подужати.

Превозносить — величати, звеличати.

Превозноситься — величатися, бундічитися, вихвалатися.

Превосходить — переважувати.

А я свої (брови) зміжу, згіджу, Таки твої переважу (Народ. п’єсня).

Превосходный — чудовий.

Преградить — (ууть) — застановити, заступити, загамувати.

Предаваться (чему либо) — вдаватися; (во что) — укидатися. Він у горілку вкидається.

Преданность — прихільність.

Преданный — прихільний.

Предатель — зрадник.

Предательський — зрадецький, зрадливий.

Предать — зрадити.

Предвидеть — забачати. У тім ділі він забачає щось недобре.

Предводитель (руководитель) — верховода, ватажок, ватаг, привідця; (—дворянства) — маршал.

Предводительствовать — перед весті.

Предвѣстіе — віщування.

Предвѣстникъ — віщун.

Предвѣщать — віщувати.

Предки — ділй, предківъя, прабатьки; (принадл. предкамъ) — предківський.

Предметъ — річ.

Предостерегать — перестерегати.

Предохраненіе — запобігання? обережіння?

Предохранять — берегті, запобігати?

Предполагать — гадати.

Предположеніе — гадка, гладка.

Предпріимчивый — завзятий.

Предпринять — заходітися, наважити.

Предпринятый — заміренний, задуманный.

Предрѣкать — віщувати.

Предскаватель — віщун.

Предегавлять — играть роль — удавати.

— 121 —

Представляться (казаться)—здава́тися,
повазуза́тися, привыдзува́тися.

Предстояній (бухущій) — бўлучий.

Предупредить — запобігти, заскочити.

Предупреждать — запобігати; (однокр.) запобігнути, запобігти.

Предупрежденіе — запобігатися?

Предупрежденный — насторо́шений?

Предусмотрительно — вгадійво?

Предчувствовать — предчува́ти?

Предшествовать — передувати.

Предшествующій — переду́щий.

Предусматривать — забача́ти.

Предълъ — крайніца? дільпійца.

Прежде — перш, пёрше, пёрве, допреж
сёго, наперёд, спершь, предсі, до сёго,
вперёд, сперед сёго. Я тобі вперед
казав. Попереду так ве́люся.

Преждевременно — завчӑсу, до часу?
за врёмня, заздалегідь, порӑно.

Прежде всего — на сам перёд, над
усёго.

Прежній — прежній, давній; (когда-то
бывшій) — колішній. Бо зна коги́шне
згадав.

Превирать — зневажати, погоржати.

Преарѣніе — зпевага; (преарѣніе нести) — поневіратись.

Преарѣть (оставить безъ вниманія) —
занехаяти; (считать недостойнымъ се-
бя) — погоріяти.

Преимущественно — найбільше, саме-
кільш, більш.

Преимущество — перёд, перевага, гора;
(дать преимущество) — перевагу, перед
дати, гіру дати. Він мае юру, бо
перший прийшов.

Прекословіе — суперёки, суперёчки.

Прекословить — перёчити.

Прельстить — звавбити; (—словами) — уле-
стіти; (многокр.) — улещати; (—ви-
юмъ) — зачарувати, причарувати.

Прельщать — зводити, улещати. Заодити жінок.

Прельщеніе — звода? ваба?

Пренебрегать — гордувати, погоржати,
зневажати; гребувати (Харьк.). Він
іребуе моїм хлібом-сі. — їю.

Пренебреженіе — погорда, зневага, гор-
іўвання.

Ти, дівчино юрдівнице.
Гордуеш ти мною!
Буде тобі гордування
Все перед тобою. (Пѣсня).

Пренебрежительно — неўважно, зне-
важно.

Пренебречь (кѣмъ) — погоріліти; (—чѣмъ либо) — занедбати, занехаляти.

Преобразиться, во что — перекинутись;
(—наружно въ кого) — пошітись. Відъ-
ма перекинулась сорокою. Пошився
в пана. (Перекинутись происходить
оттого, что, по повѣрью, вѣдьма чтобы
принять наружность живоінаго должна
перекотиться (перекинутись) черезъ
нѣсколько ножей).

Преодолѣть — змогій, перемогій, здо-
літи.

16

— 122 —

Препятствіе—притйка, притйчипа, перешкода, запінка, впин.

Нема впину вдовиному сину,
Що звів з ума дівку сиротину (Пѣсна).

Препятствовать — запиняти, перешкожувати, перешкожати, впиняти, у перешкоді стати, боронити.

Прерываться — перейматись?

Прерывающийся — зуривочный?

Преслѣдовать — уганятися, гнатися, гнать, стежити, слідкувати.

Пресмыкающееся — гад, гадина.

Прессовать — гнітіти, нагвітати.

Прессъ — гніт.

Преставиться (умереть) — переставиться. Переставивсь він на той світ.

Преступленіе — вступок, збрòдня. З межи нас виросла збродня (Самойл. Закр.).

Преступный — вступный.

Пресѣчь (дорогу, предупредить) — заскочити. Орда людей живцем брала, де кого заскочила (Величко).

Претензія (ропотъ) — нарікання.

Преувеличить — прибільшити.

Преходящий — минўчий, перепоўтній. Сей світ перебутный.

Прибавить — добавить, додати, доточити, набавить, приточити, долучити.

Прибавленіе (претметъ самой) — додаток, добавка; (—дѣйствіе) — додача, додавання, долучення.

Прибавлять — додавати, добавляти, доточати, набавляти.

Прибирать — вбірати, чепуріти, пòрати.

Приближать — зближать, наближать.

Приближаться — ближать, облизитись, наближаться, надближаться, зближаться, надходити. Свята надходять, наближаються.

Прибрать — упòрати; (принарядить) — причепуріті; вихаючити, придіяти (Харьк.). Оце трòги кінішту придіяла, скрізь повилмазувала, ато та- ке гайнò булò!

Прибрежье — береговыя.

Прибыль — зиск, користь, прибуток.

Привернуть (винтъ) — пришрубувати.

Привесть — привèсті; (—сплою) — привровàдити, привцупити; (—въ порядокъ) — упорядкувати, упòрати: (—въ убожество) — в старці ввèсті, зніщити; (—въ разореніе) — спустошити; (—въ ярость) — розъярити, роздатувати, роздрочити.

Привидѣніе — марà, прочвàра, манія, поторòча, видіння? Одкаснися, манія. Була в мене, моя мати, Потороча у ночі (Пѣсня). (Я слышалъ, что манія, въ первоначальномъ смыслѣ, значить полотенце или рубаха, пропваемая, на плечѣ креста, на мотилѣ холостого человѣка или дѣвушки. Такую манію можно видѣть на кладьойщахъ въ Перниговск. губернія).

Привирать — прибрёхувати, підбрёхувати, долагати. Ночуе на вереству, а доложить на мино (Посл.).

— 123 —

Привлекательно — поваідно?

Привлекательный — поваідний? ваїкай?

Привлечение — привабити, затягти, залучити.

Приводить в порядок — порядкувати?

Приволакиваться — женихатися, запищаться.

Приволье — вольница, привілля.

Привестать — шідвестись.

Привыкать — звикати; (однокр. т. е. привыкнуть) обговратись; (о многих) — позвикати; (сжиться) — понятись (Екат.). Нешвидко понявся він із тим єю водою солюною.

Привыкшій — звійклий, звійший.

Привычка — наліг, звічка, призвичайка, навичка.

Привіски (къ серпамъ) — тіліпачки.

Привѣтливый — привітний.

Привѣтствіе — привіт, вітання. Привѣтъ — віт (Екат.) Нема одою ві віту, ні привіту. Привѣтствовать — вітати, привітати.

Привѣшивать — чеплать, причеплювати.

Привязанность — прихильність?

Привязаться (къ кому) — полюбити? (начать ссору) — присікатись.

Привязчивый (о человѣкѣ) — задиріка, налазливий.

Привязь — припід, привъязь. Собака на привъязі. А вежь мої коні. В хана на припоні (пѣсня).

Привязываться — въязнути, лізти, сікатися.

Пригласить — запросити, заволати.

Приглашать — запрòшувати, кяйкати.

Приглашеніе — запроcини, закликъ.

Приглашенный — кліканий, прòханий, — для работъ) — припрòханий.

Приготовить — примовляти; (осуждать) — присуждать.

Приготовиться — домовлятися. Чи знаеш, до чого він домовлявся?

Приговоръ — присуд, вірок. Понеже той есть судеб Божійкъ незламный вирокъ (Духови. Скороп. Закр.).

Пригодный — здатний, догодний, гожий, годачий, придатний.

Пригодиться (понадобится) — згодиться, знадобиться, здатися, стати у пригоді.

Пригожество — врода, урода.

Пригожій — вродійний, уродійный, огородний (Под. губ.); гожий. Ой нежаль було б воза, Коті б дівка була гожа (Пѣсня).

Пригорокъ — узгірра, сугорок?

Приготовить — вготовати, зготовити, наготовити, налагодити, спорядити; (—возь въ дорогу) — налаштувати.

Приготовленіе — готування, заходи; (пищи) — готовання.

Приготовленный — зготовлений, паготвлений, налагожений, споряжений; (—о кушаньѣ, пищѣ) — зготований, вготванний; (—о возь въ дорогу) — налаштований.

Приготовлять — заготовляти, готовити, готувати, наготвлювати, спорягати; (—возь въ дорогу) — лаштувати.

— 124 —

Приготовляться — готовится, лагодится. Він лагодиться їхати з нами.

Придават: — додавати. Хміль буде мовіму серцю смідості додавати (Дума Коновченко).

Приданое — посàг, вишправа, віво.

Придать — додати, (—жару, охоты — заздати.

Придвинуть — присунути.

Придворный (дворовый) — дворак, вирський.

Придираться — чеплátися, налазити, зачеплátі, сікатися, присіпуватися; (однокр.) — прискіпатись.

Придирка — зачіпка, причіпка

Придирчивый (человѣкъ) — налазчивий, причипёння, задирака.

Придраться — присікатись.

Придуманный — пригаданий.

Придумать — змйслити, пригадати, відумати, вігадати.

Придълать — доробити, примайструвати, приробити.

Прижарить — присмажити.

Прижать (къ себѣ) — притуляти, пригорнүти, притиснути; (—притѣснить, налечь) — приструнити?

Прижаться — пригорнүтися, притулітися.

Прижимать — туляти, стискати.

Приземистый — присадкуватий.

Признаваться — вивятися, признаватись.

Признакъ — ознáка, прикмёта.

Признательно — вдáчно.

При realization — манà, марà, маніл, пройва, поторóчя, тумà (Екат.). Сидить собіяк тума, — нідокого й слова непроломить.

Приказать — загадати. Загадай коней сідлати.

Приказанный (о дѣлѣ) — загаданий.

Приказ — загад, наказ.

Прикалыватъ — пришпілювати.

Прикасаться — доторкатись, дотикатись, торкăти.

Прикидываться — удавати; (бѣднымъ) — бідкатись; (—невиннымъ) — невінничати. Певинничае мов Сусанна, незаймана ніколи панна (Энеида) (—незнающимъ, игнорировать) — невінничаты? (Піск.)

Прикладывать — прикладати, туліти.

Приклонять — прихилати, схилати.

Приключеніе — притйка, притйчана (Нечуй).

Приключиться — спіткатись, статись.

Приколоть — пристромити. Гадюку вилами пристромив.

Прикосновеніе — зачепка?

Прикрытіе (пріютъ) — зàхисть.

Прикрѣпить (прибить) — привлѣати (чаще говорится о ткани). Припни над лежком килімець, бо стіна сирова. Припяв мов горбатою до стіни (Посл.).

Прилагать — прикладати.

Прилаживат — приправлátіа, прилӑжвати.

— 125 —

Приласкаться—прилӑсттись, пригор-
нутись.

Приличествовать — впадӑти, годӑтися;
лӑчтити (Полт. Луб.). Тобі личить чер-
вона стрічка. Тут нам бути не впа-
дае, негодиться.

Прилично—як слід, гоже, до звичаю,
пригӑже.

Сердце козаче небоже,
Чом ти неробиш як гоже. (пъсня)
Не приюже так робити.

Приличный—гожный, людяний, звичай-
ний.

Приложеніе — приклад, доклад, додаток.

Приложить — приклады, додати, приту-
літи, (—денегъ) — доклӑсти.

Прильнуть — припăсти, пригорнӳтись,
притулӑтися; (о пыли, пухъ)—прилип-
нути, пристати.

Прилежно — щаро, пільно? Щиро узя-
ся до діла.

Прилежный — роботӑщий, працёвий,
пільний, щрій; беручкий, берӳчий,
(Харьков. губ.) (—къ книжнымъ заня-
тіямъ)—прикіллівий, принӑмний. Він
прикідливий до книжки. Така при-
нӑмна до письмӑ (Полтав. губ.)

Приманка — принада; ( для раковъ)
— либець (Радом.)

Примануть (—завлечь) — внадити, при-
нӑдити.

Примирить — замирăти, примирăти.

Примириться — помирӑтися, попростити-
ся. Як би був попроститься з громадою,
був би досі старшинду (Кіев. губ.
Васильк. у).

Примчаться — пригнӑтися.

Примѣненіе — споживок (Піск.)

Примѣнить — притулăти. Куди б ею при-
тулити!

Примѣрно — на згляд. На зіяд буде
співпуда борошна.

Примѣръ — приклад, призвід. Добрий
призвід даеш дітям.

Примѣта — ознӑка, прикмёта.

Примѣтить — постерегтій, прикмітити,
доглѣдіти, наглѣдіти, зуздріти, заввӑ-
жити.

Примѣтный — прикмітный, знатей, міт-
ний, видей; маятней, маячей.

Примѣчаніе — увӑга.

Примѣчать — постерегати, прикмічати,
уважати. І важай добре що він буде
тобі казати.

Принадлежать — належати.

Принадлежащій — належачий, належ-
ний? належитвій (стар. сл.)

Принадлежностъ — належйтость? (соб-
раніе снарядовъ мастерства и т. п.; —
справа, причандали, присада, справілля,
припӑси. Уся шевська справа. У мене
в яманці усі юлешні причандали:
кремінь, кресево и губка.

Принарядить — причепурити, вирядити,
вopat, oxhōaitā?

Принарядиться — причепуриться, вбpa-
тись, вирядитесь.

Принимать (гостей) — вітати.

Приниматься — заходźуватись; (о расте-
ніяхъ) — прийматись.

Принудить — зневодить, змусить, при-

— 126 —

сілкувати, приневолити; (себя) поневодлітись.

Принуждате неволити, сілкувати, сілкувати.

Принужденіе сілкування, пригідн, припівка.

Принужденный — зневолейний.

Принятіе — обняття. Гетман при обнялтю свою уріду (Орл. Закр).

Принятесь (за что) — принятись, задійтись, стати. Заходишась лавкі міми. Став дрова рубати.

Пріобрість — добути, здобути, роздобути, нажіти.

Пріобрітение — набуток, прижиток.

Принасти — придбати, надбати, назапастити, настачити.

Припечь — пришквӑрити, припекті.

Приподняться — підвестись.

Припомнить — згадати, спогадати, спамятати, пригадати; (—всьхъ, все) — позгадувати.

Приправы — (къ кушанью) — прийсмаки.

Приподлить — припъяти.

Приревновать — прировняти. Ач який! Прировняв мене, цур єму, до Грицька.

Природа — зрода; зарода (Харьков). Він від зроди такий.

Присвоивать — свдіїти.

Прислать — надіслати.

Прислонить — притуліти, прислоніти.

Прислуга — челять.

Прислуживаться — панькатись, прислуговувати, слуговати, панькати. Воня

кою панів прислуговує. (Кіев. губ). Що я тобі слуговатиму, чи що? (Екат. губ). То я коло тебе панькатиму, кськатиму? (Харьков. губ.)

Прислушиване — прислухування.

Прислушиваться — прислухатись, дослухатись, прислаўхуватись.

Приематривать — доглядати, дозирати, назирати, наглядати, приглядати, пільнувати, пантрувати?

Приематриваться — доглядатись, придерживайтись, приглядайтись.

Приемирять — прийшкнути; притйхнути; (—о вѣтрѣ) — ушўхнути.

Присмотръ — дòгляд, доглядання.

Присмотренный — догляжений.

Присмотряться — придивйтись, доглядитесь.

Присовокупить — додати, долучити, приточити.

Присовятовать — нарӑяти, прирӑяти (Прав.)

Присоединить — долучити, залучити, прилучити, додати. До сієі мови я мушу ще додати... Три села до ишоў волости залучити.

Присоединять — едночнити (Павл.).

Присоєдиться — посёрбатись.

Приспособить — прикладити, приладнати.

Приспособленіе — прилад?

Приспособлять — прилажувати.

Приставить — притуліти, прислоніти.

Пристально — пільно, сойльна.

Пристальный — пільний.

— 127 —

Пристанище — притўлок (Куліш), прихі-
лище, пристановище, притўлище (Харьк).

Пристегивать — пристёбувати.

Пристойность — звичайність.

Пристраститься — закохатись, кохатись,
вдатись. Він кохаеться в конях. Вдав-
ся у горі. Іку.

Пристроить — прибуувати; (опредѣлить
къ мѣсгу) — приставити.

Приступать — къ чему) — заходжуватись.
От! Заходилась у вечері хату бі-
лити.

Пристыдить — посоромити.

Пристяжка — дрчик.

Пристяжной (конь) — орчиковий.

Присутствіе — буття? Те відіялось за
ёю буття там.

Присутствующій — притомный, бўдучий
(приказ. сл.). Старшина тутъ при-
шомная, ради(и (Завр.). Йсім при
тому будучим.

Присущій — притаманний (Основа).

Присыпать (пригресть) — пригорнўти.
Пригорни попелом балатня, щоб не
зласю.

Присягать — присягати, заприсягати.

Притащиться — приплестись, припхӑ-
тись, причвалӑти.

Притворяться — удагаты.

Приткнуть — притуліти, приткнути.

Притѣсненіе — ўтиск

Притěснитель — нанасник.

Притěсенять — угіспяти, тісніти, насі-
даți.

ПриходитьСЯ — випадати, впадати, при-
падати. Ему випало ўти у некрута.
Свято припадае саме у неділю;
(—роднымъ) — доводится. Він дово-
диться Охрімовій Паляжці, да Хи-
миній Парасці уперших Юхим (Смѣ-
ются надъ охотниками считаться род-
ствомъ; (приходится) — припадае. Доб-
ре дуріти коти припадае.

Прихотничать — вередувати, вигадувати, перебěндювати.

Прихоть — прямха.

Прицѣливаться — налучатись, замірӑ-
тись, цілити, мітити.

Прицѣпить (повѣсить) — почепити.

Причастіе — причастя, дарі.

Причина — привлючка, причина. У мене
своя причина, а в тебе своя (Ку-
ліш). Що за причинна?

Причинить — вчунити, заподіята. учні-
віти; (—вредъ) — нашкодити, набрòта.

Пришлецъ — захожий, заходець; (—ирон.)
—приблyда, заволока.

Прищуриться — прищутиться.

Пріємъ (госпей) — вігання.

Приємішь — прійма, приймає, прійміт.

Прійти, приходить — прийти, причапати,
приходити: (—въ негодованіе) — розъ-
юшитись; (—въ сєєя —очъїняти, очў-
нятись, очўматись, прочўнятись, стӑ-
митись: (—въ упадокъ) — знебўтися;
(—на мысь) — впӑсти на дўмку, при-
гадатись.

Приобрѣтеніе — набуток, здобуток, добуток, придбӑння, нажива?

— 128 —

Пріобрѣтенный—набўтий, придбаний,
предбатий, нажитий, добўтий; добув-
ний (Харьк.).

Пріобрѣсть — набўти, здобўти, нажити,
предбати, добўти, надбати, роздобўти;
(— тяжкимъ трудомъ) — загорювати;
(— умѣнемъ) — заталӑнити; (—стара-
ніемъ) — вістаратись.

Пріобщить — прилучити, долучити.

Пріодѣться — приченурйтись, прибранْтись.

Пріостановить — впиннити, припиннити,
зостановіті, спінніти.

Пріостановиться — впиннитися, зостано-
вітися.

Пріохотиться (до чего) закохатись,
(ходить куда) — внадітись.

Пріуныть — засумувати, зажурітись.

Пріучать — привчати, призвичаювати.

Пріученный (навыкшій к дѣлу) — вправ-
ний? наломаний.

Пріютъ — приставовище, прихілок, зӑ-
хисть, прихілище.

Пріятно — любо. Се ему любо. (съ удо-
вольствіемъ) — залюбкй.

Пріятный — любой; (о порѣ, водѣ) по-
гожий; (о погодѣ) — годняний.

Пробираться (изъ тѣсноты до..) — допі-
рӑтися; (сов.); допёртися; допихатися,
с. допхатися; дотискатися с. дотисну-
тися; додирӑтися, с. додёртися.

Пробка — пробка: (—изърева) — чоц,
чопок; (—изъ какого нибудь матері-
яла) затічка.

Пробовать — куштувати, пробувати.

Проборъ (на головѣ) — проділ.

Пробужденіе — прочінок.

Пробудиться — прочнутися, прочуматись, пробуркатись; пробудитесь, (— внесапно) — прокипутись.

Пробыть — пробути. (—опредѣленный срокъ) — вйбути. Мені треба вибути тут ще з тиждень. (— цѣлый годъ) — вйрокувати.

Провалиться — увалітись, провалітись;
(— неожиданно) — шўрхнути.

Провести — провестй, проводити, (—въ опредѣленное мѣсто) — запровадити; (—день) — переднювăти; (—жизнь) — извікувати; (—время) — прогулăти, прокаратăти; (—недѣлю) — перетижню-вăти.

Провизія (провъянть) — живность, харчы,
запас. Ходить москаль по куренью,
запасу шукае (пѣсня).

Провиниться — провиновататись, про-
шпёгтитись.

Проводить (въ дорогу) — винроважувати.

Проводникъ (нищихъ) — поводатарь,
поводйр.

Проволока — дрот, дротик; (— для вя-
занья) — пруток.

Проволочный — дротяній.

Проворно — швидко.

Проворный — халкий, шустрий, меткай,
швидкий, шамкій.

Проворне! — мершій, швидчій.

Проворство — прўдкість, голінність.

Проворчать — пробурчати.

Провѣдать — прочути, дізнатись.

Провѣгрить — провітрити.

— 129 —

Прог: лина — пролісок, прогайдєвина.

Проглотить — проковтнүти, проглинүти,
поглинүти, знигати. Згинули мов іх
земля поглинула (М. Вовчок.)

Прогнать — олігнати, прогнати, протуріти.

Проговаривать — промовляти, проказувати.

Проголодаться — війголодатись, заголодніти?

Прогорьклый — їлкий, гіркий.

Прогреміть (о громѣ) — прогреміти;
(—гълъ отъ иной причины) — простугоні-
ніти. Щось земля стугонить, мабуть
з гармат стрілять.

Прогулка — гулінка.

Продажа — продаж.

Продираться — дєртися, продиратись.

Продлиться — задлиться, продлаться.

Продовольствіе — живність, запас.

Продовольствоваться — живиться.

Продолговатый — довгāстий, довгавастий.

Продолжаться — ілдатися, точітися, дія-
тись (Харьк.). (Въ продолженіе) — встаж.
Встажіе пою часу... Доки буде та
розмова точитися. Воно вже давно
діється ніч.

Продолжительно — довго.

Продолжительность — великість. По
великости часу усе б можна зробити.

Продолжительный — довгучий.

Продѣвать — просовувати.

Продѣлка — подія?

Продѣлывать (что либо дурное) — ви-
творати, койти, бройти.

Прожаривать — пропікати.

Проживать — домувати, проживати.

Прожитье (до сроку) — доживання. До-
живання року, віку.

Прозваніе — прізвище.

Прозрачность — прозір?

Прозрачный — прозірний, прозідрий,
просвітчастий.

Пройдоха — пройдієвіт, пройда, проноза.

Произведеніе (мѣстное —) здобуток.
(книж. сл.).

Произвестие — вділти, вчиніти, зробіти;
(—на свѣтѣ) — війплодити, зилодіти, по-
родити; (—замѣшательсго, раздоръ) —
наколобрѣдити, накаламѣтити.

Производитъ — робіть, чивіть; (о дан-
ной мѣстности, фабрикѣ) — вистачати?
Глинськъ; (м. Полт. губ.) вистача угорки
на усю околю. (—шумъ, объ огнѣ) —
гоготіи. У комині гоготить.

Производъ — извѣд? Роби по своєму
изволу.

Проивоютъ — зкобітися, зчивітись, вчині-
тись, стати, вйіть. Що ся стаю
на Україні и т. д. Вони з одного
батька вийшли.

Произнесіе — промовити, вімовити, про-
казати. Проказала вона сі слова, та
й вийшла з хати.

Произносить — вимовлѣти; (—приговоръ осужденіе — вірікати).

Произношеніе — вимова, промовва, го-
вірка. Яка у єго чудна промовка!

17

— 130 —

Произходить—діятися, коїтися, робитися, чинітись, виходити, виникати, ставати, збітись. З сьо нічого не вийде. Треба подивитися, що там коїться, робиться. Гляди, щоб з сьою чого недоброго не виникло. Не так сталося, як ждалося. Счинилася сварка. Буча збілася.

Произхожденіе — вийсьтя, первоначало.

Произвествіе — слуčай, подія?

Пройти — изійті (Харьк). Сім місяць
изійшліо, як до нас родіна приїзділа?

Проклятіе — проклін.

Проклатыі — клайтий, проклайтий, проклятўший, проклятённий?

Прожолоть — проштирхнути, проколоти.

Прокормить — прогодувати, вйживати,
пробавити; (многокр. — пробавляти.
Чим нам волів живіті? (пѣсня).

Прокормленіе — годівл. Треба грошей
на годівлю.

Прокъ путтӑ, прок. Нема з тебе пут-
тя. Що з того проку!

Проливать (свѣть) — висвічувати. Місяць
ясно висвічуе.

Проливной (о дождѣ) — ливній.

Проложить (дорогу) — уторувати.

Промахнуться — хійбіти, схійбіти, не-
втрӑпити, промахнуться.

Промедлить — забарйтися, прогяяти, за-
гяятись, згяяти, забавиться, пробав-
тись.

Промежугокъ — перемёжок; (между по-
стройками, малый) — сутки, суточки.

Промежуточный — промёжний?

Промокшій (о человѣкѣ) — промокший;
(—о предметѣ) — замоклий.

Промотать — проціндрити, промантачити,
прогайнувати, рішіти, перевѣсти, роз-
мӑляти, просадіти. Кучу грошей про-
садив. Усе чисто рішш.

Промѣниванье — міньба.

Пронятельный — шпӳйний?

Проницательный — спрітній?

Проныра — дойда, проноза.

Пронырливый — пронозуватий.

Пронять — продошкунити, довати, дові-
мăти. Морозом добре по доняло! (Про-
нимающій) — шкулький (Нав.).

Пропавшій — пропалій Велпчко'.

Пропасть — провӑлла, бёскег. падь? Піск).

Пропасть (гл.) — згинути, погінути,
слизнути, загинуты, пропасти; (— всѣмъ,
постепенно) — вйгинути; (-- безъ вѣсти) —
запропаститися.

Пропитаться — прогодуватися, прожив-
тися; (перен.) — пробӑвитися; (—за-
хомъ) — напахатись, пропӑхти; (— свро-
стью) — набучӑвіти.

Процунать — минати, обминати, про-
пускати.

Процунъ — пропуск, обмін? огрих,
огришіна. З міста нема пропуску.
Ти дрючи позоставлять батато огри-
хів! (съ пропусками) — перескіком.

Пропустить (умышленно — перепустить.
Перепустить годину, та знову ложку
.ікарства проковтні. — неумышленно) — пропустити. Пропустив пойзд.

Пророчить — пророкувати, віцувати. А

— 131 —

тим часом сичі в ночі недобре відцю-
ють. (пророческій) — пророчий (Шевч.).

Прорубь (в. л. єу: — просіка; — во льу) —
полонка, ополочка, прогалёвина, дух.

Прорѣха (в. платьѣ) — прогайлёвина.

Просачивать—просочуватись, проті-
кати, текгі Вишніка з бочки тече.

Просверлить — просвёрдлить, провер-
тіти; просвидрувати (Радом.); пробур-
тіти. (Вѣроятно отсюда и борть).

Просвирки (раст. — калàчики. Malva rotundifolia.

Просвѣтъ — просвіток.

Просвѣщеніе — освіта.

Проситель — прохàтарь (Пав. л., прохà
(Нечӳй); (милостыни, у вищихъ) —
прошак.

Просить—просыти, прохàти; (—за кого,
ходатайствовать)—причпнӑтись; (—у-
сильно)—благӑти, самобожити; (Конот.)
намагӑтися; (—нищенски) — лабзюко-
вӑти; (—позволенія) — питӑтись.

Прославить — вслӑвити, вйславити; (—что
либо дурное) — розслӑвити.

Прославиться — вслӑвитись, прослави-
тись.

Прославленный — вслӑвленный, вйслав-
лений?

Прославлять — виславлӑти, вихвалӑти.

Прослышать — прочӳти.

Прослѣдить — вйслідити.

Просмотръ — проглид.

Просенуться — обудейтися, пробудейтися,
прокйнутися.

Просохнуть — просохти, прочӑхнути,
просохнути, протрӑхти, стрӑхти, стрӑх-
нути.

Простачка — просгӳха.

Простереть (руку) — простаг̧т̧а, вйпро-
стати.

Простирать — простягати.

Простираться — простягатись, досягати,
сягати, тягти, доходити. Степ тягне
доходить, сягае, досягае; аж до моря.

Простить — дарувăти, вйбачити, пробă-
чити, простите; звейдити, збажăти
Кіев. Вас.). Хай йй Бої звейдить
(збажă).

Проститься — попрощӑтись.

Простой (мужчій) — простацькій.

Простолюдинъ — пр̧од̧стей (чоловік).

Простонародный — пр̧од̧стей, простаць-
кий; (с̧тарн.) — поспол̧тий.

Простонародье — прості люде; (— мало
употреб.) — поспільство.

Просторный (о землѣ) — розлѣгий; (—объ
одеждѣ) — просторий, просторний;
(—объодеждѣ въ смыслѣ — широкополий)
— ополистий.

Пространно — шйроко, розлѣго, про-
сторо.

Постранство — простёр, розлѣг.

Простуда (бодѣзнь) — остӳда; (часто про-
студу называють) — пристріт, (припи-
сыван эту болѣзнь зглазу).

Простудить — застудӑти, захолодӑти;
(простудиться) — засгудӑтись.

Проступъ къ — вчынок.

За щож мене, мужу, ббеш,
За яки вчинки? (Пѣсня).

— 132 —

Простыть — прохолохнути, остигти, охолохнути, простыгти; (о печи, жӑрӗ) — вйчахнути, прочӑхнути. Нехай у печи трохи прочахне, тоді й трубу закриеш.

Просфора — прòскура, прòскурка.

Просыхать — прочахàти, просихàти.

Проталина — тал; (талом-талувати — ӗхатл саньми по протаявшему снӗ-гу); (—во льду) —òпарь (Конот.).

Протащить — проволоктй.

Противиться — опірӑтися, впірӑтися; (—неуступая пичему)—зататися; (—нехотӗть идти) — змагӑтися, пручӑтися. огинӑтися (Харьк.). Не можна проти батька огинатися.

Противный — огидний, гидкй, обрйдый, осорӳжний; (дӗвушка о женихӗ) — вӗлюб, нелюбий, не мйлий.

Противникъ — супротивник.

Противодействіе — перешкода?

Противодействовать — перèчити. (Ча-ще говорится въ смыслѣ: противорѣ-чить).

Противоречіе — супереки, суперӗчка, суперӗчка. Хай буде гречка, аби не суперечка (Посл.).

Противорѣчить — перёчити, суперӗчити.

Противъ (чего, кого) — прòди, напрòди, сўпроти, сўпротив, протйвко, прòсго. Супроти (проти) ёю нема луччого робітника. Стань противко его. Моя хата просто церкви: (—въ противоположную сторону) — впакй, навпакй, на верлӗ. На впаки сонця.. Чого ти крутиш прядку нӑ верле? попсуеш;

(—воли) — знехотя, мимо волі, мимовільне.

Протянуть — просгромят, проштирхнӳти.

Протолниться — пропхàтися, протовнитися.

Проточина (въ плотинё) — прòрва.

Протягивать — простягати; (протягаваться) — простягàтись; (протянуть руку, ногу) — вйпростати, ирослягтй; (протянуться) — простягтись.

Профиль —? (въ профиль) — на вперёк (Закр.), збoку.

Прохлада — холодок.

Проходимецъ — швайкало, пройдёсвіт.

Проходить — минвӑти, проходити; (о вре-мени) — упливàти. Час-година упливае. (Народн. пӗснь); (однокр.) — минӳтись.

Проходъ — ход; (узкй между построекъ) — сутки, суточкй.

Прохожий — перехoжий.

Процентъ — рост, зиск, прокàт? одсoток (Вод губ. Савк.).

Прочить (казначать) — прòчити, прямувàти. Прямул ему въ супружество дочь свою Марйо (Конис. 232 Закр.).

Прочно (основательно) — кгрунтoвне, міцно, дoбре.

Прочный (основательный) — кгрунтoвний, міцний, тривàлий, годàщий, добpèний.

Прочь — геть! (многимъ) — геть-те! Идi синку геть вiд мене (пѣсня).

Прошедшій (день часъ и т. п.) — минuлий.

— 133 —

Прошлогодній — торішний.

Прошлый (о времени, событии) — минү-
лий; (—годь) — торік.

Прощай — бувӑй здоров, будь здоров,
прощавӑй!

Будь здорова пай-матусу,
Обийцься без Настусі пѣсь.

Прощайте — бувайте здорові, проща-
вайте. По сій мові, бзвайте здорові.

Прощать — прощати, дарувати. За се
діло я тобі неподарую.

Проѣзжій — подорожный, проїздний, про-
їзжачий. Тут раз-у-раз сіла чумака,
бо проїздне місто.

Проясниться о погодѣ.—війяснитись,
розгодінитись, війгодинитись, на го-
діні стати.

Ирудъ — став, ставок. Не копанный, а
устроенный задержаніем воды пло-
тиною; (—викопанный) — сажалка, са-
жавка.

Прутъ — лозйна, хвойдйна, хворос'йна,
дубець; палуза (Влад. Вол.). У руки
довгу взяв хвойдину, И по прош-
пехту так поплавсь. (Гулакъ-Арте-
мовскій).

Прыганье — стрибання, скакання; (—при
плясакь) — гоцання.

Прыгать — скакати, стрибати; (о жа-
бахъ) — плигати; (—во время танца) —
гòцати.

Прыжокъ — стриб, плиг.

Грыткій — прудкий, порський, похіпли-
вий.

Прядильщіца — прӑха.

Прядь (волосъ) — кòсма, космиця; (—льну)
—мичка, мичечка. (Мичкою же назы-
ваются волосы, выставляемые, замуж-
нею женщиною, на затылке и:ъ подъ
платка).

Прямо — прòсто; (сравн. стенень) — про-
стій; (прямёхонько) — простісенько, при-
міс(і)енько, навпростёць.

Прямой — прòдстий. Проста дорога.

Прятатъ — ховати, кріти, хороніти.

Псинка (раст.) — Пас.лёи. Solanum album
et nigrum.

Птенецъ — голопùцёк, пуцьверінок.

Птица — птӑха, птах; (уменьш. — птӑшка.
Се вже бач непевна птаха. Летів
птах о семи ногах и т. д. (собират.)
— птӑсьтво.

Птичий — птӑський, пташійний.

Публично — прилюдне.

Пугать — лякӑти, пужӑти; (—словами, —
—страхӑти; (—крикомъ: тю! тю!)—
тюкати; (пуганный) — ляканий; (пугать-
ся) — лякӑтися, жахӑтися.

Пугливый — полохлівий, лякўчий;
(—преимущественно о лошади) — жах-
лівий.

Пуговица — кгудзь, кгўдзик.

Пузырськъ (бутылочка) — бӑнька, слоїк,
плӑшечка.

Пузырь — пузир; (—ва водѣ) — бўлька,
бўльбушка; (на тѣлѣ, съ опухолью) —
пухир.

Пульсъ — живчик.

— 134 —

Пуля — кулька; куль.

Пускай — нехай, хай.

Пускаться (во что, предаваться чему)
— вдаваться. Не вдавайся у горі, ку.

Пустое! (нарѣч.) — шкода! дурнѣй!

Пустой (о сосудѣ) — порожній; (—о гру-
дѣ) — даремний; (—о человеке — пу-
стей, безудтий, ледящо.

Пустословіе — базікання, теревені.

Путаница — плутанина.

Пучеглазый — лупатой, вирлодкій, ви-
рячкуватий, витриккуватий.

Пучить (глаза) — пысти очі.

Пучокъ (нитокъ, тряпокъ, словомъ не
жесткаго) — жмут, жмуток; (—соломъ,
пругевъ, травы) — пук, пучок.

Пушка — гармата.

Пуше (съльнѣе, больше) — гірш. А він
ще гірш появ кричати.

Пчела — бджола, бджілка.

Пчеловодъ — пăсішник.

Пчельникъ — пасіка.

Пшенный — пшінний, пшонный.

Пшено — пшоно.

Пыжь — клейтух, ключок, клінгух.

Пылать — палати; (пылающій) — палаю-
чий.

Пылить — курти, порошить.

Пылкій — палкій.

Пыль (лежащая) — порох, пил. Чи ти
милий, припав пилом. Чи метели-
цею? (пѣсна). (—взбитая на воздухѣ) —
кўрява; (—трухлого дерева) — порохнй.

Пытаться — пробывать, добуваться, сі-
катись.

Пышно — бўчно.

Пышкость — пиха, бучність.

Пышный — буянй.

Пъвецъ — співка.

Пѣвица — співачка.

Пѣвчій (о птицахъ) — співлівий.

Пъгій (о лошади) — строкатий.

Пъна (па жидкости) — шум; (на живот-
номъ) — піа.

Пъніе — спів, співання

Пънистый — пінявий.

Пъниться о жидкости) — шумувати

Пътухъ — півень; (уженьш.) — півник

Чѣть — співати; (—про себя) — мугікати;
(—тихо) — курікати; (—вдоволь) — вй-
співатись.

Пѣшкомъ — піхою, пішки, пішкой.

Пялить (пялять) — пъяти, пъясти,
розинати, напинати.

Пятиалтинный монета въ 15 коп.) —
злой.

Пятниться — пламиться.

Пятно — плама.

Пустословить (говорить о пустяках) —
базікати.

Пустинникъ — пустельник.

Пусть — пустка, пустир.

Пусты — бодай (т. е. дай Богъ). Бодай
тобі з творю правдою (Квітка).
(пусть бы) — хайбі; нехайби. (пусть

— 136 —

стью, позабыти народомъ, кромѣ названія—гайдамак; но какъ Поляки это имя давали коліямѣ поднявшимся въ прошломъ вѣкѣ, подъ начальствомъ Гонты и Запізняка, на защиту правъ своего народа, то этимъ такъ сказать, освятили это названіе, которое теперь равнозначно Кавказскому слову—абрекъ.).

Разболѣться—рознемогтіся.

Разбудить — розбудіти, розбѣркати; (—съ трудомъ)—добудейтіся. В силу добудився.

Разбухать—бубнавіти; (однократ. т. е. разбухнуть)—набубнавіти.

Разбѣгаться—розтікāтись.

Разбѣгъ-розгѣнъ; (съ разбѣгу) —з розгѣну, з наскѣку.

Развалина — руйна.

Развернуть—розгорнѣти; (—о тканн) —розвинѣти.

Развинтить—розшрубувати.

Развиться—розвинѣтись.

Развлекать—розважати. Розважайте отця й неньку, Щоб ся не журили (пѣсн. Чуб.).

Развлеченіе (облегченіе въ горѣ, въ тоскѣ)—розваѣа.

Развратиться—розледащіти, зледащіти.

Развратникъ—бахур.

Развратница—бахурка, паплюга, хлёрка.

Развратничать—бахуровати.

Развратъ—розпуста.

Развѣ хибā, чи, чиж, абож, чи тѣж.

Абож я з гузду зсунув, шоб таке зробити. (развѣ только) —хиба що; (развѣ что)—хиба що.

Развѣваться—(о платьѣ и т. п.)—мӑлти. Ходять по риночку, хустоньками мають (пѣсня).

Развѣдать—дознӑтись, визнати, довідатись, звідати, провідати.

Развѣдыванье—визнӑття? розвідки.

Развѣять—розвіяти, розмӑлти.
А я тую чорну хмару,
Рукавом розмаю. Полт. г. нар. п. Чуб.).

Развязный—похіпній?

Разглашать—розповідати, розголошати. Розголошаючи такій нашъ приказъ (Мазепа. Закр.).

Разговаривать—розмовлӑти. (См.—говорить.).

Разговорчивый—говіркій, гомонтли-
вий.

Разговоръ—розмова, балӑчка (Полт. губ.), Була й за вас балачка; (—шумный)—говірна; (—невнятный)—гомін; (собир. т. е. разговоры)—балӑнці (Хар.).

Разгорѣться — розжєвритись, розгорі-
тись, розпалітись.

Разгрестъ—розгорнѣти, розгребти, роз-
громадити.

Раздавать (въ долгъ)—розпозичати, ви-
позичати.

Раздавить—роздавіти, розтрощіти.

Раздоръ — звӑда, розлӑдда, розбӑрӑт,
чвӑра, свӑрн; малоупогреб.) — розу-
рӑд (Харьк.).

Раздражать—дражніти, дрочіти, дра-
тувӑти.

— 137 —

Раздражительный — уразливий.

Раздразнить — роздражнити, роздрочити, роздратувати.

Раздуть (огонь) — роздмўхати.

Раздѣвать — роздататись, розбіратись.
Зовсім був розібравсь, і сорѣчу
скінчав.

Раздѣлить — переділити, подувати.

Раздѣлить — поділіяти; (—на порціі) — паваѣти, пайкувăти. Срібло й злѣто на три части паювали (Слова изъ думы. Піск.).

Разпечь — розпаліти.

Разинуть (ротъ — роззӑвити.

Расколотыся (о живомъ деревѣ) — роз-
чахнётись.

Раскрыть — розкріти, разгорніти;  
(—глаза) — розплющити; (—ротъ) — роз-  
зӑвити; (—кулакъ, руку) — розібгӑти.

Разливъ — половідя, паводь, повідь (Харьк.); — полівода, пійма, водопілля. А у низу річка шумить, та гуде, звісно, як піста паводі (Квітка).

Различать — відрізнати; (—ся) — відрізнатись, різнитись.

Различіе — рознӑція, різнӑція (Павл.).

Различный — усӑкий, різний.

Раздіниться — розлінувӑтися, зледащі-
ти, розледащіти.

Размножить — розплодіть, наплодіть,
намножити; (—о растеніяхъ, живот-
ныхъ) — розвёсти и розвесті. Розвів ба-
гато овець; (размножиться) — намно-
житись: (увеличиться въ количествѣ) —
побагатшати. На базарі усёю поба-

атшало; (—преимущественно при-
плодомъ) — розродйтись.

Размолвка — роствирка.

Размышлять — миркувăти, розумувăти,
роздўмуватп, зважăти, метикувăти, ро-
зумом розкидăти; (—шуточно) — пускă-
ти розум по голові. А ну, добродію!
Пустіть розум по голові, що нам
робити?

Размельчить — подробить.

Размѣстить (кое-какъ) — розтейкати.

Равнимать (ссорящихся) — розбороняті.

Разница — одміна, різнація.

Разные (употр. только во мног. чи-
слѣ) — усѣкі. Усякі люде бувають —
добрі і ихі.

Разобрать — розіёрăти; (—понятъ) — втă-
мити, зрозуміти, вчопвăти, розчоввăти,
второпăти, збагнŭти, розторопăги, роз-
шолăпати

Разогнуть (о горсти руки) — розібтăти.

Разойтись — розминутися, розйтітися.
Він розминувся з правдою (Величко);
( — разорвать связи) — розпёбатись
(Харьк.), (Оть словъ: цуръ тобі! пек
тобі!)

Разорвать — розірвăти, розшматувăти,
розпанăхати.

Разореніе — раздр, руйновання, ру-
іна, бурення, знищення. До великого
знищення прийшло (Источ. М. Истор.
1. 213).

Разорить —зруйнувăти, сплюндрувăти,
збўрити; (довести до разоренія) —знй-
щита; (—ся) — звестись на ніпӑщо.

Разорять — бўрити, руйнувăти, ныщи.

18

— 138 —

Распоряжаться — подратися, орудувати.

Разспросить — розпитати; (многокр. т. е. розспирашивать) — розпітувати.

Распрощаться — попрощатися.

Распуститься (о растені) — розвинутьсь, розпуститись; — раствориться — розпуститися, розчинятися.

Распѣватъ — вспісувати.

Разразиться — вийбухнути. Опінь крієтється, а.е як рàзом вийбухне? (Мазепа, Закр.).

Разрушеніе — буріння.

Разрушить — збўрити, зръйнувӑти.

Разрывать (раздирать) — розривати, шàрпати.

Разрывы (объявленіе войн) — розьмір.

Рааръватъ — розрізати, покрайти; перебатувати (Васильк. у.). А чоловік той візьмі тай перебатуй ёму вейдікого пальця.

Разръзывать — кръяти, розрізувати.

Разъмшить — дозволити, зозволиться.

Разсвѣтать — світăти, розвіднюватись, на світ благословлăтись, на світ займались; (однократ. в.) — розсвівўти.

Разсвѣтъ — світання.

Разскавать — розказати, повідати.

Разскавчикъ — оповідач; рєчник (Павл.).

Разскавъ — оповідання.

Разсматривать — роздивлятись.

Разсмотрѣніе (пересмотръ) — прòглaд, перегляд.

Разсолъ (растворь соли) — ропа.

Разспросъ — розпитки, розпітування, опіт; перепитки (Полт. г.).

Ой заплакали мати, дучілі по хати,
Що не можна за тіна й опіта
узяри (пѣсн. Чуб.).

Раастегнуть — розстебута; (— о рубах) — розхрістати (т. е. раскрыть грудь такъ, чтобы былъ видно крестъ).

Разстилать — стелити, роз-тілӑти: (разстиляться, — стелейтися.

Тоді тобі женитися,
Як гарбузам стелитися (пѣсн. Чуб.).

Разстроенный о человекѣ) — весомогитий.

Разсудительный — метиккувӑтій.

Разсудить — пометикувати, порахувати.

Разсудокъ — тӑмка, гузл. Гузд одбити
(— лишить ума); прийти до гузду
(— образумиться).

Разсуждать — метикувати, міркувати, мізкувати.

Разсчитать — розлічити, зрахувати, розрахувати; (—ся) — розлічиться; (—тывать) — рахувати, лічіти, розлічувати, вилічувати, вираховувати.

Разсѣлина — розпăлина Беринда); розпăдна.

Разсѣять — розсіяти, розпорошіяти.

Растанть — розтапути, потапути.

Расторять (двери, муку) — розчвяті.

Расторопный — справучий.

Растратить — розмӑлти, проциндрити, прогайнувӑти, нагрӑтити.

Растрепать (волосы) — розкудлати; (вѣтрому) — розмӑнятъ? А розчешуть тер-

— 139 —

нові кущі, а розмають буйні вітри
(пѣсн. Чуб.

Растрёпанній—разкўдланий, розпӑт-
ланий.

Разузнать — възнати, дозвӑтися, розі-
знӑти, розъідати; (разузнаваніе) — роз-
відни, розліки.

Разумѣется (конечно) — певне, певно,
певны річ Правобереж. ; кънче (Чер-
ногов. гуо.).

Разшевелить — розворушіти; (— о чело-
вѣкѣ) — розбѣркати.

Разширять — ширити; (разширяться) —
шіршати.

Разъяриться — розлютувӑтися.

Разъѣздъ (воен.) — чӑта (старин.).

Разъясниться (о погодѣ) — вейпогоди-
тись, вейяснитись, розгодйнитись, вейго-
динитись, на годйні стати.

Разыскать — одшукӑти, вишукати

Распросы — розпітування.

Распускаться (о растеніяхъ) — брōста-
тись, розпускӑтися.

Растояніе — далина?

Разсчитаться — розлічйтися.

Расточить — цйндрити, гайнувӑти.

Растревожить (о равѣ) — розверёдити.

Растрогать — жӑлю завдӑти, розжӑло-
бити.

Рама (въ окнѣ) — рӑма. Рамки (для кар-
тинъ, грифельныхъ досокъ и проч.,
множ. чис.) — рӑмця (Полт.). Завів під
шклі у рялмці.

Рана — урӑзка, рӑна, виразка.

Раненый —рӑннай, порӑнений. Рӑннихъ
зась жебы гоено (Величко).

Ранить — уорӑвити, уразёти.

Рано — рӑно, ранёнько; (очень рано), —
ранёсенько, ранісенько; (заблаговре-
менно) — спозарӑнку; (раннимъ ут-
ромь) — рӑнім рӑнком, рӑно врӑнці.

Раскаяться — кӑятися, калкувӑти.

Раскаяніе — кӑлнья, каяттӑ.

Раскольникъ — роскōлець, роскōлник.

Расположенность (къ кому) — зичлӑ-
вість.

Расположенный (къ кому) — зичлйвий.

Распоряжаться — заправлӑти, орӳду-
вати, верховодити, порядкувӑти, праву-
вӑти: (—по желіству) — пósратись.

Распоряженіе — пакӑз.

Распоясаться — розперезӑтись.

Распрoдаривать — винpoдарвӑти.

Разпредѣленіе (расположеніе) — роспо-
лoг (Полт. Луб.).

Распредѣлить — розпорядити.

Распрашивать — розпітувати.

Распутье — перёхрестя, перепёття.

Распѣвать — виспівувати.

Растаять — ростӑнути, потӑнути.

Разтворить — розчиннити.

Растворъ — розчйна.

Растерять — розгубійти, погубійти (расте-
ряться) — розгубійтись. Розгубивсь як
швець з копи.лами (поговорка).

Растопка — підпіл.

Расторопшість — хисть.

— 140 —

Расторопный — хисткий, дотелний, мо-
тёрний, стіпний.

Расточать — марнувăти; мăрчити (Павл.)
(совершен. т. е. расточить) — проçãoнд-
рити, розтрăтити; вйшастати, вйнну-
стити (Влад. Вол.).

Растравить (рану) — розверѣдити.

Растеніе — ростіна, зело, зеліна, рос-
лина? (собир.) — зілл.

Растянутесь — простяттесь; (-при па-
деніи) — розплататісь.

Расходъ — затрата, розхід.

Рвать — рвăти, шарнати, шматувăти;  
(—отъ тошноты) — блювăти, ригăти;  
(звукоподр.) — вăкати; (—за волосы) —  
скубтей, вейхрити; (рваться, объодеждѣ) —  
рвăтись, дірăвіти.

Рвеніе — пoхоп?

Рвота — блювoта, ригачка.

Ребёнокъ — дитйна, дитинчы, дитинятко.

Ребро (человѣка, жив.) — ребро; (уменьш.) — реберпе; (доски и т. п.) — руб; (реб- ром ударить, посгавить) — рўбом, рўба.

Ревностный — похапний, похіпний,
щырий.

Ревѣть —ревтей; (—о водѣ) — гуготіти,
(этимъ словомъ выражается также
шумъ огня: сажа у кoмині загорілась,
аж гуютить (стугонить).

Ревультатъ — послідок. Не добрі послід-
ки вийшли з того діла.

Ремесленникъ — ремесник, рукомёсник.

Ремесленный — рукомёсний (Харьк. г.).
**Ви люде рукомесні.**

Ремесло — ремество, ремесло; рукомё-
ство (Харьк. г.)

Ребенокъ — дитйна, дитйнка.

Религія — віра.

Ренегатъ — перёвертень, перёхрест (Пе-
рехрест говорится только о евреяхъ,
принявшихъ христіанство).

Репейникъ — репѣяхъ, будей.

Ржавчина — иржӑ, ржӑ.

Ржаной — житній, житній.

Ржать (о лошади) — иржăти.

Рига (сарай для хлѣба) — клўня; стодōла
(Прав.)

Рисованіе (карандашемъ и т. п. — писання, (наприм. писанокъ); (красками) — малювання.

Рисовать (красками) — малювăти; (—ка-
рандашомъ, перомъ) — писăти (Отсюда—
писанка)

Рисунокъ — малюнов.

Рисъ — ріж.

Робкій — боязкій, страшлівий, полох-
лівий.

Ровъ — рів, рівчак, рівчаков.

Рогатина — вйла (мн.).

Родить (о женщинѣ) — родить, вродить,
народить, породить, правестй. Ище
як сами дієували, то й по дитинці
привели (Энеида К). (—объ овцѣ, кош-
кѣ) — окотитись; (—о коровѣ) — отели-
тись; (—о кобылѣ) — ожеребитись; (—о
сукѣ) — ошенйтись; (—о свиньѣ) — опо-
роситись; (родиться) — вродйтись, наро-
дитись, зродитись.

— 141 —

Родникъ — жерело, джёрело; (уменьш. джерёльце.

Родной — рідний; кревний (Прав.)

Родословіе (книга родства) — родиво. Отсе у Евангелій і починдеться родиво I. Христа (Полт. Луб.).

Родственникъ — ца — родич; родак. (Полт.); (ж.) — родичка; (собир.) — рідня, рід, (уменьш.) — родйонолька, родонько.

Родство (кровное) — рідня, родйна. при добрій годині куми й побратими, а при лихій годині, чорт ма й родйни. (Посл.) (свойство) — повиноватство (Величко. ІІІ. 161).

Родъ — кодло, рід; (отродье) — кавід (Хар. Сумск.).

Рожа (харя) — піка; ( — болѣзнь) — бешіха.

Рождество (Христово) — Різдвід.

Рожь — жіто.

Рова (раст.) — рўжа. Народъ такъ производить (на Правоб.), чтобы отличить розу отъ мальвы (штокрозы Malva althaea), которую называютъ — рожа ( — центифолія) — троянда (Дѣвоб.).

Ровга — дубець, різка. Дубцем ёго, коли не слухае.

Раздарить — пороздарювати, пороздаровувати.

Разиня — роззява, зівайло, кгӑва.

Размыслить — зміркувати, зважити.

Розвой — рожёвий, ружёвий. Дівичонько, ружёвий квіте.

Ромашка (раст.) — ромен (Лѣв.); Роман (Полѣс.); Ромун. (Вол. губ.). Matrica-

ria chatomilla и друг. Ромун-зілля, ромун-зілля — По дорозі розESTІ-лається (пар. пѣсн. Воя. г. Чуб.). ( — цвѣточпая) — Марўнка, Anthemis nobilis.

Ропотъ — рэмство, нарікання.

Роптать — рэмствувати, нарікати.

Росистый — росӑний; (росно.) — росляно.

Роскошничать — роскошувати.

Роскошь — роскіш, пиха.

Рослый (о человѣкѣ) — рослӑвий; (о травѣ, хлѣбѣ) — буйнй.

Роспуски — беньдюгӑ, бендюг (Дроги безъ кузова или съ бочкою вмѣсто кузова).

Ростъ — зріст. Хліб на зріст добрий, та на зерно плохий.

Ротозѣй — роззява.

Роща — гай; (уменьш.) — гаек.

Рубаха — сорочка; кошӳля (Вол.); (дѣтс.) — лёля.

Рубанокъ (илот. инстр.) — скобель, гёмбель.

Рубецъ — рубець, пруг; (уменьш.) пружок; ( — садно) — шрам; (насѣчка, нарѣзка) — карбіж.

Рубить — рубати, тăти; (медл. но и тихо) — цюкати; (однократн. г. е. рубнуть, хватить) — тнӳти.

Рубище — рўбъя, рубіж, дрӑнка, лахмӑни, рӑмъя, дрӑння.

Рубль (серебр. монета) — карбованець.

Ругательство — лайка, лаяння.

Ругать — лаяти.

— 142 —

Ружье- рушниця, ружина, ружжо.
Дали єму у руки рушницю:
Отсе тобі вірна сестриця;
Дали єму у руки ружину,
Отсе тобі вірна дрєжина! (п'єсн. Чуб.).

Руководитель—привідця, поводар, поводатар.

Руководство — привод. Всюди привод дае, а сам не любить за чужим приходом ходить (Ндмис.).

Рукополагать — висвячати.

Рукоположеніе — висвяченні.

Рукотвореніе — роблениця. Могла роблениця (т. е. насыпной курганъ, Опис. Харьк. эпархіи).

Рукоять — ручка сабли, меча) — держало, держало; (—ножа т. е. черенокъ) — колодка, колодочка; (—топора) — топорйе; (—метлы, черпака) — держак, держално; (—двери) — ручка.

Руль (у судна) — стир, стернò: (у плота) — треплò.

Русалка (у гопившаяся д'вушка) — русалка; (—дитя, умершее некрещенным) — мавка, потерчà.

Рухлядь — манàття, манàтки.

Ручательство — зарупка.

Ручей — струга, сі ружок, струмень, струмок; водотёча (Радом/; (журжацьій р.) бурчак (Рад.).

Рыболовство — рибальство; (заниматься рыболовством) — рибальчити.

Рыболовъ — рибӑлка.

Рыданіе — хліпання, голосіння.

Рыдать — хліпати, голосіти.

Рыжій — рудай.

Рыжикъ (греб) — рижок; (множ) — рижки (Радом.); Agaricus deliciosus.

Рыжеть — напр. о сункѣ рудіти.

Рыхлый — пухкий.

Рѣдкость (что либо рѣдкое) — дивови- жа, диковина.

Рѣдѣть — рідшати.

Рѣзавиться (о дѣтях) — жирувăти; (о лошади) — вибрйкувăти, басувăти.

Рѣзвый (мальчикъ) — хвисткей, шпар- кей, жирун: (дѣвочка) — жирүха; (о лошади) — баскей, порськей.

Рысакъ (о лошади) — винохód, ступӑк. И кінь — ступачок и семеро овечок (вакхич. п'єсн.).

Рѣсницы — війі.

Рѣчь — мова. По сій мові, бувайте здо- рові.

Рѣшаться — вӑжаться.

Рѣшеніе — рішенець.

Рѣшетка (въ крыш) — лата.

Рѣшетка (желъзн. въ окнѣ) — кгрӑта.

Рѣшимость — відвӑга, завзӑттл?

Рѣшительный — завзăтий?

Рюмка — чарка: кілих, кілишок (Прав.); (—большая) — чепурха; (—серебряная, рѣповиднал) — ріпка.

Рябина (дерево) — горобйна.

Рябой (о человѣкѣ) — дюбӑтий, рябий, дзюбӑненький, таранкувӑтий: (—о лошади, т. е. п'гага) — строкӑтий; (—о курицѣ) — зозуляста; (—о всякомъ животномъ) — рябий.

— 143 —

Рядчикъ (птица) — горобка, оробка.

Рядиться (договариваться о работѣ) — годитися.

Рядомъ — пòруч, рядом; (напримѣръ; идти) — пòпліч; у рядовійцю (Кіев. Вас.)

Рядъ—ряд; рядовіця (Кіевск Василь.)

## С.

Сабля — шàбля, шаблюка.

Садить (напр. деревья) — сажати, саёнти; (усаживать) — садовыти; (—ся) — сідати, садовытись.

Садъ — город, сад; (уменьш. садок, городок. И ставок и минок, и вишневенький садок (пѣсня).

Сайга (животн.) — сугак.

Сало — сàло, сальце; (—выопленное, преимущ. гусиное) — смàлець; (—свѣчное) — лой, лий; (—внутреннее) — здор, здір.

Салотопня — салгàн (Херс.); сальня (Ворон.).

Салфетка — сервёта.

Сальный (о свѣчѣ) — лоёвий; (засаленный) — засмальцёваний.

Самодѣльный — саморобок; о тканихъ) — домоткàний.

Самопрялка — придка.

Сандалъ (дерево) — бразаля. Треба на крашанки бразалёй купити.

Сапогъ — чобіт; (множ.) — чоботи; (уменьш.) — чобіткі; (старий.) — бут; (сапоги безъ голенищъ, какъ бы ботинки) — босовічки; (—сафьйенные) — сапь.

àнці; (—желтне) — жовтанці; (сапогъ изношен.) — капёнь, шкарбён; шкарбан (Кіев. Павл.).

Сапожникъ — швень, чоботàр.

А мій батько чоботàр,

Черевчики полатà (Пѣсня). (Сапожничье ремесло) — шёвство; (заниматься сапожн. ремесл.) — шевцювàти.

Сапожничий — шёвський; изрѣдка) — швёцький. Амінь, швецький ремінь, копытля, правилля, премудрий столёнь! (народн. прикладка про сапожниковъ).

Сарай (напъсъ, —повітка; —для возовъ и экипажей) — возовня; (—для хлѣба т. е. рига) — клўна (Лѣвоб.); стодола (Правоб.).

Саранча (насѣк.) — саранà. Gryllus migratorius.

Сафьянъ — сапьян.

Сбереженіе — прикоп, прикоплина?

Сберечь — зберегтà, приберегтй; (съзкономить) — прикопийти.

Сбить (съ толку) — збяти з плигу, збяти з пантелику.

Сбоины (коноплянаго съмени) — макўха.

Сборы — зӑходи.

Сбродъ — наволоч.

Сбросить — скйнути.

Сбытъ — збўток, скид, сход.

Сбыть (сърукъ) — збўти; (—ся) — збўтися; (—оправдаться предсказанію) — справдитися.

Сбѣжаться — збіттися, поназбігàтися.

Свадебный — весільный.

— 144 —

Свадьба—весілля.

Сварливый — сваркий.

Сватовство — сватання.

Сваї — паля.

Свертнуть — зрінути, зкінути, зіп-
хніти; (сверженний) — зкінутий, звер-
нений.

Свекла — буряк.

Сверкать — миготіти, мигтіти, поліску-
ватися; (—тускло) — блімати.

Свержающій — блискучий (т. е. бле-
стяшій).

Свернуть — звиніти, згорніти, зверніти,
(—прем. о одєждѣ) — зобгати, зібгати-
(—ся) — звятись, згорнутись, звер-
нутись.

Сверстникъ — ровесник; перевесник
(Хар. Павл.).

Свертокъ — съверток (Полъс). (—холста)
— сувій, сувійчик; (—въ видѣ кольца)
— каблѣчка, бублик.

Сверхъ — над, на (свыше). —злиш, збільш,
чёрез; (сверхъ силъ) — над сіли, через
сілу; (сверхъ, свыше десяти) —
збільш десяті.

Свиданіе — зобачення; (до свиданія) — до
зобачення.

Свидѣтель — свідок; (малоупотр.) — свід-
чик (Харьк. Павл.).

Свидѣтельство — свидцтво; свідкування,
свід (Павл.) Петро й Демко теж у
свіді, що мене ляно й біто.

Свидѣтельствовать — свідчити; свідку-
вати (Павл.).

Свидѣтельствоваться — свідчитись.
Свідчусь Богом.

Свидѣться — побачитись.

Свиной — свинячий.

Свинскій — свинякуватий.

Свинья — свиня, (молодая свинья) — шід-
свинок.

Свиристель (птица) — костогрёз (Полъс.)
Ampellis (Bambucilla) garrulus.

Свирѣль — дудка, сопілка.

Свирѣствовать — лютувати.

Свирѣшый — лютий.

Свитокъ — навій, навійчик, съверток.

Свобода — воля; (умешь.) — воленька.

Свободно — вільно, слободно.

Свободный — вільний, слободний; (не-
занятый и о времени) — гулящий. Як
буде гулящий час — зроблю.

Сводничать — свашкувати.

Сводообразный — дужний. Дужна сте-
ля.

Своевольникъ — самовы \%

Своевольство — сваволя, вольница.

Своевременно — в час, в пору, в сàме
час.

Свойственный — властйвий.

Сволочь — гольтіпà.

Сворачивать — звертати.

Свѣрять — звірати.

Свѣтёлка (чистая изба; — світліца).

Свѣтильникъ — світѣць, свічарня. Зго-
ловій буде ліхтарня, з очей буде сві-

— 145 —

чарня (Нар. п. Чуб.); (плошка) — каганець, каганок.

Святильная (ЕВ. СВЕЧЬ) — кгнот, кгвіт.

Святить — світіти; (—о свѣздахъ) — зодії.

Свѣтло (нар.) — ясно. На дворі ясно як у день.

Святлоглазый — білозорий, ясноїкий.

Святлый — яснай.

Святлый шій тытуль) — ясновельныйский.

Свѣтъ — світло (с свѣщеніе); світ. Вже світла не видно, мабуть усі спати полугали. Не тільки світу, що в вікні.

Связаться — звѣязатись; (съякшаться) — спекатись (Харьк. Павл.), злигатись. Отно вони собі спекалися, та швидко щось и розпекалися.

Связна — въязнка, въязка.

Связыванье — въязання.

Связь — звѣзка.

Свянуть — зблѣкнути, зовѣранти.

Святоша (о женщинѣ) — святенница (Полт. Павл.).

Святыня — свѣто. И що Эней фане за свято? (Эвейда); (собир.) — святощі.

Стибать — згинать.

Сглазить — зъурочити, наврочити, призирати. Десь то наших курсаточок призирили люде (пѣсна).

Сглазъ — пристріт, врок.

Сговориться — змовитись.

Сговоръ — змова, змовини.

Сгребать (сѣно) — гребти, громадити.

Сдавить — стейснути, здавати.

Сдвинуть — зсунути, посѣнути, зрѣшти порѣшти.

Сдерживать — зпинать, впинать, здёржувати.

Сдирать — здирати; (— кожу) — лупити; (—шелуху и т. п.) — злѣщувати.

Сдѣлать — зробіти, вдіяти, подіяти, вчиніти. Вічото з ним не вдієш! (Сдѣлать что либо дурное) — зкоїти, набройти; (— кое-какъ) — збазграти, злѣпати; (— убытокъ, вредъ) — нашкодити; (— несчастнымъ) — обездолити, знещастіти.

Сдѣлаться — зробятися, чиннитися, вчинітися, здіятися, подіятися, статися. От що стялося з моїм добрòм! (—чему дурнòму) — зкоїгися; (— бѣднякомъ) — звèстись в ненà що; (— лѣннемъ, бездѣльникомъ) — зледащіти; (— легче) — подèгчати; (— тяжелѣ) — поваїчати; (— добрѣе) — подобрішати, подобріти; (— сильнѣе) — подўїчати; (— чѣмъ, обращиться во что) — перекінутись. Відъма перекинулась сорокою. (— дучше, красивѣе) — покраїщати, покраїшати; (— теплѣе) — потеплішати, (— холоднѣе) — похолоднішати; (— бариномъ, усвоить барскія привычки) — попаніти, запаніти.

Седмица — семиця.

Седмой — сёмий.

Селезень — селех (Черн. Кон.); калур.

Селезенка — легўшка (Вол. г.).

Сельдь (рыба) — оселèдець; (увел.) — оселèдь? (Павл.); (уменьш.) — оселèдик.

Селянинъ — селок; (женс.) — селючка.

19

— 146 —

Семёрка (въ картахъ)—сёмáка, сёмáчка.

Сентябрь—Жовтень.

Сердцевина (въ дер.)—стрйжень.

Сердиться—сёрдитись, гоїватися; зловаїти (Полъс.).

Серебрянный—срібний.

Серебро—срібло.

Сермяга—свйта, свйтка, свитйна.

Серьги—серёжки, пучкй; (—серебр.)—ковтей.

Серьесно—настойще, в заправду, навспражгй, справді.

Сжать—зжáти, стулйти, стйснути; (—о зубахъ)—сціпити. Стигнув кулаки; стуїв дуло; сціпити зуби.

Сжечь—зпаліти.

Сжога—згáга, печей.

Свывать—скликáтн.

Сигналъ—гàсло.

Сидѣлка (въ лавкѣ)—сідўха.

Сидѣніе (состояніё) — сиднй, сидячка; (мѣсто) — сіжа, сідало.

Сидѣть—сидіти; (—дома) —демувӑтись; (сидя) — сидючй; (въ сидячемъ положеній) — нӑвсідки, навсидічки, у сидячку. У летячку (влётъ) негарӑзд качки стреляти, а в сидячку дòбре (Полтав. губ. Лубенс. у.).

Сила—змога, снага, сила, міць, міц. Він при сназі (Полт. т. е. онъ въ силахъ); (сила военная) — потўга. Што Турчинъ подъ Кіевъ конечне зъ потребами своими быти мьль (Самойл. Закр.); (со всѣхъ силъ) — чим дўж, як

могà, з'усіі сйли; (въ силу, едва)—на сйлу, лёдве; (по мѣрѣ силъ, возможності)—як носйлля (Полт. Луд.). Роби, сину, як посилля.

Силачъ—силач; дужàк (Кіевс. Полт. Павл.).

Силиться—сілуватись, змагӑтись.

Силокъ (ловушка съ петлым) — сйлка, сильє.

Сильно — міцно, здòрово, дўже. Лòбом тріснулся здòрово.

Сильный—міцний, сильне-д)жий, дўжий, дужённий, здоровий; (малоупотребительное слово)—снажний (Полт. Павл.). Снажний кінь; (—о вѣтрѣ, преимущественно въ пѣсняхъ)—бўйний; (—о войскѣ)—потўжний.

Синева—синина; (—отъ побоевъ) — синятина (Харьк. Павл.).

Синодикъ—помйнник, помъянник.

Сирень (раст.) — бузок, буз. Syringa offic.

Сіяніе—съево (Галиц.).

Сіять—съяти, съяти.

Скавать—сказати, повідати: (—брань, колкость)—загвоздіти.

Скаванный—мовлений, кàзаний, говòрений.

Скавка—кàзка.

Скакать—скакàти, стрибàти; (—только о лягушкѣ)—плйати; (однократн.) — скікнўти, скаконўти, стрибнўти, илигонўти.

Схала—скèля.

Скалка (валекъ для качапія бѣлья) — качàлка.

— 147. —

Скамья, скамейка — ослон, осій, осілі-
нець, ослінчік, скамніця (въ пѣсняхъ);
(класснал — пӑрта; (классная, мало-
употребительное) — шпӑрт. Требашпар-
ти полюдnie (Павл. Кіевск. губ.
Васильков. у.); (—неподвижная) — лӑва,
лӑвка, прилӑвок.

Скаредны й — шкара дний.

Скатерть — пастільник, скатірка, скатер-
нӑця, скагертіна.

Скачечь — скіц; (скачками, напр. бѣ-
жать) — скіком, перескоком, вістри-
бом, вйбриком; (скачками или ст пере-
рывали напр. что либо дѣлать) — прѣ-
хопцем.

Скачущій — скакучий, стрибучий.

Скважистый — дірчастный, діркуватий,
продіркуватий.

Скверно — пагано, гідко, мерзёно.

Скверный — паганий, гидкий, мерзенний,
бридкий.

Сквозной — крізвій.

Сквозь — кріз, крузь, чёрез; кёрез (Кіев.
Васильк.). Кіррез скло дивиться.

Скворецъ — (піца — шпак.

Скипетръ — берлі.

Скитаться — тулётесь, тинётесь.

Складно — до ладу, складно.

Складывать — складати.

Склонившийся — пахилишнийся, похі-
лий.

Склонить — сиіліти, прихиліти, похи-
літи; (—обратить убѣжденіями къ
чему) — намовити, приверніти, навер-

нути; (склонить голову) — понуриться,
похнёюшиться, схилити голову.

Склонность — хіть, охота, прихіль-
ність.

Склонный — прихільный, схільний.

Склонять — хиліти, схилати, прихилăти,
еднăти, змовлăти, підмовлăти; (—ся) —
хилітися, нахилăтися, схилăтися;
(склонившись, согнувшись) — хільці.

Козак молоденький

Тай тою злякався, —

Хильці, хильці по під тином

Та в зілля сховався (нар. п. Чуб.).

Сжовка (у дверей) — плямка.

Сжоблить — скребті, шкромăдити.

Скольжей — слизький, слизький.

Скользко — слизько, склизько.

Сжолько — скільки, кільки, кілько, якого.
Якого багато війська йде! (сколько
можно) — як мога, як посілля; (сколько
силъ хватить) — чим дуж; (сколько угод-
но) — до схочу, ввілю.

Скомкать — зобгати; пожмакати (Павл.);
(—ся) — зкомшитися.

Скончаться — сконати.

Скопить — прикопити. Прикопив трохи
грошей.

Скорбь — туга, жалоші, жаль, скорбота.
З жаюю слова не вимовить.

Скорбѣть — тужіти, сумувăти, бовівă-
тися.

Скорлупа (орѣха) — лушпайка; (—яйца)
— шкарлүпка, шкаралүпа; (—рака) —
шкаралюща, скорупа.

Скорнякъ (кожевникъ) — чинобарь (Хар.);
кушкір (Лѣв.); гарбар (Правоб.).

— 148 —

Скоро — хўтко, скоро, мйттю; (проворно) —швидко, (сравн. ст) —швидчий; (прыт-ко) —прўдко. (Послѣднее употреб. толь-ко при словѣ бўжать и его синони-махъ); (сравн. степень) скор-іш, скоріше, хутчій, швидче, пруд-чіш, метчій, боржій, мершій. (Послѣд-ніе два слова неимѣть положитель-ной степени. Боржій, надо думать, происходить отъ неупотребительнаго нынѣ — борзо).

Скоропостижно — рӑптом, нӑгло. (Скоро-постижная смерть) — нӑгла смерть.

Скорый — швидкий, прудкий, шамкый, похопливий, сквапливий? (сравн. степень отъ швидкий) — швидчий. Оттак швидча справа буде.

Скотскій — бидлӑчий, товӑрячий.

Скотъ — товӑр, худоба, скот, бидло; (одна штука) — худобина, товӑрина, скотина, товарӑка.

Скрежетать (зубами) — скреготати.

Скрежетъ (зубовъ) — скрёгіт.

Скресть (царапать, наприм. о мшахъ) — шкрябати, шкряботі, шарўдити.

Скрипучій — рипливий, скрипливий.

Скрипъ (частый) — рипнява (Павъ).

Скрипъть — рипти, рипати.

Сжромный — сумйрний, тіхий, пло-хий.

Сжрывать — ховати, таїти, кріти; (—отъ поисковъ) — переховувати.

Сжрытный — потайний. Се потайна собы — не гарчить, а кусь.

Сирѣпленіо — скріпа, закріпа.

Скрѣплять — крінити, скріпляти, змоч-вӑти, умопнӑти.

Сжряга — жмикгруд, скуперда.

Скуха — нудӑ, нудьга.

Нудыа мене сушить,

Нудыа мене вълить (Пѣсня).

Скула — вйлица.

Скупой — скупий; скупучий (Харьк. Павъ.).

Скупиться — скупитися; въ перен. см.: жалкувӑти, жаліти; шкодувӑти; (поскупиться) — пошкодувӑти Шкодуе кар-бованця дати (Полтав. губ.).

Скучать — нудйтись, нульгувӑти.

Скучно — нўдно.

Скучный — нудний.

Слабый (слабосильный) — младший, квo-лий, слабый, неміцкий; слабаго тѣло-сложенія — крихкотільный Полт.: (нена-тянутый, напр. о веревкѣ — слабкій).

Слабъть — слабшати, слабішати.

Славный — славивий, славутній, славёт-ний.

Славницей — славучий?

Сластолюбецъ — ласўн, ласощохлист, лягомивець.

Слеза — слёзӑ, стізка, спізонька.

Слишкомъ — через край, нӑдте, дўже.

Словесо — на словах, з уст.

Словесный — ўстнин: (передача, при-казъ) — мовний?

Словно — будім, неначе, нӑче, нібі, мов-лав, мов; (словно бы) — мов бац, мов-би, мов.

— 149 —

Сложить — складести; (—о ткани) —згор-
нўти; (сложиться, о мальчикъ, дѣву-
шкъ) — вірівнятись.

Слой — ліства, шар, верства; (тонкій
слой чего нибудь, напр. слоёнаго пи-
рога) — лўстка, лўсточка.

Слоиться — ліствиться, лущиться.

Слоистый — лусткий.

Сломить — зламати, вламати.

Слоняться — блукати, тинятися, тулатися, холатися.

Служитель — челядник, пахолок; (служанка) — челядка.

Слухъ — (чувство) — слухъ. Слухом — слухати, видом — видати (сказка); (—въ смислѣ молва) — чутка, поголо̧ска.

Случай — пригода, випадок; оказія; (—не-пріятный) — слугай; (въ противномъ слуга) — атò, а янче. Вийми горшок, а то збіжить.

Случиться — лучтися, тинутися;
— кстати — нагодитися, нагодитися;
(встрѣтиться обстоятельствамъ) — сніт-
кāтися, трапитися: ! сложиться обсто-
ятельствамъ) — привāсти, склāстися.
Не так ждāюся, як склāгося
(Идти счастью) — поводитися. (Видъ
многократв.) — лучатися, бувати, при-
ходитись, траплāтись, випадāти, впа-
дāти, доводитись. ! тосс тосс рибаку раз
на віку.

Слушатель — слухач.

Слушать — слухати; (—ся, —слухатися,
послухати.

Слышать — чути; — многокр.) — чувати.

Слышно — чутно, чутко, чуть, чуги.

Слѣдовать (за кѣмъ) — слідіти; (—над-
лежать) — припадати, випадати, впа-
дати, належати. Бо припада ёму про-
пaсти (Котл.). То тобі випада ёхати.
Ему належить дяка за се. (Слѣ-
хуеть) — впадае, годіться, гōже. Чом
ти не рōбиш як гōже?

Слѣдовательно — сѣбо, значить, вихо-
дить, значиться. Себто мы родичі.
Значить, ти був дōма. Виходить
моя правда. Значиться мені три
карбованці доведешься.

Слѣдъ — слід. (Въ следъ — следомъ, слѣд-
кōм, у слід, у тропі. Ми ёгали у
тропі за тобою.

Слѣпень — насѣк — овод.

Слѣпо (очерти голову) — слѣпмā, өсліп.
Осліпъ пошли на обозь (Величко).

Слѣпой — тèмний, сліний, сліпень, не-
зрѣчий, певидѣющий.

Слюна — слѣпа, слѣня.

Смавать — змазати, омазати, помастити,
вйшмарувати.

Смазыванье — мащёння, шмарування
мазання, омастка, помастка. Трёба
ліні на помастку хати.

Смеркаться — сутеніти.

Смиренный — плодхий, смирнāк.

Смирить — спинъти, зупинъти, утихо-
мйрити, угамуравти.

Смоква (винная ягода) — хвīга, инджīр,
пнджīр.

Смола — смола; (—облая, князьфоль — жи-
вийца: (— сапожничья) — шёвська смола
вӑр; (затвердѣвшилa около осн или ко-

— 150 —

лесь) — коломазь. Не крутись біля воза:
коломаззю обмажешся.

Смолнуть — змовкти, замовкти, замов-
чати, унішкнути.

Сморкаться — сякàтись; (соверш. вид.)
— вясякатись.

Смородина (красная) — порічки; (—чер-
ная) — смородина.

Смотреть — дивиться, глядіти; (вни-
мательно, наблюдать) — пильнувати:
— выпуча глаза) — вищиритись. Шо-
ти вищерились на мěне? (—свирѣпо,
звѣрем) — возвритись Так визвіриться,
що зѣб би — та бā! (Смотри ка) — ди-
вйсь бак, дивйсь лішень!

Смрадный — смердючий.

Смуглый — уорнавий, чорномазий, смут-
лий.

Смута — колотнёча: (собир.) — чвӑри.

Смыкать (глаза) — жмутри, щулити
(очі); (смыкаться, о глазах) — скле-
йтися.

Склепиться карі очі,
Не можу я глянуть (н. п. Чуб).

Смыслить — тӑмити, тямувӑти, шӳлити,
маракувӑти, розумити; (смыслящій) —
тамӳчий; раховитий (Павл.).

Смыслъ — тӑма, тӑмка, гузд.

Смычекъ напр. въ скрыпкѣ) — лучок,
смик.

Смежно — сўміж, опостіа.

Смекнуть — вгадати, зрозуміти.

Смѣло — бездоязно, сміло, смільво; смілко
(Павл.), смільвісенько.

Смѣлость — смільвость, відвӑга, смілость.

Смѣлый — смійвий, смілий, одвӑжливий,
відвӑжливий.

Смѣна — заміна, зміна, (—поля) — рука.

Смѣнить — замінить; (—служащаго) — зкйнути.

Смѣненный (о служащихъ) — скйнутий,
сийданий, скидан. (Отсьюда назвѣстная
въ истор. Мал. фам. Скидан).

Смѣсь — мішанйна, місєво?

Сметка — догадка.

Смѣтливость — вгà ливость, догад. На
вдогад буряків, щоб дали капусти (По-
говорка).

Смѣтливый — тямкей.

Смѣть — сміти, вӑжитись.

Смѣхъ — сміх, смішки; (—громкій, хохотъ)
— рѣгіт.

Смѣшаться — помішаться, змішаться.

Смѣшливый — смішливий, сміхўн; (—о
женщинѣ) — сміхўха.

Смѣяться — сміятись; (—громко, хохо-
тать) — реготати; (— потихоньку) — хі-
хікати; (фыркать) — пхйкати; (— насмѣ-
хаться) — надсміхатися, скаліти зўби,
гузувати.

Смятеніе — сўмятна, сўмятница, замі-
шання, колотнёча.

Смять — помъати, зімъати; (—постель,
прическу) — скуёвдити; (—хлѣбъ, тра-
ву) — потолочити.

Снабдить — виридобити, настаčити;
(удовлетворить) — надаțи. Сказано про-
ість! ніколи ім не надаси (Екатер.
губ.). На іх хліба з робу не надасі.

Снабжать — постачати.

— 151 —

Снаружил—з вёрху, з поверху, з над-
вёру, з пòля, около (Полт.). В сер-
дині не вспієм змізати, хоч би
дколо.

Снарядить — спорядити.

Снаряжать — споряжати, зряжати, опо-
ряжати; (—въ путь) — виправляти, збі-
рати, виряжати; (—возь) — лаштувати.

Сначала — з початку, попєрєду, перш,
пєрше, спєршє, пєрве, на сам перєд.

Снесть — знєсти.

Снимать — здіймати, знімати; (—обувь)
—зчувати, розчувати; (—одежду) —
розбіратись, роздатись; (—голову) —
стинати; (—кожу сь животнаго) — об-
луплювати, лупити, драти, обдпиратп,
білувати; (—шапку, здоровалась) — шап-
куватись. Я тільки оддалеки пошап-
кувався з ним; — платокъ сь головы
женщины) — простоволоцити: (снять
шапку, или стоять безъ шапки передъ
къмъ) — шапкувати; (снимающій часто
шапку для привѣтствія и проч.) — шап-
ковій тий (Подольской губ.).

Снова — изнóву, знóву, знов.

Сновать (—шататься) — сновикгати, ні-
кати, вёштатись.

Снуровъ — пиврѣка, мотуздк, матўзка,
поворōзка.

Снять — изнӑти, знӑтӑй.

Собаңа — собака, пес; (увелич.) — сана-
цюга; (уменьш.) — цюпик, цуценя, цю-
цинӑтко; (по дѣтски) — цюпя; пюк;
(борзая) — хорт; (лягавая) — вйєл;
(—дворнага) — кунделы; (овчарка) — бай-
рак (Херс. губ.); (ирландская) — меде-

ліп, Canis molossus; (гончая) — го́нча,
кгoнджа (Полт. г.); (бульдогъ) — британ;
(мoпы) — мyцик; (кoмнатная собака) —
сащa (Мирг. Гад.); (собир. т. е. стая
собакъ) — собашня; (собачье мясо) —
пейна.

Собираніе — (съемка фруктовъ) — рваўня.

Собирать — збірати, громадити, купчи-
ти: (— ся) — збіратись; (— нам прeв-
яться) — паважатись; (— въ одну массу)
— купиться, громадитись, згромажу-
ватись; (— массами) — купчтись.

Соблазнительный — сквапний, залас-
ний. Козак та воля — заласна доля
(Поговор. Номпись.

Соблазнъ — спокушё ння?

Соблазнять — зводити, спокушати.

Соблюдать — глядіти. Ми раз-у-раз
празників глядимо; (соблюдать обы-
чай) — мати (звичай); (соблюдая обычай)
— мюючи (звичай).

Соболѣвнованіе — жаль, жалноші. Та-
кий мене жаль узяв. Не так жал-
ноші, як тіи мыльноші (Кіевс. губ.
Васильк. у.).

Соболѣзновать — уболівăти, жаліти.

Собраніе (людей для опредѣл. цѣли) —
— громада; (случайное) — гурт.

Собрать — побратим.

Собственно — сāме; влассне? (собственно-
ручно) — саморуч.

Собственность — власність; (— недвижи-
мал) — мaeтність.

Собственный — власний.

Совершенно — зовсім, згола, геть чисто;

— 152 —

геть, чисто. Зовсім такий; зола обі-
брали; усе чисто погоріло. (Совер-
шенно такъ)—так саме, так сямо, са-
місенько так, зовсім так.

Совершеннолётній — дорослый, вдюронный?

Совершить — вдіяти, вчинити, зробити; (совершиться) — сподіятися, здіятися, зкоїтися. Загоїться поки весіля зко-  
їться; (совершаться) — діятися, става-  
ти. ...що ся на України стало, як  
вона Литвою завладьна. (Совершать-  
ся дурному) — койтися.

Совладать — здолити, здолати, змогти, осягти, подуžати, покугати.

Совмєтникъ—сумісник; (въ предпирі-
ятін) — спільник (Пр.).

Совмєстно — укупі, сумісно, разом, спільне; (въ предпиратіи) — у спільці; (жить) — при купі. Вони живуть при купі; (—вообще) — посподу. Спасибі Богові Святому та й усій громаді посподу (Поговор. Правобереж.).

Совмєстний — спільний.

Совокуплені — купчення; (—парь) — парування.

Совокупно — разом, укупі, при купі.

Совѣстливый — сумінний.

Совѣстно (не ловко) — нежконо.

Совѣсть — суміння.
Хіба б же я суміння не мала,
Щоб ятобізагинути да га (нар.п.Чуб.)

Совѣтникъ — порадник.

Совѣтовать — радити, радати.

Совѣтъ — рада, порада; (совѣтъ держать) — раду радити.

Совѣщаніе — на рӑда, иорӑда.

Совѣщаться — радитесь, миркувӑте.

Согласіе — згода, злӑгода.

Согласить — зъеднаги, згодити, пого-
дити; улӑгодити, (—ся съ кѣмъ) — зго-
дитися, поеднӑтися, погодитися; (—съ
мнѣніем другихъ — пристати. На сю
думку и я пристатну. (—на что) — зво-
лйтися; соглашаться — згожуватись.

Согласно (съ чѣмъ) — згѣдно. Згѣдно з
нашою умвою. (Жить согласно) — у
згѣді, любѣнько; у злӑгоді (Харьк.).
Живіть, дітки, любѣнько, у згѣді.
Живім у злалоді при добрій юдині.

Согласный — згѣдний, злагідний.

Соглашать — еднӑти, згожувати.

Согнать — зігнӑти.

Согнуть — зізнўти, изігнўти.

Содержаніе (издивеніе) — дєрхиво
(Остер.); кошт. Він має на своїм дєр-
живі стару матір.

Содрать — злупіти.

Содр ганіе — здряжка.

Содрогнуться — издрогнуться.

Соединеніе — звъизска, злучення, злучен-
ня? спопна? (Огсюда шпонька)?

Соединенный — злѣчений.

Соединить — злучити, прилучити, зъед-
нӑти, злігӑти; (соединится) — злучитися;
(—собраться вывѣстъ — зкӳпритись:
(—въ пары, о птицахъ) — зпарувӑтись;
(соединять) — едвочити (Хмельн. Куліш.);
(соединяться) — еднӑтись.

Сожалѣть — жаліти, жалкувăти.

Сожитель — соживець (Пісь.).

— 153 —

Сожрать—пожёрти, злопати, стріскати.

Созвать—скликати, поскликати.

Совдать—спорудити.

Созрѣть—посліды; (преимущественно о плодахъ ногородныхъ растеніяхъ)—пристейти; (созрѣвшій) — стыглий, пристыглий. Стіглий кавун. Пристігли скиан (Харьков. губ.).

Сойти—зійгі: (—съ ума) — злурѣти, збожеводіти; (сойтись) — зійтися, здѣбатись; (—соединиться) — злочитись; (—говориться) — ногодейтись, поедвѣтись, збюхатись; (—сдружиться) — спізназатись, злѣгатись, зізиатись, полнѣтись, побрататись; (въ цѣнѣ) — цінѣко зійтися.

Совратить — вкоротить, прикоротить; (сокращать) — корочати, каратати, вкорочати.

Совровище — скарб.

Сокрушеніе — жаль, скрѣта. З жӑлю не знає, що робити.

Солгать — збрехати.

Солцать — москаль, саллӑт, слӑжба. (Послѣднее названіе употребляется изъ вѣжливости, какъ бы титуляр; (солдатській) — московський; (принадлежацій соллату) — москалӑв, (солдатскій сын) — москалёнко, москальчук, москальчы.

Солёный — солоний; (питаться солемымъ) — солопцювӑти, посолонцювӑти.

Солнечный — соняний, соняний.

Солнце — солнце; (уменьш. т. е. солнышко) сонечко.

Солодуха — (народн. кушанье) — кваша.

Солодъ — дрожжанка (Радом.); солод.

Содома — солома; (—въ куляхъ) — оконъ от; (—мятая) — мёва, (—гороховая) — гороховиння.

Солонка — (сосудъ для соли) — соланка.

Сомлѣть — зомліги.

Сомнительно — непёвне.

Сомнительный — непёвний.

Сомнѣваться — сумліватись.

Сомнёніе — сумління; (безъ сомнёнія) — запёспе, авжёлек.

Сонливость — спілка.

Соображать — розважати, метккувати, миркувати, розумувати; (сообразить) — розвадити, змиркувати.

Сообразоваться — подражати, потраплятія; підбармовуватись (Цавл.).

Соорудить — спорудити, збудувати, вйбудувати; (сооружать) — будувати.

Сооруженіе — будова.

Соствѣтствовать — одповідати.

Сопредѣльно — суміх.

Сопротивленіе — змагання? суперетчл?

Сопротивляться — змагатась, перёчати, огинатись; сириатися. То то бо й е! против батька неможна огинатись (Харьков. губ.).

Соразмѣрно — помірно, домі.

Соразмѣрный — помірный.

Сорванецъ — палівода, одірсій-гохоза, палі-свіг, шабенак.

Сорить — смітіги; (—ценьгами) — гатіті (глілми), сипати (грішми).

20

— 154 —

Соръ — сміття.

Сосать — ссати, смоктати, сосати.

Соскабливать — скробти, вискріобати,
скромадити.

Соскочить — зоскочити.

Соскучиться — запудитись.

Сослать — заслати, запровадити.

Сословіе — стати, стать (Полт. Павл.).
Ми козачої статі. У нашій статі
такий звичай.

Составить — вйложити, уложити; (много-
крат. т. е. составлять) — складати; (—
частьчего) — становити? (составитьсь)
вітулитись. По всіх кишлєнях грудшей
шукала: то по шажку, то по сімаку,
та й відулилась копа з шагдм.

Составъ (тѣла) — сўглоб, чёлен.

Состарить — остарити, изстарити. Оста-
рили, брате, все думки да гадки!
Все думки, да гадки — мої недостатки.
(Нар. п. Лебед. у. Чуб.)

Изстарили, братику, мої недостатки,
Мої недостатки, да чужій хатки (idem).

Состояніе (имущество) — маєтність,
добрò, худоба; майнò (Галиц.); (поло-
женіе) — стан. У якім стані твоя
худоба?

Состоятельность — достаток, замож-
ність.

Состоятельный — заможний.

Сострадательный — жалосливый.

Сострадать — жаліти, жалувати, спостра-
дати?

Сотъ (меду) — стільнік.

Сосудъ (глинян. фаянс. или стекл.)—
посўдина; (—дерев.) — начыння.

Сосчитать — полічіти, злічіти, перелі-
чіти, зрахувати, порахувати.

Со, съ — 30, з. Со всѣми — з усімà.

Сосѣдъ — сусід, сусіда, сябёр, сябрò.

Соусъ — підлёва, підлійва, пі лівка.

Соучастникъ (въ воровствѣ) — воропай?
Чоловіче воропаю!
Деж я тебе похожаю? (пѣсня).

Сохнуть — сòхнути, схнүти, чàхнути,
клъкпути. Пехай земля трохи про-
клякне (прочахне), тоді будем орàти.

Сохранять — кръти, ховàти, хоронйти.
(Сохрани Боже) — кръй Боже, хоронй
Бъже, боронй Боже; (сохранить) — до-
ховàти.

Сочетаться (бракомъ) — брàтися; (видъ
соверш.) — побрàтись.

Сочинить — зложйти, склàсти, уложйти.
Таку брехню склaти, що страх! Він
и пісні складае.

Сошникъ — леміш.

Спадать (о водѣ) — збувàти; (— о опу-
холи, наръѣ) — одтухàти.

Спавмы (въ желудкѣ) — завійнà, завій-
ниця.

Спаржа — зàлячий холодк, підчòс. (Вы-
сохшіе стебли этого растенія, а также
кураю, Nipsophyla paniculata, назва-
вають перекотйпо, кошпо).

Спасать — рятувàти.

Спасеніе — рятунок.

Спасибо — спасибò, дàковать. Дяковать
тоби за се!

— 155 —

Спасительный — збавёний. (Спасительный совѣтъ) — збавёпна рàда.

Спасти — вйратувати, зарятувати, врятувати, порятувати.

Сперва — пèрше, перш, спершү.

Спичка (для зажиганія) — сірній, сірничок.

Сплётни — поговір.

Сплетникъ — брехàчка.

Сплошной (не составной) — суцільний.

Сплошь — усе, рàдом, скрізь.

Сподручно — вàручe. Тобі се буде навучь. (Сподруянъе) — зручніш, способніш.

Сполна — вновні.

Споритъ — спорити, спречàтись.

Способность — хисть, кебèта, кебà, дотèпа, дотèпність, талàн.

Способный — дотèпний, вдàтний, скваний, стінній; (пригодный) — здàтний, гòдний.

Способствовать — запомогàти, зпомогàти, зпромогàти; (—о счастьи) — стасти.

Способъ — пойт, спосіб, роб. Яким би то пойтом (робом) грошей добути?

Спохватиться — схаменүтись, стàмиись.

Справиться (съ дѣломъ) — упоратись.

Спробовать — зкоштувати.

Спросить — спитàти, поспитати; (многократ.) — питати, питатись.

Спускаться (полагаться на кого) — здаватися. Сам не стерті коней, а здався на найміта.

Спѣсивиться — бундючитись, гордувати.

Спѣсь — гòрдощі, гордовànня. Буде тобі гордовання все перед тобою (пѣсня).

Спѣшить — спішь ги, поспішàтись, хапàтися, квàпитися.

Спѣшный (нетерпящій отлагательства, напр. о дѣлѣ, работѣ) — нийний (Правоб. Новор.). Я до ёго пильне діло маю.

Сравнивать — рівнàти. Що ти себе рівняешь до ёго? (Въ сравненіи) — сўпроти. Супроти сёго коня нема красчого на усім базарі.

Сраженіе — потрèба, потйчка, бой.

Сразу — зрасу, одрасу, дорàзу, змàху.

Среди — серèд, юсередь, посерèд. Серед степу широкого, на Вкраіні миллій.

Средина — серèдина; (въ срединѣ) — посерèдині.

Средній — серèдній, посерèдній; (среднихъ лѣтъ) — средовічний; (по лѣтамъ, братъ или сестра) — середўльший.

Срисовать — списàти; (красками) — вймалювати, змалювати.

Срубать — стинàти; (срубить) — стàти, зубàти.

Срѣзвать — зрізати, зітнүти.

Срѣзъ (полубочка) — зрізок (Конот); переріз (Ананьев.); шаплйк, шерітвас, перепуст.

Ссора — свара. сварка, звàда; (- легкая) рóстирка, розлàд; (—шумнал) — буча, колотнà; (—безпирывная, съ укорами) — гризнà.

Сеориться — сварйтися, спірàтися; (на-

— 156 —

чинать ссору) — заводится; (безпрестанно ссориться) — грязтесь.

Ссужать — позичати.

Ссыхаться (на кого) — здаватся. Здаваясь Циган на свої діти (Посл.).

Ставня — відбірниця.

Стадо (скота, свипей) — стадо; (—лошадей) — табін; (—кобіль сь жеребцомь) — косік; (—овець сь баранами и ягнятами, вій числѣ около 1200 шт.) — кгрі (Херс. губ.); (—овець, отколмл. на сало) — конара; (—овець только матокъ сь ягнятами) — сагмал (Херс.); (—скота отколмл. на сало — згон; (згон въ 120 штукъ) — гурт; (смѣшаннаго скота, пренумощественно дойныхъ коровъ) — череда.

Сталь (томлянка) — кріця.

Становиться — сгавати; (—хуже) — гіршати; (—гаже) — погапіти; (—лучше) — крісчати, луцішати; (— красивѣе) — крісчати; (— глубже) — глібшати.

Становъ (ремесленный) — верстак.

Стараться — старатись; (—усилиться) — сілитетися, силкуватись, змагатися.

Старина — давинна, старосвічина, старовіва; (—отвѣтан) — предковічина; (—времень Б. Хмельницкаго) — руїна, (—времень Паліл) — паліївщина; (—времень Гонты) — колївщина. То ще до колїщини було. Полонне збурене за руїни. Київ збудований ще за предковічини. (Въ старину) — у старовині, даввій. Давній лучче було в світі жити.

Старинъ — дід; (старичокъ) — дідок, дідъсь; (старичина) — дідюгія, дідугія, дідусь.

дуган, стариган. Ой ти старий дідюга, изйнувусь як дуга (иѣсня).

Старинный — старовійный, стародавний, старосвічий.

Старуха — баба, бабусь; бабія (Прав.); (старушечій) — бабський; (припадлежащій старухѣ) — бабин. Зовсім бабою стала. То бабське убрання. Бабина хустка.

Статный (представительный) — ставний, показний.

Стать — стати; (—невидимы, изтезунуть) — зйкнуті; (—бездѣльникомъ, лѣн timely) — зледашіи, розледаціти; (—бариномъ) — запаніти; (—не вій терпѣе, сильно желать) — приспічти; (ставемъ, будемъ дѣлать, спать и т. п.) — нўмо; нум.

Стан — згражд.

Стебель (злака) — стеблѣ, стеблйна, стебельна; (—травнист. раст. премушественно сухой — бадйллипа; /собир. — батйлля; (съѣдонный стебель) — опѣцёк; (—огулечнаго пли тыквен. растепі. — гўдина, огўдина; (—бартофеля) — гач.

Стегать (піголкою, хлестомь) — стёбати.

Стекло — шкло; (—оконное) — шйбка, оболонка.

Стеклянный — шкляний; (—заводъ) — гўта.

Степенность — повага.

Степенный — поважный.

Стеречь — стерегія, глядіте, берегія; партувати (Правоб.).

Стеченіе (парода) — навад, стовинштє,

— 157 —

нӑтови; (—обстоятельствъ) — случай;
(—тяжелыхъ, затрудн. обстоятельствъ)
—нихъ годна.

Стирать (бѣлье) — прати.

Стоимость — кошт, вартость.

Стоить — коштувати, стоїть; (стоющій) —
варт, вӑртий, годен. Не будеш ти го-
ден христіянських синів мăти (от-
вѣть Запорож. Султану); (стоющій
заплач. денегъ, недорогой) — поцінний.

Стойкий — непохійний.

Стойко — непохійко.

Стойло — стійло.

Стоймя (нар.) — стоячки.

Столбъ (дерев.) — стови; (каменный, т. е.
колонна) — слуп. (Миколю-Слупскій
монаст. въ Кевѣ, такъ названь по
колонно-образной архитектурѣ своей
церкви).

Стодкнуть — зіпхнуті; (столкнуться) —
зіпхнутись? зігнутись?

Столъ — стіл; (уменьш.) — стілець.

Стонать — стогнати

Сторожь — стадрож, стадриж; вартовник;
малоупотреб.) — бартовик (Прав.).

Сторона — бік, сторона. По той бік
річки; (въ сторонѣ) — осторонь, на од-
лѣ, по обочі; (въ противную сторону)
— навпакъ, на верлѣ (Полт.). На впаки
сонця — противъ движенія солнца, т. е.
отъ запала къ востоку; (съ двухъ
сторонъ) — обаюль; (съ одной стороны
и одною строенною) — однім боком; (со
сторонъ) — збоку.

Сграждая — (сторожа; варт. (Прав.).

Страмный — стидкий, соромний, соро-
мийский; срамотній (Павл.).

Страмъ — сором.

Страна — сторона, край, країна, поле-
стина; (уменьш.) — сторональка.

Странникъ — вандрівець, вандрівний.

Страница (книги) — сторона.

Странно — чудно, дивно.

Странный — чудний, дивный, вепо-
добний.

Странствовать — вандрувати, мандру-
вати.

Страшилище — страховище, страхо-
вина; страхіття, страховіття (Павл.)

Страшить — страхати, лякати; (—ся) —
страхатися, лякатися, боятися, жа-
хатися.

Страшно — боязко, боязно, страшно.

Страшный — страшный; (очень страш-
ный) — страшный, страховенный.

Страшать — страхати, лякати.

Стремглавъ — сторч, сторчака, стрімгол-
лов, прождом. Прождюм кинувся в
віду.

Стремиться — прямутати, протутати,
линути; (достичь чего) — допінатись,
домагатись, уганатись.

Стремительный — потужный.

Стремленіе (сильное желаніе) — жа-
дання; (тейденція) — змагання; (стремл.
вперед) — розгід.

Стремина — крыва; ст. омà (Хар. Пав.).

Стремля — стремею.

— 158 —

Строгать — стругати; (—рубанкомъ) — гемблювати.

Строеніе — будовання, будівлі.

Строить — будувати; (—войско) — шикувати.

Стройный — струнъкий.

Строка — стрічка; (въ книгѣ) — стёжка (Кіевс. Васильк. Павл.).

Стропило (въ крышѣ) — крökва.

Строптивый — сварлйвий, сваркий.

Струиться — хвилювати; ( — течь струею) — дзюрити.

Струсить — злякàтися, сполошйтися.

Струя (ручекъ) — струмок (Прав.).

Стрълокъ — стрілець.

Спряпать — готовати.

Стряпшия — готовання, пòрани.

Стряхнуть — струсити, отрусити.

Стукъ — стўкот; (— сильный, но отчасти глухой, напримъръ въ дверь) — гръюк; (— продолжительный) — стукотнӑ; стукотнӑва, стўкнява, грукотнӑва, грӳкнява (Харьк. Павл.); (— сильный, но глухой, наприм. отъ выстрѣловъ) — бўхання; (продолжит. ногами) — топотнӑ.

Стулъ — стўлець.

Ступеньки — східці.

Ступка (мѣдн. и чугун.) — мущэр.

Стучать — стўкати, стукотіти, грюкати, грюкотіти, токотіти, торохтіти; (— сильно, но глухо) — бўхаги; (— чогами) — топати, тупотіти, гòпати; (— ся въ дверь) — добуватись.

Стыдить — сорòмити; (—ся) — соромитись.

Стыдливый — сорòмливий; соромъязлйвий (Полт.); соромляклйвий (Кіевс. Пав.).

Стыдно — сòромно.

Стыдъ — сòром, соромòта.

Ледащиця з мене кпиться — Мені соромòта (Нар. п. Кузім).

Стѣна (дерев.) — стінӑ; (— каменная) — мур.

Стянуть (украсть) — підцюпити, сцӳпити

Сутробъ (снѣгу) — зàметь, сӳгробъ; (передвиж. песку) — кучугӳра.

Сударь — добрòдий; (сударьня) — добродийка, господьня; (хозяйка) — господарка.

Судиться — позивàтися.

Судорога — перелòги, кòрчі.

Судьба — дòля, дòленька.

Суетить — метушити, колотити; (—ся — метуштися, мітусйтися.

Сукновалъ — валй (Полт.).

Сукновольная — валюша.

Сукровица — пасока, мазкà; (съ мертваго человѣка) — ропà.

Суматоха — кòлот, сўмяття, сумятиця, біганйна.

Сумашествіе — дурійка (Подольск. губ.); навіженство.

Сумашедший — божевільний, навіженний, дурний, навісий.

Оженився навісний,
Да взяв дурноваàту (шёсня).

— 159 —

Сумрачный — хмӳрий, хмӳрний.

Сундукъ — скрйнъ; (уменьш.) — скрйнька.

Супъ — ѳшка, сӗрбӑ, щербӑ; (супный) — ѳшечный. Напримъръ: юшечна ложка, т. е. та, которою ӗль или пробовали супъ.

Сурокъ (животное) — бабӑк.

Сухой — сухий; (о лӗтӗ) — посӳшне, сухӗ.

Сучить (нитки) сукӑти.

Сушеный (о плодахъ) — сушнӑвий, сӳшений. Сушняві (сушені) с.ливи. Сушняві яблука. (Сушенные фрукты, а также усохшее дерево) — сушнӑк.

Существенно — исно (Закр.).

Существенный — исный, йстий (Закр.). Не тільки ростъ, да и исте пропало (Квитка. Закр.).

Существо (твореніе) — истòта (Нечуй); тварина, тварька. Созв`а же Госпòдь таку тварюку.

Существовать — животи.

Схватить — вхопити, схопити; (—ся съ кӗмъ) — схопитися, счепитися, зітнӑтися; (—за что) — вхопитися.

Схватка (воен.) — потичка.

Оходно (о цӗнӗ) — поцінно.

Сходство — подоба.

Сходствовать (съ кӗмъ) — вдавӑти (на кого), вдатися, вдаватися (в кого).

Счастливиться — счастіти.

Счастье — счастъ, талӑн.

Счетчикъ — лічильник; (о женщинѣ) — лічыльниця. Э, шкода! такий з тебе лічильник, й досі сороківки грoшей не

полічив (Харьк. губ. Лебедянскаго у).

Счетъ — лік, лічба, лічіння. Горобці визбpали зерно, — ліком зосталось. Як на мое лічіння, то він три тижні у недузі був (Харьков. губ. Лебединскаго у).

Считать — лічить.

Сцӗпиться — зчепитися; (столкнуться вапр. въ ссорѣ) — зітнӳтися.

Сшибиться — стӳснутись. Як же здорово стӳснулись лобами барани!

Сшить — пошить. Я пошла собі нову сорочку; (сшить изъ кусковъ) — поштукувӑти.

Съобща — у кӳпі, гуртòм, огӳлне, спілкою.

Съ (пред.) з, зо. Чи ти поїдеш зо мною? Я буду з тобою усе ділити.

Съумѣть — ззуміти, втӑмити, второпàти; (—сдӗлать) — потрӑпить.

Съѣдобное — їстовнӗ, їстівне.

Сѣстное (провизія) — їжа, ідево?

Съѣсть — зъїстъ; (—грибъ) — дблизня піймӑти.

Съэкономить — прикопити.

Сырой — сирйй; (влажный) — вoхкай.

Сычутъ (свиной) — кoвбoик.

Сѣдина — сивинӑ.

Садлать — кульбачити.

Сѣдло — сідлo; (уменьш.) — сідєльце, кӳльбӑка.

Сѣдой — сивий.

Сѣдѣть — сивити.

Сѣмена — насіння, сімъя; (сѣмечко) —

— 160 —

сімъячко, насіннячко. (На базарахъ
насівня пазывають преимущественно
подсолнуховые и тлквенные сѣмена;
послѣ їие называюся также-кабачки).

Сѣнокосъ (мѣсто, гдѣ косять сѣпо)–
сінокос, сіножать.

Не хочу я хатки,
А кні сіножатки (пѣсна);
(пора сѣнок. и дѣйствіе т. е. косьба)
—косовіця.

Сѣра—сірка.

Сѣрмяга — свыта, свитіна, світка.

Сѣрный—сірий; (о быкѣ)—полосей.

Сѣсть—сісти; (въ смыслѣ погибнуть)–
посіести. Тут мол сила оным посіла
(народ. загадка).

Сѣтованія—заглощі.

Сѣть—сігка; (—рыболовья большая въ
пѣ сколько десятковъ сажень)—нѣ вοлъ;
(неводъ небольшой) — вοлок, волочок;
(небольшой волокъ) — брѣ деь, бреде-
нѣ й, татутная: (шитье въ видѣ сѣточки
или арлбесокъ) — мерѣ жка: (порисовать
или вышить узоры мерѣ жки) — поме-
рѣ жити; (украшенный такими узорами)
—мережаний. Мережаний комір; ме-
режанія ярма.

Сѣчь—сікти.

Сѣчь (Запорожская) — Січ; (сѣчеваго то-
варащества членъ) — січовік.

Сѣрнический — опѣвлий, куластий, бань-
кагей.

Сѣяніе—сівба.

Т.

Табажерка—кабатёрка.

Табанъ (курительный) — тѣлѣн, табак;
(пюхательный) — табӑка, кабӑка; (табакъ
амертсфортскій) — махорка; (лучшіе
сорта махорки) — бакўн, рўбанка;
(худшій сорѣ, остатки, несвязанные
въ папуши) — позерть.

Табачнивъ (любящій курить) — курій
(Номис); курень. Коли курець, то май
кресало й гаманець. (—курящій тѣлько
трубку) — людěшник.

Табуретъ — стілёць.

Тавъ—мідніця.

Тайно (яйкомъ) нѣшком, нѣщечком,
крадькома, потай.

Тайный — потайный.

Тажне—теж, тож; (а также, въ тому же) — тōж бак.

Тажой—такий; (такой то, чтобы не по-
вторить брани) — сякий — тавий; (такой
онъ! изъ такихъ) — таківський.

Такъ—дак. Не ти мені скажешь, дак
мати. (Такъ какъ) — затім що; (такъ
куда — такіє; (такъ ли?) — чи тақ? (такъ
точно) — так сӑме, самісенько так; (такъ
что) — аж. Аж піскочнів. (Такимъ обра-
зомъ) — тӑкепьки, тӑкичкі, такым робом.

Талантъ — кебёта, кеба?

Талантливый — кебётний, кебётливый
(Харьк.)

Тамъ—там, тамо, тӑмечки, тӑменьки;
(тамъ далеко) — гень-гень, геть-геть;
(тамъ ли?) — чи там? (гдѣ-то тамъ) —
десь там.

— 161 —

Таңцовать — таңцювӑти.

Таңцоръ — танцюра.

Тарантулъ ялов. паукъ) — мизгйръ.

Тараторить (скоро говорить) — нокотіти,
лопотіти, хроботіти. Попа ще у церкві
немае, а дякъ вже дроботять.

Таскаться — швендяті, блукӑти.

Тащить — гацӑти, волокті, таргӑнити,
тйрити. Зооровенний коняка въ силу
тирить еі по сніу (Гребенка). (Та-
щиться) — волоктися, таттися.

Таять — тӑпути.

Тварь — твар; (единст.) — тваринӑ;
(увел.) — тварюка.

Твердить — торочити, товкті, довбті,
твердіти. Іцо дня ему треба усе одно
торочити. Скільки не довбай ему—
нічоїсенькою не второпае.

Твориться — витворӑтесь, коїтись.

Теленокъ — тель; (множ.) — телӑта, (одно-
лѣтъ). — бузівок (Херс. Ан.); (прошло
годній) — пазімок.

Телка — (корова, неимѣющая теленка) —
ӑлівка, яловия (моложе 2-хъ лѣтъ) —
теліця, телічка.

Телѣга — віз, візок.

Темники — (теладовад для пчелъ) — мшӑ-
ник, омшаньк (Чери. ; стебок (Овр.);
стебнік (Новогр. Вол.).

Темноцвѣтный — тмӑстий?

Темнѣть — темніти, мёрхнути.

Теперь — тепёр, тепёрички, тепёренька.

Теплота — теплӑ, гріво. 3 барочних
дроев більші гріва, ніж з плотових.

Тереть (давить, о сапогахъ и т. п.)—
мӳляти.

Терпъ (раст.) — тӗрен, тернӑна. Prunus
spinosus.

Терпѣливый — терпілчий.

Терять — губити, трӑтити; (соверш.) —
згубити, загубити; (—время) — гӑлти
час.

Тесь (доска, тесница) — шалёвка.

Тетеревъ (итица) — тетерӳк.

Течь — тектій; (тонкою струею) — дзюрити;
(—сильно, о крови) — юшти. Так и
юшить.

Текущій — ихӳчий; (о водѣ) — бігӳчий,
текӳчий, живй. Хоча річка й неве-
личка, да усе жива вода — не болото.

Тина — твань.

Типографія — друкӑрня.

Тиски — лешӑта; (грубые деревянные) —
лисіці. Треба грушу у лисиці узятии,
а то розчахнеться.

Титуловать — величӑти.

Тихо — тйхо, помӑлу, стйха.
Пожартуем, попустуем
Стиха помаленьку пӗсня).
(Тихонько) — тихӗсенько.

Тишина — тйша.

Ткачиха (женщина умѣющая ткать) —
ткӑля.

Тлѣть — жӗвріти.

Товарищество — (торговое и т. п.) —
спілка.

Товаръ (мелкій, разнообразный) — крам.

21