— 222 —

Tako: Petrus sibi videtur, videbatur doctus, oli esse doctus; aliqui sibi videntur, videbantur, visi sunt, omnia scire; Multi videntur mihi, tibi etc. non studuisse. Čini se Petru da ... činjaše se, da ... čini se, činjaše se, činilo se, njekim, oli mnogim, da ... Videor studere-rekbi, da učim; Videris loqui, čini se, da govoriš; Tuus frater visus est' loqui-činilo se, da tvoj brat govori. Non videmini satis profecisse, rek' bi, da niste dosta napredovali. etc. — Kad se Videor uzima nekipljivo impersonaliter (a to biva staveć ju u treći kip jednobroja videtur) običajno se s'njom nesluže dobri pisaoci; jednom se je samo njom poslužio Cicero: Non mihi videtur ad beate vivendum ... Ali kad zlamenuje suditi, sciniti da je što dobro, da se pristoji, tada se obično uzima i nekipljivo: n. p. Nunc mihi visum est de senectute aliquid ad te conscribere. Cic. Scinio sam, prosudio sam, da je dobro štogod ti napisat o starosti: oli drago ml je bilo, oli svidilo mi se je. A može se infinitiv i otajno razumit, n. p. Eique de mancipiis quae tibi videbitur, attribuas: zabiliži, oli podaj mu od robovah, koje ti bude drago t. j. quae tibi videbitur attribuenda esse, attribuas. — O Riči pomoćnoj sum, es, est, izza poslidnjega reda ričih Neutrih stavit ćemo opaz, jer se u svima nahodi.

## Drugi Red Ričih Neutrih.

Riči Neutre drugoga reda osim Nom. imaju izza sebe jedan Genitiv, n. p. Egeo consilii-imam potrebu od svita. Noc bel-lum indiget celeritatis, ovomu ratu treba hitrine. Clinia suarum rerum satagit. Klinia pomnjivo obavlja svoje stvari; oli nastoji o svojim stvarma. — Take su riči: Egere, indigere, satagere, satisdare, meminisse.

OPAZ. 1. Memini kad zlamenuje spominjat se, osićat se, osim Gen. može doć s'Akuz. a kadkad i u Abl. s' de, n. p. Facyam, ut hujus loci, dieique, meique semper memineris-činiti ću, da se uvik spominješ mene, i ovoga mista, i ovoga dana. Beneficia meminisse debet is, in quem collata sunt. Cic. Ima se spomenuti dobročinstvah oni, komu su učinjena. Meminero de omnibus, quae te velle suspicar: spomenuti ću se svega.

— 225 —

odmagat dobrim. Occurrere, subvenire egenis: podpomoči uboge.
Desunt omnia avaritiae: lakamosti sve manjka.

OPAZ. 1. Incumbo kad zlamenuje nasloniti se, napriti se, dolazi s'dativom, a kod stari pisakah nahodi se i s'Akuz. stvari neživuće, n. p. incumbere illi: nasloniti se na njega. Ajax gladio incubuit: Ajaks nasloni se na mač, t. j. nabode se, probode se mačem. A stari rekoše: incumbere in gladium. A kada zlamenuje nastojati za čim, oli vruće prionuti na što, hoće Akuz. s'in oli ad, n. p. In id studium, in quo estis, incumbite: nastojte za naukom u komu ste. Mi Plance, incumbe toto pectore ad laudem. Cic. O moj Planko, svom snagom prioni za slavu.

2. Consulo, s'dativom dolazi kad zlamenuje starati se, brinuti se čim, oli providiti čemu; a kad zlamenuje svitovati se, i pitati svit, tada se stavlja u Akuz. Consulere Deos, Peritos etc. pitati svit od bogovah, od učenih ljudih: oli svitovati se s'učenim ljudma. Prospicere kad znači pridvidjat štogod može doć s'Akuz. n. p. Prospicere tempestates. Cic. Predvidjati mećavu. Takodjer Studeo kad zlamenuje nastojat, oli baviti se o čemgod, oli biti od čije strane, pomagati, dolazi s' dativom. a gdigod i u Akuz. s' in n. p. Cicero studuit litteris Graecis Athenis: Ciceron je učio grčke nauke, oli bavio se naucim, u Ateni, Caelius studuit Catilinae: Celio biše od strane Katilinine, oli pomagaše Katilinu; biaše Katilinin privrženik. Poëtae in id so-lum student. Fab. Piesnici samo o tom nastoje, oli bave se. Ali obično kad dolazi s'Akuz. zlamenuje, želiti štogod, hotiti, n. p. Unum studetis omnes: svi isto želite, hočete.

3. Benedico i maledico nalaze se gdigod s'Akuz. n. p. Benedicere, ol maledicere aliquem. Takodjer Invideo, metuo, timeo, caveo, deficio, despero, illudo, attendo, insvito, antecedo, antecello, anteeo, anteverto, antevenio, praecedo, prae-curro, praesto, sve mogu imat osim dativa Akuz., n. p. Ut nobis optimam naturam invidisse videantur. Invidere lau-des alicui, ol laudibus alicujus. Illudere miseris, ol miser-os; rugati se siromasim. Insultare victis, ol victos: napa-dati, rugati se, predobivenim. Antecellere, praestare alicui ol aliquem eloquentia. Deficit mihi ol me pecunia: neimam no-

13

- 226 -

vacah. Scabiem pecori caveto: pazi da se bravče neogubavi. Me dicentem attendite: pazite na me govorećega. Despero saluti, salutem, a i de salute: gubim uhvanje spasenja. Parco kad znači da se što neima činiti, n. p. Parce pias scelerare manus: Nemoj kaljat zloćom rukuh. Ali njeke od ovih ričih mogu doći s'Abl. oli Akuz. s'pridstavkom ili brez njega: n. p. Invideo tibi in virtute, ol propter virtutem. Parcere sumptu: oštedit troške. Ab inimico sibi pericula metuebat: bojaše se pogibeljah od neprijatelja. Cavendum est mihi abs te irato: imam se pazit od tebe rasrdjena. Deficio kad zlamenuje odbiti se od koga, n. p. Deficere a Rege: odmetnuti se kralju.

4. Dissideo, discordo, discrepo, dissentio ab aliquo, ol cum aliquo: neslagati se s'kim. Nubere alicui ol cum aliquo: udati se za koga. Confidere Deo ol in Deo. Adhaerent meae sententiae ol ad meam sententiam: pristaju na moju misao. Acquiesco tuae sententiae ol in tuam sententiam: tvoje sam misli. Accessit calamitatibus, ol ad calamitates. Addis damnum dolori; ol ad dolorem. Temperare felicitati: činit da je trizmena sretnost. Temperare luxuriam: uzbiti požudu. Temperare sociis: neuvridit družine. Temperare a lacrymis: prestati od suzah. Communicare rem amicis, ol cum amicis: priobčiti stvari priateljima. Prohibere alicui domum, ol aliquem domo: zabranjivati tkomu kuću. Incessit mihi, ol me, ol in me cupiditas: došla mi je, oli podašla me je, želja. Conducit id rei meae, ol in rem meam: to je meni od koristi. Obtrectare laudibus, ol laudes: kuditi, zloglasiti čiju slavu. Intercedere judici, ol apud judicem pro aliquo: uteći se sudcu za tkoga.

5. Vaco kad zlamenuje baviti se o čem, dolazi s'dativom, n. p. Vacare orationi: moliti, oli nastojati za molitvom, oli baviti se o molitvi; scriptioni: pisati, baviti se o pismu. Ali kad zlamenuje biti prazan, oli brez čega, tada s'Abl. n. p. Vacare culpa: biti brez griha. Vacare curis: biti brez brige.

6. Adsum, desum i ostale riči sastavljene od sum, es, est i pridstavakah, osim Dativa mogu imati i druge padeže rad pridstavakah dotičnih, n. p. In concione adfuerunt, ol concioni: bili su na sastanku. In Antonio ornatus non defuit: krasote (govora) Antunu nije manjkalo. In convivio interfuit: bio je

— 227 —

na gostbi. Abesse ab oculis, ab urbe, a domo, a culpa: biti daleko od očijuh, od grada, od kuće, od griha. — Intersum kada zlamenuje biti pri čemu, oli u čemu, dolazi s' Dativom i Abl. s' in; ali kad zlamenuje biti daleko od čega hoće Abl. s'a oli ab, a dalečinu u Nom. n. p. Mea castra a tuis intersunt centum passus, oli, Inter tua et mea castra intersunt centum passus. Moji su šatori od tvojih daleko oli razmaknuti što koračajah. A kad zlamenuje razliku hoće Akuz. s' inter, n. p. Inter hominem et belluam hoc maxime interest: osobito je ta razlika medju čovikom i živinom. Supersum kad znači nadstajati, nadhoditi, meće se u Dativ; a kad zlamenuje da što ostaje za učiniti, što ostaje u Nom. čemu ostaje u Dativ, n. p. Duae partes mihi supersunt illustrandae orationi. Cic. Ostaju mi dvi srtane za razjasniti govorenje.

7. Riči Advigilo, Adgemo, Adsono, Immurmuro, Invigilo, Indoleo, Obambulo, Obmurmuro i druge prilične, kod Poetah se običajno nahode s' dativom, n. p. Loquenti adgemit: prijekuje govorećemu, oli uzdiše k' govorećemu. Plangentibus adsonat: odgovara, oli odplakuje plačućim. Sylvis immurmurat auster: Jug žamori, oli šuška po šumi. Precibus obmurmurat: mrmlje na molitve.

8. Riči Certo, Bello, Pugno, Concurro, Contendo, Colludo, Discordo, Dissideo, Differo, Disto, Occumbo i druge, Poete stavljaju u Dativ, što govornici oli Oratores meću u druge padeže: n. p. Solus tibi certet Amintas: neka se s' tobom bori sam Aminta. Occumbere morti: umriti. Govornici bi rekli: tecum certet. Occumbere mortem, ol morte.

## Četvrti Red Ričih Neutrih.

Njeke riči Neutre osim Nom. hoće izza sebe Akuz. i te su četvrtoga reda. Spadaju pak glavno na težačtvo, oli na radju seljansku. Take su: Aro, Puto, Ablaqueo, Colo, Fodio, Meto, Occo, Pastino, Planto, Sarcio, Semino, Stercoro, Vanno, Cribro, Vindemio, Sero, Rigo, n. p. Aro terram: orem zemlju. Puto vineam: obrezujem vinograd. Sero, planto arbores; sadim stabla. Sero, semino frumentum: sijem žito. Colere agrum: raditi o njivi.

*

- 228 -

2. Riči ine vrste: Anhelo, Calleo, Desino, Exhalo, Exhorreo, Horreo, Exhorresco, Oleo, Inclamo, Maneo, Redoleo, Sapio. Takodjer: Memini, Novi, Odi, n. p. Ingrati animi crimen horreo, Cic. Grozim se na grih neharne duše. Anhelant crudelitatem: žele okrutnost. Cujus te fatum manet: čiji te udes čeka. Ego rem meam sapio: ja znam moj posao. Illius sensum pulchre calleo: dobro sam višt njegovu čutjenju; oli lipo mu misao poznajem.

OPAZ. 1. Mnoge riči ovoga reda primaju Akuzative sebi srodne, n. p. *Currere cursum*: trčati. *Servire servitutem*: služiti. *Ludere ludum*: igrati se. *Vivere vitam*: živiti. *Ridere risum*: smihati se.

2. Amo spadaju riči, koje imaju Akuz. mjere, kojom stvar oli rič mjerimo, n. p. *Qui stadium currit*: Koji trče trčalište; oli trk, na trki. *Navigare mare*: broditi more. *Terram ambulare*: hodati, oblaziti zemlju.

3. Abhorreo, običajno slaže se u Abl. s'pridstavkom a, oli ab, n. p. Abhorreo ab ea sententia: mrzim ono mnenje; neslažem se s'onim mnenjem.

4. Semino, kad se navodi misto u komu se sije, može se staviti u Abl. s'in n. p. *Hordeum seminari debet in agris*: valja ječam sijati u njivam. A ovi Abl. može se obratit u Akuz. i ovi u Dativ, n. p. *Semino agrum frumento*, ol *frumentum agro*, ol *in agro*: sijem žio na polju.

5. Navigo, može imati Abl. s'in, i Akuz. s'per, oli brez njega: n. p. *Navigo in mari*, ol *per mare*: brodim na moru, oli, po moru.

OPOMENA. Još mnoge riči amo spadaju, koje se mogu najbolje naučiti izštivenja dobri pisacah. Medjuto pazi razliku ričih Neutrih ovoga reda, i ričih Činećih prvoga reda: prvo što riči čineće rečenoga reda mogu se okrćat na Passiv po svim kipovim, a Neutre samo u trećemu jednobroja. Drugo što je Akuz. ovi neutrih, stvarih neživućih, zato nemože se reć: *Aro Franciscum*. A onizih može biti i živućih i neživućih.

— 229 —

Peti Red Ričih Neutrih.

Petoga su reda riči Neutre, koje osim Nom. imadu Abl. brez pridstavka. Take su: Abstineo, Abundo, Affluo, Ardeo, Careo, Circumfluo, Consto, Diffluo, Doleo, Egeo, Indigeo. Flagro, Fluo, Gaudeo, Laboro, Mano, Moereo, Redundo, Roro, Scateo, Sono, Stupeo, Sudo, Supersedeo, Vaco neimati, Vivo. n. p. Abundare praeceptis, frumento: obilovati naredham, žitom. Vivere lacte, carne, glandibus: ziviti mlikom, mesom, žirom, o žiru. Manare sudore: curiti, kapati znojem. Egeo tempore: imam potribu od vrimena, oli vrimena mi nedotiče. Constare corpore et anima: biti sastavljen od duše i tila. Fluere sanguine: teći krvlju: fluo sanguine: teče mi krv. Laboro, Caruo pecunia, frumento: neimam novacah, žita: oli patim se s'novcim, sa žitom. Affluo divitiis: bogat sam, obilujem bogatstvom. Canere tuba: trubiti. Ludere, sonare fidibus: gusliti, kucati u sviralu. Vacare culpa: biti brez griha. Ardere, Flagrare amore, odio: goriti ljubavju, zlobom, oli od ljubavi.

OPAZ. 1. Njeke od ovih ričih, kako: Mano, Fluo, Redundo, mogu se i drugčije slagati, okrenuvši Abl. u Nom. a Nominativ u Abl. s'pridstavkom, n. p. Fluvius sanguine fluxit, ol sanguis e fluvio fluxit. Fluent arma de manibus, ol manus fluent armis.

2. Roro, sono, sudo osobito kod Poetah primaju i Akuz. n. p. Vox hominem sonat: glas je čoviečji, oli, po glasu bi rekao, da je čovik. Takodjer, Moereo i doleo mogu imat i Akuz. n. p. Moereo casum hujusmodi: tugujem rad nevolje toga. Quis non dolet interitum talis civis?

3. Consto, i Laboro kad zlamenuje imati oli trpiti koje zlo, mogu ímati Abl. s'ex, n. p. Constare ex anima et corpore. Laborare ex invidia, ex renibus, pedibus etc. zaviditi, bolovati u bubrezim, u nogam. A i Doleo kad spada na tilo može doć u Abl. s'a, ab, oli de, n. p. Doleo, de tuis erumnis: žalostim se na tvojim nevoljam. Doleo ab aegritudine: tužim se na bolest.

4. Pendeo, ima Abl. većebrojni animis, n. p. pendemus animis: dvoumimo, neznati šta odlučit. A uzima se i u jednobroju: pendere animo, oli animi.

— 250 —

5. *Stupeo, Obstupeo, ostat začudjen, može imat Abl. brez pridstavka: Stupere adspectu:* na ugled ostat začudjen. A može i s' pridstavkom in, kako i Akuz. n. p. *Stupere rem novam, ol in re nova:* čuditi se novosti.

6. *Caleo kad zlamenuje biti zaljubljen u što, n. p. Qua re cales, ol cujus rei amore caperis?* U što si se zaljubio? I *Calleo amo spada kad znači zadobiti žulje, n. p. Manus calluerunt labore:* od truda su ruke ožuljavile. Tako se govori: *Pollere viribus:* imati snagu, oli biti jak. *Valeo viribus:* zdrav sam. *Ardeo zlamenujuć zaljubljenje, može imat Akuz. n. p. Corydon ardebat Alexin:* t. j. *valde amabat:* vruće ljubjaše Koridon Aleksiju.

7. Na ovi red spadaju i riči inchoative na sco, koje zlamenuju da je činenje počelo, ali nedospilo, kako: *Calesco*, grijem se, ugrijavam se, *Frigesco*, nazebam, ostudenjujem, *Madesco*, topim se, polivam se, kako i njihove savršene: *Caleo*, vruć sam, vruće mi je; ugrijan sam. *Frigeo*, studen sam; *Madeo*, mokar sam. n. p. *Mades lacrymis*, suzam si obliven. *Madescis lacrymis*: suzam roniš, roniš suze. Tako: *Contremisco artubus*: drču mi sglobovi.—Ove riči s' *Facio* postaju čineće i hoće Akuz. iza sebe, n. p. *Ignis calefacit me*: vatra me grije. A s'ričju *Fio* postaju trpeće, i slažu se ko riči *Passive*, n. p. *Tu calefis igne*: griješ se kod vatre.

## Šesti Red Ričih Neutrih

Njeke riči Neutre budući da zlamenuju trpljenje, skladaju se ko riči trpeće, t. j. primaju Nom i Abl. s' pridstavkom a oli ab. Take su, Vapulo biti bijen, Veneo biti prodan, Fio hivam, postajem, biti učinjen. n. p. *Ita testis in reum rogatur, an ab eo fustibus vapulasset*. Quint. Tako je svidok upitan protiva krivcu, jeli od njega štapim bio bijen. *Fabricius respondit a cive se spoliari malle, quam ab hoste venire*: Id. Odgovori Fabricio, da voli biti porobljen od gradjanina, nego prodan od neprijatelja. *Haec a te funt*: to se od tebe čini, postaje.

OPAZ. 1. *Fio* lipo se slaže u Abl. brez pridstavka, ali u inom zlamenju, n. p. *Nunc primum audio, quid illo factum sit*: to

— 231 —

sada prvi put čujem, što je od njega bilo: što mu se je dogodilo. Gdigod se uzme pridstavak de, n. p. Quid de Clodio fiet, rescribe: Piši mi što bude od Klodia. A ridje metne se i u Dativ, n. p. Quid mihi fiet postea? Pak što će biti od mene?

2. Facio uzima se kadgod ko i fio, n. p. Quid hoc homine faciatis? što ćete od toga čovika? Quid huic homini facias? što da učiniš od njega? Takodjer dionstvo na rus, kako futurus, dolazi s'istim padežim, n. p. Quid me futurum censes? što misliš, da će od mene biti? Quid de nobis futurum sit. Quid tibi futurum sit.

3. Fio može zlamenovat stimanje oli procinu: Quanti quisque seipsum faciat, tanti fiat ab amicis: koliko se tko cini, toliko neka je cinjen i od prijateljah. Vapulo s' Abl. sermonibus, znači, biti kudjen, tko kudi u Gen. a tko je kudjen u Nom. n. p. Docti vapulant sermonibus indoctorum: neučni kude učne. Omnium sermonibus sentiet vapulare. Cic. Čuti će, da ga svi kude, oli da svi o njem zlo govore.

4. Exulo idjem u izagnanje, Liceo biti cinjen na dražbi, oli nadmetice, na očitoj prodaji, obe se slažu ili brez padežah, ili s'obćenim padežim, to jest Exulo s'padežim stupanja oli stanja na mistu, a liceo s'padežim cine, n. p. Exulare Romae: stati izagnan u Rimu, izagnanikovati u Rimu. Exulo a Patria: idjem u izagon iz otačbine. Exulo domo: izagnau sam iz kuće, oli bolje, idjem u izagon iz kuće. Domus licet plurimi: kuća se premnogo cini. De Drusi hortis quanti licuisse, scribis: Koliko, pišeš, da su procinjeni Druzovi vrtli. Cum parvo pretio liceret: buduć jevtino procinjen. Ali nijedna nedolazi s'ablativom kipa činećega, zato kada se hoće da navede kip, koji šalje u izagnanje, oli koji cini, tada se uzme, Pellor in exilium a judice: izagnan sam od sudca. Tako Liceor rič deponens, n. p. Caesar domum licitus est: Cesar kuću stavio na cinu oli prodao na dražbi. Odkle buduć da ove dvi riči neimadu uprav zlamenja trpivoga, zato samo spadaju na riči Neutre, a nemišaju se s'gori rečenim trima Vapulo... jer nemože se reć: Liceo a domino, ali može: Vapulo a domino.

— 232 —

Opaz obćeni o pomoćnoj riči :

sum, es, est.

1. Rič pomoćna (verbum auxiliare) Sum, es, est, slaže se s' Nom. i zlamenuje biti, n. p. Vita otiosa est infelix: ne-sritan je život brezposleni. Campus Martius erat locus extra urbem Romam: Polje Martovo bijaše misto izvan Rima.

2. S'Genitivom posidovanja, n. p. Jam me Pompeji totum esse scis: jurve znaš da sam vas Pompejov. S'Gen. dužnosti, n. p. Nostrum est studere: naše je učiti, oli, naša je dužnost učiti. S'Gen. cine, n. p. Mea mihi conscientia pluris est quam omnium sermo: veće mi je, oli veće cinim, moju duševnost, nego ljudi govore. Quanti quisque sit ponderandum est: ima se miriti koliko tko valja.

3. S'Dativom kad znači, imati: Sunt mihi septem praestanti corpore nymphae: imam četrnaest lipostasni vilah. Est mihi liber: imam knjigu. Kad zlamenuje uzrokovati što, n. p. Nimia fiducia calamitati esse solet: savišno pouzdanje običaje bivati uzrok nevoljah. Takodjer s' dva Dativa: n. p. Hoc tibi est honori: to ti čini poštenje. Haec res mihi curae erit: o tomu će moja briga biti, oli tim ću se ja brinuti. Fortitudinis fortuna quoque adju-mento est. Cic. I sreća snagi pomaže. S'Dativom značeć stima-nje: Magni mihi erunt tuae litterae: vele ću ciniti tvoje knjige.

4. S'Akuzativom n. p. Petrus est apud omnes: svi Petra vele cine. Homerus et Pindarus sunt maximi apud viros doctos: Homir i Pindar vele se stimaju od učnih ljudih.

5. U Abl. s'in: Tu fuisti in causa Antonii: u parbi Antu-novoj i ti si stranu imao. S'pridstavkom a oli ab n. p. A multis fuit Caesar· mnogim je podpomogao Caesar. Sum abs te: od tvoje sam strane.

6. U Nom. oli Gen. oli Dat. n. p. Mihi est nomen Lauren-tius, oli Laurentii, oli Laurentio: ime mi je Lovro.

7. Kad Sum spada na pohvalu ili kudjenje može primiti Gen. oli Abl. premda se nemogu vazda zaminjivati jedan za drugoga ti padeži, n. p. Esse summae bonitatis et animo forti. Nullius consilii fuisse confiteor. Fac sis animo forti.

— 233 —

DE CONSTRUCTIONE VERBI
COMMUNIS

Riči su obćenske one koje dovršuju na or, a imaju zla-
menje činivo i trpivo, n. p. *Hortor*, nagovaram, i nagova-
ran sam.

Obćena Uprava ovih Ričih.

1. Sve riči obćenske, ako su zlamenja činivoga, slažu se s'jednim Nom. činećim i jednim Akuz. trpećim, kano i Riči Čineće, n. p. *Dux hortatur milites suos*: Vojvoda nagovara oli svituje svoje vojnike. *Cum agros maximos, ac feracissimos depopularetur*: plineć, oli kad plinjaše, prevelika i preplodna polja.

2. Ako li su zlamenja trpivoga, slažu se s'jednim Nom. trpećim i jednim Abl. činećim, kano i Riči Trpeće, n. p. *Hortatus est ab amico*: nagovaran je od prijatelja. *Omnis ora matritima ab Achaeis depopulata erat*: sve primorje bijaše od Akejah poplinjeno.

3. Ove su vrste: Aspernor, Comitor, Complector, Confiteor, Depopulor, Dignor, Dilargior, Ementior, Experior, Hortor, Interpreter, Largior, Meditor, Metior, Populor, Testor.

OPAZ. 1. Riči obćenske običajno trpivim zlamenjem uzimlju se samo u *Perfektu* i *Plusquam perfektu*; a u ostalim činivim zlamenjem.

2. Mnoge i riči deponenske nalaze se u zlamenju trpivom, kako: *Abominatus*, *Blanditus*, *Commentus*, *Detestatus*, *Dominatus*, *Oblitus*, *Veneratus* etc. A i Cicero reče: *Blandita populi suffragia*; t. j. *blanditiis impetrata*: od puka izmamljeni, izlaskani glasovi.

3. Kad se čine trpive riči obćenske, može se Abl. okrenuti u Dativ, n. p. *Meditata sunt mihi omnia mea incommoda*: od mene su promotrene sve moje nezgode: oli promotrio sam...

4. *Hortor*, na što se tko nagovara u Akuz. s'ad, n. p. *Totam Galliam hortatur ad bellum*. A *Dehortor*, od čega se odvraća tko u Abl. s'a ili ab, n. p. *Dehortor te ab otio*: odvraćam te od dangube: svitujem te da nedangubiš.

— 234 —

DE CONSTRUCTIONE VERBI
DEPONENTIS.

Riči smećuće oli Deponenske one su, koje izlaze samo na or, a imadu zlamenje činivo oli sridnje, t. j. zlamenuju činenje koje iz činitelja prelazi u što drugo, ili koje u nitkoga nepre-lazi nego ostaje pri činitelju, kako: *Sequor, slidim: Utor služim se: Morior, umirem.*

Prvi Red Ričih Deponenskih.

Njeke riči deponenske imadu izza sebe, Gen. n. p. *Miserere mei*: smiluj mi se. *Tuorum meritorum in me recordor*: tvojih se zaslugah prama meni spominjem. *Obliviscor injuria-rum*: zaboravljam se uvridah. Take su riči: *Misercor, Oblivi-scor, Recordor, Reminiscor, Potior, n. p. Potiri rerum, hostium, Regni* etc. osvojiti, zadobiti, dostignuti stvari, kraljestvo, nepriatelje.

OPAZ. 1. Riči deponenske neutroga zlamenja mogu se sta-viti brez ijednoga padeža izza njih, a mogu i s' dva Nom. n. p. *Pueri otiantur*: dieca brezposluju. *Omnes nascimur miseri*: svi se bidni radjamo.

2. *Obliviscor, Recordor, i Reminiscor, mogu se složiti i s' Akuz. n. p. Omnia obliviscor*: svega se zaboravljam. *Recordor tua consilia*: tvojih se svitah spominjem. *Recordor i u Abl. s' de n. p. Recordare de ceteris*: spomeni se ostalih.

Drugi Red Ričih Deponenskih.

Njeke riči deponenske iziskuju za sobom Dativ, n. p. *Ira-scor tibi*: srdim se na te. *Moderor irae*: zauzbijam srditost. *Adversaris mihi*: protiviš mi se. *Obsequar tempori*: prikloniti ču se vrimenu. *Medetur vulneri*: liči ranu. *Praestolantur vobis*: čekaju vas.

Riči ovoga Reda osobito zlamenuju ulaskanje *adulationem*, pomoć, i sva ostala, koja smo naveli u trećem redu ričih Neut-trih. Take su slideće :

— 256 —

Remorari.

Sectari.

Scrutari.

Sequi.

Tueri.

Testificari.

Tutari.

Vereri.

Venerari.

OPAZ. 1. *Indignor*, slaže se s' Akuzativom stvari; n. p. *Quidam indignantur imperia*: njeki nemogu čuti zapovidanja, njekim se nerači zopovidati. *Pontem indignatus Araxes*: rika Arakses razsardila se na most, nepripustila na se mosta.

2. *Precor* slaže se u Abl. s' a oli ab, n. p. *Quae precatus sum a diis immortalibus*: koja sam prosio od neumrlih bogovah.

3. *Fateri*, *loqui*, *queri*; bene mereri, oli male mereri: dobročiniti, dobro zaslužiti, mogu se staviti u Abl. s' de, n. p. *Bene mereri de patria*: dobro učiniti otačbini, dobro zaslužiti etc. *Male*, *credo*, *mererer de meis civibus*: scinim, da bi uvridio moje gradjane. *Queror de hac re*: tužim se na to. *De quo jam loquuti sumus*: o čem smo jur govorili. *Qui cum de scelere fatheretur*: koji izpovidajuć opačinu.

4. *Miror* nahodi se s' Gen. i u Abl. s' de i brez pridstavka, n. p. *Justitiae tuae prius mirabor*. Virg. Čuditi ću se najprije tvojoj pravdi. *De imprudentia ejus singulari sunt qui mirantur*. Cic. Ima ih, koji se čude njegovoj nerazbornosti. *Admiratus novitate nominum*. Cic. Začudjen novostju imenah.

## Četvrti Red Ričih Deponenskih

Njeke riči deponenske osim Akuz. hoće Dativ, n. p. *Polliceor tibi auxilium*: obećajem ti pomoć. *Gratulor tibi victoriam*: radujem ti se na dobitju. *Catilina minatus est ruinam patriae*: Katilina je zapritio srušiti otačbinu, oli srušenje otačbini. Take su riči:

Confiteri

Gratulari

Interpretari

Foenerari

Minari

Minitari

Imprecari

Impertiri

Polliceri

Furari

Inficiari

Largiri

OPAZ. *Gratulor* stavlja se i u Abl. s' in, de, pro, ex, n. p. *Gratulor tibi in hac re*, oli, *de hac re*; *pro victoria*, *ex victoria*: na tom ti se radujem. *Furor* u Abl. s' a ili ab, n. p. *Furatum me abs te esse diceres*: rekao bi da sam ti ga ja ukrao. *Polliceor* u Abl. s' de, i s' pro, n. p. *Tantum tibi polli-

— 257 —

ceor de Antonio. Cic. Polliceor pro Petro. Impertior i s' Gen.
n. p. Lucullo tantum impertior laudis. Cic.

## Peti Red Ričih Deponenskih.

Njeke riči deponenske osim Akuz. hoće Abl. brez prid-
stavka, n. p. Haud equidem tali me dignor honore. Virg. Te
me časti doisto nedržim dostojna. Beneficia beneficiis remune-
rabor: odvratit ću, oli obdarit ću, dobročinstvo dobročinstvom.

Ovoga su reda: *Dignor*, ciniti dostojna, za dostojna, *Pro-
sequor* pratiti, družiti, *Muneror* nadariti, darovati, prikazati
na dar, *Remuneror*, obdariti, uzdariti.

OPAZ. *Prosequor* uzima zlamenje iz Abl. s'kojim se slaže,
n. p. *Prosequi aliquem amore, odio, invidia, beneficiis, plausu:
ljubiti tkoga, mrziti, zlobiti, dobro mu činiti, plesat mu. Tako:
*prosequi lacrymis, votis, laudibus, maledictis, benevolentia:
plakati koga, želiti štogod, hvaliti, psovati ili proklinjati, mi-
lovati.*

Šesti Red Ričih Deponenskih.

Njeke riči deponenske osim Akuz. hoće Abl. pridstavkom
a ili ab, n. p. Tuebatur fines suos ab excursionibus hostium:
branjaše svoje granice od napadanja nepriateljskoga. Senatus
deprecatus est a Caesare creditum Marcelli: Senat zamoli u
Cesara povratak Marcellov, ili da se povrati Marcello. Is nul-
lam ab sese calamitatem poterit deprecari. Cic. Ta molbam neće
nijedne nevolje od sebe odvratit. Consequi laudem ab aliquo:
dostignuti pohvalu, oli biti pohvaljen od koga.

Ovoga su reda: *Furari, Mercari, Mutuari* uzeti u zajam.
*Precari, deprecari, Tueri, Percontari, Scitari i Sciscitari.*

OPAZ. *Percontor*, upitivat, može se stavit u Abl. s' prid-
stavkom de, i ex, n. p. *Ego illum de suo Regno, ille de nostra
Republica percontatus est*: ja ga upitah o njegovu kraljestvu,
a on o našoj Republici. *Theophrastus percontabatur ex anicula
quadam, quanti illud venderet*. Cic. Teofrast pitaše njeke babe,
po što prodavaše. A može se složit i s' dva Akuz. n. p. *Multa
percontabere doctos*. Horat. upitati ćeš mnoga učne ljude. Ta-
kodjer *Scitor* i *sciscitor*, obe bo isto zlamenuju, iztraživati,

— 258 —

izpitivati, dolazi u Abl. *s' de* i *ex*, n. p. *Epicuri ex Vellejo sciscitabatur sententiam*, Cic. izpitivaše Velleja o mnenju Epikurovu. *Mercor* u Abl. *s' de*, *Mercari de aliquo*: kûpit od koga. A može i s' ostalim padežim cine složit se, n. p. *Mercari libros minori pretio*: kupovati knjige jevtinije. *Precor* može imat Akuz. kipa i s' pridstavkom *ad*, n. p. *Ad quos precatur*; oli dva Akuz. od koji je jedan obćeni, n. p. *Hoc deos precor*; oli Akuz. stvari i Dativ kipa, n. p. *Si umquam robis mala precarer*. Cic. *Male precari alicui*: zlo komu želiti. U Abl. *s' pro*: *deprecari pro aliquo* etc.

## Sedmi Red Ričih Deponenskih

Njeke riči deponenske hoće Abl. iza sebe, n. p. *Munus animi est ratione bene uti*. Cic. dužnost je duše dobro se razlogom poslužiti. *Lucem, qua fruimur, a Deo nobis dari videmus*. Cic. Vidimo od Boga nam dolaziti svitlo, koje uživamo. *Vescimur bestiis*. Cic. hranimo se živinam. *Potiri imperio*: postati carom.

Amo spadaju riči: *Utor, Abutor, Fruor, Nitor, Oblector, Potior, Laetor, Vescor, Fungor, Defungor, Perfungor, Delector, Glorior, Periclitor*.

OPAZ. *Nitor, Glorior, Delector*, kadkad dolaze u Abl. *s'in*, n. p. *In ejus vita nititur salus Civitatis*. Cic. Na koga se životu oslonja spasenje grada. *In virtute recte gloriamur*. Id. pravo se u kriposti, ol, kripostju slavimo. *Glorior i Laetor* mogu imat Abl. *s' de*, n. p. *de tuis divitiis gloriaris*: bogatstvom se tvojim slaviš. *Laetor de hac re*: o tom se radujem. *Vescor, Fungor, Utor, Abutor, Potior*, nalaze se i s' Akuz. n. p. *Vesci caprinum jecur*: jesti kozju jetru. *Abuti rem patriam*: prošokati otčevinu. *Operam abutitur. Fungi officium*: izpuniti dužnost. *Utrumque laetor, t. j. de utroque*: na oboma se radujem. *Homerus potitus sceptru*. A jur smo rekli u prvom redu da potior može imati Gen. kad znamenuje posidovanje, dostignutje, n. p. *Potiri rerum. Periclitor*, kad znači, biti na pogibelji čega, dolazi s' Abl. n. p. *Periclitari capite, vita* etc. bit na pogibelji glave, života. A kad znači, kušati štogod, s' Akuz. n. p. *Omnia periclitatus est*: svaka je kušao, oli, izkušavao.

- 259 -

CONSTRUCTIO VERBI IMPERSONALIS.

OPOMENA. Riči bezosobne, oli, nekipljive, Verba Imper-
sonalia, one su, kojima se služi samo u trećem kipu jed-
nobrojnom, a ridko kad u većebrojnom; i dvojake su: jedne
glasa činivoga izlazeće na t, kako, Tonat, tonabat, tonuit,
grmi, grmljaše, grmilo je; druge glasa trpivoga dovršujuće
na tur, kako, Curritur, trče se.

Prvi Red Ričih Nekipljivih.

Njeke riči nekipljive uzimlju se brez ijednoga padeža, n. p.
Nondum lucebat: nebijaše svanulo. Iam advesperascit: jur se
sunoćava. Si fulserit, si tonuerit: ako uzasiva, ako uzgrmi.

Take su: *Lucet, Lucescit, svanjuje se, Fulget, siva (mu-
nja), Fulgurat, grom udara, Tonat, grmi, Grandinat, krupa
pada, Ningit, sniži, snig pada, Pluit, daždi, kiša pada, Ad-
vesperascit, smrče se, sunoćaje se.*

OPAZ. 1. Rečenim ričma običajno vlada kojigod od ovih Nominativah otajno razumljenih: Deus, Coelum, Nix, Lux, Ačr etc. Zato se kadkad očito nahode, n. p. Coelum tonat: nebo grmi.

2. Nogu se u ovom redu stavit različite ričih živinskih glasovah, n. p. Apis bombilat: pčela zuji. Bos mugit, vô miče, buče, riče. Canis latrat: pas, ol, pseto laje. Columba gemit, golub guče. Equus hinnit: konj hrže. Felis maumat: mačka mauče. Gallina gracillat: kokoš kakoće. Lupus ululat: vuk vije. Ovis balat: ovca bleji. Passer pipit: vrebac piuka. Sus grugnit: prase rokće. Serpens sibilat: zmija zviždje. Vulpis gannit: lissica kevka. Rana coaxat: žaba krkoće.

3. Pluit može se složit s' Nom. Ahl. a kadkad i s' Akuz.
n. p. Saxa pluunt, effigies pluerat. Lapidibus, lateribus pluisse
dicitur. Imbres multas pluit.

4. Rečene riči gdigod se uzimlju kipljivo u zlamenju čini-
vomu, oli sridnjemu, Pluo, tono, fulguro, fulmino etc. n. p. Tu
fulguras in Caesarem. Tibull. ti grmiš na Cesara. Tui inimici
lingua fulgurat: jezik tvoga nepriatelja gromom udara.

— 240 —

Drugi Red Ričih Nekipljivih.

Njeke riči nekipljive imadu pred sobom Nom. oli na misto
njega Infinitiv, oli koji dio govorenja, a izza sebe Genitiv,
n. p. *Est miserorum, ut malevolentes sint*: bidničko je, biti
zlovoljnim. *Hoc vehementer interest Reipublicae*: vrlo je do toga
skupovladi. *Utriusque nostrum magni interest prius, ut te con-
veniam quam discedas*. Obojici nam je do toga, oli stalo, oli
od koristi, da se s' tobom sastanem prije nego otidješ. *Interest
omnium recte facere*: svačija je dužnost pravo činiti. *A dolescentis
est majores natu vereri*: na mladiće spada poštovati starije.—
Take su: *Est, Refert, Interest*: spadati što na koga, biti što
čija dužnost, biti komu do šta stalo, biti od koristi, potribe.

OPAZ. *Interest i Refert, i mnoge druge riči slidećih redovah trećega, četvrtoga i petoga, primaju kojigod od ovih Nominativah: Hoc, istud, illud, id, quod, quid, nihil*: n. p. *Hoc maxime interest*. Cic. *Tua istud refert maxime. Illud parvi refert. Si tibi id minus libebit. Multi dubitabant quod sibi expediret*. Nil me poeniteat... etc. *Interest, na misto Gen. stvari neživuće, t. j. kad je Genitiv neživući, prima Akuz. s'ad, n. p. Magni ad honorem nostrum interest*: veoma je do toga stalo za naše poštenje. Takodjer *Interest i Refert, kako smo jurve rekli kod zaimenakah, na misto Gen. primaju ove Abl. mea, tua, sua, nostra, vestra*. Primaju još i ove Gen. *tanti, quanti, magni, parvi* etc. A govori se i s' prislovim: *multum, permultum, plurimum; maxime, magnopere, vehementer; parum, paululum, minime, tantum, tantulum, quantum, quantulum etc. interest, refert*. — Za reć, komu je do šta stalo, uzme se *cuja, ol cujus interest*: tkomu je stalo.— *Interest, kad zlamenuje, razlikovati se što, hoće Akuz. s'inter, a ridje Dativ ili dva Nom. n. p. Inter hominem, et belluam hoc maxime interest*. Cic. u tom se najvećma čovik i živina razlikuju. *Quid illis, et nobis interest*. Seneca. Koja je razlika medju nami i njima. *Hoc Pater, hoc dominus interest*. Ter. Otac i Gospodar u tom su različni.

— 241 —

Treći Red Ričih Nekipljivih.

Mnoge riči nekipljive hoće pred sobom Nom. ili misto njega koji dio govorenja, i navlastito infinitiv, a izza sebe Dativ, n. p. *Facite quod vobis libet*: činite što vam drago. *Expedit vobis esse bonos*: pristoji vam se biti dobrim. *Peccare nemini licet*: nitkomu njie prosto grišiti. *Quod bene verteret ipsi, Reique publicae*: što bi dobro izišlo po njega, i po Državu. *Emori potius, quam servire praestat*: bolje je i umriti, nego robovati.

— Take su:

<table><tr><td>Accidit</td><td>Displicet</td><td>Licet</td><td>Superat</td></tr><tr><td>Benevertit</td><td>Dolet</td><td>Obvenit</td><td>Stat</td></tr><tr><td>Conducit</td><td>Expedit</td><td>Obtingit</td><td>Sufficit</td></tr><tr><td>Competit</td><td>Evenit</td><td>Praestat</td><td>Suppeditat</td></tr><tr><td>Confert</td><td>Incessit</td><td>Patet</td><td>Sedet</td></tr><tr><td>Contingit</td><td>Incidit</td><td>Placet</td><td>Succedit</td></tr><tr><td>Constat</td><td>Liquet</td><td>Restat</td><td>Suppetit</td></tr><tr><td>Convenit</td><td>Libet</td><td>Superest</td><td>Usuvenit</td></tr></table>

OPAZ. Conducit i confert došavši s' Dativom stvari neživuće, mogu se prominut u Akuz. s' ad, n. p. Tum consultant, con- ducat id necne ad vitae utilitatem. Tada viećaju, jeli to ko- ristno za blagostanje. Esse kad se stavlja s'ričju licet iziskuje Dativ ol Akuz. n. p. Licuit esse otioso Themistocli. Cic. Bilo je prosto Temistoklu lendovaniti. In publica re mihi negligenti esse non licet. Cic. Nije mi prosto biti nepomnjivu u javnim poslovim. Liceat esse miseros. Cic. Budi prosto biti nesretnim. Ista rič Esse sa svim ričma, koje imadu Dativ, može imat i Akuz, n. p. Expedit vobis esse bonos. Vobis necesse est for- tibus viris esse ol fortes viros: trebavam da ste hrabreni ljudi. Infirmo non vacat esse mihi. Ovid. Neimam kad bolovati, oli neimam vrimena za bolovati. Licet kad znači dopuštati, koji dopušta u Akuz. s' per, a komu se dupušta u Dativ, n. p. Cur his per te non licet? Cic. Zašto im nedopustiš? Stat, stabat, kad zlamenuje zasmesti, tko zasmeta u Akuz. s' per, n. p. Per me non stat, quod minus intelligas etc. Nije ti s' mene, da ne- razumiš. Rič Incessit popadsti, oli podači koga što, oli sunuti se, prima Dativ ol Akuz. n. p. Nec mihi cuncta complectendi

16

— 242 —

cupido incessit. Valer. Niti me je došla želja sve prigrliti, oli obsegnuti. Timor deinde Patres incessit. Liv. Otce zatim strah popadne, oli podadje. Convenit značeć slagati se, koji se slaže u Dativ, a s'kim se slaže u Akuz. s'inter, a u Abl. s'de ako se stavi ono u čemu se slažu, n. p. Saevis inter se convenit ursis. Juv. Medvidi se slažu medju se. De prima quaestione nulli cum altero convenit. Sen. O prvom pitanju jedan se s'drugim nesudara, neslaže.

## Četvrti Red Ričih Nekipljivih.

Njeke riči nekipljive zahtievaju pred sobom Nom. oli misto njega kojigod dio govorenja, a osobito infinitiv, izza sebe pako Akuz. n. p. Decet hoc illum: to mu se pristoji. Te esse animo hilari valde me juvat: predrago mi je da si veseo. — Take su riči: Decet, Dedecet, Delectat, Juvat.

OPAZ. 1. Rečene riči uzimlju se u oba broja s'kojim mu drago Nom. trećega kipa: n. p. Quam te aliena deceant: koliko ti se tudja pristoje. Te omnia dedecent: ništa ti se nepristoji. Decet kada dolazi brez infinitiva nahodi se s'Dativom, a i u Akuz. s'in, n. p. Decet Principi. Liv. Decet victoribus. Salust. Decet nobis. Terent. Si quid deccat in illos. Cic. Ako im se što pristoji.

2. Oportet valja, treba, pristoji se, neizskuje vazda Akuz. nego dolazi u infinitivu, i s'nominativom, a lipo i u konjunktivu brez sastavka, n. p. Est aliquid, quod non oportet, etiamsi licet. Cic. Ima nješto ako i prosto što se nepristoji. Irritari Anto-nium non oportuit. Nije bilo pristojno da se Antun razsrdi, nije tribalo. Oportet te studere: valja, oli treba da učiš, oli dužan si učiti. Studeas oportet. U većebroju neuzima se, zato nevalja: Haec me oportet: te mi stvari trebaju.

3. Fugit, Latet, Praeterit, Fallit, kada se uzimlju nekipljivo na ovi Red spadaju, n. p. Quid sit optimum neminem fugit. Quintil. Svak zna što je najbolje. De Caesare fugerat me ad te scribere. Cic. Zaboravio sam ti pisat o Cesaru. Hoc non praeterit me: to ja znam. Non me praeterit, usum esse optimum dicendi magistrum. Plin. Znam da je vieštbanje najbolji učitelj govo-renja. In lege nulla esse ejusmodi caput, te non fallit: ti znaš,

— 243 —

da niujednom zakonu takvoga poglavlja neima. *Omnes fontes aestate quam hieme gelidiores esse, quem fallit?* Plin. Tko nezna, da su sva vrila zimi studenija nego liti? *Nil illum, toto quod fit in orbe, latet.* Ov. Ništo mu nije sakriveno, što se po svem svitu dogadja: oli, sve znade, što se dogadja. *Latet plerosque.* Plin. *Sed res Hannibalem non diu latuit.* Junstin. No stvar neostade za dugo sakrivena Hanibalu. Ali *latet* kod Cicerona s'dativom, n. p. *Nihil moliris, quod mihi latere valeat*: ničega nesnuješ, što bi mi moglo ostati sakriveno.

## Peti Red Ričih Nekipljivih.

Njekoliko ričih nekipljivih hoće Nom. oli kojigod dio povorenja, oli osobito infinitiv, i Akuz. s'ad. Take su: *Attinet*, *Pertinet*, *Spectat*, spadati na koga što, n. p. *Quod ad me attinet*. Cic. što na me spada: što se mene tiče. *Hoc ad rem pertinet*: to spada na stvar. *Beneficia*, quae ad singulos spectant, ad universos pertinent: dobročinstva, koja na pojedine spadaju, svima se pristoje.

OPAZ. *Attinet* i *Pertinet* mogu se izpustit, jer se otajno razume, n. p. *Quid istud ad me attinet*: što je meni za tim? Reci: *Quid istud ad me? Nihil ad rem*; t. j. *pertinet*. *Facit* kad znači spadati, ovoga je reda, n. p. *Non facit ad rem*. *Spectat* ne samo može imat Akuz. s'ad, n. p. *Spectat res ad rebellionem*: stvar smira, teži k'odmetničtvu; nego i s'in, n. p. *Omnia in unum exitum spectant*: svaka su tamo okrenuta, tamo teže, smiraju; tamo ciljaju. A i s'njekim prislovim kretanja, n. p. *Quorsum spectat?* Kamo cilja? *Eo, huc, spectat*: cilja onamo, amo, tuda. I *Pertinet* dolazi s'in, n. p. *Pertinet in utramque partem*: spada na obe strane. Obedvie t. j. *spectat* i *pertinet* mogu zlamenovat da je što okrenuto k'čemu, n. p. *Domus mea spectat Orientem*, ol *ad Orientem*: kuća mi je okrenuta k'iztoku, pram iztoku, gleda u iztok. *Domus tua ad meam pertinet*, ol *spectat*: kuća ti je okrenuta k'mojoj, stavljena prama mojoj.

— 244 —

Šesti Red Ričih Nekipljivih.

Njeke riči nekipljive imadu Akuz. kipa i Gen. stvari. Kip koji se kaje, stidi i t. d. stavlja se u Akuz. a ono, od čega se kaje, stidi i t. d. u Gen. n. p. Me poenitet meae culpae: kajem se od moga griha. Miseret te aliorum, tui nec te miseret nec pudet: druge žališ, a tebe niti žališ, ni se stidiš. Non me hoc dicere pudebit: neću se zastidit to reći. Mei me piget; taedet me vitae meae: Sam na se mrzim; dodijao oli omrzao mi je život. — Take su: Miseret, Miserescit, Piget, Poenitet, Pudet, Taedet. Vidi eum miserum, et me ejus misertum est. Plaut. Vidih ga bidna, i požalih ga, oli smili mi se na njega.

OPAZ. Ovim se je ričma još na tri načina starinom služilo, t. j. stavljajuć u Nominativ što se sada stavlja u Gen. i Akuz. n. p. Hoc me pudet: od toga se stidim. Mei miseret nemo: nitko me nežali. Oli su uzimane na or ko deponenske prvoga ili drugoga reda, odkle dolazi, poenitemini, poenitendus, pudendus. Oli su uzimane nekipljivo s'dovrsenjem na tur, odklen su postali Preteriti, Puditum est, pigitum est, pertaesum est.

Riči Nekipljive Trpivoga Glasa.

1. Riči nekipljive trpivoga glasa (vocis passivae) načinjaju se osobito od ričih Neutrih izlazećih na o, prvoga, trećća, četvrtoga i petoga reda, uzevši ih osebice t. j. brez padežah, n. p. Statur stoji se, vivitur, žive se, curritur, trče se, itur, idje se; ventum est, došlo se je, reclamatum est, oporeklo je se, ignotum est, oprostilo se je; aratur, ore se, seritur, sije se, egetur, potrebuje se, i t. d. Takedjer načinjaju se od istih ričih činivih staveć ih osebice, t. j. uzmuć brez padežah treći kip Passiva ričih činivih postaju nekipljive riči, n. p. Amatur, ljubi se, Legitur, čita se, Scribitur, piše se, Auditur, čuje se.

2. Riči nekipljive trpivoga glasa stavljaju se kadkad osebice (absolute) t. j. brez padežah, kako smo jur rekli, n. p. Statur, vivitur. A kadkad se stavljaju s' Abl. i pridstavcim a ili ab, n. p. Ab universo senatu reclamatum est. A mogu imat i padeže svojih ričih, n. p. Huic quoque rei subventum est a

— 245 —

*nobis: i tomu je od nas providjeno. Siccitate eo anno labora-
tum est: one je se godine suša trpila, oli, bila je velika suša
one godine. Njeke mogu imat Nom. n. p. Hoc modo plantantur
punica: ovako se šipci sade. — Razlikuju se pako ove ričih ne-
kipljive od Passivih u tom, što se passive uzimlju u sva tri
kipa, a nekipljive samo u trećem.*

DE COMMUNI
VERBORUM CONSTRUCTIONE.

Dovle smo govorili o osobnomu slaganju ričih, a sada ćemo
štogod progovorit o slaganju istih ričih u obćeno.

UPRAVA I.

Status in Loco - stanje na mistu.

1. Propria pagorum, tum quae castella, vel urbes

2. Significant, ad ubi in patrio reddenda, locantur,

3. Seu primo fuerit, sive ordine flexa secundo;

4. Ut jam sum Romae. Cupio tecum esse Corinthi.

Imena vlastita gradovich, varošah, selah prvoga i drugoga
sklona, kad je pitanje: *Ubi-Gdi*, oliti kad je stanje na mistu
(status in loco), stavljaju se u Genitiv, n. p. *Jam sum Romae*,
jurve sam u Rimu. *Cupio tecum esse Corinthi*, želim biti s'tobom
u Korintu. Tako: *Antiochiae*, *Ephesi*, *Jaderae*, *Ragusii*. u
Antiokiji, u Efežu, u Zadru, u Dubrovniku, i t. d. *Alia Tu-
sculi*, *alia Romae evenit saepe tempestas*. Cic. Često je drugo
vrime u Tuškulu, a drugo u Rimu.

5. Militiae, Belli, Domi, Humi, praedicta sequuntur.

6. Sex adjuncta domi casu nectantur eodem.

Ova četeri imena nazivna: *Militiae*, na boju, u vojsci,
*Belli* na ratu, u boju, *Humi* na zemlji, na tle, *Domi*, u kući,
kod kuće, u Genitiv se stavljaju ko i gori rečena, n. p. *Theo-
dori quidem nihil interest humi ne an sublime putrescat*. Cic.
Božidaru oli Todoru ništa nije stalo sagnjio ga na tle, ili u
visini. *Quibuscumque rebus vel belli vel domi poterunt, rem-
publicam augeant*. Cic. Čimgod uzmogli bilo na boju, bilo kod

— 246 —

kuće, neka uzmnožaju, oli obogaćuju državu. — Takodjer ovo šest zaimenakah: meae, tuae, suae, nostrae, vestrae, alie-nae, kada dolaze s'imenom Domi, n. p. Domi meae, tuae, suae, nostrae, vestrae, alienae, u kući, ili, kod kuće moje, tvoje, svoje, naše, vaše, tudje. Nonne mavis sine periculo domi tuae esse, quam cum periculo alienae? Cic. Zar nevoliš biti brez pogibelje kod tvoje kuće, neg s'pogibeljom kod tudje?

7. Nomina si terna sint, vel pluralia sextum

8. Poscit ubi; ut, natus Carthagine, doctus Athenis.

Ako su imena vlastita gradovah i t. d. trećega Sklona, ili većebrojna, stavljaju se u Ablativ, n. p. Natus Carthagine: rodjen u Kartagu; doctus Athenis: učen u Ateni. Babylone Alexander mortuus est. Cic. Aleksander je umro u Babilonu. Tako: Fui Constantinopoli, Parisiis, Venetiis: bio sam u Ca-rigradu, u Parizu, u Mletcim.

9. Insula, seu Regio, provincia, cuncta locorum

10. Nomina præpositas gaudent adjungere partes.

Imena velikih otokah, kao: Sicilia, Britannia etc. Imena stranah svita, kako: Asia, Europa etc. imena kraljestvah, krajinah, kako: Gallia, Germania, Illyricum, Dalmatia, Bosna; Hercegovina etc. i sva obćena imena mistah, kako: Orbis, regio, insula, urbs, silva, hortus, etc. stavljaju se u Abl. s'pridstavkom in n. p. Quum essem in Sicilia, in Asia, in Italia, in Bosna, in Horto, in Silva, in Urbe, in Foro i t. d. kad bijah, ol, buduć u Sicilii, u Ažiji, u Italiji, u Bosni, u vrtlu, u šumi, u varošu, na trgu.

OPAZ. 1. Rus, selo, stavlja se u Abl. brez pridstavka, a ima: ruri, ol, rure, n. p. Rure, ol, ruri semper vivebat: vazda staše u selu. Si illi sunt virgae ruri, at tergum mihi domi est. Plaut. Ako ima on šibikah u selu, i ja imam ledja kod kuće. Dolazi kadkad i s'pridavnikom, n. p. Interdum nugaris rure paterno. U većebroju i s'pridavnicim se meće i s'pridstavkom in, n. p. in ruribus: u selim.

2. Domi dolazeć s'pridavnicim oliti adjektivim nestavlja se u Genitiv, osim s'ono šest gori rečenih zaimenakah, nego u

— 247 —

Abl. s'pridstavkom in, n. p. nemogu reć: *Domi paternae*, nego valja reć: in domo paterna, u otčevoj kući. Sustinet in vidua tristia signa domo. Ovid. Drži tužne znake u sirotnoj (udovičnoj) kući. A veće putah i s'ono šest zaimenakah dolazi u Abl. s'in, u. p. Ille in domo mea saepe convaluit. Plin. On je često ozdravio u kući mojoj. Isto reci o imenim militiae, belli, humi, kada dodju s'pridavnicim: n. p. in humo dura: na, oli, u tvrdoj zemlji; in bello civili: u gradjauskomu ratu; in militia Romana: u Rimskoj vojsci — Domi pako sa samo-stavnicim može se na oba načina slagati, t. j. u Gen. i Abl. s'in, n. p. Domi Caesaris, ol in Domo Caesaris: u kući Ce-sarovoj. U većebroju veli se: in Domibus.

3. Gradovi se gdigod nahode u Abl. s'in, n. p. Navis in Cajeta parata est. Cic. Varro naves in Hispali curavit. Tomu protivno maleni otoci (insulae) a gdigod i veliki, stavljaju se u Gen. n. p. Conon plurimum Cypri vixit, Timotheus Lesbi. Konon je za dugo živio u Cipru, a Timotej u Lesbu. Siciliae cum essem etc. Cic.

4. Kad se imenim vlastitim gradovah pridaje štogod, ne-stavlja se u Gen. nego u Abl. n. p. na misto: Natus est Antio-chiae urbis quondam celebris; bolje je reć: Antiochiae urbe, in urbe, quondam celebri: u Antiokii njegda glasovitomu gradu. Ne: Romae magnae, nobilis etc. nego: in magna, nobili, Roma.

5. Imena obćena često s'pridavnikom u Abl. brez prid-stavka, n. p. Castra Gallorum opportunis locis erant posita etc. Vojska Galska bijaše na dobru mistu. Non eodem semper loco sol oritur aut occidit. Sen. A kod Poetah se nalaze brez prid-stavka kad i neima pridavnikah. n. p. Silvisque agrisque viisque corpora faeda jacent. Ov. razumi se, in silvis, in agris etc.

## UPRAVA II.

### Motus ad locum-Stupanje k'mistu.

11. Quaestio si fiat per quo, responsa dabuntur

12. In quarto: Quo vadis? eo Romam, Hispal, Athenas,

13. Brundusium; Rus atque Domum, ceu propria reddes.

— 249 —

Imena selah, gradovah, varošah i manji otokah, takodjer
Domus, i Rus, kad je pitanje Unde-Odkle, i Qua-Kudan,
preko koga mista, stavljaju se u šesti padež t. j. u Ablativ
brez pridstavka, n. p. Unde venis? odkle dolaziš? Corydone,
Roma, Carthagine, Epheso, Delphis, Domo, Rure: iz Koridona,
iz Rima, iz Kartaga, iz Efeža, iz Delfah, od kuće, iz sela.
Domo profugere, Cic. Pobignuti od kuće. Quum Tullius rure
redierit, mittam cum ad te, Cic. Povrativ se Tullio iz sela,
poslat ću ti ga. Dionysius Platonem Athenis arcessivit. C. N.
Dioniz pozvà Platona iz Atene. Roma, Brundusio, Athenis,
Laodicea iter faciebam: idjah preko Rima, Brindiza, Atene,
Laodiceje.

17. *Insula, seu Regio, Provincia, cuncta locorum*

18. *Nomina, praepositas gaudent adjungere partes.*

Ali imena zavičajah, Kraljevinah, Državah, velikih otokah
i sva obćena mistah, ako je pitanje: *unde*-odkle, stavljaju se
u Abl. s'pridstavkom a, ab, ex, de, n. p. *Romani ex Sicilia
in Africam gradum fecerunt*. Cic. Rimljani pekoračiše, oli pri-
djoše, iz Sicilije u Afriku. *Discessit ex Italia:* otidje iz Italije.
*Recessit ab urbe:* odstupi od grada. *Decidit de lecto:* padè
s'postelje. — Akoli je pitanje po komu ili priko koga mista,
tada se stavljaju u Akuz. s'pridstavkom *per*, n. p. *Per forum,
per Urbem, per Illyricum, per exteras regiones transeo:* pro-
hodim preko trga, preko grada, kroz ili preko Ilirije, kroz ino-
strane kraljevine. *Dum ipse terrestri per Hispaniam, Galliasque
itinere Italiam peteret:* prolazeć on piešice preko Spanje i
Gallije u Italiju.

OPAZ. 1. Imena vlastita gradovah etc. veće putah nahode se
s'pridstavkom, n. p. *a Brundusio nulla adhuc fama venerat:* 
ništa se još nebijaše dočulo iz ili od Brindiza. *Ab Alexandria:* 
iz Aleksandrije. *Ab Roma:* iz Rima. *Quum de domo me dedu-*
*cerent*. Cic. A protivno imena obćena, mistah, Zavičajah, Kra- 
ljevinah, Otokah, osobito kod Piesnikah, nalaze se brez prid- 
stavka, n. p. *Remeans Aegypto:* vraćajuć se iz Misira. *Non* 
*rediit Caria:* nevrati se iz Karije. Via *Appia iter facere:* hoditi 
putem *Apijskim. Terra, marique:* po kopnu i po moru, na zemlji

— 250 —

i na moru. Praeterito hac recta platea sursum. Tota Asia vagatur: skita se po svoj Ažiji. Osobito ako se neizlazi iz mista stavlja se u Abl. s'pridstavkom, i brez njega, oli u Akuz. s'per, n. p. Domo, in foro, per domum, per forum volitabat: proličaše poškući, po trgu.

2. Imena ričljiva takodjer, kako: *reditus*, *reditio*, *adventus*, *mansio* etc. primaju občene padeže, n. p. *Domum reditionis spe sublata*: izgubiv nadu doma se pavratit. *Cum a Brundusio M. Antonii reditum timeremus*: bojeći se Antunova povratka iz Brindiza, oli, da se nepovrati. *Brevis fuit mansio tua in urbe, Mediolani*: malo si stao u gradu, u Milanu. Quando fuit adventus tuus in Patriam, Parisios etc. kad si dašao u Otačbinu, u Pariz. — I s'prislovom: *Quid huc reditio est?*

## UPRAVA IV.

### De Dativo Communi.

19. Omnia personae superaddere verba dativum.

20. Commoda cujus erunt, incommoda gratia possunt.

Svaka rič može imat Dativ kipa, na koga korist ili štetu što biva, n. p. *Tibi aras, tibi occas, tibi seris, tibi eidem metis*. Cic. Tebi oreš, tebi branaš, tebi siješ, tebi istomu ženješ. *Quidquid valebo, tibi valebo*: štogod uzmognem, tebi uzmognem. *Si quid offenderit, sibi totum, tibi nihil offenderit*, Cic. ako nagraiše svojom će ne tvojom štetom nagraisati. *Mihi peccat, si peccat*: meni griši, ako griši. *Tu illi amicus* etc. ti mu prijatelj.

## UPRAVA V.

### De Accusativo vel Ablativo Temporis.

21. Quamdiu amat quartum, vel sextum; ut, quatuor annos

22. Aegra parens podagra jacuit, vel quatuor annis.

Kada je pitanje Quamdiu, za koliko vrimena, oliti kad se izgovara trajanje (*continuatio*) vrimena, ovo se stavlja u Akuz. oli u Ablativ brez pridstavka, a i s' pridstavkom per u Akuz. kad se hoče što jasnije da iztomači, n. p. Vixit triginta annos,

— 251 —

triginta annis, oli, per triginta annos: žlvio je trideset godinah. Regnavit tres annos, tribus annis, ol per tres annos: kraljevao je tri godine. Ager, quum multos annos quievit, uberioriores efferre fruges solet, Cic. Polje, kad opočine za mnoge godine, bolje radja. Aegyptum Nilus tota aestate obrutam oppletamque tenet, Cic. Nila (rieka) po sve lito drži potopljen Misir. Annibal Italiam per annos sexdecim variis cladibus fatigavit. Just. Annibal šestnest oli za šestnest godinah mučio je Italiju različitim nevoljam. Provinciam triennium obtinuisti: tri oli za tri godine si vladao državom. Biduum Laodiceae, duas horas Tiri fuimus: dva dni smo bili u Laodiceji, a dva sahta u Tiru.

23. Ad quando sextus tantum respondet ubique:

24. Ut quando fient comitia? Mense decembri.

Kad je pitanje Quando, kada je što bilo, oli će bit, vrime se stavlja u Ablativ brez pridstavka, n. p. Quando fient comitia? Mense Decembri: kada će se držat sbor? u Prosincu, oli miseca Prosinca. Quando venit? Anno praeterito, anno superiori, anno elapso: kada je došao? lani. Veniam hebdomada proxima: doći ću došaste nedilje. Surrexit primo mane, summo mane: uranio je, ustao se je prerano. Pervenit eodem tempore, eodem momento, eadem occasione: dodje u isto vrime, isti čas, istom prigodom. Toto anni decursu: preko sve godine. Mortuus est aetate provecta: star je umro. Hoc anno, hoc mense, superioribus diebus: ove godine, ovog miseca, prošlih danah. Biennio ante: onomlani. Triennio ante: prije tri godine, oli tri godine na zad. Quindecim annis ante: petnest godinah na zad. Pridie ejus diei: u oči onoga dana.

OPAZ. 1. Kada je pitanje u koliko je se što dogodilo, oli se ima dogoditi, u Abl. brez pridstavka, oli u Akuz. s' intra, i u Gen. sa spatio, n. p. Paucis diebus hoc feci: u malo sam danah to učinio. Biduo, triduo, u dva, u tri dana, oli do dva do tri dana: oli intra paucos dies, intra biduum, intra triduum. Id fecit intra tres horas, ol, trium horarum spatio: to učini u tri sahta. Clodius respondit triduo illum, ad summum quatri duo, periturum: odgovori Klodio, da će on do tri, ol najdalje do četeri, dana poginut.

— 252 —

2. Kada je pitanje odkada je što bilo (Quam dudum), stavlja se u Akuz. s' brojom rednim, n. p. Punico bello duodecimum annum Italia urebatur, T. Liv. već od dvanest godinah Italia goraše ratom Puničkim oli Kartažkim. Trebonio multos annos utor familiariter. Cic. mnogo je godinah, od kada obćim prijateljski s' Treboniom. A služi se i s' ante i abhinc u Akuz. oli Abl. i brojem glavnim, osobito kad je posve štogod prošlo, n. p. Paucis ante diebus, paucos ante dies: malo danah prije. Ille abhinc duos et viginti annos mortuus est. Cic. dvadeset su i dvi godine, da je, ili odkad je, umro. Abhinc annis quindecim, duobus et viginti: odsada na zad petnest godinah, oli dvadeset i dvi. Ante stavlja se i s' brojom rednim, n. p. vigesimo anno ante. Amo spadaju izgovori: Quatuor sunt dies ex quo, oli, quum te non vidi; quartus est dies ex quo etc. četeri su dana da te nevidih, oli odkada te nevidih. Post urbem conditam, ab urbe condita: odkad je Rim sagradjen. Jam a quatuor annis, ol jam quartum annum studet Parisiis. Jur od četeri godine uči u Parizu.

3. Ako se pita do kada, oli do koliko vrimena ima što biti, stavlja se u Akuz. s' ad, oli hinc ad, oli post, oli hinc post, n. p. Conceditur ad tempus: dopušta se do njekoga vrimena, za njekoliko, za njego vrime; ad annum, za godinu: ad vitam, za života, preko svega života. Nos te expectamus ad mensem Januarium: ġekamo te u Sičnju. Aliquot post menses, do njekoliko misecih. Redibo post duos dies, oli, hinc ad duos dies, oli, hinc post duos dies: povratit ću se do dva dni, nakon, posli dva dni. Post i s' Abl, n. p. Multis post annis, ol multos post annos.

4. Kad se hoće da naznači, za kada, za koje vrime, stavi se u Akuz. s' in, n. p. Eum ad coenam invitavit in posterum diem, Cic. pozva ga na večaru za slideći dan. In exiguum aevi gignimur, Sen. radjamo se za malo vrime, t. j. za malo živit.

5. Pitanje kada stavlja se i u Abl. s' pridstavkom in, n. p. Hoc in tempore, Cor. In illo tempore, in omni tempore, Cic.

6. Ako je vrime dokončano, a razume se časi, dnevi, godine, broj glavni okrene se u redni jebnobrojni, n. p. Discessit hora octava: hode osmi saht, oli u osam sahtah. Natus est die

— 253 —

*decima Augusti*: rodi se deseti dan Kolovoza. *Anno millesimo ocingentesimo sexagesimo tertio*: godine hiljadu osam stotinah šestdeset i treće.

7. Vrime kada što biva nahodi se i u Akuz. s'per, n. p. *Duo fuerunt per id tempus, per hos dies, per ea tempora.* Kadkad u Abl. s'de, n. p. *De media nocte proficisci imperat*: zapovida da se polazi u pô noći.

8. Imena različita dobi, kako, mladosti, starosti; takodjer rodjenja, života, smrti, dospitka, nesmatraju se ko imena vriomena, zato se stavljaju s'pridstavkom in, n. p. *In juventute, u mladosti, in senectute, u starosti, pod starost, in morte, na smrti, in fine na svrhi*; a na počelu, veli se, *initio i in initio*.

## UPRAVA VI.

### De Accusativo vel Ablativo spatii vel distantiae.

25. *Vult quartum; sextumque loci distantia casum,*

26. *Ut stadium distant, vel centum passibus hostes.*

Svakoj se riči može pridat Akuz. ol Abl. zlamenujući prostornost (*spatium*) oli dalečinu, razmak (*distantiam*), n. p. Abest ab urbe quatridui iter, mille passus, stadia trecenta: oli itinere quatuor dierum, millibus passuum, stadiis trecentis: daleko je od grada četeri dana hoda, tisuću korakah, i trista stadia. Mille et ducentos passus ibi latitudo patet: onde se širina prostire tisuću i dvista koračajah. Millibus passuum sex a Caesaris castris sub monte conscedit: odside pri dnu jedne plnine šest tisućah korakah ad Cesarove vojske. Aedificia fere spatium unius jugeri distant: sgrade su oko jednu dninu zemlje razmaknute. Sulci lirarum inter se distant semipedali spatio: plužne su brazde pô drug stopu razmaknute.

OPAZ. 1. Ova se stavljaju kadkad i u Gen. n p. A *castris aberam bibui*, Cic. bijah daleko od vojske dva dni hoda. Ovde bo se vazda razumiva *Iter* oli *viam* etc. Gdigod u Akuz. s'per, n. p. *Per triginta millia passuum victores sequuti*. Liv: trideset oli za trideset miljah dobitnici ih goniše. A kadnokad u Abl.

— 254 —

s'a ili ab, n. p. A millibus passuum quinque itinera diffcilia atque angusta excipiebant, Caes. onamo izza pet tisućah koračajah zaticahu mučni i tisni puti. A quinque fere millibus locat castra, Liv. njegdi izza pet miljah namišća vojsku. Pazi i ove izgovore: Accidit decimo abhinc passu, oli, ad decimum abhinc passum: dogodi se deset korakah odavlen. Comprehensus fuit tertio milliario, oli, ad tertium milliarium a Lutetia: bi uhvatjen tri milje od Pariza. Ad quartum lapidem ab urbe: do četeri, oli četeri kamena, oli četvrti kamen od grada, t. j. daleko.

2. Istim se dvama padežima služi kod mire (mensura), kako: visina, dubina, širina, dugljina, n. p. Habebant gladios longos quaterna cubita: imadiahu mače duge četeri lakta. Pedem e villa egressi non sumus: nismo ni stope iz sela izišli. Muri Babylonis ducenos alti, quinquagenos lati erant, Plin. zidovi Babilonski bijahu visoki dvista stopah, a pet stotinah široki. S'Gen. n. p. Colossus centum viginti pedum. Svet. Gorostasnik od sto i dvadeset stopah. Pedum quindecim fossa. Caes. jama od petnest stopah.

## UPRAVA VII.

### De Ablativo absoluto
O Abl. nezavisnom oli osebnom.

27. Sextus adherescit verbo cuicumque solutus:

28. Ut Rex egreditur procerum stipante turba.

Svakoj se riči može pridat Ablativ osebno oli nezavisno stavljeni, t. j. koji ni prije ni posle o riči nevisi, n. p. Rex egreditur procerum stipante turba: Kralj izhodi prateći ga množtvo velikašah. Jubente Deo: Deo sic permittente, Deo juvante, auxiliante, opitulante: po zapovidi; na zapovid Boga, zapovidajuć Bog, pripuštajuć, pomažuć, s' pomoćju Boga. Orien-te, occidente sole: izhodeć, zahodeć sunce. Ingruente nocte: prid noć, primičuć se noć, sunoćajuć se. Exiit, patre non vi-dente: izidje, nevideć ga otac. Fugit nemine insequente: pobiže negoneć ga nitko. Nihil praecepta atque artes valent, nisi adjuvante natura. Quint. Nepomagajuć narav, ništa nepomagaju naredbe i zanati. Ethnicis Imperatoribus Ecclesiam persequen-

— 255 —

tibus magis enituit Christianorum virtus: Progoneći Crkvu Cari neznabožkih, bolje prosinù krsćanska kripost. Mortuo patre, regnavit filius: umrivši otac, osta kraljem sin. Duce interfe- cto, milites fugerunt: poginuv vojvoda, pobigoše vojnici. Prae- misso nuntio, proficiscitur e castris: poslav unaprid viestnika, podje s' vojništa. Manducat non lotis manibus: jede neumiv, oli neumivenih rukuh, neumivenim rukam. Caesis inimicis, re- diit: paraziv nepriatelje, povrati se. Rege venturo, magnum erat in urbe gaudium: imaduć doći kralj, veliko bijaše veselje u gradu. Duce Mathathia: buduć vojvodom Matatia, pod voj- yodstvom Matatie, za vojvode Matatie. Caesare Augusto; za Agusta Cesara, buduć Cesarom Agust. Teste Seneca: po svi- dočbi Seneke, svidočeć Seneka. Comite Angelo: prateć Angeo. Conscio, inscio, patre: znaduć, neznaduć otac. Invito, adverso domino: preko volje gospodarove, protiveć se gospodar. Pau- cis exceptis: malo ih iznimiv. Discessit, ol discesserunt, insa- lutato hospite: hode oli hodoše nepozdraviv, nepozdravivši ni- tkoga, nitkomu se nejaveći. Sereno quoque coelo, aliquando tonat. Sen. kadkad grmi, i za vedra neba, buduć vedro. An- nibale vivo, vivente: živuć Anibal, oli za života... Nullis impe- dimentis: brez ikakve oprike, nebudući oprikah.

OPAZ. 1. Ako ime oli dionstvo zavisi o komugod dilu go- vorenja, tada se stavljaju u padeže po obćenim upravam sla- ganja, n. p. Cicero Proconsul in Ciliciam proficiscens Athenas venit: Ciceron idjuć u Ciliciu za Prokonsula dodje u Atenu. Tibi eam, quam suscepisti, viam tenenti: ti držeć se onoga puta, kojim si pošao. Me studiis operam sedulo navantem lauda- bunt omnes: nastojeć ja pomnjivo za naukom svi će me po- hvaliti.

2. Osobito kod poviestnikah dionstvo prošasto brez imena stavlja se n. p. Audito, castellum Lappiae obsideri, sex le- giones eo duxit, Tac. čuvši, ol, čuvši se, da je obsidnuta tvrdjava Lappie, šest četa vojske onomo odvede.

3. Kadkad se stavlja samo ime u Abl. n. p. Juxta peri- culoso, ficta seu vera promere, t. j. cum aeque periculosum esset. Tac. Buduć jednako pogibeljno laž ili istinu reć.

— 256 —

UPRAVA VIII.

De Ablativo instrumenti, causae, modi.

29. Sive instrumenti, seu causae adjungere sextum,

30. Sive modi, quo aliquid fiat, verba omnia possunt.

Svaka rič prima Ablativ koji zlamenuje:

1. Instrumentum - orudje, kojim se što čini, n. p. Hisce ocu-
lis egomet vidi. Ter. Ja sam mojima očima vidio. Dente lupus,
cornu taurus petit. Hor. zubom vuk kolje, a rogom bak bode.
Ferire gladio: raniti mačom. Ludere pila: igrati se lopte. So-
nare cithara: sviriti kitarom. Obruere lapidibus: kamenovati,
pritisnut kamenjem. Scribere manu: pisati rukom.

2. Causam - uzrok, radi koga što biva, n. p. Vestra culpa haec acciderunt. Cic. vašom je krvicom to se dogodilo. Terrore percelli: strnuti od straha. Vir natura ferus: čovik naravju oso-ran, zviran, zviročudan. Pallescere culpa: bliditi od griha, rad griha. Eo consilio, ea mente: tom odlukom. Amo spadaju izgo-vori: Ardere iracundia, dolore, studio, desiderio alicujus rei: goriti od srditosti, oli srdbom, od žalosti, ol, žalostju, željom, čega. Inflammari, accendi, amore, odio, cupiditate etc. zalju-biti se, zazlobiti, oli, zamrziti, zaželiti: upaliti se ljubavju, zlo-bom, željom. Takodjer: Gaudeo, moereo alienis malis: veselim se oli žalostim na tudjemu zlu. Madesco lacrymis: suzam ronim.

3. Modum - način, kojim što biva, n. p. Injuria fit duobus modis, aut vi aut fraude, Cic. Nepravda dvojako biva, ili si-lom, ili privarom. Nudo capite incedere: hoditi gologlav. Re-gio apparatu excipi: biti pričekan oli primljen kraljski, t. j. presjajno. Medicaminibus curari: liekom ozdraviti. Aliquid agere dedita opera, consulto: akaste što činiti: Loqui lingua latina: latinski, oli latinskim jezikom govoriti. Paucis verbis, uno verbo. Praestare alicui virtute, scientia, magnitudine, vi-ribus etc. Aequo animo aliquid ferre. Adolescentium more. Pecudum ritu: na živinsku. Meo more: na moju, po moj način. Clara, aut submissa voce dicere.

OPAZ. 1. Ablativ orudja instrumenti može sejlipo okrenut u
Akuz. s'pridstavkom per n. p. De iis vulneribus, quae maxime

— 257 —

per iela inferantur: o onim ranam, osobito koje se strilam zadaju, oli čine.

2. Ablativ uzroka (causae) kadnokad prima pridstavke, a, ab, cum, de, ex, prae, pro, n. p. Jacentes hostes a verecundia: ležeći od stida nepriatelji. Certo scio, te fecisse cum causa: znam doisto, da si s' uzrokom učinio. Quibus Senatus de me gratias egit: kojim Senat radi mene zahvali. Ex conscientia sui diffidenti: bojeći se od, oli rad, svoje duševnosti. Nec loqui prae moerore potuit: od tuge ni govorit nemogaše. Proque eo: radi toga, tim.

3. Ablativ načina (modi) često prima pridstavak cum, koga pratiocem (comitem) zovu, jer zlamenuje sdruženje u činenju n. p. Semper magno cum metu dicere incipio: uvik s' velikim strahom progovaram. Cum febri domum redeo: s' groznicom se doma vraćam. Aliquem a se dimittere cum bona gratia: uljudno tkoga od sebe odprostiti. Summa diligentia, i cum summa diligentia: najvećom, oli s' najvećom pomnjom.

## UPRAVA IX.

### De Ablativo Excessus et Praetii.

31. Excessus praetiique adhibent verba omnia sextum.

Svakoj se riči može pridati Ablativ zlamenujući

1. Excessum-prepunost, zalihost, nadlazak, n. p. Virtute, doctrina, industria, superabat omnes: sve nadlazaše kripostju, naukom, obrtnostju.

2. Pretium-cinu, n. p. Emi equum quindecim aureis, sel- lam tribus florenis, frenum uno floreno et duobus realibus: kupio sam konja za petnest cekinah, sedlo za tri fiorina, a uzdu za fiorin i dva groša. Multorum sanguine et vulneribus, ea Poenis victoria stetit: mnogo je krvi i ranah zapalo Kar- tagovce ono dobitje.

Amo spadaju ovi pridavnici cine Magno, skupo, perma- gno, preskupo, plurimo, najskuplje, parvo, jevtino, paululo, prejevtino, minimo, najjevtinije, n. p. Piscinac aedificantur ma- gno, skupo se grade ribarnice. Permagno decimas ejus agri vendidisti, preskupo si prodao desetinu onog polja. Ut redimas

17

— 258 —

minimo, si nequeas pautulo: da odkupiš što za manje, ako za
malo nemožeš.

32. Quanticumque tamen, tantidem a lege recedunt:

33. Et pluris, tanti, quanti, quibus adde minoris.

Iznimaju se Quanticumque i ostala napomenuta u stihovim, i slažu se s' Genitivom, kako smo rekli u Drugom Redu Ričih Činećih. n. p. Quanticumque domus constet: koliko mu drago zopadala kuća. Tantidem redemi patrem, quanti a te redemptus sum: po to sam odkupio otca, po što sam bio od tebe odkupljen.

OPAZ. 1. Rič sum, es, est i valeo kad spadaju na cinu dolaze u Abl. i Akuz. a i s' rečenim genitivim, n. p. Denarii denos asses valebant: desetice deset parah valjadiahu. Dicunt terminis denariis tritici modium esse: vele, da tri desetice zapada varićak pšenice. Tanti est, quanti fungus putridus: valja toliko, koliko gnjila gubina. Sed quanti omnibus valeat: nego po što je cinjen od svih.

2. Amo spada Ablativ Materiae-tvari, iz koje se što čini, i stavlja se s' pridstavcim e, ex, de, n. p. homo factus e limo terre, čovik učinjen od gliba; Mensa ex ligno, trpeza od drveta; Vas ex auro, sud od zlata; Templum de marmore, crkva od mramora. - Ovi se samostavnici mogu i lipše okrenut u pridavnike, slažuć ih s' imenom stvari učinjene, n. p. Mensa lignea, drvena trpeza, vas aureum, sud zlatan, oli zlatni, templum marmoreum, crkva mramorna.

3. Ako je govorenje o novcim, tvar se (materia) može stavit i u Gen. n. p. Nummus ex argento, ex auro, argenteus, aureus, oli, nummus argenti, auri. Takodjer: Flumina lactis, Montes auri: rike mlične, gore zlatne.

Tvar oli materia o kojoj se bavi, govori, piše, u Abl. s' de, oli super, n. p. Hac de re, oli, hac super re ad te scribam: o tom ću ti pisati.

— 259 —

POGLAVJE PETO

O SLAGANJU NAČINAH I VRIMENAH

De Modo Conjunctivo et Imperativo.

1. Konjunktivom iliti vezivnikom služimo se često na misto Imperativa, n. p. *discas*, uči. *Qui dedit beneficium taceat, narret qui accepit*, Sen. Koji je učinio dobročinstvo nek šuti, a koji je primio nek povidi.

2. Služimo se takodjer vezivnikom kad se svituje, pozivlje, n. p. *Meminerimus etiam adversus infimos justitiam esse servandam*, Cic. Spomenimo se, da valja biti pravednim i prama najnižim. *Sic cum inferiore vivas, quemadmodum tecum superiorem velles vivere*, Sen. Tako živi, ili ponašaj se, s'podložnicim, kako bi htio da s'tobom žive, ili ponaša se, starešina.

3. Za ukazati samu mogućnost čega (*possibilitatem*), zato se i zove *modus potentialis*, n. p. *Hic quaerat quispiam*, Cic. Ovde će tkogod upitati, ili, ovde bi mogao tkogod upitati.— Osobito se ovim načinom služimo s'upitanjem, i tada mu se za višu snagu pridruže *ut, an, ne*, n. p. *Ego te consulem putem, cum tu me non putes senatorem?* pa ja tebe držat za vićnika, kad ti mene nedržiš starostom? *Quis eum adoret?* tko bi mu se klanjao? tko bi mu se mogao klanjati? *Te ut nulla res frangat?* pa da te ništo nemože pripitomiti? *Eloquar, an sileam?* da izrečem, ili šutim? imam li, moguli reć, ili moram šutiti? *Omnium eloquentissimi quos ego viderim*; od svih, koje sam mogao vidit, najričitiji. *Nec facile dixerim*: niti mogu lasno reć, ne bi lasno rekao.

4. Kada se vieća o čemugod, n. p. *Quid hoc homine faciatis?* pa što bi vi od njega? što bi mu vi mogli učiniti? *Quid facerem?* što bi ja? što sam mogao činiti?

5. Kada se štogod želi, zato se zove i *modus optativus*, način željni, n. p. *Nunc, o nunc liceat crudelem abrumpere vitam!* Sad, o sad mi nestalo ovog tužnoga života! *Si nunc se nobis ille aureus arbore ramus ostendat!* o da bi nam se sada ukazala na stablu ona zlatna grana! *O mihi praeteritos*

— 260 —

referat si Deus annos! O da bi mi Bog prošaste godine povratio!
Utinam minus cupidi vitae fuissemus! Kamo srića, da smo
manje pohlepni za životom! Ut illum dii perdant. Bog ga ubio!
Pereat a facie terrae! nebilo ga! nestalo ga s'lica zemlje!
Quam vellem Romae mansisses! o kako bi mi drago bilo, da si
ostao u Rimu! Ita me Deus adjuvet! tako me Bog pomogao!
Ita mihi omnia, quae opto, contingant: tako mi se, sve što
želim, dogodilo. Avertat hoc Deus a nobis! Bog nas od toga
sačuvao! nedao nam toga Bog! Utinam illum diem videam!
Dao Bog da vidim oni dan! Negare non potes, atque utinam
neges! nemožeš zanikati, ali dabogda zaničeš! Dalmatis Dii
malefaciant, Cic. Bog prokleo Dalmatince.

6. Kad se štogod samo dopušta, n. p. Sit sacrilegus, esto
sit sacrilegus: budi, da je svetogrdan, recimo, da je sveto-
grdan, pa da je i svetogrdan. Profundat, perdat, pereat, ni-
hil ad me attinet: neka on troši, gubi, pa i pogine, što je
meni stalo; ili, meni nije stalo, pa ga on trošio, gubio. Se-
ditiosus homo fuerit, bio ga odmetan, pa, da je bio odmetan,
bud'je bio odmetan. Verreris ne si servus verberetur aufugiat:
aufugiat; bojiš se da nepobigne sluga ako bude izbijen: neka
biži, ili, pobigao ga. Age restitero illis, sustinuero eos: pa da
bi im se imao opirati, da bi ih podnosio; ili, budi da ću im
se imat opirati, podnosit ih. Quam sibi conveniat, ipse viderit:
kako mu se pristoji, neka on gleda; budi njegovo gledati.

7. Kad štogod srdito od nas odbijamo, n. p. Egone ut
prolis meae fundam cruorem! ja prolivati krv moga sina! pa
da ja prolivam krv moga sina! Huic cedamus! pa da mi tomu
popustimo! mi mu popustiti! da mu mi popustimo! Ego tibi
irascerer! ja se na te razsrditi! pa da bi se ja na te razsardio!

8. Kada se sumnji, ili štogod pod pogodbom izgovara,
n. p. Ubi istum invenias, qui honorem amici anteponat suo?
Gdi ćeš naći, ili gdi da nadješ toga, koji bi prijateljevo poštenje
mimo svoje cinio? Velimus, nolimus, mi htili, nehtili.

9. Služimo se sadašnjim i prošastim vrimenom ovoga na-
čina, kada kakvo mnenje izgovaramo s'opazom, ili posve
nepotvrdjujuć, n. p. Velim, htio bi; optaverim, rad bi bio,
želio bi; non hoc dixerim, to nebi rekao.

- 261 -

10. Iziskuju Konjunktiv s'ut, slideće riči; 1. Pitanja: Peto, posco, postulo, flagito, efflagito, exigo. 2. Kidisavanja: Insto, insisto, contendo, urgeo. 3. Molenja: Precor, oro, exoro, rogo, imploro, obsecro, obtestor. 4. Dostignutja: Impetro, consequor, assequor. 5. Nagovaranja: Hortor, moneo, admoneo, suadeo etc. i protivne, dehortor etc. 6. Zapovidanja: Impero, mando, praecipio, negotium do, sancio, edico etc. 7. Dopuštanja: Permitto, sino, concedo etc. 8. Činenja: Facio, ago, curo, operam do etc. n. p. Cura ut valeas, pazi zdravlja, nastoj zdravo biti. Omnia ut tibi sint nota faciam: nastojati ću da ti sve bude poznato, da o svemu budeš obznanjen. Precor, ut venias, molim te dodji. 9. Još često i riči nastojanja: Contendo, nitor, laboro, elaboro. Takodjer opto gotov vazda, exopto ridko, volo češće, dolazi s'ut. Po isti način riči dogadjaja, Accidit, contigit, evenit, usu venit etc. contigit, ut veniret: dogodi se, da dodje.

OPAZ. Vidit će se koji sastavci osobito slažu se s'konjunktivom kad o njima uzgovorimo. A najviše se može naučit iz štivenja dobri pisacah.

Imperativ.

1. Premda se imperativom svejednako služi za sadanje i došasto, ali bi se uprav imalo razlučit jedno od drugoga. Dakle za sadašnje služi, n. p. Lege, legite, čitaj, čitajte; a za došasto, n. p. Legito, legitote, legunto, čitati ćeš, čitati ćete, čitat će. Cras petito, dabitur; nunc abi, Plaut. Sutra pitaj, dati će se; za sad odstupi.

2. Imperativ se može zaminut ne samo s'konjunktivom, kako smo gori rekli, nego i s'ovin izrekam, cura ut, fac ut, a ut može se i otajno razumljat, n. p. Cura ut quamprimum venias, Cic. Dojdi što prije, ili, nastoj doći što prije. Bonam spem fac habeas, dobro se nadaj, ili, imaj dobro uhvanje, čini imati dobru nadu.

3. Kad se što zabranjuje, iliti zapovida da se što nečini, uzima se ne s'Konjunktivom, n. p. Ne facias, nečini, operae ne parcas, neštedi truda, neprestani trudit. A može se uzeti noli, nolite, s'infinitivom, n. p. Noli pati litigare fratres, Cic.

— 262 —

Nepripusti da se bratja svadjaju. Nolite id velle quod fieri non potest, Cic. Netražite onoga, što biti nemože. Noli facere; nečini, nemoj činiti.

## Vrime Sadašnje.

Pazi da se često vrime sadašnje uzimlje za prošasto, n. p. Roma interim erescit Albae ruinis, duplicatur civium numerus, Coelius additur urbi mons, Liv. A tako se može reč i naški: medjuto Rim reste razvalinam Albe, broj se gradjanah dvostruči, brdo se Celjsko gradu prilaže. Povidatelj bo ovde stvar davanšnju smatra ko da bi se sada dogadjala.

### DE CONSTRUCTIONE VERBI INFINITI.

1. Verbi infiniti capitis moderamina sunto,

2. Unde suae primum traxere propaginis ortum.

Riči nesvršene hoće prid sobom Akuz. a iza sebe isto padeže ričih svršenih iz kojih su potekle, oli izašle, n. p. Vidi nostros amicos cupere bellum. Cic. Vidio sam naše prijatelje želiti rat, ol, da rat žele. Malo te paulo post valentem, quam statim inbecillum videre. Id. Volim te i pokasnije zdrava viditi, nego odmah nemoćna. Quod scribis te a Caesare quotidie plus diligi, immortaliter gaudeo. Id. Što pišeš, da te svaki dan to većma Cesar ljubi, neprestano se radujem. Tempus est majora conari. T. Liv. Video virtutem aestimari abs te minimi. Vidju, da ti premalo kripost procinjuješ. Cupio scire, t. j. cupio scientiam: želim znati.

3. Debeo cum soleo, cupio infinita praeire

4. Verba solent, et plura, quibus fit nota voluntas.

Riči koje iza sebe primaju infinitiv jesu:

1. Sve riči, koje se zovu služeće (verba servilia), a te su: Soleo, običajem, Incipio, počimam, Debeo, imam, moram, t. j. dužan sam, Coepi, počimam, počeo sam, Desino, prestajem, odustajem, Possum i Queo, mogu, Nequeo, nemo gu, Valeo, moćan sam, vridan sam, n. p. Qui mentiri solet, pejerare consuevit: tko laže i krivo se kune, oli, tko običaje lagati, običaje se i krivo kleti.

— 263 —

2. Riči hotienja, želje, nehotienja i mržnje: Volo, Cupio, Aveo, Appeto, Expeto, Exopto, Gestio, Affecto; Nolo, Recuso, Respuo, Fastidio, Horreo, Erubesco, Verecundor etc. n. p. Cupio scire, želim znati. Volo cursum studii perficere: hoću nauke dovršiti. Recusavit malis acquiescere. Nehtide zloćam pristat, ol, privoljit.

3. Riči počimanja: Aggredior, Ordior, Exordior, Adorior, Ingredior, Instituo, kad stoje na misto, incipio.

4. Riči trajanja, i protivne; Persevero, Persto, Persisto, Pergo, (trajem), Consuesco; Absisto, Mitto, Omitto, Cesso, na miste: desino; n. p. Pergo loqui: slidim govoriti.

5. Riči spomenuća: Memini, Recordor, Reminiscor, oli protivne, Obliviscor.

6. Riči nastojanja: Conor, Nitor, Laborò, Adlaboro, Molior, Studeo, Contendo, i tim slične, Cogito, Meditor, Disco, n. p. Conatur discere: nastoji učit.

7. Riči hitnje, oli stanja: Propero, Maturo, Moror, supersedeo etc. takodjer, riči nakane: Statuo, Decerno etc. n. p. Caesar maturat proficisci: Cesar hiti poć.

OPAZ. 1. Kada dojdu u slaganju ove riči: Video, vidim, Jubeo, zapovidam, Promitto, obećajem, Sino, pušćam, pripušćam, Audio, čujem, Intelligo, razumim, Adverto, opazujem, onda rič, koja slidi, meće se u Infinitiv činivi (activi) ako ima kojigod kip čineći, n. p. Audio illum cantare: čujem ga pivati. Video te scribere: vidim gdi pišeš. Ako li neima kipa činećeg kod sebe, onda se stavlja u Infinitiv trpeći (passivi), n. p. Rex jussit captivum redimi: Kralj zapovidi sužnja odkupiti; oli, da se odkupi. Audio cantari: čujem gdi se piva, ol, da se piva, ol, pivati; narrari, kazivati, campanas pulsari, da se zvoni, zvoniti, gdi zvona zvone.

2. Ako posli ričih, Curare, brinuti se, nastojati, Dare, davati, dati, Locare, namistit, najmiti, Suscipere, primiti, uzeti, Tradere, pridati, Mittere, slati, Relinquere, ostaviti; dojde koja druga rič čineća s'akuzativom, stavlja se u Infinitiv trpeći (passivi), n. p. Dedit flium educari: Dao je sina podgojiti, oli da mu se podgoji. A može se ovde Infinitiv zaminut dionstvom trpećim na dus, da, dum, koje se ima složit sa

— 264 —

svojim samostavnikom u plemenu, broju, i padežu, n. p. Dedit
flium educandnm: fliam educandam; flios educandos; flias
educandas.

3. Infinitiv se može zaminuti dionstvom trpećim prošastim na us, a, um, u Akuz. iza riči Volo i drugih koje se s'njim mogu stavit, n. p. Volo te monere: hoću te opomenuti; zamine se: volo te monitum, oli, monitum te volo; monitam te volo; monitos, rogatos vos volo etc. Takodjer dionstvom činivim sadašnjim iza ričih, vidim, čujem, nalazim, zamiram, uvo-dim, n. p. Vidi Petrum ingentem. Audivi eum quaerentem. Invenit eos dormientes. Inducere aliquem loquentem.

4. Često kod ričih nekipljivih slideća rič idje u Infinitiv, i ponajviše iza Decet, pristoji se, Libet, drago je, Opportet, treba, valja, potrebito je, Manifestum est, očito je, Necesse est, potriba je, treba, n. p. Te decet silere: tebi se pristoji šutit. Opportet te scire: valja da znaš.

5. Riči služeće (verba servilia) gori navedene, slide narav Infinitiva, t. j. ako je Infinitiv kipljivi i one postaju kipljive, n. p. Tu soles servire pecuniae. Ako li je nekipljiv i one po-staju nekipljive, t. j. stavljaju se u treći kip jednobrojni s'Akuz. brez Nom. n. p. Počimaš se stiditi grihah; neveli se: Tu in-cipis te pudere, nego: incipit te pudere peccatorum. Tako: Mnogi bi se imali stidit svoje nepomnje: Multos pudere debe-ret negligentiae suae. — Rečene riči nemogu se okrenut na Passiv, nego se na misto njih okrene Infinitiv čineći na trpeći, n. p. Tu debes amare virtutem; reče se: a te debet amari virtus.

6. Riči Coepi, Desino, Queo, s'Infinitivim trpećim u pro-
šastomu vrimenu uzimaju se u Aktivu i u Passivu, n. p. Haec
res coepit fieri, oli, coepta est fieri.

7. Riči Volo, Nolo, Malo, Cupio, Cogito etc. imadu in-
finitiv ne samo s'Akuz. nego i s'Nom. ako je isti kip čineći
infinitiva i riči s'njim sastavljene, n. p. želim biti milostiv:
Cupio esse clementem, oli clemens. Ako li je kip različit, t. j.
jedan koji želi, hoće etc. a drugi koji ima biti milostiv etc.
vazda s'Akuz. n. p. Cupio te, illum etc. esse clementem.

8. Infinitivi Esse, Evadere i prilični, ako su vladani ričma

— 265 —

Liceet, Expedit i drugim, koje hoće Dativ, mogu imat za
sobom osim Akuz. i dativ na grčku, n. p. Liceat illis esse sal-
ros, ol esse salvis. Mihi negligenti esse non licet. Cic. Licuit
esse otioso Themistocli. Cic. Biše prosto Temistoklu lendova-
niti. Infirmo non vacat esse mihi. Ov.

9. Infinitivi, kad stvar spada na rič stavljenu prid istim infinitivim, tada prid sobom ništa, a za sobom iziskuju Nom. u. p. Meditor esse affabilis. Nolo esse Longus. Dicitur hostis petere. Avari infelices esse mihi videntur.

10. Infinitiv *Passivi*, hoće Abl. s'a ili ab, Akuz. i padež infinitiva, n. p. Credo a vobis accusari, accusatum esse, accusatum fuisse, accusatum iri, accusandum esse Lucretium errorum: scinim, da vi osvadjate, osvadiliste, osvaditi ćete Lukrecia od sagrišakah.

11. Iz medju svih pridavnikah oli dionstvah prečesto se slaže s'infinitivom *Paratus*, n. p. *Paratus audire*: spravan čuti. *Quod parati sunt facere*, Cic. Što su spravni učiniti. *Omnia perpeti paratus*. Caes. Spravan svašto pretrpiti.

12. Kad se štogod brzo povida često se uzme infinitiv misto sadašnjega vrimena ukazujućega, n. p. Verres unumquodque vas in manus sumere, laudare, mirari; rex gaudere ... Cic. To se i naški lipo govori s'ričju stane, koja se u Latinskom otajno razumiva, n. p. Stane uzimati, hvaliti, zamirati; kralj se radovati.

13. Običaje se stavit u infinitiv, kad se začudjenje, raz-
srdjenje, oli koje ino čuvstvo hoće živano da izrazi, n. p. Tene
hoc, Atti, dicere, tali prudentia praeditum? Cic. Ti li, to
reći, o Acio, čoviek tolike pameti? pa, da ti, o Acio, koji
si tolike razbornosti, to rečeš? Mene incepto desistere victam?
Virg. Ja li predobivena odustati od poduzeća? oli, te ja odustat?

14. S'ričju *Memini* infinitiv se često stavlja u sadašnjemu,
premda je govorenje o prošastomu, samo ako kip, koji se
spominje, bio je činitelj, ili svidok činenja, n. p. *Memini me
legere*: spominjem se, da sam čitao. *Meministis tum, judices,
corporibus civium Tiberim complevi, cloacas referciri*. Cic. Vi
se spominjete, o sudci, kako tilesim gradjanah biše Tiber na-
punjen, i smradovila natrpana. Ako li kip koji se spominje

— 266 —

nije blo vldok činenja, stavlja se u prošasti infinitiv, n. p. *Memineram C. Marium, navigio parvo, in oras Africae per- venisse*. Cic. Spominjao sam se, da je Kajo Mario u jednoj ladjici na obale Afričke doplovio.

## DE CONSTRUCTIONE GERUNDIORUM.

*Gerundium* dolazi od riči *Gero*, nosim; jer nosi narav imena i riči. A trostruka su Gerundia latinska, na *di* za Gen. na *do* za Dativ, na *dum* za Akuz.

## UPRAVA I.

### O Gerundiim Činivim u Obćeno.

1. *Omnia fontis amant Gerundia casus*:

2. *Ut, tempus cohibendi iras, et pace fruendi.*

Sva Gerundia činiva hoće padeže svojih ričih, iz koji su potekla, n. p. *Tempus est cohibendi iras, et pace fruendi, obliviscendi injurias, ignoscendi inimicis, coercendi cupiditatem, abstinendi maledictis* etc. Vrime je zauzbit srditost, zaboravit nepravde, oprostit nepriateljim, zauzdat pohlepu, mir uživat, odustat od prokletvah, oli psovakah.

## UPRAVA II.

### Gerundia in Di.

3. *Di finita jube comitare Gerundia nomen,*

4. *Gignendi casu gaudens: ut copia fandi.*

Gerundiom na *di* služimo se iza imenah koja hoće Gen. Taka su: *Tempus*, vrime, *Studium*, želja, nastojanje, nauk, *Voluntas*, hotienje, volja, *Ardor*, žestina, vruća želja, naglost, *Ars*, zanat, umietnost, *Cupido*, *cupiditas*, pohlepa, *desiderium*, želja, *Cura*, *Sollicitudo*, briga, brižljivost, staranje, *Propensio*, nagnuće, težnja, *Causa*, uzrok, *Gratia*, kad zl menuje uzrok, *Diligentia*, pomnja, *Voluptas*, naslada, razkošje, *Facultas*, dopuštenje, oblast, *Venia*, proštenje, prašćanje, *Jus*, pravo, pravednost, *Medium*, sredstvo, *Modus*,

— 267 —

*Methodus*, način, *Regula*, uprava, pravilo, *Ratio*, kad zla-
menuje način, oli, uzrok, *Occasio*, prigoda, *Opportunitas*,
zgoda, *Promissum*, obećanje, *Consuetudo*, običaj, navada,
*Votum*, zavit, *Propositum*, odluka, nakana, *Spes*, uhvanje,
nada, nadanje, *Timor strah*, *Stimulus*, podbod, podticanje,
(žaoc, osnic), *Potestas*, vlast, *Pactum*, pogodba, oklad, ugo-
vor, *Scientia*, znanje, *Tacium*, *Nausea*, mržnja, grstenje,
*Mos*, običaj, *Copia*, obilnost, *Finis*, svrha. — Takodjer njeka
imena pridavna: *Capax*, podoban, vridan, sauzetan, *Incapax*,
nepodoban, *Cupidus*, *Aridus*, *Studiosus*, željan, pohlepan,
*Consuetus*, *Insuetus*, *Peritus*, *Imperitus*, *Gnarus*, *Ignarus*,
*Rudis*, *Doctus*, *Sciens*, *Nescius*, *Inscius*, *Memor*, *Immemor*,
*Timidus* etc. n. p. *Tempus est surgendi*: vrime je ustat. *Causa*
*studendi*, *Gratia discendi*, za učit, da učim, rad nauka. *Copia*
*fandi*: obilnost za govorit. *Aridus comedendi*: pohlepan jist.
*Sum cupidus te audiendi*: željan sam te čut. *Timidus moriendi*:
strašiv umrit, oli, od smrti. — Kod ovih se dakle imenah nemeće
infinitiv, zato neveli se: *Aridus comedere*, *timidus mori*, *cu*-
*pidus audire* etc.

OPAZ. Kad ovi *Gerundium* ima za sobom Akuz. većebrojni,
može ga prominut u Genitiv takodjer većebrojni, n. p. *Fuit
exemplorum legendi potestas*: na misto: *exempla legendi*. Gdi-
god se ime izostavlja, n. p. *Quum haberem in animo navi-
gandi*: t. j. voluntatem.

UPRAVA III.

Gerundia in Do.

5. *Do finita solent quandoque partes pracire,*

6. Quae sextum anteunt; modo nullae; ut fessus arando.

Gerundiom na do služimo se oli s'Ablativom, oli s'Da-
tivom.

1. S' ablativom se uzima kadkad brez pridstavka, jer se otajno razumi n. p. *Plorando, arando, fessus sum*: Sustao sam plačuć, oruć. *Nihil agendo homines male agere discunt.* Cic. ljudi ništa nečineć nauče zlo činiti. A kadkad s' pridstavcim, osobito a, ab, de, ex, in, pro, cum, n. p. A *studendo las-*

— 268 —

sus. umorio se učeć. Ab invidendo recte invidentia dici po-
test, Cic. zavist-invidentia, može se pravo reć, da dolazi od
zaviditi-invidendo. Ex defendendo Patriam magna gloria venit.
Braneć domovinu velika se slava zadobiva. Prohibenda est
ira in puniendo: nevalja se srdit pedipsajuć. In hoc ornando,
kiteć ga. Tu quid cogites de transeundo in Epirum, scire sane
velim, Cic. želio bi doisto znati, što ti misliš za prić u Epir.
Neu, senex, pro vapulando hercle, ego abs te mercedem petam.
Plaut. Oj, stari, kunem ti se da ću, na misto biti bijen, od tebe
plaću pitati. Scribendi ratio conjuncta cum loquendo est. Quin-
til. S' govorenjem je svezan način pisanja.

2. S' Dativom dolazi izza imenah oli ričih, koja hoće Dativ, kako: Aptus, Idoneus, Habilis, Bonus, Deditus, Intentus, Utilis, Inutilis, Par, Impar i t. d. Studeo, operam do, Praeficio, satis sum, Praesum, Intersum etc. n. p. Aptus docendo: podoban učit koga. Ludendo intentus: prionuo za igru: nastoji o igri; bavi se igrom. Apta natando ranarum crura. Ov. Žabije su noge podobne za plivat. Aptus vincendo: podoban za predobit. Nos lavando operam dederunt: nastojahu nas polit.

OPAZ. 1. Često se izpušta ime koje dativom vlada kod ovih gerundia, n. p. Solvendo par non erat: nemogaše platit, oli, nebijaše podoban za platit; može se lipo reć: Solvendo non erat. Sit ne aliquis magno oneri ferendo: imali tko za ponit veliko brime. Vazda se razumi: par, idoneus, habilis, aptus etc.

2. Govoreć se, n. p. Intentus studendo, bavi se naukom, prionuo za nauk, isto je ko da se reče, intentus studio; as- suescere laborando, isto ko, labori, viknut poslu.

UPRAVA IV.

Gerundia in Dum.

7. Inter, ad, ob, verbis in dum, sociantur, et ante.

8. Promptus, ut, ad dandum. Sonipes ferus ante domandum.

Gerundiom na dum služimo se izza njekih pridstavakah,
kako: ad, ob, inter, ante; izza ričih stupanja k' mistu n. p. ve-
nio, mitto etc. izza njekih pridavnikah, koji hoće Akuz. s` ad,

— 269 —

kako *Facilis, Difficilis, Propensus, Idoneus, Aptus, Audax, Promptus, Paratus, Iners, Expeditus, Vehemens, Segnis* etc.
n. p. *Aptus ad exequendum*: podoban za izvršit. *Ad pugnandum, ad dicendum, ad merendum* etc. *Inter orandum mortuus*: moleć umro je. *Ad fallendum tempus ludit*: igra se za proć vrime. *Inter coenandum*: večerajuć. *Sonipes ferus ante domandum*: zviran je konj prije nego se utalomi. *Venio ad videndum*: do-lazim za vidit.

## UPRAVA V.

### De Gerundiis Passivis.

#### 9. Oderunt omnes passiva Gerundia casus.

Gerundia koja zlamenuju trpljenje neprimaju za sobom pa-dežah; n. p. *Memoria excolendo augetur*: pamet se viežbajuć uzmnožaje. *Arymbas Athenas erudiendi gratia missus.* Arimbo poslan u Atenu, da bude naučen. Juvenci proni ad domandum: t. j. za biti utalomljeni.

OPAZ. S ovakim Gerundiim trpećeg zlamenja ridje se služi, nego se na misto njih oli način vežući s'ut, oli Gerundiv uzimlje n. p. *Tu venis ut erudiaris* etc.

## UPRAVA VI.

### De ratione variandi Gerundia, sive de Gerundivis.

10. *Quae quarto gaudent velut adjectiva ligantur,*

11. *Dum genus, et numerus quarti, casusque gerundii*

12. *Permaneant: ut, homo pacem studiosus alendi.*

13. *Sic variabitur: Homo pacis studiosus alendae.*

Gerundia koja imadu Akuzativ mogu se složiti na način pridavnikah. A to biva okrenuć Gerundia na *dus, da, dum, i* složeć ih s'imenom u plemenu, broju i padežu; Akuzativ pako rečeni stavi se u padeže Gerundijah, t. j. u Genitiv kod Gerundia na *di, u Dativ, ol, Ablativ* kod Gerundia na *do, a kod Gerundia na dum ostaje nepomičan, n. p. *Homo studiosus pacem alendi*: rece se: *homo studiosus pacis alendae*. Tako: *Feci*

— 270 —

hoc testificandae caritatis caussa: na misto: testificandi cari-
tatem. Učinio sam ovo za očitovat ljubav. Tempus est scriben-
darum litterarum; na misto: scribendi litteras. Vrime je pisat
knjigu. Studiosus fui audiendi Praeceptoris: želio sam, nastojao
sam čut učitelja. Intentus struendo fraudem, reče se: Intentus
fraudi struendae: bavi se snujuć privare. Par sum oneri fe-
rendo, na misto: onus ferendo. In spernendo voluptatem, reci:
in voluptate spernenda: pogrdjujuć, ol, u pogrdjenju naslad-
nosti. Segnis ad gerendum negotia: reci: segnis ad gerenda ne-
gotia: kasan, lin, za obavit poslove. Ad connectendas amicitias
tenacissimum vinculum est, morum similitudo: na misto: ad
connectendum amicitias: za prijateljstvo svezat najtvrdji je uzao,
prilično življenje.

OPAZ. 1. Gerundia kad se okrenu na *dus*, *da*, *dum*, zovu se *Gerundiva*: koja se lipo stavljaju i na misto Gerundiah trpěćega zlamenja. n. p. *Dedit illis civitates ad diripiendum*; reče se i lipše: *dedit civitates diripiendas*. Pusti im, da gradove opline.

2. Riči, Do, Trado, Attribuo, Conduco, Sumo, Relinquo, Suscipio, Mando, Redimo, Loco, Praebeo, Curo, Depono, Propono, i prilične druge, koje kod Gerundiah dolaze s' pridstavkom, n. p. Attribuit Gabinio cives ad interficiendum, Urbem ad inflammandum etc. kod Akuzativa s' Gerundivim odbacuju pridstavak, n. p. Attribuit cives interficiendos Gabinio, Urbem inflammandam Cassio, totam Italiam diripiendam Catilinae. Quos libros ad te perferendos curabo.

3. Mogu se Gerundia zaminut infinitivom na grèku, premda je to veće običaj Piesnicim nego ostalim pisaocim, n. p. Tempus est, aut pacem componi, aut bellum naviter geri; na misto: componendi, gerendi. Si tantus amor casus cognoscere nostros. Cantare periti Arcades, misto, cantandi. Certa mori, misto, moriendi. Doctus sagittas tendere, misto, tendendi. Audax omnia perpeti, na misto, perpetiendo. Eamus visere, na misto, ad visendum.

4. Gerundiim na di i na dum, kad stoje kod riči stupanja (*motus*), mogu se na mnogo načina prominut, n. p. *Veni huc te videndi causa, ad te videndum, ut te videam, visum te, videre te.*

- 271 -

5. Kad se u promini Gerundia na Gerundiva dogodi, da se pridavnik Neutri samostavno uzme, neima se njim služit u Genitivu većebrojnomu, jer se od mužkoga nerazlučuje, n. p. Ars vera et falsa dijudicandi; a ne: verorum dijundicandorum. Zanat istinu od laži razabrat.

6. Dovršenje Gerundia na di, ostaje neprominjivo kod osobnih zaimenakah, nostri, vestri i sui, kad i s' veće kipovah dolazi, n. p. Ne quis hoc me, vestri adhortandi causa, loqui existimet. Tit. Liv. Germani in castra venerunt, sui purgandi causa. Caes. A nevalja: vestri adhortandorum, sui purgandorum.

7. Riči manjkajuće (verba defectiva) kako: Volo, Nolo, Malo, Memini, Odi, Coepi, Novi, Sum etc. budući da neimadu Gerundiah, zaminjuju se s' cum u vežućemu načinu, oli, s' dum u načinu ukazujućemu, n. p. Petrus cum velit, oli, dum vult: Petar hotiuć. Petrus cum sit, oli, dum est doctus, Petar buduć naučan. Cum essem, oli, dum eram Neapoli, magna vidi: buduć, ol kad bijah u Napulji, velike sam stvari vidio, i t. d.

## UPRAVA VII.

### De Participali in dum seu Gerundio necessitatis.

14. Participale petit, verbo est comitante, dativum

15. Communem, et casum verbi, fuit unde propago, ut,

16. Acriter est nobis pugnandum, aut morte cadendum.

Dionstvenik-participale na dum, kad dodje sa sum, es, est, hoće Dativ, svima ričma obćeni, n. p. Acriter est nobis pugnandum, aut morte cadendum: ili nam je se hrabreno boriti, ili nam je pomriti. Moriendum est omnibus: valja nam svim umriti, oli, imamo svi umriti. A osim Dativa ima i padež svoje riči, n. p. Tuo tibi judicio est utendum: treba da se tvojom pametju služiš. Tibi padež je obćeni, Tuo jest padež osobiti riči utor.

**OPAZ.** 1. Participale nije drugo nego Gerundium trpeće na dum, i zlamenuje da štogod ima biti, valja da bude, treba

— 272 —

učiniti ets. a može se reć, da je i dionstvo trpeće ali uzeto
neutraliter, oli impersonaliter.

2. Nahodi se gdigod na misto Dativa u Abl. s'a, ili ab,
n. p. *Quid tandem u Socrate, et Platone faciendum putes?*

3. Kada dodje obćeni Dativ kod ričih koje hoće Dativa,
tada se posluži rič Debeo, za da nepostane sumnjivo govorenje,
n. p. *Ego debeo servire tibi, na misto: mihi tibi serviendum
est: ja ti imam služiti.*

4. Ako je padež riči Akuzativ, tada se lipo okrene na Ge-
rundiv u zlamenju trpećemu, n. p. *Petendum est tibi pacem:
reci, petenda est tibi pax*. *Timendum est nobis poenas aeter-
nas, reci: timendae sunt nobis poenae aeternae.*

DE SUPINIS.

Supini su padežl Akuz. i Abl. imenah ričljivih (verbalium).
Imadu zlamenje infinitiva, zato su od Latinah izmišljeni, da
se često u govorenju infinitiv neopetuje.

I. DE SUPINO IN UM.

17. Prima supina pracit nullus: post addere patrum

18. Casus cuncta solent, et motus verba sequuntur.

19. Ut, vado invisum priscae Capitolia Romae.

Supin prvi oliti na *um* slaže se s' ričma, koje stupanje ili
kretanje (*motum*) zlamenuju; padežah prid sobom neima, a ima
oli može imat za sobom padeže svojih ričih, n. p. *Ibo percon-
tatum*: iči ću izvidit. *Spectatum veniunt*, dohode vidit, oli,
gledat. *Abi deambulatum*: idji šetat. *Dormitum*, spavat. Stul-
titia est *venatum ducere canes invitos*: budalaština je vižlad u
lov silom vodit. *Legatos ad Caesarem mittunt rogatum auxi-
lium*: pošalju, oli šalju, poklisare k' Cesaru za pitat pomoći,
da pomoć pitaju. *Nutricem accersitum ivit*: otišao je zovnut
doilju. *Spectatum ludos veniunt*: dolaze gledat igre. *Cur te is
perditum?* zašto se idješ gubit? zašto si se nakanio ubit? Ova
rič *Eo* s' ovim Supinom kadkad neima drugog zlamenja od
istoga Supina, n. p. *Neu pertinacia gentem universam perditum
iret*, t. j. *perderet*: za da tvrdoglavstvo nebi porazilo vas narod.

- 273 -

OPAZ. 1. Ovi se Supin može razvrgnut u druge izgovore, t. j. može se zaminut drugim načinim. Tako ovi izgovor: Venio emptum libros, zamini

1. Gerundiom na dum: Venio ad emendum libros.

2. Gerundiom na di, s'causa, ili, gratia, ili, ergo: Venio causa emendi libros.

3. Gerundivom za oba rečena Gerundiah: Venio ad emendos libros; oli, Venio emendorum librorum gratia.

4. Dionstvom na rus: Venio empturus libros.

5. Konjunktivom s'ut: Venio ut emam libros.

6. S'qui, quae, quod: Venio qui emam libros.

7. Infinitivom na grčku: Venio emere libros.

8. Samostavnikom ričljivim: Venio emptor librorum.

Ovdale vidiš, da je ta način zamine obćen Supinu i Gerundiom rečenim.

2. Rečeni Supin na um, dolazi gdigod kod ovih ričih stanja, Curo, Hortor Jubeo, Mando, Suadeo, n. p. Probus pater filios hortatur puro corde summo rerum Opifici servitum: dobri otac nagovara sinove, da čista srdca služe Bogu.

3. Ima zlamenje vazda činivo, izvan s'ričma neutrim zlamenja trpivoga, kako, Vapulo, Veneo.

## II. DE SUPINO IN U.

20. Mobilibus sine casu haerent extrema supina.

21. Suntque eadem passiva fere: ut, mirabile dictu.

Supini na u običajno su zlamenja trpivoga, padežah neimadu sa sobom, slažu se s'pridavnicim osobito za neutro, n. p. Quod optimum factu videbitur facies. Cic. Učiniti ćeš, što ti se za učinit bolje vidilo. Incredibile dictu: nevierovna stvar i za reć. Mirabile visu: čudno i vidit, oli, i za vidit stvar čudna. Res difficilis dictu, mučna stvar za izgovorit. Cognitu facilior narratio: povid lakša za razumit. O rem foedam auditu: o stvari gadne i za čut.

Pridavnici s'kojim se rečeni Supin najčešće slaže jesu: Absurdum, nepodobno, nerazložno, Acerbum, ljuto, žalostno, Arduum, mučno, trudno, Asperum, oštro, Credibile, vierovno, Crudele, okrutno, nemilo, Difficile, mučno, Dignum, dostojno, Dulce,

18

- 274 -

sladko, Durum, tvrdo, Facile, lasno, Foedum, gadno, Grave,
težko, Horrendum, strahovito, Incredibile, nevierovno, Indi-
gnum, nedostojno, Infandum, što se reć neima, stvar neizre-
civa, Inutile, nekoristno, Jucundum, milo, ugodno, veselo,
Injucundum, što je neugodno, nedrago, Lepidum, milo, uljudno,
pristalo, Leve, lahko, lagano, Memorabile, spomenovito, stvar
za uzpomene, Mirabile, Mirandum, Mirum, čudno, čudovito,
divno, Molestum, dosadljivo, Necessarium, potrebito, nuždno,
Obscenum, nepošteno, gadno, nečisto, Optimum, predobro,
najbolje, Pessimum, najgore, Pulchrum, liepo, krasno, Rarum,
ridko, Speciosum, liepo, gizdavo, uresno, Suave, milo, sladko,
Terribile, strašno, Turpe, ružno, grubo, Utile, koristno etc.
Još s'ovim samostavnicim nesklonjivim, Fas, Nefas, Opus, n. p.
Si hoc fas est dictu: ako je to prosto za reć; ako se pristoji
to reći. Nefas est dictu: neima se reć, nije za reći.

Izza njekih ričih, Surgat cubitu: nek se ustane. Pudet dictu:
sramotno za reć: stid je i reći.

OPAZ. Ovi se Supin može zaminut na ove načine: Erat
dignus amari, oli, dignus, ut ametur, dignus, qui ametur, tako,
dignus, ut amaretur, qui amaretur, dignus amore, na misto:
dignus amatu.— Infinitivom se osobito služe Piesnici na grčku.
Rečenim se zaminućem treba poslužit kod ričih Supina nei-
majućih, ili koje se nemogu okrenut na Passiv, kano su neutre
i deponenske, n. p. Pauperes sunt digni omnium miseratione,
oli, quorum omnes misereantur, oli, ut eorum omnes misereantur.

DE PARTICIPIORUM CONSTRUCTIONE.

22. Quae casus, et tempus habent moderamina sumunt

23. A verbis, genus unde trahunt; velut, urbe potitus.

Dionstva imadu iste padeže, koje i riči iz kojih izlaze, n. p.
Petrus amans virtutem, obliviscens injuriarum, parcens inimicis,
abstinens malo, serviens gloriae, fruens voluptatibus: Petar
kripost ljubeći etc. Locuturus honesta, daturus amicis, frui-
turus bonis; laudem adeptus, præda potitus, vexatus a per-
ditissimis civibus, multa largitus ei, de rebus ab isto cognitis.
Admonendum potius te a me, quam precandum puto. Veterum
monumenta a te legenda.

— 275 —

OPAZ. 1. Dionstva sadašnja iliti na ans, mogu imat zla-
menje samostavnikah, a to biva kad nikakva vrimena neznače,
i tada primaju Genitiv, oliti Akuz. mogu okrenut u Gen. n. p.
Cives amantes patriae, gradjani ljubitelji domovine. Alieni ap-
petens, amans pacis, na misto: patriam, aliena, pacem.

2. Ova dionstva kad uzmu narav imena mogu imat stupnje imenah pridavnih, n. p. Amans, amantior, amantissimus, n. p. Veni ad nos amantissimos tui. Cic.

3. Legens Platonem, štijuć Platona; Petrus scribens evadit doctus, Petar pišuć postaje naučan. Ovde se uzima ko Gerundium na do, i mala je medju njima razlika u takom slučaju.

4. Kod ričih, sum, es, est, i manjkajućih, Odi, Coepi, Novi etc. koje neimadu dionstva, zamine se s' cum u Konjunktivu, oli s' dum u Indikativu, n. p. Virgilius et Horatius cum sint Poetae praestantissimi, leguntur ab omnibus doctis.

5. Dionstvo prošasto iliti na tus etc. budući ponajviše zla-
menja trpivoga, prima Abl. s'pridstavkom a ili ab: n. p. de
rebus ab isto cognitis; tako isto dionstva na dus, da, dum,
n. p. monumenta a te legenda.

6. Nahode se njeka dionstva trpeća u činivom zlamenju, kako, Osus, Exosus, Perosus, od stare riči odio, is, n. p. Ille patrios mores exosus est. Curt. On je mrzio narodne običaje. — Tako, Pransus, ručavši, a, e, oli koji je ručao; Impransus, neručavši, koji nije ručao; Coenatus, koji je večerao, večeravši, a, e, Incoenatus, koi nije večerao. Mihi coenato epistola est redita: meni večeravšemu, oli, meni buduć večerao... A potus i juratus nalaze se u činivom i trpivom, n. p. Ille potus, oni koji je pio; sanguis potus, krv pijena, oli popijena. Ille juratus, oni zakleti, i koi je inog zakleo.

7. Mnoga dionstva i ričih Neutrih jesu zlamenja trpivoga, n. p. Evigilata consilia, viećanja protresena; Honores festinati, časti pospiešene. Terra regnata, zemlja vladana; Mors obita, smrt zadešena, susretena. Takodjer njeka dionstva na tus, xus, sus, ričih Deponenskih, uzimlju se i u trpivom zlamenju, n. p. Adeptus, Adortus, Arbitratus, Auxiliatus, Blanditus, Comitatus, Complexus, Confessus, Depastus, Deprecatus, Expertus, Imitatus etc. ova se sva uzimlju u oba glasa, činivom i trpi-

*

["— 276 —", "šom, n. p. *Adeptus*, zadobio, i zadobiven etc. i to jer su starrinom bile riči občene.", "8. Ima dionstvah prošastih koja postaju imena, od kojih njeka primaju Gen. n. p. *Consultus juris; Doctus artis; Pro-fusus sui; Expertus servitutis*. Njeka primaju Dativ, n. p. *Notus, Cognitus, Perspectus, Exploratus, Compertus, Dilectus, Pro-batus, Acceptus, alicui*. Doctus i Peritus nahode se s'Gen. s' Abl. i s' Akuz. s' ad, n. p. *Doctus ad militiam, Peritus ad respondendum*. Eruditus u Akuz. i Abl. n. p. *Eruditus Graecis litteris; eruditus ad assentationem*.", "9. Dionstva došasta na *dus*, stavljaju se štokad s' Dativom na grčku, n. p. *Gerendus est tibi mos adolescentibus*: imaš činiti na mladičku, kako hoće mladići. Ali osobito hoće Abl. n. p. *Non putabam a me haec publice scribenda esse*: nisam mislio, da ću te stvari na javi imat pisati.", "10. Dionstvo na *dus*, *da*, *dum*, bilo ričih deponenskih, bilo svih drugih koje se slažu s' Akuzativom, kad se stavlja sa *Sum, es, est*, u Nom. i Akuz. zlamenuje dužnost, potribu, i uzima se na misto, *opportet, necesse est, debet*, n. p. *Diligentia in omnibus adhibenda est*, Cic. U svačemu valja biti pomnjivu, ili u svačemu je potrebita pomnja. *Diligentiam in omnibus rebus adhibendam esse censeo*: scinim, da treba biti pomnjivu u svakoj stvari. Tako, *Consnuetudo imitanda medico-rum est, t. j. imitari oportet*: treba naslidovati liečnike. *Eundum est t. j. ire oportet*: ima se ići. *Faciendum id nobis, quod parentes imperant*, Plaut. imamo, dužni smo, činiti, što nam roditelji zapovidaju. *Etiam seni discendum est*, Sen. I star ima učit, valja da uči; ili, i staru treba učiti. *Ego ipse consolandus sum*: ja isti imam biti utišen, imam potribu od utišenja, valja, da i mene utiše. *Eos a nobis colendos puto*, t. j. *coli debere puto*: scinim, da ih imamo poštovati. *Illi a nobis colendi sunt*: imamo ih poštovati. *A quibus tuendus fuerat*, koji ga imadiahu braniti. *Venia petenda est*, valja pitat oproštenje. *A te non ulciscenda sunt*: neimaš se u tom osvećivati. *Fruenda est sapien-tia*: ima se uživati mudrost. *Perfruenda est nobis pax*: imamo mir uživati. *Et graviter fers, quod utendum acceperis, reddidisse*: i zao ti je, da si povratio, što si bio uzeo za služiti se. *Ad per-*

— 277 —

fruendas voluptates, za nasladjivati se. Didici a magistro non
pudendo, naučio sam od meštra, za koga se nije stiditi. Na-
hode se i ova u trpivom zlamenju iz Neutrih, n. p. Mors omni-
bus obeunda: svi imadu umriti. Vigilandae noctes: noći u kojim
će se bditi, ili u kojim valja bditi. Vir mihi canendus: čovik
koga imam hvaliti etc.

NADOMETAK.

Buduć da se može izgovorit s'veznikom Quod, ili sa zaimencim
Qui, Quae, Quod, što se izgovara s'infinitivom i s'njekim dion-
stvim: takodjer s'ričju Debeo, što se izgovara s' dionstvom
došastim trpivim; zato evo njekoliko izgledah, kako se može
jedno za drugo uzeti, ili kako se mogu zaminjivati.

I. RIČ DEBEO.

1. S'ričju činivom, n. p. Filius debet honorare parentem:
sin ima štovati roditelja. Zamine se s'dionstvom na dus, da, dum,
okrenuć Nominativ, bio očit ili otajan, u Dativ, Akuzativ u No-
minativ, i nadostaveć rič pomoćnu, sum, es, est: dakle postaje:
Filio honorandus est parens. Tako, Debetis ante omnia virtutem
amare: dužni ste prije svega kripost ljubiti; vobis ante omnia
virtus amanda est.

2. S' Neutrom i činivom ričju brez Akuzativa, n. p. Omnes
debemus migrare: svi imamo otići: Omnibus migrandum est.

3. S' Deponenskim zlamenja činivoga, n. p. Debebatis iram
moderari, honorem tueri, otium persequi: imaliste sržbu uzteg-
nut, poštenje branit, a dangubu odgonit: Vobis ira mode-
randa, honor tuendus, otium persequendum erat.

4. S' Deponenskim zlamenja sridnjega, n. p. Omnes debe-
mus mori: svim nam je umriti, ili, svi imamo umriti: Omnibus
nobis moriendum est. Omnes mori debent: svim je umriti: omni-
bus moriendum est.

5. Iz trpivoga izgovora samo se Abl. okrene u Dativ, i rič
u dionstvo, n. p. A filio debet honorari parens: a filio hone-
randus est parens.

— 278 —

OPAZ. Kad su u izgovoru Akuzativi, koji spadaju na isti
kip Nominativa, neostavlja se rič *debeo*, tako: *Ego debebam
me emendare*: imao sam se podobrit: nevalja reć: *ego mihi
emendandus eram*.

## II. VEZNIK QUOD.

1. Zaminjuje se infinitiv s'veznikom *Quod*, staveć Akuzativ u Nominativ, a rič u vrime koga veznik iziskuje; a za ostavit rečeno *Quod*, Nominativ se stavi u Akuzativ, a rič iz sadašnjega vrimena u infinitiv, n. p. *Multi dixerunt me esse pigrum*: mnogi su rekli da sam lin; *multi dixerunt quod ego sim piger*. Appromisit, quod faciet: adpromisit se facturum.

2. Kad je rič u imperfektu i Plusquam perfektu, ako se uzimlju pogodbeno (conditionate), zamine se s'Futurom perfrastičnim n. p. *Judico, quod puer proficeret, si vellet*: scinim, da bi dite napridovalo, kad bi htilo; reče se: *Judico puerum profecturum si vellet*. Otajno se razumi, *profecturum esse*. *Ajunt, quod ego dubitarissem*: vele, da bi ja bio sumnjio; *Ajunt me dubitaturum fuisse*. Ovde pazi, da ovo poslidnje, t. j. *dubitarum fuisse*, nemože zlamenovat, ko prvo, bio sam sumljio, nego, da bi bio sumnjio: radi toga samo se u ovom zlamenju može zaminuti.

3. Na misto što bi Futur s'veznikom quod dolazeći isao u Futur infinitiva, može se lipo reć, fore ut, ol, futurum ut, staveć rič u konjunktiv vrimeua sadanjega, n. p. *Pridem dixerunt quod Roma capietur*: davno su rekli, daće Rim biti uzet. Dakle se može reć: *Romam captum iri*; a na misto toga i: *Fore ut Roma capiatur*, ol, futurum ut *Roma capiatur*.— A kod ričih koje neimadu supina tako i valja učinit, jerbo nemogu imat Futura u infinitivu, buduć da ta nije drugo, nego supin na um s'nadostavkom iri. Evo jedan izgled: *Credo quod ambiges*: držim, da ćeš sumnjiti; nemože se zaminut van s'fore ut, ili, futurum ut: credo fore ut ambigas, credo futurum ut ambigas; jer rič ambigo neima supina.

4. Kada u izgovoru dodju dva akuzativa živuća, tada, za da nepostane sumnjivo govorenje, okrene se na trpivi način, te se ostavi veznik quod, n. p. *Ajunt quod Antonius Paulum*

- 279 -

percusserit, vele, da je Antun Pavla udario: okreni: ajunt
quod ab Antonio Paulus percussus sit: sada ostavi quod, biva:
Ajunt, ab Antonio Paulum percussum fuisse. Jer bi nerazumno
bilo rekuć: ajunt Antonium Paulum percussisse.

III. PRINOSNICI QUI, QUAE, QUOD.

1. Prinosnici *Qui, Quae, Quod*; kad su u Nominativu ostave se zaminuć vrime sadašnje i nesvršeno indikativa u dionstvo sadašnje, n. p. *Malum quod iminet antevertite*: zlo nadstojeće pridtecite; reci: *Malum iminens antevertite. Virum, qui fugit insequimini*: reci: *virum fugientem*.

2. S'Akuzativom izgovora činivoga okrene se prije na trpivi način, te se ostavi qui, quae, quod, n. p. Accepi donum quod amicus mihi misit: primio sam dar, koga mi je prijatelj poslao; okreni u trpivnik: Accepi donum quod mihi ab amico missum est; izpusti Prinosnik quod, postaje: Accepi donum mihi ab amico missum.

3. S'Ablativom izgovora trpivoga, prije se okrene na način činivi, pak se ostavi zaimenak qui, quae, quod, n. p. Honora amicum, a quo honoraris: poštuj prijatelja, koji te štuje; reci: honora amicum, qui te honorat; izpusti qui, biva: honora amicum te honorantem.

4. Futur indikativa, imperfectum i Plusquam perfectum
konjunktiva, zaminu se s' dionstvom na rus, ra, rum, izpusteć
qui, quae, quod, n. p. Praemium habebit, qui diligentius
componet, qui diligentius componeret, qui diligentius compo-
suisset: imati će dar, koji bolje sastavi, ili bude sastavit,
koji bi bolje sostavio; reci: diligentius compositurus prae-
mium habebit.

OPAZ. 1. Osim rečenih vrimenah s'ričma činivim i neu-
trim, qui, quae, quod, nemože se izpustit. U prošastom i
veće nego prošastom ričih deponenskih može, jer imadu
dionstvo prošasto, n. p. Sol qui ortus est urit, reci: sol or-
tus urit. 2. Nemože se izpustit qui, quae quod, ako neimadu
riči dionstva u koje bi imalo ići; tako nemogu zaminut ovi iz-
govor: Puer qui mavult otiari, quam discere, castigabitur:
diete, koje voli dangubit, nego učit, biti će pedipsano; jer

— 280 —

nemogu reć: malens. 3. Zaimenci ukazivi, Hic, iste, ille,
ipse, is, idem, došavši u izgovoru s'qui, quae, quod, s'njim
se i izpuštaju, n. p. Eos amo qui diligenter student: milujem
pomnjivo učeće; reci: Amo diligenter studentes. 4. S'qui,
quae, quod, izpušta se i sum, es, est, osim u Futuru, n. p.
Vapulabit puer qui est negligens; reci: vapulabit puer negligens:
dite nepommjivo biti će bijeno, ili pokarano. A u do-
šastom idje u dionstvo, Futurus, a, um, n. p. Amabo eum:
qui diligentior fuerit; reci: amabo diligentiorem futurum:
ljubiti ću, koji pomnjiviji bude. 5. Kad je govorenje o pri-
bivanju, qui, quae, quod, izpusti se, a sum es, est, zamine
se kojom drugom ričju, n. p. Scripsi Fratri qui est Mostarii,
pisao sam bratu, koji je u Mostaru; uzmi rič, degit, i reci:
scripsi fratri degenti Mostarii.

5. Riči trpive neimadući sadašnjega dionstva nemogu ni
ostavljati qui, quae, quod, osim kad se okrenu na način či-
nivi, ko smo gori napomenuli. Ali s'Imperfektom, Perfektom
i Plusquam perfektom ukazivnika, izpušta se zaminuć s'pro-
šastim dionstvom, n. p. Liber qui a te mihi donabatur, ol,
donatus est, ol, donatus fuerat periit; reče se: liber a te mihi
donatus periit: izgubila se je knjiga, koju si mi darovao. Libros
qui a te mihi sunt missi accepi; primio sam knjige, koje si
mi poslao; reci: libros a te mihi missos accepi. Injuriarum
quae a te mihi illatae sunt, obliviscor; zaboravljam se uvridah,
koje si mi počinio; injuriarum a te mihi illatarum obliviscor.

6. S'Futurom indikativa i s'prošastim vrimenim konjun-
ktiva, qui, quae, quod, izpušta se zaminuć ga s'dionstvom
na dus, da, dum, n. p. Verba, quae a me audientur, erunt
pauca; malo će biti riči, koje će se od mene čuti; zamini:
verba a me audienda, pauca erunt. Tunica, quae a te mihi
donaretur, ol, donata fuisset, necdum est parata; još nije
gotova haljina, koju bi mi imao darovati, ili, koju bi mi bio
daravao; tunica a te mihi donanda etc. — U drugim se vrime-
nim qui, quae, quod, nemože izpustit.

— 281 —

POGLAVJE ŠESTO

O SLAGANJU PRIDSTAVAKAH, PRISLOVAH,
SASTAVAKAH I MEDJUMETAKAH,

De Constructione Praepositionum.

I. PRAEPOSITIO VERBIS ADDITA.

24. Verba quibus regimen prorsus natura negavit

25. Munere praepositae partis moderamina sumunt.

26. Ut, sedeo in cathedra; vado, proficiscor in Urbem.

Riči koje po naravi neimadu padežah, odkle se zovu i osebne (absoluta) i neprelazne, a to su riči prvoga Reda Neutrih, radi pridstavakah mogu imati padeže, n. p. Sedeo in cathedra, vado in Urbem; venit ad me in Tusculanum, de Tusculano suo. Esse in lecto: sedere apud aliquem. inambulare cum aliquo in porticu.

27. Omnia verba gradus proprios moderantia, partes

28. Appositas adhibere cum suis casibus optant.

Sve riči prelazne (transitiva) kako, Video, Diligo, Audio etc. osim svoga padeža, imadu i pridstavke svojih padežah, n. p. Allicit homines ad diligendum; diligere aliquem propter virtutem et probitatem.

29. Composito dat saepe suum pars juncta regendum

30. Praepositiva gradum; velut, hostem invadere ferro.

Često riči sastavljene imadu padeže svojih pridstavakah, n. p. Invadere Urbem, Adire Judicem: isto je ko da rečeš: ire ad judicem, vadere in urbem. Persarum Magos adiit. Liv. Posieti, oli pohodi Persijanske Mudrace. Cum hostium urbem invasisset: ulizavši u grad neprijateljski, oli, buduć napadnuo na grad neprijateljski.

31. Partes praepositas repetunt composta frequenter.

Rečenih ričih pridstavci kadkad se nalaze i opetovani, n. p. Adire ad judicem, invadere in urbem. Caeteri haeredes adeunt ad Verrem. Cic. Svi ostali baštenici idju nači Verra.

— 282 —

In Galliam invasit Antonius, in Asiam Dolabella, in alienam uterque Provinciam. Cic. Antun ulize u Galiju, Dolabella u Ažiju, obadva u tudju državu. — Osobito to opetovanje hoće riči sastavljene od pridstavakah, a, ab, ad, con, de, e, ex, in, n. p. A me animum avertes. Abducere se ab omni cura, Adspirare ad pecuniam etc.

## II. PRAEPOSITIONES CUM ACCUSATIVO.

32. Trans, apud, adversus quarto jungantur et ante,

33. Pone, per, adversum, juxta, prope, versus et infra.

34. Ad, post et circum, circa, cis, circiter, extra,

35. Praeter, ob, intra, erga, citra, secus, usque, secundum,

36. Et propter, contra, supra, penes, inter et ultra.

Svi pridstavei u stihovim navedeni hoće Akuz. kako smo rekli u prvoj strani Gramatike. Medjuto ovde ćemo o svakom po redu stavit kojigod izgled, da im se bolje narav razumi.

AD zlamenuje 1. Do-usque ad n. p. Ad unum omnes perierunt: svi do jednoga, oli sve do cigloga, svikolici, pogiboše. Ad fauces, do gla. Ad insaniam, do ludosti: Ad satisietatem, do sitosti.

2. Oko, okolo, do, od prilike-circiter, n. p. Fuimus ad ducentos, bilo nas je do dvista, oko dvista. U ovom zlamenju uzima se i adverbialiter t. j. brez da vlada i jednim padežom, n. p. Ad mille quingenti ad consules transfugerunt. Liv. K'viećnicim ih prebiže oko tisuća i pet stotinah.

3. Kod-apud, n. p. Ad portas urbis pugnatum est: tuklo je se kod gradskih vratah. Ad urbem cum esset audivit, kad je bio kod grada čuo je. Ad flumen. kod rike, uz riku, pri rici. Gdigod s'kipom, n. p. ad Senatorem relictos esse, t. j. apud Senatorem, da su ostavljeni kod Staroste.

4. Na i po, n. p. ad usum, na službu, ad libitum, na volju, po volji, ad praescriptum, po zapovidi.

5. Za, n. p. Ad templum monumentumque pecuniam decreverunt. Cic. Za crkvu i za spomenik odrediše novce. t. j. za službu crkve. Herbarum genera ad oculorum morbos, ad vulnera, t. j. sananda: trave za bolest očijuh, za rane. Ad ludeendum tempus, vrime za igre.

— 285 —

6. Mnoga druga zlamenja, ad eum. k'njemu, ad vinum, pri vinu, ad judicem loquitur, govori prid sudcem, t. d.

ADVERSUS OL ADVERSUM, uzima se na dobro i na zlo, a znači 1. prama-erga, n. p. Reverentia adversus homines: poštenje, poštovanje prama ljudma.

2. Prot-contra, n. p. Adversus aliquem arma ferre: nositi oružje prot komugod.

3. Prema, k', versus, n. p. Adversus Orientem prospicit, gleda k' iztoku. Adversus Bosnam se vertit, okrenuo se je k' Bosni. Adversus clivum, prema brdu.

ANTE. 1. Prid, prije, n. p. Ante te, prid tobom, Ante solis ortum, prije sunčanoga iztoka.

2. Mimo-prae, n. p. Ante alios mihi carissimus: mimo ostale mi najdraži.

APUD. 1. Kod, pri, ukazuje bližinu mista, ili kipa, n. p. Apud focum sedens, sideć kod vatre. Apud Pompejum coena- vit, kod Pompeja oli s' Pompejom večerao. Apud se esse, biti pri sebi. Apud me nihili est, valet, za ništo je kod mene, ja ga za ništo držim.

2. Prid, n. p. Apud Praetorem causam dicere, parbati se prid sudcem.

3. U, n. p. Apud Germaniam, u Germaniji. Apud Cice- ronem, u Ciceronu, kod Cicerona, t. j. u knjigam Cicerono- vim. Apud me est, u mene je, kod mene.

CIRCA I CIRCUM, oko, okolo, blizu, n. p. Pervenit circa medium noctem, dojde njegdi oko po noči. Circa Forum, kod trga, oko trga. Circum litora, kraj obalah, kod obalah. Circum domos, oko kućah.

CIS I CITRA, odovuda, ovkraj, s'ove strane, n. p. Cis montes, cis Narentam, ovkraj gorah, s'ovu stranu Neretve. Citra flumen, odovuda od rike, s'ove strane rike. Ovo se poslidnje uzima i za brez, n. p. Plus usus sine doctrina, quam citra usum doctrina valet. Quintil. Veće valja vieština brez nauka, nego li nauk brez vieštine. Citra periculum, brez pogibelji.

CONTRA, zlamenuje, 1. Protiva n. p. Contra Legem, protiva Zakonu; Contra spem, protiva nadi, čekanju, drugčije

- 284 -

nego se čekalo. Contra accidit, protivno se dogodilo. Faciam
contra atque fieri solet: činiti ću protiva običaju, oli, protiva,
nego je običaj.

2. Prama, n. p. Illyricum Italiam contra, Jugoslavija,
oli Ilirija stoji prama Italiji. Contra solem, prama suncu, k'suncu.

ERGA, prama, uzima se vazda za drobro, n. p. Caritas
erga proximum, Amor erga parentes: ljubav prama iskrnjemu,
prama roditeljim.

EXTRA, izvan, osim, preko, n. p. Extra domum, izvan
kuće. Extra famulos, osim slugah. Extra modum, preko načina.

INFRA, izpod, niže, n. p. Infra me jacet, leži izpod mene,
niže mene. Infra pedes, pod nogam, pod noge.

INTER i INTRA, unutra, medju, n. n. p. Intra muros, medju
zidovim. Intra ambitum, u obsegu. Intra quatriduum, do četeri
dana. Inter coenam, u vrime večare, pod večarom, večerajuć. In-
ter ludendum, za igrom, igrajuć se, u vrime igre, uz igru. Rapi in-
ter juventam, umriti u mladosti. Inter paucos dies, do malo danah.
Sa zaimenkom Se zlamenuje zamienito činenje medju dva kipa,
n. p. Cicerones pueri amant inter se. Cic. Dietca Ciceroni (sin
i unuk Ciceronov) ljube se medju se. Conjurati furtim inter
se aspiciebant. Cic. Zakletnici (urotnici) kradimice se sgleda-
hu. Inter nos, medju nami, oli mi medju se. Inter me et te,
medju mnom i tobom, medju nami dvojicom.

JUNTA, kod, pri, uz, pokraj, iza, jednako, n. p. Juxta
viam sepultus, kod, oli pokraj puta ukopan. Juxta morem, po
običaju. Juxta responsum, po odgovoru, onako kakav je od-
govor. Juxta domum meam, uz kuću moju. Juxta boni malique
truncati sunt: jednako su i dobri i zli izsičeni. Cires hostesque
juxta metuere, jednako se bojati gradjanah i nepriateljah. Tru-
cidant inermes, juxta atque armatos: kolju jednako neoružane
i oružane. Juxta Varronem doctissimus: iza Varrona najučniji.
Juxta deos in tua manu est: iza Boga, za Bogom, u tebi stoji,
u ruci ti je. Kadkad uzimlje i cum, n. p. Juxta mecum scitis:
znate jednako sa mnom.

OB, 1. rad, porad-propter, n. p. Poenas a populo Romano
ob aliquod delictum expetiverunt. Cic. Oglobili su puk Rimski
porati njekog zločinstva. Ob lkerum, radi dobitka.

- 285 -

2. Prid-ante, n. p. *Ob oculos mihi mors saepe versata est.*
Cic. Imao sem često smrt prid očima. *Ob rem.* Tac. Ne zaludu.

PENES, kod, u, n. p. *Omnia sunt bona, quem penes est virtus*: kod koga je, oli u koga je kripost, u onoga sa i sva dobra. *Penes vos psaltria est.* Ter. kod vas je, oli, u kući vam je pievačica. *Penes te est.* Ovid. To u tebi stoji, u ruci ti je, u oblasti ti je. *Penes te es?* Hor. jesi li pri sebi? *Penes te culpa est.* Ter. Ti si kriv.

PER, ima mnoga zlamenja, n. p. *Per nuntios cognoscere*: doznat od poslanikah, po poslanicim. *Per se facere*: činiti po sebi. *Per se ipsum*: po sebi istom; *per alium*, po drugom. *Per aetatem*, po godinam, po dobi, radi godinah, t. j. ob *aetatem*, n. p. *Neque sciebat, neque per aetatem etiam poterat*. Ter. Niti znadiaše, niti po godinam mogaše. *Per iram aliquid facere*, quod nos poeniteat. Cic. Od srditosti, oli, u srditosti štogod učiniti, od šta bi se kajali. *Si per aetatem vestram liceret*, kad bi vaša dob pripuštala. *Per triennium*, za tri godine. *Per idem tempus*. Cic. istoga vrimena, u isto vrime. *Per hosce annos*. Cic. Ovih godinah. *Per tempus*, na vrime. *Per somnium*, Plaut. u snu, kroz san. *Per insidias*, po izdaji, izdajom, izdajno, na izdaji. *Per me licet*, po meni je slobodno, što se mene tiče prosto je, dopuštam. *Per dilationes*, odmičuć, odgadjajuć. *Per vices*, po redu, zamienito, zamienice. *Per deridiculum*, izsmijavajuć, šalom, šaleć se, rugajuć se. *Per Sylvam*, po šumi. *Per te stat*, s'tebe je. *Per te stetit, quominus fierent nuptiae*. Ter. S'tebe nije se piravalo. *Per omnem valetudinem ejus*: dok je god bolestan bio. *Per summum dedecus*, prevelikom sramotom, presramotno. *Per bonitatem*, rad dobrote, od dobrote. *Per fidem deceptus*, na vieri privaren. *Jurare per Deum*, Bogom se kleti. *Obsecro per Deum*, molim rad ljubavi Božje, radi Boga. *Per Deum*, Boga ti. *Per fortunam*, sreće ti. *Per valetudinem*, zdravlja ti. t. d.

PONE, iza, za; uzimlje se samo, kad se zlamenuje misto,
n. p. Pone tergum, iza ledjah, za ledjim. Pone aedem Castoris,
Plaut. iza crkve Kastorove, za crkvom Kastorovom.

POST, posle, za, iza, nakon, a služi s'mistom, s'vri-
menom, s'kipom, i sa stvarma, n. p. *Post sexennium*, nakon

— 286 —

šest godinah. *Post me*, za mnom, iza mene. *Post hominum memoriam*: *Post homines natos*, od pamtivieka, od postanka svieta, od kako je sviet svietom. *Post urbem conditam*, od postanka grada, od kad je grad sagradjen. *Post paucos dies*, do malo danah.

PRAETER, osim, izim, mimo, preko, n. p. Praeter paucos, osim ih nješto malo. Praeter ceteros unus, jedan mimo ostale. Amnis praeter ipsa urbis moenia fluebat. Liv. Proticaše rika mimo gradske zidove, iza zidovah. Fluvius Narenta praeter Mostarinum fluit: Neretva kroz Mostar teče. Lacus Albanus praeter modum creverat, Cic. Jezero Albansko biše preko načina uzraslo, oli biše preuzraslo. Nihil adhuc ei preter voluntatem accidit. Cic. Ništa mu se još prekovoljna nije desilo: t. j. protiva volji. Praeter meam spem, preko moga nadanja, veće nego sam se nadao., ja se i nenadajuć. Ille terrarum mihi praeter omnes angulus ridet. Hor. Oni mi je zavičaj zemlje od svih najdraži, oli mimo sve ostale ugodan, mimo sve ostale dopada mi se. Praeter te non est mihi carior: od tebe mi neima dražega, mimo te mi neima dražega. Praeter oculos. Cic. prid očima. Praeter suorum ora, Tac. prid svojima, na oči svojih. Praeter ripam euntibus, idjuć krajem, uz kraj. Praeter consuetudinem, van običaja, protiva običaju, preko običaja. Unus praeter ceteros adjuvisti, ti si mimo ostale, nad ostale, pomagao. Omnia praeter animam traderem: dao bi sve do duše, dao bi mu i krvi iz obraza. Praeter aequum et bonum: preko pravde, veće nego je pravo.

PROPTER, rad, radi, zarad, kod, blizu, uz, n. p. Propter delicta nostra, rad naši grihab. Propter vos: za vašu ljuhav, radi vas. Propter te sedet, sidi uza te, kod tebe, do tebe. In prato propter Platonis statuam consedimus: sidosmo na ledini kod kipa Platonova. Propter est spelunca quaedam: blizu je njeka spila.

PROPE, n. p. Prope urbem, kod grada; prope illum, uzanj, blizu njega; prope me, uza me.

SECUNDUM, uz, kraj, iza, posle, po, n. p. Legiones secundum flumen duxit, odvede čete kraj rike. Secundum jus, po pravdi. Secundum ea quaero, zatim, potom, tražim. Se-

— 287 —

cundum naturam vivere, po naravi živiti. Secundum eam opinionem, po onom mnenju. Secundum Deum, homines hominibus maxime utiles esse possunt: iza Boga, oli posle Boga, ljudi ljudma najkoristniji biti mogu. Secundum comitia, nakon sbora. Secundum te, nihil est mihi amicius solitudine: posle tebe, iza tebe, osim tebe, najdraža mi je samoća.

SECUS, n. p. Secus Fluvios, kod rikah, uz rike. Secus viam, kod puta, kraj puta. Secus mare, kod mora, uz more, pri moru.

SUPRA, nad, iznad, vrh, povrh, viš, preko, n. p. Supra me, nada mnom, iznad mene, viš mene. Supra vires, preko snage, više nego se može. Supra modum, preko načina. Supra montem, na planini. Supra caput, nad glavom. Supra captum nostrum, vrh našega razuma, preko razuma. Supra belli Latini metum id quoque accesserat. Liv. Osim straha boja Latinskoga i to je se još pridružilo.

TRANS, preko, s' one strane, n. p. Trans mare, trans Tiberim: preko mora, preko rike Tibera, s' onu stranu mora, Tibera. Uzima se samo kad je govorenje o mistu, i stoji na-prama CIS.

ULTRA, preko, na onu stranu, dalje, na dalje, n. p. Ultra Rhenum ultraque veteres terminos, preko Rena i preko starih granicah: t. j. onomo iza Rena, dalje od Rena. Ultra montes, ultramontanus, iza gorah, onkraj gorah, preko go-rah, izzagorac, zagorac. Ultra fidem, preko vierovanja, veće nego se može vierovati.

VERSUS, pram, k', ka; a zapostavlja se svomu padežu, n. p. Orientem versus, k' iztoku, pram iztoku. Romam versus, k' Rimu. Kojekad pridružuje mu se in i ad, n. p. Catilina ad urbem modo, modo in Galliam versus, castra movebat. Sal. Katilina s' vojskom idjaše sad k' Rimu, sad k' Galiji.

### III. PRAEPOSITIONES CUM ABLATIVO.

37. Abs, ab et a poscunt, cum, clam, sibi sumere sextum,

38. Et tenus atque palam, procul, absque, fruuntur eodem,

39. Ex, e, de, coram, pro, prae, sine; ponitur apte

40. Post patrium ferme numero tenus una secundo.

— 288 —

Svi u stihovim spomenuti pridstavci dolaze s'Ablativom.

A, AB, ABS, od, sa, iz, n. p. Accepi litteras a patre
meo, primio sam knjigu od moga Otca. Audivi a majoribus
natu, čuo sam od starih. Mutuari pecunias ab aliquo, uzajmiti
novacah od kogagod. A puero, a pueritia, ab adolescentia,
ab ineunte aetate, od mladosti, od dietinstva, još od mlade
dobi: kad sam bio dietetom, još dietetom. Diodotum Stoicum
a puero audivi: od dietinstva, još dietetom čuo sam Diodota
Stoika. A fronte, s'čela, s'glave, s'prid, a tergo, s'ledja,
s'traga, sa zad, a latere, sa strane. Alexander a tergo et a
fronte hostem habebat: Aleksander imadiaše s'glave i s'ledjah
neprijatelja. Stare ab Senatu, a bonorum causa, držati se Se-
nata, držati se dobrih, biti od strane Senata, sa strane dobrih,
sa Senatom, s'dobrim. A morte, ab ortu, od smrti, posle
smrti, od izlazka, od počela, ab ortu solis, od kad je izteklo
sunce, posle nego je sunce granulo. Ab hoste otium fuit. Liv.
bilo je mirno od strane neprijateljske, t. j. neprijatelj nas nije
uznemirivao. Solvere ab erario, platiti iz blagajnice. Solvere
a se, platiti od svoga, svojim troškom. A frigore, od leda,
rad zime. Mare quia nunc collucet a sole, albescit: More se
bielaca, jer ga sunce prosvitljuje. Vide ne hoc totum, Scevola,
sit a me, Cic. gledaj, Ševola, da to sve nije za me. Ab inno-
centia clementissimus, rad nevinosti predobrostiv. Pazi osobito
ove izgovore, s'kojim se naznačuje dostojanstvo, ili koja duž-
nost, n. p. A secretis, biti Tajnik, A studiis, ab Epistolis,
a rationibus, biti vrh nauka, svrh rukopisnicah, oli rukopisničar,
knjigopisac, Računar. t. d. Ovi se izgovori slažu s'Gen. n. p.
A Secretis Regis, Kraljev Tajnik.

OPAZ. A stavlja se kad slide slova neglasna (suglasnici),
n. p. A Domino; Ab kad slide slova glasna (samoglasnici),
n. p. Ab initio, ab amico. A često i kod njeki neglasovitih, oso-
bito kod L, R, J, n. p. Ab Legatis, ab Romanis, ab Jove.
Abs, prid T i Q, n. p. Abs quovis homine. Abs te.

ABSQUE, brez, n. p. Absque me, te, illo, esset, bilo
bi brez mene, brez tebe, brez njega, ili, da nije bilo mene,
tebe, njega. Medjuto lipše se u Latinskom jeziku služi s'prid-
stavkom Sine na misto absque; tako je lipše reć, sine injuria,

— 289 —

nego, absque injuria; sine ulla dubitatione, nego, absque dubio,
brez sumnje.

CLAM, tajimice, kriomice, n. p. Clam praeceptore, Cic.
kriomice od učitelja. Non clam me est. Ter. nije mi sakriveno,
očito mije, dobro znam. Ovi je pridstavak kod starih vladao
i Akuz. n. p. Clam patrem, Ter. kriomice od otca, neznaduć otac.

CORAM, prid, prid očima, u oči, n. p. Coram Deo, prid
Bogom; coram omnibus hominibus, prid svim svitom, prid svim
ljudma. Coram in os aliquem laudare, u oči tkoga hvaliti. Co-
ram me, te, illo, nobis, vobis, illis, prida mnom, prid mojim
očima, prid tobom, prid njim t. d.

CUM, s', sa, su, n. p. Cum fratre, s' bratom; cum armis,
s' oružjem. Cum causa facere, Cic. S' razlogom činiti. Ovi se
pridstavak samo kod njekih zaimenakah zapostavlja, osobito,
pecum, sa mnom, tecum, s' tobom, secum, sa sobom, s' njim,
nobiscum, s' nami, vobiscum, s' vami: a govori se i quocum,
s' koim, quibuscum, s' kojima.

DE, o, od, ob, iz, s, t. d. Loquitur de Deo, govori o
Bogu. Audivi hoc de parente meo, to sam čuo od moga rodi-
telja. Statua de aere, Cic. kip od mida: de auro, od zlata.
Gravi de causa, multis de causis, caeteris de causis, justis-
simis de causis, t. d. radi koga uzroka, s' čega, radi mnogih
uzrokah, t. d. De nihilo irascitur, Plaut. za ništo se srdi, rad
ničesa, s' ničega se srdi. Unus de multis, jedan od mnogih,
iz medju mnogih. Unus de populo, jedan od puka, iz puka. Clamat
de via, viče s' puta. De sella, sa stoca. Exire de navi, izać iz
ladje. De Provincia decedere, ostavit državu, otić iz države.
De Sicilia, iz Sicilie. De nocte, de die, obnoć, obdan. De mense
decembri, u Prosincu, Prosinca. Legati missi sunt de pace,
poslani su poklisari da rade o miru. De facie nosco, poznajem
po licu, iz lica. De more, po običaju. De consilio amicorum,
po nasvitovanju prijateljah. De communi sententia, po obćenom
mnenju, obćenim mnenjem. Non bonus est somnus de prandio,
po ručku, posle ručka, san nečini dobro. De industria, ho-
timice, (akaste), navlaš. De pace sentio simulationem esse aper-
tam, Cic. Što se dotiče mira, mislim, da je privara očita. De
integro incidere in morbum, iznova se odvalit, opet oboliti.

19

— 290 —

E, EX, iz, od, po, t. d. n. p. Ex propinquo, ex longinquo, iz bliza, iz daleka. Ex improviso, ex inopinato, iz nenada. Ex adverso, e regione, s' čela, s' lica, s' prida. E paupere dives, e servo liber, od siromaha bogat, od roba slobodan, ili, iz siromaha t. d. Ex equo pugnare, vojevati na konju, udarati s' konja. E re mea est, e re publica est: to je od moje koristi, meni koristno, po mojoj koristi, od koristi po držav. Statim e coena, e somno, izza večare, izza sna, ili po večari. Ex animo, iz srdca, iz duše, srdčano. Ex animi sententia, po želji, onako kako se želi da što bude. Poculum ex auro, čaša od zlata, ili, zlatna. Laborat e renibus, ex oculis, ex pedibus, ex capite, bolega bubrizi, oči, noge, glava. Unus e plebe, jedan od puka, unus e multis, jedan od mnogih, iz medju mnogih, unus ex omnibus, od svih jedan. Ex navibus loqui, govorit iz ladje. Ex horto, iz vrtla. Ex lege, po zakonu, ex constitutione, po naredbi, ex voluntate superiorum, po hotienju starešinah. Ex eo die, ex quo, od onoga dana, odonda, od kada. Quando igitur ex me doluisti, kad si, ili, buduć si, zarad mene žalovao. Ei ex omnibus maximam fidem habebat, mimo sve ostale njemu virovaše, ili, od svih se u njega najvećma uzdaše. Ex itinere, uz put. Ex aequo, po pravdi. Ex auctoritate, po vlasti, vlastju. Ex arte, po zanatu, zanatom. Ex insidiis, iz zaside. Ex facili, lasno. Ex testamento, po oporuci, iz oporuke. Ex vino vacillantes, od vina se ljuljaju. Ex occulto, iz potaje, podmuče, mučem.

PRAE, prid, n. p. Prae se armentum agere, goniti prid sobom životinu. Prae oculis, prid očima. Prae manibus, u rukam. Prae gaudio, ubi sim nescio, od veselja, neznam gdi sam. Prae dolore, prae lacrymis loqui non possum, od tuge, od plača nemogu govorit. Prae aliis, mimo ostale, nad ostale. Romam prae sua Capua irridebunt, Rimom će se rugati pri svojoj Kapui. Prae quod tu velis, t. j. prae eo, quod tu velis, osim što ti želiš, izvan onoga, što ti hoćeš.

PRO, za, prid, po, n. p. Dimicare pro patria, pro legibus, boriti se za domovinu, za zakone. Aliquid pro certo habere, držati štogod za istinu; pro nihilo ducere, za ništo držati. Esse alicui pro patre, biti komu za otca, na misto otca.

— 291 —

*Caesar legiones pro castris constituit.* Cesar razredi čete izprid šatorah, prid meterizim. *Pro aede Jovis, prid hramom Jovinim. Pro tribunali sedere, siditi na sudištu. Pro suggestu, pro rostris dicere, govoriti s'pripovidaonice. Landati pro concione omnes sunt, svikolici su u sboru pohvaljeni. Tibi Marcelli statua pro patibulo fuit, Cic. Kip Marcelov bio ti je višalo, za višalo, ko višalo. Pro re, pro re nata, po prigodi, kako prigoda donese. Pro nostra amicitia te rogo, prijateljstva ti našega. Pro mea, tua, sua parte, koliko je za me, za te, za njega, od moje strane. Pro viribus, pro virili parte, po snazi, kolikogod se može, koliko tko može. Pro tua sapientia, po tvojoj mudrosti, po mudrosti tebi vlastitoj. Amavi pro meo, ljubio sam ga, ko mega (sina). Pro testimonio dicere, svidočiti na sudu, prid sudcem, posvidočiti. Pro numero militum, po broju vojnikah.*

SINE, bez, brez, n. p: Sine dubio, brez sumnje. Sine me, brez mene. Sine ornamento, brez nakićenja.

TENUS, do. Ovo se vazda zapostavlja svomu padežu, i ako je ime u većebroju običajno se stavlja u Gen. n. p. Antiochus Tauro tenus regnare jussus est: Antioku bi naredjeno, da vlada do Taura. Ore tenus, do ustah, samo ustma. Colle tenus, do vrata. Nomine tenus, samo imenom. Aurium tenus, do ušijuh. Crurum tenus, do gljezna. Umbilico tenus. Lumborum tenus.

41. Sub, super, in, quarto gradui modo juncta videbis,

42. Pro vario sensu gradui modo juncta latino.

43. Subter utrumque gradum sensu sectatur eodem.

Četeri pridstavka t. j. In, Sub, Subter, Super, vladaju i Akuzativom i Ablativom, iliti imadu sada Akuzativ, sada Ablativ po razlici govorenja. Dakle.

IN, kad stoji s'ričma kretanja (motus) hoće Akuz. n. p. Redeo in Patriam, vraćam se u otačbinu. Proficiscor in exilium: polazim u izagon. Proba vita via est in coelum, Cic. dobro je življenje put na nebo. Ire in Dalmatiam, ići u Dalmaciju. Takodjer kada znači prama, protiva, duljinu, na, za, n. p. Liberalis in amicos, darežljiv prama prijateljim. Odium in malos cives, mržnja protiva zlim gradjanim, oli, na zle gradjane. In

*

— 292 —

ejus locum, na njegovo misto. Mirum in modum, na čudan na-
čin. Decem pedes in longitudinem, deset noguh u dugljinu. In
diem rivere, živit na naduicu, dan za dan. In hodiernum diem,
za danas. In erastinum, za sutra. In posterum diem, za drugi
dan. In singulos annos, od god do god, svake godine, za svaku
godinu, na svaku godinu. In duodecim menses dividitur annus,
godina se dili u dvanaest, ili na dvanaest misecih. In dies cre-
scere, nasparati od dana do dana, ili svaki dan. Bini censores
in singulas civitates, na svaki grad po dva sudca. Singulae in
militem tunicae, na svakog vojnika po haljinu. Duodenos se-
stertios exigere pro frumento in modios singulos, iskati po
dvanest sesterciah na svaki varićak žita. In vulgus gratum esse
sentimus, mislimo, da je svitini drago.

A kada IN dolazi s'ričma stanja na mistu, t. j. kada nije
kretanja, ni promine u stanju, hoće Abl. n. p. In domo, u kući,
in solitudine, u pustinji. In coelo, na nebu. In civitate, u gradu.
Habere coronam unam in capite, alteram in collo, imati vienac
jedan na glavi, drugi o vratu. Habere in manibus, imat u ru-
kam. Victoria est in manibus, nadvladalismo, dobilismo. Res
est in aperto, očito je. In dubio est vita mea, nosim glavu u
torbi. In dubio est animus, sumnjim. In ore est omni populo,
svakomu je u ustma, svak ga hvali, svi govore. Tibi in manu
est, ne fiat, u tebi stoji, da nebude. In propinquo esse, biti
na blizu. In transitu, uz put, prolazeć, na prolazku. Ter in
anno, tri put na godinu. In senectute, u starosti, pod starost. In
agonia, na umoru. In bello, u boju, na ratu. In vita, za života.

SUB, pod, po isti način osobito se slaže s'Akuz. kad
je kretanje kakvo, ili promina, a s'Abl. kad je stanje, n.p. Sub
jugum mittere, pod jaram stavit, podjarmiti. Sub scalas se
conjicere, baciti se, ili ukloniti se pod stepene. Sub illum, pod
njega. Sub terra, pod zemljom. Quiescere sub umbra, počivati
u ladu, pod osinjem. Sub pileo, pod kapom, pod klobukom.
Sub illo, pod njim. Sub nomine pacis bellum latet, pod ime-
nom mira boj se krije. Sub eas litteras recitatae sunt tuae,
izza onih, ili odmah posle onih knjigah, tvoje su pročitane. Sub
montem, pod planinu, sub monte, pod planinom. Sub vespe-
rum, prid večer, oko večeri, k' večeru. Sub lucis ortum, oko

— 295 —

svanuća, na primaku svanuća. *Sub idem tempus, oko istoga vrimena. Sub noctem, prid mrak, pod noć. Sub finem, pri svrhi, na dospitku. Sub ipsa profectione, oko polazka, na polazku, malo prije polazka, prid polazkom. Sub sole, pod suncem. Sub Roma, kod Rima. Sub oculis, prid očima. Sub dio dormire, na dvoru spavati. Sub armis esse, biti pod oruzjem, oružan.*

SUBTER, pod, izpod, običajno se slaže s' Akuz. kod riči kretanja i stanja, a ridje i s' Abl. osobito kod Poetah, n. p. *Plato iram in pectore, cupiditatem subter praeccordia locavit: Platon je stavljao srditost u prsima, a požudu izpod srdeca. Grues dormiunt capite subter alam condito: ždralovi spavaju sakrivši glavu pod krilo. Subter densa testudine. Virg.*

SUPER, vrh, povrh, iznad, o. Običajno dolazi s' Akuz. a ridje s'Abl. n. p. *Tegula super capud cecidit, padnula opeka na glavu. Super tumulum, na grob, i na grobu. Ruentes super alios alii, padajući jedni po drugim, na druge, povrh drugih. Super eum, iznad njega, na njem. Super omnia, nad sve. Super vinum: posred čašah, uz čaše, uz vino. Super somnum servus: Ložničar. Debellaturus super mensas Alexandrum, hotiuć predobiti za trpezom Aleksandra. Hac super re scribam ad te Roma: o tom ću ti pisat iz Rima. Gemina super arbore sidunt: siede na dva stabla. Fronde super viridi, na zelenu listju Naris super qua turris effecta erat, ladja na kojoj biaše kula načinjena.*

OPAZ. 1. Pridstavci kada stoje brez padežah postaju prislovi (adverbia), n. p. *Quatriduo ante ad eum scripseram: četeri dana prije pisao sam mu.*

2. Njeki se pridstavci lipo medjumeću svomu pridavniku i samostavniku, n. p. *Multis de causis; suos inter aequales: magno cum metu: hac super re: ducentos in annos etc.*

3. Kadkad se pridstavci jedni prid drugim stavljaju, n. p. *De Quinctio fratre, nuntii nobis tristes, nec varii venerunt ex ante diem Nonarum Junii, usque ad pridie Kalendas Septembris. Od petog dana Lipnja do poslidnjeg Kolovoza, vazda smo zle glase primali o bratu Kvinciu.*

— 294 —

DE CONSTRUCTIONE ADVERBIORUM.

OPOMENA. Uprav govoreć Prislovi nijednim padežom nevladaju, jer bo padeži, koji ih slide vazda spadaju ili na rič, ili na koji pridstavak otajno razumivani, ili je Dativ dotičnosti, odnošaja, n. p. *Ecce turba*, razumi se, *adest*. *Ecce hominem*, razumi se, *vide*. *Ecce tibi Rex*; tibi je Dativ odnošaja, i razumi se, *adest*. Tako, *Procul urbe, mari, voluptatibus*, razumi se, *procul ab urbe, a mari, a voluptatibus*. *Simul his*, razumi se, *simul cum his* etc.

NOMINATIVUS POST ADVERBIUM.

44. Rectum, vel quartum casum, en atque ecce reposcunt.

Prislovi EN i ECCE, hoće Nom. ili Akuz. n. p. *Ecce nova turba*, eto nove bune, eto iznova množtva; *en crimen*, eto krivice. *Ecce me*, evo me, evo mene. *Ecce miserum hominem*, eto kukavca, eto jadnika, jadnoga čovika. *En tectum*, eto pokrova. *En tegulas*, eto opekah.

OPAZ. Mogu se stavit i s' Dativom odnošaja, *Ecce tibi Rex*, eto ti kralja. *Cum haec scriberem*, *ecce tibi Sebosus*, pišuć ja to, kad eto ti Sebosa.

GENITIVUS POST ADVERBIUM.

43. Affatim amat patrium, partim, satis, instar, abunde,

46. Et nimis, atque parum, pro causa adjungitur ergo.

Prislovi Affatim, Partim, Satis, Abunde, Nimis, Parum, Instar, i Ergo kad stoji namisto causa; takodjer, Huc, Eo, Tunc, hoće Gen. n. p. *Tibi divitiarum affatim est*, izobila ti je bogatstvah. Satis jam verborum est, već je dosta ričih. Abunde poenarum est, odveć je pedipsah. Satis eloquentiae, parum sapientiae, dosta ričih, a malo uma. Plato mihi instar omnium, Platon mi je za sve ostale: koliko svi ostali. Multum stultitiae, vele ludosti. Partim hominum venerunt, jedan dio ljudih dodje, ili njekoliko. Eorum partim in pompa, partim in acie illustres esse voluerunt. Jedan ih je dio, ili strana ih je se hotila pro-

— 295 —

slaviti veličanstvom, a strana bojem. *Victoriae navalis ergo supplicatio decreta est, odredjena je molitva rad morskoga pridobitja. Tunc temporis, toga vrimena. Hue malorum, eo malorum, ventum est, ut...* dotle je se u zlu došlo, ili, do tolikoga je se zla došlo, da...

OPAZ. 1. S'Genitivom se slažu i prislovi izvedeni iz imenah superlativnih, n. p. *Maxime omnium nobilium graecis litteris studuit*, najveće od svih, ili nad sve, ili mimo sve ostale, učio je Grčku književnost. Ovi se Gen. može okrenuti u Abl. s'pridstavkom e ili ex, n. p. *Maxime ex omnibus* etc.

2. Prislovi *Ubi, ubinam, ubicumque, ubivis, quovis, quo-quo, nusquam i longe, lipo primaju ova dva Gen. Terrarum, oli Gentium, n. p. Ubinam gentium fuisti*, gdi li si bio, na kom si kraju svita bio. *Nusquam terrarum invenio fratrem, nigdi brata, nigdi na svitu nenalazim brata. Longe gentium abes, veoma si daleko, daleko si u svitu. Ubicumque terrarum, gdi-god mu drago, na komu bilo kraju zemlje.*

3. *Pridie, prije na dan, Postridie, posle na dan, mogu imati Gen. i Akuz. n. p. Pridie ejus dici venit, došao je prije na dan. Pridie nonas Junii cum essem Brundusii, bijavši na četeri Lipnja u Brindizu. Postridie ejus dici, posle na dan. Pro-stridie ludos Apollinares, na dan izza igrah, ili posle na dan izza igrah Apollinarskih.*

## DATIVUS POST ADVERBIUM.

47. *Quaedam, more patrum, ternum sumpsere regendum.*

Njeki prislovi iziskuju Dativ ko i imena iz koji izlaze, n. p. *Congruenter, convenienterque vivere naturae*, živiti pristojno naravi, kako narav iziskuje. *Congruenter rationi*, pristojno razlogu, po razlogu. *Obviam alicui ire*, izići prid koga, ići komu u susret. Jer bo *congruens*, *conveniens*, i *obvius* hoće Dativa.

## ACCUSATIVUS POST ADVERBIUM.

48. *Proxime amat quartum, propius dilexit eumdem.*

*Propius, bliže, i Proxime, najbliže, preblizu, hoće Akuz.*
* n. p. Propius urbem moventur, primiču se k'varošu. Propius montem collocare, namistit ili postavit bliže planine. Proxime*

— 296 —

hostes erat, najbliže neprijateljah. Habere exercitum quam pro
xime hostem, imati vojsku preblizu neprijatelja.

OPAZ. Rečena dva prislova mogu se stavit i s' Dativom,
a kadkad i u Abl. s' a ili ab, n. p. Propius Tiberi, bliže Tibera.
Quam proxime hostium castris, preblizu vojske nepriateljske.
Stelle aliae propius a terris moventur, aliae remotius, njeke
se zvizde bliže zemlje miču, a njeke dalje.

ACCUSATIVUS VEL ABLATIVUS POST ADVERBIUM.

49. *Gaudet abhinc verbis exacti temporis, ergo,*

50. Natus abhinc annos, vel centum dicimus annis.

Prislov Abhinc kad se slaže s' ričma prošloga vrimena,
prima Akuz. ili Abl. n. p. Natus abhinc centum annos, ol, annis,
ima sto godinah od kada je rodjen, rodjen je ima sto godinah.
Abhinc viginti annos, od sada, ili, nazad dvadeset godinah.
Abhinc annis quindecim, od sada, ili natrag petnest godinah,
ili jur je petnest godinah.

ABLATIVUS POST ADVERBIUM.

51. Collativa sibi referunt adverbia sextum.

Prislovi izporedljivi, iliti primierni (comparativa adverbia)
hoće Abl. n. p. Plus eo, eo amplius, veće od onoga, veće nego,
to većma. Dicto citius, brže od riči, brže nego se može reć.
Lacryma nihil citius arescit, ništa se brže od suzah nesuši,
brže nego suze, što suze. Nemo est, qui sapientius tibi suadere
possit te ipso, Cic. Nitko te do tebe istoga nemože bolje na-
svitovati, ili bolje nego ti isti. Cave putes plus me quemquam
cruciari, nepomisli, da je itko veće od mene na mukam.

OPAZ. Kadkad samo Plus, amplius, i minus, uzimlju se
na misto plus quam, amplius quam, minus quam, n. p. Nomini
misero plus quingentos colaphos impegit mihi. Ter. razumi se,
plus quam quingentos. Preko, ili veće od pet stotinah plesakah
privezà kukavcu meni, ili, više od pet stotinah putah mene
kukavca plesnuo je. Eo die milites sunt minus septingenti de-
siderati, Cic. t. j. minus quam septingenti. Oni je dan pomanjkalo

— 297 —

vojnikah manje od sedam stotinah, t. j. nije ih pomanjkalo etc. Naves amplius octuaginta uno erant visae tempore, u isto se vrime vidilo preko osamdeset ladjah.

## ADVERBIUM UT.

Prislov UT zlamenuje, posle nego, ili dok, čim, od kada, kako, ko, koliko, kada, i slaže se s' indikativom, n. p. Roma ut redii, pokle sam se iz Rima vratio, povrativ se iz Rima. Ut ab urbe discessi, netom sam otišao iz Grada, posle nego sam otišao, čim sam otišao, otišav. Ut quidque optimum est, ita est rarissimum, koliko je što bolje, toliko je ridje. Ut humilis erat, kono bijaše ponizan. Ut dici solet, kako se veli. Ut vales? kako si? Ut maxime potero, koliko, ili što veće uzmognem. Ut in homine Romano multum est, ko u Rimljaninu to je vele. Ut numerabatur argentum, kada se novci brojahu. Me oratio Luculli ita movit, ut docti hominis, tako me je ganulo Lukulo-lovo govorenje, kono ti učna čovika.

## ADVERBIA ANTEQUAM, PRIUSQUAM, POSTQUAM.

Prislovi Antequam i Priusquam, prije nego, i Postquam, ili, Posteaquam, posle nego, slažu se i s' indikativom i s' konjunktivom, n. p. Antequam aliquo loco consedere, non longas a me litteras expectabis, Cic. Prije nego se gdigod nastanim, nečekaj od mene dugih knjigah. Antequam dicere instituo, prije nego stanem govoriti. Minatur, antequam surgat, minatus est antequam surgeret, prieti prije nego se ustane, pritjaše prije nego se je ustao. Priusquam pereo, prije nego poginem. Priusquam dicere incipio, prije nego progovorim. Priusquam hoc tantum mali videro, prije nego budem viditi toliko zlo. Priusquam incipias, consulito, prije nego počmeš, nasvituj se. Eo postquam Caesar pervenit, arma poposcit: pokle onomo dodje Cesar, ili došav onomo, zapita oružje. Sexto fere anno postquam erat expulsus, njegdi šeste godine, oko šeste godine posle nego je, ili, izza kako je, bio izagnan. Postea quam sedem invenit, obmutuit, našavši stolac ill misto zamuknù. Postquam e scena sibilis exploderetur, pokle bi bio zviždanjim iztieran iz glumišta: posle nego bijaše iztieran.

— 298 —

ADVERBIA NE, NAE.

Prislov NE hrez dvoglaska. 1. Zlamenuje Ne, nemoj, i slaže se s'Konjunktivom i s'Imperativom, n. p. *Ne me moneas*, neopominji me. *Ne in me conferas culpam*, neokrivljuj mene, nemoj mene okrivljivati. *Ne fugias*, nebiži, nemoj bižati. *Ne fugite*, nebižite. *Ne cede malis*, nepopusti zlu. *Nimium ne crede colori*, boji mnogo neviruj. 2. Takodjer s'Konjunctivom kad zlamenuje kletvu, želju ili mržnju, n. p. *Ne vivam*, ja neživio, nebilo me. *Ne vivam, si scio*, neživio, ako znam, nebilo me ako znam. *Ne dii siverint*, nedao Bog. 3. Kad zlamenuje, da ne, da nebi: *Cave ne quid temere dicas aut facias*, pazi da nerečeš ili neuciiniš što nerazložno. *Gallinac pennis fovent pullos*, ne frigore laedantur, Cic. kokoši pod krilim griju piliće, da ne ozebu, da ih led neubije. 4. S'ričma Vereor, *Timeo*, *Metuo*, *Paveo*, zlamenuje, nebi htio, ali se bojim, n. p. *Metuo ne pluat*, bojim se da uzpada kiša. *Vereor ne, dum minuere velim laborem*, augeam, Cic. Bojim se da neuzmnožam truda, hotiuć ga smalakšati. *Metuo ne dolis capiaris*, bojim se da te neprivare, t. j. bojim se, da ostaneš privaren. — Kad se veli *Non vereor, ne*, zlamenuje-nebi htio, ali se i nebojim, da će... n. p. *Non vereor, ne quid temere, ne quid stulte facias*, Cic. Neplašim se, da ćeš štogod na slipačku, ili budalasto učiniti. — A kad se govori-Vereor, ne non, isto je što-vereor ut, i znači hotio bi, ali se bojim da ne, n. p. *Vereor, ne exercitum firmum habere non possis*, Cic. Bojim se, da nećeš imati jake vojske. *Vereor, ne litterae redditae non fuerint*, Cic. Bojim se, da knjige nisu pridane. — *Non vereor, ne non, znači-hotio bi*, ali se i nebojim da ne.-n. p. *Non vereor, ne hoc officium P. Servilio Judici non probem*, Cic. Nebojim se, da ovo moje zasluženje neće biti ugodno Publiu Serviliji Sudcu. 5. S'Indikativom se samo stavlja, kada ga slidi quidem, od koga ima biti vazda razdiljeno umetkom koje beside izmedju njih, n. p. *Iste ne patrem quidem venerabatur*, ta ni otca nepoštovaše. *Ne unus quidem*, ni cigli. *Ne si velim quidem*, ni kad bi htio, ni hotiuć. 6. Kadnokad se izostavlja ne, jer se otajno razumi, n. p. *Cave, sentiant*, t. j. *ne sentiant*, pazi, da neočuju. *Cave existimes*, Cic. gledaj, da nepomisliš. *Cave*

— 299 —

ignoscas, Cic. Pazi, da neprostiš. 7. Neu, neve, isto se slažu,
n. p. Neu quis ad Senatum referat, neu cum populo agat, Sal.
Da nebi tko na Sudu kazao, da nebi s' narodom sborio.

Prislov NAE s' dvoglaskom, znači, doisto, sbilja, uzima se
na misto, vero, profecto, certo, s' indikativom i konjunktivom,
n. p. Nae ego homo infelix sum, doisto ja sam čovik nesritan.
Nae tu si id fecisses, melius famae tuae consulisses, ti bi doisto
bolje bio sahranio tvoje poštenje, da si to učinio.

## ADVERBIA NON ET QUIN.

NON kada dolazi s' drugim kojim prislovom niječnim (ne-
gativo), tada zlamenuje potvrdjenje, n. p. Non nemo, tkogod,
njetko. Non nulli, njeki, gdikoji. Non nihil, štogod, nješto.
Non numquam, kadgod, drugda, njegda, gdigod, t. j. kojigod
put. A izgovaraju se i jednorično, nonnulli, nonnihil, nonnum-
quam. Takodjer: Nemo non, svaki, svakoji. Nullus non, svi.
Nihil non, svasto. Numquam non, svagda, vazda, svedjer,
uvik. Non possum non loqui, nemogu negovorit. Neque tamen
non, sa svim tim. Nec non, takodjer. Non possum quin, nemogu
da ne. Non quin confiderem, ne da se nebi pouzdao. t. d.

QUIN zlamenuje, da ne, što ne, da pače, n. p. Quin taces?
što nešutiš? Non quin rectum esset, sed quia etc. ne da ne-
bijaše pravedno, nego što... Quin ipse hinc evolare cupio;
da pače želim ovdale odletiti. Causae nihil esset quin secus
judicaret, Cic. Nikakva uzroka nebijaše, da drugčije nebi
sudio. — Osobito se uzima izza non dubito, n. p. Non dubito,
quin aequo animo carueris, i nesumljim, da si bio zlovoljan.
Non possum, quin ad te scribam, nemogu ti nepisati, nemogu,
da ti nepišem. Uzima se takodjer za; Qui non, quae non, quod
non, n. p. Nemo fuit, quin viderit, t. j. qui non viderit, nije
ga bilo, koji nije vidio. Nulla gemma, quin quaesierit, t. j.
quam non quaesierit; Nihil praetermisi, quin enucleate scripse-
rim, t. j. quod non.

## ADVERBIA QUO, QUOMINUS, QUOAD.

QUO kad se uzima prislovno ima različita zlamenja,
1. kamo, in quem locum, n. p. Quo, quo scelesti ruitis? Hor

— 500 —

Kamo srtate opačnici? *Mulieres in eum locum conjecit, quo exercitui aditus non erat*, Caes. Žene ondje stierà kudan vojsci nije bilo puta. *Non longius hostes aberant quam quo telum abjici poterat*, Id. Neprijatelji nebiahu dalje, nego jedan strilomet.

2. Kamogod, aliquo, n. p. *Si quo tu me ire vis*, operam dabo, Plaut. Ako hoceš, da kudagod ili kamogod podjem, otić ću.

3. Komu, ad quem, uzmuć kip za misto, n. p. *Hominem bea-tum, quo illae perrenibunt (pervenient) diritiae*. Pomp. Blago ti ga se onomu čoviku komu prilegnu ona bogatstva, ili koga zapadnu. *Dabo tibi parasitum inanem, quo reliquias recondas*, Plaut. Zdiloliza ću ti poslati, prid koga ćeš oglobine stavit.

4. Za koji uzrok, čemu, ad quem finem, rem, usum, cur, n. p. *Dixit profecto, quo vellet aurum, sbilja reče*, zašto bi potrošio zlato. *Quo tantae expensae?* zašto toliki trošak? a i mi velimo; kuda toliki trošak? *Martis vero signum quo mihi pacis auctori?* Cic. Za šta će oružje meni početniku mira? *Quo bonum est?* za šta je to dobro? za šta valja? čemu valja?

5. Da, ut, n. p. *Fraus mea quid petiit, nisi quo tibi jun-gerer uni*, Ovid. Privara moja kud je ciljala, već da se stobom samim sjedinim.

6. Da, što, quod, quia, n. p. *Non quo ea sit mihi quic-quam carius*, Cic. Ne da mi je išto od nje draže. *Non quo te impudicam crederem*, Plaut. Ne što nisam virovao, da si svitla obraza, ili, ne da sam te držao za nepoštenu.

7. Koliko, ko, quanto, n. p. *Quo difficilius*, hoc praecla-rius, Cic. Koliko, ili što trudnije, toliko, ili to holje.

8. *Quo ne*, na misto, ut ne, n. p. *Cautum erat, quo ne plus auri et argenti facti*. domi haberemus, Liv. zabranjeno bijaše, da nebismo više zlata i srebra izkovana, kod kuće imali.

9. *Quo leci*, na kom mistu, gdi, nahodi se premda po-ridko, n. p. *Draco visus est ei radiculam ore ferre, et simul dicere, quo illa loci nasceretur*, Cic. Činilo mu se, da vidi aždaju u zubim korenčić nositi, i kazivati, gdi je oni korenčić nikao. *Respondit Dionysius, se nescire quo loci esset*, Id. Odgo-vori Dioniz, da nezna na kom je mistu, na kom je dilu svita.

10. *Non quo*, na misto, non quod, ne što, n. p. *Non quo de tua constantia dubitem*, Cic. Ne da dvoumim o tvojoj stal-

— 501 —

nosti. Non quo ego certo scirem, sed ... Ne da sam, ili ne da bih istinito znao, nego ...

11. QUAD, znači prvo što i quousque ili donec, dokle, a uzima se i s'vrimenom i s'mistom, n. p. Quousque inquies? za koliko reči ćeš? Quoad erit integrum: dokle bude pravo. Quoad potuit restitit, Cic. Doklen je mogao odaprô se je. Drugo znači, što se tiče, n. p. Quoad hoc, quoad illud, quoad pacem, što se toga, što se onoga, što se mira tiče. Ali se u ovom zlamenju bolje govori, quod ad hoc, quod ad illud, spectat, pertinet, t. d. Još se veli: Quoad ejus facere poteris, Cic. Što u tom uzmogneš učiniti.

12. Quo minus, i quominus, znači koliko manje. n. p. Quo minus ingenio possum, koliko manje mogu umom. Takodjer znači, da ne, břez da, n. p. Non per me stetit quominus firma inter nos amicitia esset, Cic. Nije bilo s'mene, da nebijaše medju nami stalno prijateljstvo. Non impedio, quominus fiat, nezasmetam, da nebude.

## ADVERBIA QUUM, TUM.

QUUM ili Cum uzeto prislovno i TUM kadkad znače, non modo, sed etiam, ne samo, nego još, i slažu se s'Indikativom, n. p. Quum te semper amavi dilexique, tum mei amantissimum cognovi, Cic. Ne samo si mi vazda bio drag i ljubio sam te, nego sam poznao da i ti najvećma mene ljubiš. Kadnokad znače tantum, quantum, koliko, toliko, ili kako, tako, n. p. Pax quum jucunda, tum salutaris est, Cic. Mir koliko je ugodan, toliko je spasonosan. Multum quum in omnibus rebus, tum in re militari potest fortuna, Caes. Kako u svačem tako i u boju mnogo čini sreća: ili, buduć veliko mogućstvo sreće u svakoj stvari, još je veće na boju. Još znače, to, ko, toli, koli, sad, n. p. Dissero in utramque partem, tum graece, tum latine, ili, quum graece, tum latine, Cic. Razložim za obe strane, t. j. za stvar, i protiva stvari, sad grčki, sad latinski, to grčki, ko latinski, toli grčki, koli latinski.

QUUM, s'vrimenom zlamenuje, kada, i slaže se s'indikativom, ako naznačuje samo vrime brez uzroka, n. p. Qui non propulsat injuriam a suis, quum potest, injuste facit, Cic. Ne-

— 302 —

pravedno čini, tko, kada može, ili moguć, neodbija nepravdu od svojizih. Dabo operam ut te videam, quum id satis commode facere potero, Cic. Nastojati ću te vidit, kada to uzmognem, ili uzmognuć to učiniti. Morati melius erimus, quum didicerimus quae natura desideret, Cic. Bolji ćemo biti, kada budemo naučili, ili naučeć, ono što narav želi. Quum Caesar in Gal- liam venit, kada Cesar dodjè, ili kada je dašao, ili došav, u Galliju. Quum in aciem hostium irruebant, kada nasrtahu, nagoneć se, na neprijateljsku vojsku. Tum, quum censebat, tada, kada mnidjase. Verres, quum rosam riderat, tum inci- pere ver arbitrabatur, Cic. Verres scinjaše, da tada počimaše pramalitje, kada bijaše vidio jednu ružu. — Ali kada zlamenuje uzrok, oli samo namišljenje (suppositionem) a ne što je se uprav dogodilo, oli kad je u izgovoru podredjenu, oli kad se što povida tako, da su dogadjaji spojeni jedan s' drugim i za- mienito se prozivlju, u kojim slučajim znači, buduć da, ili od- govara komugod naškomu gerundiu; takodjer kada zlamenuje, premda, običajno se slaže s' konjunktivom, n. p. Quum soli- tudo et vita sine amicis insidiarum et metus plena sit, ratio ipsa monet amicitias comparare, Cic. Buduć da je život pu- stinjski i brezprijateljski pun zasidah i straha, razlog nas uči da nam prijateljstvah nadjemo. Difficile est tacere, quum doleas, Cic. Mučno je šutit, kad se boluje. Fuit tempus quum Ger- manos Galli virtute superarent, Caes. Bilo je vrime kada su Galli hrabreniji bili od Germanah. Zenonem, quum Athenis es- sem, audiebam frequenter, Cic. Bijav u Ateni, često sam slišao Zenona. Cum plurimas et maximas commoditates amicitia con- tineat, tum illa nimirum praestat omnibus, quod bona spe praelucet in posterum, Cic. Premda mnoga i prevelika dobra zadrži prijateljstvo, ali ono doisto svaka nadlazi, komu se na- damo od budućnosti. Druentia quum aquae vim vehat ingen- tem, non tamen navium patiens est, Liv. Druencom (riekom), premda nosi silu vode, ladje se nemogu voziti.

OPAZ. Prislovi Quum ili Cum osobito nam služe za izto-
mæcit naša Gerundija, kad ih neima u Latinskom, n. p. Buduć
ja, ti, on, Budući mi, vi, oni, latinski valja reći: Quum,
ili, cum ego sim, tu sis, ille sit, nos simus, vos sitis, illi

— 303 —

sint. Bijav ja, ti, on, Bijavši mi, vi, oni, Quum, ol, cum essem, esse, esset, essemus, essetis, essent. Biv ja, ti, on, Bivši mi, vi, oni, Quum, ol, cum fuerim i fuissem, t. d. Uzbuduć, ja, ti, on, Uzbudući mi, vi, oni, Quum, ol, cum ego fuero, fueris, t. d. Quum aquam bibisset, napivši se vode. Cum audiret, audisset, čujavši, čuvši. Cum nequeam, nequeas etc. nemoguć ja, ti. Cum possim, moguć, cum potuero, uzmognuć, Cum potuissem, mogavši, t. d.

## DE CONSTRUCTIONE CONJUNCTIONUM.

52. Si vox disjungens aut nectens copula voces,

53. Ad verbum referantur idem, ponatur oportet

54. Consimilis utrinque gradus: Quam jungit eosdem,

55. An, Nisi, Praeterquam; vocum nisi certa resistat

56. Proprietas; ut, malo domi, quam rure morari.

Sastaveci ili veznici spojljivi, i razstavni, kad spadaju na istu rič hoće iste padeže, n. p. *Quis non doleat interitum talis, et viri, et civis?* tko da nežali pogiuuće takoga i čovika, i gradjanina? *Quid de pratorum viriditate, aut arborum ordinnibus, vinearum, olivetorumque specie dicam?* Cic. Što da rečem o zěleni livadah, o redovim stablah, o lipoti vinogradah, i masliništah? *Venerunt Petrus et Paulus, dodjoše Petar i Pavao. Vidi Petrum et Paulum, vidio sam Petra i Pavla. Nec Petrum novi, nec Paulum, nepoznajem ni Petra ni Pavla. Amo tam Petrum quam Paulum, ljubim i Petra i Pavla, toli Petra koli Pavla. Tibi praccipio, ut faceas et studeas, oli, jubeo te tacere, et studere, zapovidam ti, da šutiš. Quem umquam Senatus civem, nisi me, nationibus exteris commendavit?* Koga je gradjanina, osim mene, inostranim narodim igda Senat prioritiočio? *Refert etiam, qui audiant, Senatus, an populus, an judices sint:* stalo je, da li su slišaoci, Senat, oli puk, oli sudci. *Pro tantis rebus nullum a vobis praemium postulo, praeterquam hujus diei memoriam sempiternam:* za tolike stvari nikakva dara neištem od vas, izim svagdanje uspomene ovoga dana.

Ali ima slučajah, u kojim se imena stavljaju u različite padeže i sa sastavcim, n. p. *Fui Romae et Athenis.* bio sam

— 304 —

u Rimu, i Atheni. Vel Brundusii, aut Sulmonae mortuus est, umro je u Brindizu, oli u Sulmoni. Emisti librum centumne, an minoris? Kupio si knjigu za sto parah, ili za manje? Mallem Panormi, quam Syracusis esse: volio bi biti u Palermu, nego u Sirakuzi.

## CONJUNCTIONES ETSI, TAMETSI, QUAMQUAM.

1. Sastavci *Etsi, Tametsi, Quamquam*, kad su na početku izgovora, stavljaju se s'Indikativom, n. p. *Etsi vereor Judices*: prem da se, ako se i bojim, o sudci. *Etsi natura duce congregabantur homines, tamen etc.* Cic. Sa svim da se po nagonu naravi ljudi skupljahu, ali, t. d. *Tametsi vicisse debeo, tamen de meo jure decedam*, Cic. Ako i imam biti predobio, no poupustiti ću od moga prava. *Quamquam gratiarum actionem a te non desiderabam*, ako i nisam, premda nisam, od tebe želio zahvalah. — Medjuto nahode se kadkad s'Indikativom u sridi i na kraju izgovora, n. p. *Praeposteros habes tabellarios, etsi quidem me non offendunt*, prevratne imaš knjigonoše, premda meni ništa nečine, ili nedosadjuju.

2. A kad rečeni sastavci stoje u sridi ili na kraju izgovora, stavljaju se s'konjunktivom, n. p. *Fuerunt multi, qui quamquam haec ita se habere arbitrarentur, tamen etc.* bili su mnogi, koji premda sudjahu, da tako stvari stoje, ali, t. d.

OPAZ. *Quamquam*, ćesto se uzima samo ko prilazak, nimalo se riči netičuć, n. p. *Quamquam, quid loquor?* ali, šta ja govorim?

## CONJUNCTIONES ETIAMSI, QUAMVIS, LICET, UT.

1. Sastavci *Etiamsi, Quamvis, Licet*, i ut uzeto ko sastavak i za *quamvis*, slažu se s'vezivnikom iliti konjunktivom, n. p. *Utilitas efflorescit ex amicitia, etiamsi tu eam minus secutus sis*, Cic. Proklije iz prijateljstva korist, ako je ti i nisi tražio. *Etiamsi consul obtemperasset auspiciis, idem eventurum fuisset*, Cic. Pa da je vićnik i poslušao gatanja, isto bi se bilo sgodilo. *Homines quamvis in rebus turbidis sint, tamen etc.* Premda se ljudi nalaze u protivštinam, sasvim tim t. d. *Licet monuerim te, credere noluisti*, premda sam te opominjao, nisi

— 303 —

htio virovati. Emo librum, ut studeas, kupujem kujigu, da učiš; ut scias, da znaš. Ut veniant, da dojdu. Ut summa haberem caetera, temporis quidem certe vix satis habui, pa da sam i imao svega ostaloga izobila, doisto jedva mi je vrimena doteklo. Ut desint vires, tamen est laudanda voluntas: ako i neimamo snage, ako i nemožemo učiniti, no ima se pohvaliti dobro hotienje. Takodjer Si kad se uzima sa quamvis, n. p. Redeam? non, si me obsecres: da se vratim? neću, da me i moliš.

2. Medjuto Etiamsi često se slaže i s' kazivnikom iliti indikativom, a kadkad, osobito kod Poetah, i quamvis, n. p. Bonos viros sequar, etiamsi ruent, Cic. slidit ću poštene ljude, makar ga svratolemili. Quod quis crebro videt, non miratur etiamsi, cur fiat, nescit, Cic. Onomu se nitko nečudi, što često vidi, ako i nezna, zašto to biva. Etiamsi, quod scribas, non habebis, scribito tamen, ako i neimadneš što pisati, ali piši. Quamvis satis per te tibi consulis, premda se sam sobom znaš lipo nasvitovati.

## CONJUNCTIONES NI, NISI, SI.

Sastavci Ni, Nisi, Si, slažu se i s' kazivnikom i s' vezivnikom, n. p. Mirum, ni domi est, čudo, ako ga nije kod kuće. Ni fallor, ako se nevaram. Ni restituissent statuas, vehementer his minatur, da nisu povratili kipove, vehoma im se pritjaše; ili vehoma im se priti, ako nebi bili povratili kipe. Ortum quidem amicitiae videtis, nisi quod adhuc forte vultis, iztok prijateljstva le vidite, ako možda još čega netražite. Nisi immortalitatem vellet, quidnam etc. Kad nebi htio neumrlosti, da što bi etc. Nisi quis nos Deus respexerit etc. ako nam se Bog nesmiluje. Nisi me omnia fallunt, Cic. ako se u svemu nevaram. Si illum relinquo, ejus vitam timeo: sin opitulor, hujus minas, ako ga sama ostavim, bojim se da nepogine, ili bojim mu se životu; ako li ga pomognem, bojim se pritnje ovoga. Si hortos inspexeris, dederis mihi, quod ad te scribam: ako budeš viditi vrtle, dat ćeš mi, što ti uzpišem.

OPAZ. Izza Si, i Nisi, nestavlja se aliquis, aliqua, aliquid, aliquod, aliquando, alicujus etc. nego, quis, qua, quid, quod,

20

— 306 —

quando, n. p. Si quis, si qua, si quod, si cujus, si cui, si quem etc. Si quando; Nisi quis etc. Nisi quando etc. Si quis vestrum, si qua causa, si quid novi acciderit. Isto tako ne quis, ne cujus etc. ne quando.

## CONJUNCTIONES QUOD, QUIA, QUONIAM.

Sastavci *Quod*, *Quia*, *Quoniam*, sva tri zlamenuju uzrok onoga što je se izreklo, i slažu se s'kazivnikom i s'vezivnikom, n. p. Bene facis, quod me adjuvas, Cic. Činiš dobro, što me pomagaš. In eo hominis dignitas posita est, quod ratione utitur: u tom stoji dostojanstvo čovičje, što ima razum. Admiratus sum, quod ad me tua manu scripsisses: začudio sam se, da si mi svojom rukom pisao. Socrates accusatus est, quod corrumperet juventutem, Quintil. Sokrat bi osvadjen, da kvari mladež, ili, osvadiše Sokrata da kvari mladež. A da se reče: Socrates accusatus est, quod corrumpebat juventutem, tada znači, osvadjen je bio, što kvari, ili, jer pokvarivaše mladež. Sed quia natura mutari non potest, idcirco etc. ali, jerbo se narav neda prominuti, zato, t. d. Recordatione nostrae amicitiae sic fruor, ut beate vixisse videar, quia cum Scipione vixerim, Cic. tako mi je mila uspomena našega prijateljstva, koda mi se čini da sam blaženo živio, što sam živio sa Scipionom. Ne quisquam est, quia dolor sit, amet: nije ga, koji ljubi bolest ili tugu zato što je bolest ili tuga. Nunc, quoniam ita accidit, ut etc. Sada, jerbo se je tako sgodilo, ili buduć se tako sgodilo, da etc.

## DE INTERJECTIONIS CONSTRUCTIONE.

57. O, Heu, Proh, rectum, quartum, quintumque reposcunt.

58. Hei, Vae, comperies passim conjuncta dativo.

Medjumetci O! Heu! Proh! slažu se s'tri padeža t. j. s'Nom. Akuz. i Vok. n. p. O vir fortis, atque amicus! o hrabreni i prijateljski čoviče! O me infelicem! o jadnoga mene! O scelestum Parmenonem! o opaki Parmenone! O Pater mi! o otče moj! Heu quanta miseria! ajme velika jada! Heu stirpem invisam! ah prokleto kolino! Heu prisca fdes! o stara viro! Heu me

— 507 —

miserum! ah jadnoga mene! Proh dolor! ah žalosti! ajme ti ga! Proh Deum! ah za Boga! radi Boga! Proh coecitas! o slipočo! Proh dedecus! o sramoto! o sramote! Proh sancte Deus! ah sveći Bože! ah zaradi Boga! za ljubav Boga!

U manjim ganućim kadkad se ostavlja O, n. p. me miserum! me coecum! jadnoga mene! slipoga mene! o slipca mene! o slip ti sam! A Heu, nahodi se i s' Dativom n. p. Heu mihi, nequeo quin fleam, ajme meni, nemogu da neplačem. Heu misero mihi, jao meni siromahu. Hei i Vae, hoće Dativa, n. p. Hei mihi! Hei misero mihi! Vae mihi! Vae misero mihi! jao meni! ajme meni! jao meni kukavcu! jadan ti sam ja! u zao čas po me. Hei kad služi za zvanje dolazi s' Vok. n. p. Hei Megadore! hej Megadore!

Cedo, Apage, Amabo, nisu medjumetci, nego riči defektive, medjuto hoće njeke padeže sa sobom, tako, Cedo libros, dajmi knjige. Apage te, kini se, odstupi.

Pazi i ova: Macte! adolescens egregie! macte puer! macti! filii mei! macte virtute! macte animi! macti animo! macti virtute! macti ingenio este! junački! hrabreno! veselo! vrli mla-diću! veselo diete! deh hrabreno sinci moji! junačka srdca budite! junački se podnesite!

## DE INTERROGATIONIBUS.

1. Obćena je uprava, da odgovor (responsio) ima se slagati s' pitanjem (interrogatio), hoće reć, ako je pitanje o imenu odgovor se ima stavit u isti padež, ako o riči u isti način, ako o prislovu i t. d. u prislov. Evo njekoliko primjerah.

P. Quis mundum creavit? Tko je svit stvorio? O. Deus. Bog.

P. Quis venit? Tko je došao? O. Frater tuus: tvoj brat.

P. Quem vocamus divitem? O. Eum qui nihil cupit. Tkoga zovemo bogata? onog, koji ništa neželi.

P. Cujus est hic liber? O. Petri. Čija je to knjiga? Petrova.

P. Cujates sunt isti libri? O. vestrates. Čije su te knjige? vaše.

P. Cujas es tu? Romanus. Odkle si, koji si ti? Rimljanin.

P. Cujates sunt? nostrates. Tko su? našinci.

P. De quo loqueris? O. De Petro. O tkomu govoriš? o Petru.

*

— 508 —

P. Quid cupit facere? O. Discedere. Što činit želi? odlazit.

P. Quid te rogat, ut facias? O. Ut discedam. Što te moli,
da učinis? da polazim.

P. Ubi es? O. Hic. Gdje si? ovdje.

P. Quo vadis? O. Huc? kamo ćeš? amo.

P. Ubi moratur? O. Romae. Gdje pribiva? u Rimu.

P. Quo ivit? O. Romam. Kamo je otišao? u Rim.

P. Quota est hora? O. Hora quarta cum dimidio, cum qua-
drante. Koji je saht? Četeri i pô, i četvrt.

P. Quoties hoc fecisti? O. Semel, bis, septies etc. koliko
si putah to učinio? jednoč, dvaput, sedam putah.

P. Quoties in anno? O. Vicesies. Koliko puta na godinu?
dvadeset putah.

P. Quo Rege id evenit? O. Rege Stephano Tomašević. Za
koga je se Kralja to sgodilo? za Stipana Tomaševića.

2. Kad je pitanje uprav (directe), tada se rič stavlja u ka-
zivnik (indikativ), n. p. Petre ubi es? Petre gdje si? Ubi con-
veniemus? Gdi ćemo se sastati?

3. Kad je pitanje neupravno (indirecte), rič se stavlja u
vezivnik (konjunktiv), n. p. Mori cupis; disce prius quid sit
vivere, Ter. Želiš umriti; uči prije, što će reć živiti, ili, što
je živiti. Quaeritur, cur doctissimi homines de maximis rebus
dissentiant, Cic. Pita se, zašto i prenaučni ljudi protivnih su
mnenjah o prevažnim stvrma. Vide cui fidas, pazi komu viru-
ješ. Non capis quam male cgeris, nerazumiš kako si naopako
učinio.

4. Kad je pitanje o čemu sa začudjenjem, kano kad se
nezna tko je, zašto, gdi, kad li što učinio, običaju se uzimati,
Quisnam, quandonam, quomodonam, curnam, quarenam, ubi-
nam etc. n. p. Quandonam hoc egit? kad li je to učinio? Unde-
nam venit? odkle li je došao!

5. Kad odgovor ima bit niječan pita se s' ecquis, n. p.
Ecquae seditio umquam fuit, in qua non ille princeps? Cic. Od-
govor: Nulla seditio fuit. Koja se je igda buna dogodila, da
joj on nije bio glavar? Nijedna.

6. Kada se u pitanju uzimlje Ne, odgovor može bit jed-
nako niječan i potvrdan, n. p. Vidistine Regem? jesi li vidio

— 509 —

Kralja? Odgovor: Vidi, ol, non vidi; vidio sam, nisam vidi,
ili, jesam, nisam. Ambulasne? hodaš li? Ambulo, non ambulo:
hodam, nehodam. Quaeritur idemne sit pertinacia et perseve-
rantia, Cic. Pita se jesu li isto tvrdodušnost i trajanost, ili,
stalnost.

7. Veće putah rič se samo razumiva otajno u odgovoru, a
zamine se s'kojimgod prislovom, n. p. Visne sermoni reliquo
demus operam sedentes? Sane quidem. Hoćeš li da sidnemo i
dospijemo govorenje? Dragovoljno. Praestatne utilitas hone-
stati? minime sane. Jeli veća korist od poštenja? ne doisto,
nije doisto.

8. Num, i Numquid očekuju odgovor niječan, n. p. Num
dormis, ili, Numquid dormis? jedali spavaš, zar spavaš? Non
dormio. Nespavam. Num cadit in virum bonum mentiri? Jeda li
može čovik dobar lagati? Non cadit. Nemože.

9. Nonne očekiva odgovor potvrdan, n. p. Poetae nonne
post mortem nobilitari volunt? Cic. Jeda'li, ili, zar Piesnici
nežele biti slavni nakon smrti? Haec nonne est turpe dubitare
philosophos, quae ne rustici quidem dubitent? Cic. Nije li sra-
motno, da mudraci o tom sumnje, o čem ni seljaci nesumnje?
Quaesieras ex me nonne putarem tot saeculis verum inveniri po-
tuisse, Cic. Pitao si me, nemislim li, da je se za toliko vikovah
mogla istiną odkriti?

10. Kadkad samim se ganućem izgovora pitanje poznaje,
i tada Ne otajno se razumiva, a Non stoji na misto, Nonne,
n. p. Infelix est Fabricius, quod suum rus fodit? Sen. Jeda je
nesritan, zar je nesritan, Fabricio, što obradjuje svoje polje?
Non in casis, ritu pastorum agrestiumque, habitare est satius
quam exulatum ire? Liv. Nije li bolje pribivati u kolibam na
čobansku i seljačku, nego li ići u izagon?

11. Kada su u istom izgovoru dva pitanja medju sobom
protivna, za prvo se uzima Utrum a za drugo An, n. p. Utrum
defenditis, an impugnatis plebem, tribuni? Liv. Jeda branite,
ili se protivite puku, o četnici? Nunc quaero, utrum vestras
injurias, an reipublicae, persequamini? Cic. Sad vas pitam jeli
osvećujete uvride vaše, ili državne?

12. Na misto utrum može se stavit ne, ili, num, n. p. Isne

— 310 —

est, quem quaero, an non. Ter. Ta li je, koga tražim, ili ne,
jeli ta, ili ne, koga tražim. Quis scire potest, unusne mundus
sit, an plures? tko zna, jedan li je svit, ili ih više? — Stavlja
se u drugoj strani izgovora i nec ne, n. p. Utrum sint dii, nec
ne, quaeritur, Cic. traži se imali bogovah, ili ne. — Na misto
an stavlja se gdigod anne, n. p. Hoc accidisse Petro dicam,
anne Paulo, an utrique? Hoću li reć da je se to sgodilo Petru,
ili Pavlu, ili obojici?

13. An, annon, anne, nec ne, vazda se stavljaju kod dobri
pisacah u drugoj strani izgovora, ili vazda se razumi da je što-
god prid njima prošlo, n. p. Annon hoc dixi esse futurum? Ter.
Nisam li rekao da će se to dogoditi? An ille mihi liber, cui
mulier imperat? Cic. ili ću virovati da je oni slobodan, komu
žena zapovida? — Zato kad rečem: Nonne Romam vidisti? Zar
nisi vidio Rim? nevalja reć: annon vidisti Romam. Takodjer
bolje je: Vidistine Regem? nego: an vidisti Regem?

14. Utrum, i ne, mogu se i otajno razumivati, n. p. Dicam
huic, an non dicam. Ter. Da mu rečem, ili ne? hoću li mu reć,
ili ne? Eloquar, an sileam? Virg. ili ću govoriti, ili mučati?
Stellarum numerus par, an impar sit, incertum est, Cic. Nezna
se je li jednak, ili nejednak broj zvizdah.

15. Kod njekih ričih odgovor nemože vazda biti u istom
padežu, u kom je pitanje, i to su, 1. Est, Interest, Refert,
n. p. Cujus est loqui? meum: Čije je govoriti? moje; t. j. tko
ima govoriti? ja; ili, čija je dužnost govoriti? moja. Cujus nam
illud interest? tua: tkomu je do toga? tebi; tkomu je za tim
stalo? tebi. 2. Riči cine, kupovanja i prodavanja, n. p. Quanti
constitit hic liber? viginti assibus; koliko je zapala ta knjiga?
dvadeset parah. Quanti emptae? parvo: za koliko, ili, pošto
kupljene? za malo. Quanti ergo? octussibus: za koliko to?
za osam parah. Quanti damnatus esset, Liv. Octupli damnatus,
Cic. na koliku globu bijaše, ili bio bi, osudjen? na osmerostruku.

OPAZ. Mnogi su primieri pitanjah i odgovorah navedeni na
drugim mistima, osobito kod zaimenakah prinosnih.

- 311 -

POGLAVJE SEDMO
DE FIGURATA CONSTRUCTIONE.

OPOMENA. Nalazi se kod dobrih pisakah štokakvih izre-
kah latinskih, koje bi rekao da su pogriške govorne, ali nisu
nego kratji izgovori i lipši, premda ponješto odstupaju od ob-
ćenih upravah skladnje latinske. Ovaki se izgovori zovu, Fi-
gurata locutio, ol sermo figuratus, ol juxta syntaxim figura-
tam. Dakle valja da i o tom štogod progovorimo za dopunjak
Skladuje Latinske. Medjuto da se mogu razaznati figurativni
izgovori dobrih pisakah od govornih pogrišakah, prije treba
štogod o tizim navesti.

DE ORATIONIS VIRTUTIBUS ET VITIIS.

Govorenje, za da lipo bude, valja da je izpravno, razgovitno
i uredno ili skladno, i to su kriposti govorenja, kako ih La-
tini zovu, *Orationis virtutes*, t. j. da je izpravno-emendata,
razgovitno-dilucida, uredno-ornata. A tizim govornim kripo-
stima protive se ove tri pogriške govorne-vitia orationis, iz-
pravnu neizpravno-barbara, razgovitnu-nerazgovitno ili za-
mršeno, tamno-obscura, urednu-neuredno-inornata.

ORATIO BARBARA.

Dvi su pogriške kojimi govorenje postaje neizpravno,
krivoslovno, neotesano-barbara, i zovu se Solocismus i
Barbarismus. Od kojih valja da se svom snagom pazi, tko želi
čisto latinski govoriti.

SOLOECISMUS-NESKLADOSLOVŠTINA.

SOLOECISMUS je neskladno polaganje dilah govorenja,
i biva, 1. Nadometanjem, n. p. Scribo cum calamo, ludo cum
pila, na misto, scribo calamo, ludo pila. 2. Odnimanjem,
n. p. Eo forum, na misto, eo in forum; redeo agro, za redeo
ex agro; ne hoc fecit, za ne hoc quidem fecit. 3. Prometanjem,
n. p. Quoque ego, enim hoc voluit, autem non habuit: ne qui-
dem hoc, etc. za ego quoque, hoc enim voluit, ne hoc qui-

— 512 —

dem etc. 4. Prominjivanjem, n. p. Grave ferunt res adversas, za graviter ferunt; eo intus, sum intro, za eo intro: sum intus; quid huc agis, za quid hic agis; quando hic venisti? za quando huc venisti; eo apud forum, za eo in forum; scripsit ne Cicero hanc orationem aut Hortensius, na misto, an Hortensius; non feceris euiquam injuriam, za ne feceris etc.

Takodjer neskladoslovština biva, 1. U plemenu iliti spolu, n. p. Laeto fronte, za laeta fronte. 2. U padežim, n. p. Quo is? Romae, za Romam; venio Brundusii, na misto, Brundusio. 3. U brojevim, na primjer jednog zovuć u većebroju: Venite. 4. U kipovim iliti osobam, kano govoreć komugod za više ga poštovati: Sedeat, accedat, za sede, accede. 5. U načinim, n. p. Peto a te, ut mihi opem fers, za feras. 6. U vrimenim, n. p. Vincis, za vinces. 7. U vrsti ričih, n. p. Reddam, za redibo, ovde bo je stavljena činiva rič za neutru.

## DE BARBARISMO.

BARBARISMUS, koga su stari Rimljani zvali i rusticum sermonem, jest govorenje ili posve na inostransku, ili latinsko, no izkvareno pismom oli izgovaranjem: zato se može naški reć tudjoslovština ili krivoslovština.

1. Tudjoslovština ili govorenje na inostransku biva, kad se uzimlju tudje riči na misto latinskih, ili se u izgovaranju nateže latinski jezik po naravi vlastitoga jezika: svaki bo jezik ima osobite načine izgovaranja, zato postaju barbarismi ako tudji po našemu izgovaramo. Medjuto njeke su se tudje riči udomačile kod latinah, rad koji nebiva govorenje pokvareno, tako: Mapalia, Magalia, riči Puniče, Gaza Persijanska, Petorritum, Rheda etc. nalaze se kod starih pisacah.

2. Pogrišno ili krivoslovno postaje govorenje latinsko na mnoge načine. 1. Plemenom, n. p. gladia za gladii. 2. Brojem, n. p. Scopa, za scopae, tritica, za triticum. 3. Sklonom, n. p. Vasibus za vasis. 4. Sprezanjem, n. p. instavi za institi, consumabo za consumam, veneravi za veneratus sum, legebo za legam etc. 5. Razdilenjem, n. p. Si-lu-ae, dis-so-lu-o, za silvae, dissolvo. 6. Slučenjem, n. p. Phaeton na misto Phaëton. 7. Nadodanjem, n. p. Follium za folium; patrium za patrum;

— 315 —

praecor za precor. 8. Uzdahom, n. p. Honus za onus. 9. Izpustom slova ili slovke, n. p. Santus za sanctus; preest za praeest; tempta za contempta. 10. Zaminom, n. p. set za sed; munnus za mundus. 11. Prometanjem slovah, n. p. Interpetror za interpretor; thrao za traho. — Još barbarizmi se čine u naglascim izgovarajuć na dugo što se na kratko, ili na kratko što se na dugo ima izgovarati.

OPAZ. Kad se nadje gdigod koji izgovor u Piesnikah, naličan komugod od navedenih, neima se reć da je barbarismus: njima bo je često pripušteno što nije drugim.

## OBSCURAE ORATIONIS VITIA.

1. Riči zastarile, zabačene, i koje se malo kad upotrebljaju, čine da govorenje postane nerazumno i tamno-obscura oratio, n. p. Consiliosus za prudens; aula za olla, recentari za renasci.

2. Postaje govorenje nerazgovitno i tamno pogriškom, koju Grei zovu Aeyron, u Latinci improprium, uzimljuć rič jednu za drugu, n. p. Sperare za timere, ko Virg. Hunc ego si potui tantum sperare dolorem.

3. Postaje nerazgovitno govorenje sumnjoslovom, koga grei zovu Amphibolia, oli amphibologia, i to se dogadja u jednoj riči oli imenu, n. p. Taurus nezna se jeli živina, ili gora, ili zlamenje na nebu, ili ime vlastito čovika, ili koren stabla; 2. u cilu izgovoru, n. p. Lachetem audivi percussisse Demeam.

4. Nedopunjkom i prepunjkom ričih, takodjer dugim prometanjem n. p. Namque pila lippis inimicum et ludere crudis, Hor. upravni bo red iziskuje: Namque pila ludere inimicum lippis et crudis.

OPAZ. Još bi se moglo ovde navesti mnogo drugih pogrišakah, koje bivaju u istim Figuram, o kojima ćemo malo niže štogod progovorit: ali i sam se govoritelj može ositit, jeli mu, nije li govor nerazgovitan i nerazumljiv.

— 314 —

INORNATAE ORATIONIS VITIA.

Urednu govorenju protive se osobito slideće pogriške:

1. *Cacophaton*, i biva kad se štogod u govorenju nečisto i gadno zadrži. Biva još ista pogriska kad izza *cum* slidi slovo *n*, n. p *Cum notis hominibus*: što po Quintillianu bolje je reć: *Cum hominibus notis*.

2. *Tapinosis*, kad se veličnost i dostojanstvo čega smalakšaje, kono da tkogod nazove: *parricidam hominem nequam*; obojicu roditelja čovikom opakim.

3. *Macrologia*, kad se produljuje govorenje brez potribe, n. p. *Legati, non impetrata pace, retro domum, unde venerant, abierunt*. Liv.

4. *Tautologia*, kad se opetuje brez uzroka ista rič oli izreka, n. p. *Cujus rationis ratio non extat; ibant qua poterant, qua non poterant, non ibant*. Ovi se način govorenja zove i *Battologia*, jer je tako običavao govoriti njeki velerični čoban Batto, koga izgovaranje donosi Ovidius: *Sub illis montibus, inquit, erant; et erant sub montibus illis*.

5. Često opetovanje istoga slova; takodjer sastanak slovah oštrih, ko *s i x*, n. p. *exercitus Xersis, ars studiorum, rex Xerses*.

6. Uzmnožanje glasnih slovah, i ričih istoga dovršenja, n. p. *Baccae aeneae amoenissimae impendebant*: viro optimo obtemperasti olim. *Flentes, plorantes, lacrymantes, obtestantes etc.*

SYNTAXIS FIGURATA.

1. Jur smo na početku skladnje rekli što je *Syntaxis figura ta*, koju možemo zvat, skladnja slikoslovna, jer bo se bavi o njekim kratjim i lipšim izgovorima, nazvanim latinski *Figura*.

2. Premda njeki Slovničari nabrajaju premnoge *Figure* iliti slikoslove gramatičke, nu lahko se mogu sve na četeri glavne privesti. Jer bo ili se slikoslovom naznačuje nedotek, ili pomanjkanje u govorenju, i tada se zove *Ellipsis*, ol *Zeugma*; ili se kakvagod prepunost, ol, suvišnost naznačuje, i tada se imenuje *Pleonasmus*; ili se naznačuje kakvogod nepogadjanje u dilim govorenja, i nazivlje se *Syllepsis*; ili najposle nazna-

— 345 —

čuje se prometanje i premišćanje dilah govorenja, i tad je Hy-
perbaton. Budi po štogod o svakom napose.

FIGURA ELLIPSIS.

ELLIPSIS je rič grčka, a zlamenuje pomanjkanje; zato uzeta
ko slikoslov iliti Figura možemo ju naški nazvat, nedopunjak,
ili podrazumak, jer bo se njom otajno razumiva nješto, čega
u izreki neima. A biva na mnogo načinah, od kojizih je jeda-
nest poglavitijih. Dakle biva

1. Kad se taji kojagod rič, n. p. In Pompejanum statim cogito, Cic. razumi se ire. Dii meliora, Virg. razumi se faciant. Tako, Heu! me miserum; razumi se sentio. Ecce nova turba, razumi se adest. Ah, ne te frigora laedant, razumi se cave. Tako još, Mehercule, Mecastor, Medius Fidius, Edepol, (kletve starih krivobožacah) razumi se amet, ol adjuvet, t. j. me Hercules adjuvet, me amet Castor, me deus Fidius adjuvet, me deus Pollux adjuvet. — Pazi da su ovo kletve lažljivim božurinam, zato nije nam se slobodno njima kleti.

2. Kad se taji Nominativ riči, n. p. Dilexi te quo die co-
gnovi, razumi se ego; Vivitur, razumi se vita; Vigilatur, ra-
zumi se nox; Pluit razumi se pluvia, ol coelum.

3. Kad se taji Akuzativ trpeći, n. p. Quo mitterem, aut cui darem nesciebam, razumi se literas. Tako i u ovim: solvit e portu: Statim conscendit: Ad portum appulit, razumi se navem. Cave tibi, metuo tibi, metuo a te, de te, pro te, razumi se malum.

4. Kad se taji rič, koja vlada infinitivom, n. p. Me ne incoepto desistere victam? razumi se oportet, decet. Istud sedulo negare factum, Ter. razumi se caepi.

5. Kad se kod pridavnika taji samostavnik, n. p. Triduo abs te nullas acceperam, Cic. razumi se literas. Tako Propositum, Arcanum, Secretum, razumi se samostavnik consilium. Hactenus, Quatenus, razumi se fine, t. j. hac fine tenus, do ovoga kraja. Justa, suprema, solemnia persolvere, razumi se samostavnik funera. Amicus, familiaris, liber, servus, tabellarius, nuncius, socius, rivalis, juvenis etc. razumi se homo. Stativa, aestiva, hiberna, rosaria, pomaria, supera, infera,

— 516 —

secreta, razumi se loca. Primo, secundo, tertio etc. razumi se
takodjer loco. — Kod svih ostalih pridavnikah neutrih raz-
umi se negotium, pod kojim su starih razumivali res, opus,
factum. Fecerunt, ut istum accusarem, a quo (razumi se ne-
gotio) mea longissima ratio, voluntasque abhorrebat. Cic. Triste
lupus stabulis, Virg. Varium et mutabile semper femina; raz-
umi se negotium triste, negotium mutabile, ili, res tristis,
res mutabilis.

6. Kad se taji samostavnik koji vlada Genitivom, n. p. Tantum cibi, razumi se negotium; amara curarum, razumi se negotia; ultimum dimicationis, razumi se tempus. Sophia Septimii, Cic. razumi se Filia; Hectoris Andromache, Virg. razumi se uxor. Damnatus voti, Reus voti, razumi se causa. Unus illorum, primus omnium, singuli vestrum, nemo amicorum, doctissimus Graecorum Hominum, hostium trecentis interfectis etc. razumi se ex numero. Ad Castoris, Cic. razumi se aedem, k'crkvi, ol u Crkvu Kastorovu. In Veneris, Plaut. razumi se aede. Per Varronis, Cic. razumi se fundum. Est Regis, razumi se officium. Aestimare litis, razumi se causa. Abesse bidui, razumi se itinere, ol, via. Accusare furti, razumi se de crimine.

7. Kad se taji pridstavak, koji vlada Akuzativom, i nalazi se toga množtvo, n. p. Sardiniam cum classe venit. Devenere locos laetos. Nos hinc ibimus Afros. Profectus Siciliam. Romam eo. Ivit exilium; kod svijuh razumi se pridstavak in. Eo spectatum ludos; Latus quinque pedes, razumi se pod oba ad. Quid frustra laboramus? razumi se ad quid. Pridie ('alendas, multos abhinc annos, sexaginta annos natus, razumi se ante. Gratulator tibi victoriam, razumi se propter. Vixit centum annos, razumi se per. Totas noctes somniamus, razumi se per. Mare navigavit, Terram, mare, sidera juro, razumi se per. Tu homo id aetatis, razumi se circa.

8. Kad se Ablativa pridstavak taji, Remeans Aegypto, Tac. razumi se ab ili de. Digit Carthagine, razumi se in. Albescere culpa, razumi se a. I u slidećim razumi se a ili ab: Rediit hoste superato. Melior multis rebus. Otiosus animo. Metu vacare. miser animo etc. Liber plenus mendaciis. Sacrificare tauro, aut agno. Discedere nocte. Hora prima. Tertia vigilia. Flere

— 547 —

alicujus obitu. More hominum facis etc. pod svim se razumiva
de, Laboro dolore. Amoris abundantia hoc feci. Morte alicujus
voluptatem capere. Merito aliquid pati. Virtute clarus. Vocare
aliquem nomine. Condemnare aliquem lege etc. pod svim se raz-
umiva e ili ex. Fons die frigidus, nocte fervens. Accusas me
eo quod cito crediderim. Sum magno timore. Sum spe maxima.
Magno esse periculo. Ludis delectari etc. vazda se razumiva in.
Doctior ceteris. Illo minorem me fateor etc. razumiva se prae,
t. j. prae ceteris, prae illo. Pridstavak pro podrazumlja se u
Ablativim cine: Emi magno, t. j. pro magno pretio. Quanti
emisti? t. j. pro quanti aeris practio? Emi viginti minis, t. j.
pro viginti minis. Par pari referre, razumiva se pro. Kod Abla-
tiva nezavisnoga ili osebnoga (absoluto) razumiva se pridsta-
vak sub, n. p. Te consule. Marco Judice. Rege Numa. Impe-
rante Augusto. Te teste. Aristotele auctore. Sole ardente. Svagdi
otajno ima sub, sub te consule, sub Judice, sub Rege etc.

9. Kad se taji kojigod prislov, sastavak ili druga kakva čestica govorenja n. p. Oratio fuit precibus quam jurgio similis, Liv. razumiva se magis quam, ili potius quam. Plus quingentos colaphos impegit. Plus millies audivi. Amplius sunt sex menses; razumi se quam, t. j plus quam, amplius quam. Visus est mihi tristior; razumi se quam alias, ili prae solito. Altera die, quam a Brundusio solvit, t. j. postquam. Simul experrecti sumus, visa illa contemnimus, t. j. simul ac. Tu quoque tantam partem opere in tanto (sineret dolor) Icare haberes, t. j. si dolor sineret. Često se razumiva non izza non modo, non solum, non tantum, samo ako se neprotivi govorenje, tako: Non modo illi invidetur aetati, sed etiam favetur, Cic. t. j. non modo illi non invidetur aetati. Regnum non modo Romano homini, sed ne Persae quidem cuiquam tolerabile, t. j. non modo non etc. Večeput se podrazumlja ut ili me, n. p. Oro venias, t. j. oro ut venias; Cave cadas, t. j. cave ne cadas.

10. Kad se taji Nominativ, komu se valja iz govorenja osićat, n. p. Patrem huc, et illuc quaerebas, et erat domi: u drugoj se strani ove izreke razumiva ipse Nominativ riči erat, t. j. ipse pater erat domi. Cujus belli cum summa ei data esset, eoque cum exercitu profectus esset na misto reć, eoque is etc.

— 318 —

11. Kad se u jednoj strani izreke taji rič, koju treba od druguda nadopunit po zlamenju govorenja, n. p. *Non veto dimitti, verum cruciari fame*, u poslidnjoj se strani razumiva volo ili jubeo, t. j. volo ili jubeo cruciari fame. Vinum et frumentum edentes, Homerus; u prvoj se strani mora razumivati bibentes, t. j. vinum bibentes. Sacra manu, victosque deos, parvumque nepotem ipse trahit, Virg. rič trahit samo spada na ime nepotem, a pod imenim sacra i deos razumi se rič defert.

FIGURA ZEUGMA.

ZEUGMA znači spojenje, i jest vrsta slikoslova *Ellipsis*-a, od koga se samo u tom razlikuje, što *Ellipsis* posve rič taji, iliti nikako nestavlja u izgovoru, a *Zeugma* očito ju stavlja kojigod put, nu veće putah istu samo prolazi otajno u istoj izreki, n. p. Vicit pudorem libido, timorem audacia, rationem amentia, Cic. Rič vicit jednom izrečena, dvaput se otajno razumiva, t. j. vicit timorem, vicit rationem. Različito se dogadja Zeugma, ili u plemenu, ili u padežu, ili u broju, ili u kipu; radi toga evo njekoliko primjerah.

1. U Plemenu, n. p. *Utinam aut hic surdus, aut haec muta facta sit*, Ter. buduć rečeno, facta muta samo za pleme žensko, valja za mužko otajno razumivat factus za složit ga sa surdus.

2. U Padežu, n. p. *Quid ille fuerit, quem neque pudet quidquam, nec metuit quemquam*, Teren. Quem je rečeno rad riči pudet, a valja još otajno razumljati qui Nom. riči metuit. Tako: *Irrisor ille, quem poenitet, et postea iterum peccat*. Valjalo bi dopunit, et qui postea iterum peccat.

3. U Broju, n. p. *Sociis, et rege recepto*, Virg. razumi se većebroj receptis rad imena Sociis.

4. U Kipu, n. p. *Ille timore, ego risu corrui*, za treći kip ille razumi se corruit. *Ego Populusque Romanus vobis bellum indico; buduć stavljeno indico rad ego*, još se razumi indicit rad populus.

5. Kadkad lipo se razumi ista rič u različitu zlamenju, n. p. *Tu colis barbam, ille Patrem; colere barbam razumi se uredjivat, podgajat bradu, colere patrem, otca štovati*. Aeneas sustulit patrem, *Nero matrem*. Rič sustulit ima različito zlamenje,

— 519 —

jere Aeneas sustulit patrem zlamenuje odnese otca, ili ponese,
a Nero sustulit matrem, zlamenuje, pogubì ili ubì majku.

OPAZ. Jerbo rič jednoč stavljena u izgovoru po Zeugmi
vlada svim imenima istoga izgovora, zato ako se stavi na po-
četku zove se protozeugma-predspojak, n. p. Egit et pater et
filius, ut tibi sponderem. Cic. ako se stavi u sridi zove se me-
sozeugma-sridospojak, n. p. Formae dignitas aut morbo deflo-
rescit aut vetustate, Auct. ad Herenn. Ako li na svrhi zove se
hypozeugma-podspojak, ili zaspojak n. p. Mihi et res et con-
ditio placet, Cic.

FIGURA PLEONASMUS.

PLEONASMUS-prepunjak, biva kad u govorenju ima štogod
suvišno: to se pak dogadja u imenim, ili zaimencim, ili u pri-
slovim, i u sastavcim.

1. U Imenim, n. p. Sic ore locuta est, Virg. suvišno je ore.
Oculis vidimus, auribus audivimus, suvišna su oculis i auribus.
Ubique locorum, nusquam gentium, ubique terrarum, minime
gentium, tunc temporis. Genitivi locorum, gentium, terrarum,
temporis, Pleonasmi su.

2. U Zaimencim, n. p. Urbana plebs, ea vero praeceps ierat
multis de causis, Sall. suvišno je ea. Quid mihi Celsus agis?
Hor. mihi je prepunjak.

3. U Prislovim, n. p. Praesensit prius, ante praevideram,
suvišna su prius i ante. Magis beatior, magis majores nugas
facere, pretiče magis.

4. U Sastavcim, n. p. Neque nescio, Plaut. na misto nescio.
Nec nemo. Ter. na misto samoga nemo. Negabunt id, nisi sa-
pienti non posse concedi, Cic. suvišno je non. Etiam contulistis
verbis quoque. Plaut. odvečno je quoque. Itaque ergo amantur,
Ter. pretiče ergo. Quamvis licet excellas, Cic. Etsi quamvis non
fueris suasor. U oboga je suvišno quamvis. Se ab omnibus de-
sertos potius, quam abs te defensos malunt, Cic. suvišno je po-
tius radi rici malunt.

OPAZ. Ovim se slikoslovom ili figurom pisci služe da im
budu bistriji i jači izgovori; i to je prava svrha Pleonasma da
ojači govorenje; drugčije bi postao govorna pogriška.

-- 520 --

FIGURA SYLLEPSIS.

SYLLEPSIS-doseg, domisao, doumak, biva kad se u govorenju što drugo razumiva, nego riči po sebi ukazuju, ili kad se iz bližega uzima ono, čega u izgovoru neima. A može bit u plemenu, broju, ili u jednom i drugom zajedno, ili najzad u prinosku (relativu).

1. U Plemenu, n. p. *Capita conjurationis virgis caesi*, Liv. *Duo millia crucibus affixi*, Curt. *Duo millia electi*. U ovim izgovorim rič se s'imenim očito stavljenim neslaže, nego s'otajno razumljenim homines. Dakle, caesi, affixi, electi homines. Tako Horatius: *Daret ut catenis fatale monstrum, quae generosius perire quaerens*; ovde je stavio quae, jer po fatale monstrum razumivaše Kleopatru kraljicu Misirsku. *Duo importuna prodigia, quos egestas etc.* Cic. *Quos razumi homines*. Scelus postquam ludificatus est virginem, Teren. Scelus na misto scelestus. Crimine ab uno disce omnes, Virg. t. j. ab uno (Graeco) criminoso disce omnes Graecos criminosos esse.

2. U Broju, n. p. *Clamor concursusque populi mirantium*, Liv. Reče mirantium, ili što ime populus jest skupno (*collectivum*) i zlamenuje množtvo u jednobroju, radi čega može imat rič u jednobroju i većebroju, ili što razumi hominum pod imenom populus. Tako i slideća u kojim se više pazi na zlamenje nego li na broj. *Missi magnis de rebus uterque legati*. Cic. *Pars in frusta secant*. Pars volucres factae. Aperite aliquis. Coeperunt se quisque magis extollere. Nec nostrum quisque sensimus. Alius alium poscunt. Uterque insaniunt. Te uterque, ego, atque hic oramus. Nobilissimus quisque delecti Romam mittitur. Takodjer *Propter ea quod, za propter id quod*. Credo ego inimicos meos hoc dicturum. Još Ciceron reče. Sestertiûm decies numeratum esse, za numerata esse, jer bo se razumi centena millia. Po ovoj se figuri uzimlje ono Terentiovo: *Absente, nobis, i Plautovo, nobis praesente*.

3. U Plemenu i broju, n. p. *Pars in crucem acti*, pars bestiis objecti, Sall. sa svim da je *pars* u jednobroju i ženskog plemena, ipak reče *acti* i *objecti* razumivajuć homines. Tako, *tunc omnis aetas curret obvii*. Ipse *cum fratre jussi sumus*,

— 521 —

Cic. *Ilia cum Lauso de Numitore sati. Divellimur inde Iphitus, et Pelias mecum, Virg. Remo cum fratre Quirinus jura dabunt.*
Id. *Sirus cum illo vestro sussurant*. Teren.

4. U Prinosniku, radi čega zove se u ovom zlamenju i Syllepsis Relativa, n. p. Inter alia prodigia et carne pluit quem imbrem ingens numerus avium intervolantium rapuisse fertur, Liv. Zaimenak prinosni quem s'imenom imbrem, prozivlju na isto ime imbrem prid njima prošlo, te opetovano, koga medjuto u izgovoru neima, nego se samo otajno razumiva pod onim carne pluit. *Ut ipse per literas consulerer, quem librum ad te mittam, Cic. Ovde veli quem librum, brez da je ga prije napomenuo, ali se razumlja pod literas.*

OPAZ. Ova se Figura nalazi kadkad s'Ellipsisom i sa Zeugmom, još i s'Hyperbatonom, i tada postaje mnogo mučnija, zato neima se slidovati.

## FIGURA HYPERBATON.

HYPERBATON-prestupanje, biva kad se promeću dili govorenja sa svoga običajnoga mista na drugo, t. j. s'prid i sa sride na zad, ili sa zada na prid i u sridu n. p. Animadverti, judices, omnem accusatoris orationem in duas divisam esse partes, Cic. na misto prostog poredanja: *in duas partes divisam esse*. Ova se Figura može razdilit na pet drugih; i jesu:

1. Anastrophe-prometanje, koja biva kad se dvi riči prometnu, t. j. na zad koja bi morala biti na prid, n. p. Mecum, tecum, secum, nobiscum, vobiscum, na misto cum me etc. Quamobrem za ob quam rem; quam potius za potius quam; quam prius za prius quam; quibus de rebus, za de quibus rebus. Urbem quam statuo, vestra est, Virg. za quam urbem statuo.

2. Tmesis koja biva kad se rič sastavljena razdili u svoje proste, te se medju njih stavi koja druga rič, n. p. Septem subjecta trioni, Virg. na misto, subjecta septentrioni. Graculus quando consumet cumque, Hor. na misto quandocumque. Per mihi gratum erit, Cic. na misto pergratum mihi erit. Rem vero publicam etc. Pro patria reque publica etc. na misto rempublicam vero, pro republica. Quo me cumque rapit tempestas; za quocumque me etc.

21

— 322 —

3. **Parenthesis**-pritvorak, nije drugo, nego kratka izreka medjumetnuta u dugljoj izreki, i ogradjena crtkom s'obe strane, n. p. O praeclarum custodem ovium (ut ajunt) lupum! Cic. Tityre dum redeo (brevis est via) pasce capellas. Virg.

OPAZ. Da ova figura nepostane pogrišna, treba da je kratka, i da se što ridje stavlja.

4. Synchisis, koja biva kad se u izrekam red slaganja izpromeće i zamrsi, n. p. Saxa vocant Itali, mediis quae in fluctibus, aras, Virg. t. j. Itali vocant aras, saxa illa, quae sunt in mediis fluctibus.

5. Anacoluthon-nedoslidak, i biva kad se koja rič ili ime nalazi u govorenju nespadajuć na njega, odkle postaje nepodpuno i neskladno, n. p. Nam nos omnes, quibus abunde aliquis objectus est labor, omne quod est interea tempus, priusquam id rescitum est, lucro est, Teren. Praetor interea, ne pulchrum se ac beatum putaret, atque aliquid ipse sua sponte loqueretur, ei quoque etc. Cic. U kojim izgovorim ono-nos omnes u prvom, i-Praetor interea u drugom, nikako nespadaju na ostale riči onde stavljene: niti bo čim vladaju, niti su od čega vladana.

OPAZ. Ova poslidnja Figura ničemu nevalja: a misle njeki da nije za drugo stavljena medju slikoslove, van za opravdat štokoje izgovore starih pisacah; premda može bit da onaki izgovori nisu drugo nego pogriške, tko zna odkle se uvukavše u njihova pisma.

6. Na Hyperbaton spadaju oni lipi izgovori u kojim zaimenak prinosni stoji prid zaimenkom ukazljivim, čega se mnogo nalazi u Ciceronu, n. p. Sed hoc non concedo, ut, quibus rebus gloriamini in vobis, easdem in aliis reprehendatis, Cic. Quarum enim tu rerum cogitatione nos levare aegritudine voluisti, earum etiam commemoratione lenimus. Id. Quos amisimus cives, eos Martis vis perculit, non ira victoriae. Id. Quas credis esse has, non sunt verae nuptiae, Ter.

## ENALLAGE.

Premda njeki sude da Enallage nije Figura gramatička, no neće bit s' gorega štogod i o njoj naznačiti. Dakle Enallage je figura, u kojoj se jedan dio govorenja stavlja za drugi, n. p.

— 325 —

Cum vivere ipsum turpe sit etc. ovde je vivere za vita. Ita facto opus est, ovde je facto za fieri. Horrendum stridens, za horrende stridens. Roma recens condita, za recenter condita. Venio in Senatum frequens, t. j. frequenter. Bene sit tibi, t. j. bonum. Tako u vrimenim ričih, n. p. Pergratum mihi feceris, na misto facies. Quam primum redeas velim, na misto redires i vellem. Magnum si pectore possit excussisse deum, Virg. excussisse na misto executere etc.

OPAZ. Piesnici imadu osobitih figurah, kojim se služe za dopunit piesme. Tako obćenito se zove *Metaplasmus* kad su usilovani štogod prominuti u obliku ričih, imenah, t. d. premda bi to bilo *barbarismus* u prostom govorenju. Kad se na početku riči, ili imena koja slovka priluči, zove se *Prothesis*, n. p. *Gnatus* za natus; *tetulissem* za tulissem. *Aphaeresis* kad se koja slovka ili slovo s' početka odškrne, n. p. *Pono* za depono; temno za contemno. *Epenthesis* kad se u sridi nadoda koje slovo ili slovka, n. p. *relliquiae* za reliquiae; *Mavors* za Mars, navita za nauta; *induperator* za imperator; *cinctutus* za cinctus. *Syncope* kad se izbaci koje slovo ili slovka iz beside, n. p. *Periclis* za periculis, divûm za divorum, vixessem za vixissem, i druga koja smo jur napomenuli izza pravilnih Sprezanjah. *Paragoge*, kad se štogod krajnoj slovki nadostavlja, n. p. *deluder* za *deludi*; *admittier* za *admitti*. *Apocope* kad se štogod odnima s' kraja riči, n. p. *Tugurî* za *tugurii*, otî za otii. *Antithesis* kad se slovo za slovo zaminjuje, n. p. *olli* za *illi*, tako Virg. *Olli coeruleus* supra caput adstitit imber. *Metathesis*, kad se koje slovo prometne, n. p. *Thymbre* za *Tymber*.

## DE HELLENISMO.

Pod Elenštinom iliti Grkštinom zauzimljemo sve one načine govorenja, koji odstupajući od upravah skladnje latinske, slide uprave Grčkoga jezika; i zato se zove *Hellenismus* ili *Graecismus*. Mnogo se Elenštine nalazi u Piesnicim i Poviestnicim Latinskim, radi toga ovde ćemo predočiti poglavitije njezine načine, za bolje razumiti rečene pisce latinske. Dakle *Hellenismus* je

— 324 —

1. Kad se pridavnik sridnjeg plemena samostavno uzimlje, a izza njega slideći samostavnik meće u Genitiv, n. p. bonum virtutis, za bona virtus. Pulchra animalium, za animalia pulchra. Obscurum noctis, za obscura nox. Multum stultitiae, za stultitia multa. Strata viarum, za viae stratae. Abdita rerum, za res abditae. Ardua montium, za montes ardui. Amoena camporum, za campi amoeni etc.

2. Kad se izza samostavnika mužkoga ili ženskoga stavlja pridavnik sridnjega spola, n. p. Virtus est utile, t. j. negotium, za virtus est utilis. Amo spadaju one izreke Virgiliove: Triste lupus stabulis. Varium ac mutabile semper femina. Dulce satis humor. A i Ciceron veli: Cum omnium rerum mors sit extremum.

3. Kad se uzima Nominativ za Vokativ, n. p. Audi tu populus Albanus, Liv. Degener o populus, Luc. Projice tela manu sanguis meus, Virg. na misto popule i mi.

4. Kad ime ili zaimenak neslidi padež riči svoje koja je za njim, nego druge koja je prid njim, i koja ga za sobom privlači, n. p. De verbis, quibus dixi, na misto quae dixi. Cum scribas et aliquid agas eorum, quorum consuevisti, gaudeo, Cic. na misto quae consuevisti. Istum, quem quaeris, ego sum, Plaut. t. j. iste ego sum quem quaeris. Urbem, quam statuo vestra est, Virg. t. j. vestra est urbs, quam statuo.

5. Isto tako rad privlačenja biva kad glavni Dativ riči na se pritegne padež infinitiva t. j. Akuzativ, n. p. Otioso licuit esse Themistocli, Cic. Mihi negligenti esse non licuit. Id. Cur esse diserto vacet? Quint. Vobis necesse est fortibus viris esse, Liv. Tako: Non licet mihi esse seguro, licet vobis esse bonis. Na misto me esse securum, vos esse bonos etc.

6. Takodjer po privlačenju kad koji padež nalazeći se medju dvi riči, ostane privučen od riči na koju nespada, n. p. Illum ut vivat, optant, Ter. t. j. optant ut ille vivat. Haec me, ut confidam faciunt, Cic. t. j. haec faciunt, ut ego confidam.

7. Amo spada kad i jedno pleme na se privuče drugo, n. p. Fuge jactantiam, quod est vitium maximum; za žensko quae uzima se quod neutro spadajuće na vitium. Locus, quod Tullianum appellatur; uzimlje se quod za qui. Silentium non est semper putanda virtus; ovde je putanda na misto putandum.

— 525 —

8. Kad se stavlja Genitiv šuteć ime koje ga vlada, n. p. Sophia Septimii, Cic. razumi se, Filia. Hectoris Andromache, Virg. razumi se uxor. Palinurus Phaedromi, Plaut. razumi se servus.

9. Kad se njeki pridavnici slažu s'Gen. a otajno se razumivaju causa, gratia, n. p. Reus voti. Damnatus voti. Integer vitae. Sceleris purus. Timidus procellae. Cupidus vini. Vir ceterarum rerum minime malus, t. d. svagdi se razumi causa, gratia, radi, što se tiče, od, n. p. Reus causa voti: kriv rad zavita.

10. Kad se iza koga pridavnika ili riči stavlja Akuzativ otajno razumiv pridstavke secundum, circa, ad, quoad, n. p. Cinctus tempora lauro: razumi se circa tempora. Os, humerosque Deo similis, t. j. similis deo quoad os. Edoctus Grammaticam, t. j. circa grammaticam. Fractus membra, t. j. secundum membra. Tako: Doceo te artes. Ruber capillos. Tremit artus. Induitur vestem. Similis illi faciem. Sanctus alia. Cetera laetus. Nihil te moror. Si quid te offendo. Privari res pulchras. Laetare hanc rem etc. u kojim svima Akuzativim razume se napomenuti pridstavci.

11. Kad se pridavnici neutri uzimlju za prislove, n. p. Sole recens orto, na misto recenter. Horrendum fremit, torvum tueritur, immane furit, Virg. Za horrende, torviter, immaniter. Cernit acutum, Hor. Za cernit acute. Dulce ridet, Tibull. Za dulciter ridet.

12. Kad se uzimlje Genitiv za Nominativ n. p. Venit mihi Platonis in mentem, na misto Plato.— Takodjer kad se stavlja na misto Dativa, n. p. Regina tui fidissima. Par hujus erat.

13. Kad se isti padež uzima za Ablativ i pridstavke ab, i de, n. p. Quis alienum putat ejus esse dignitatis? Balb. Suscipe curam dignissimam tuac virtutis; za tua virtute, dignitate. Abstineto irarum, desine querelarum; t. j. ab iris, a querelis. Moneo te officii tui, t. j. de officio. Tako: Misereri senis. Recordari alicujus rei. Impertiri divitiarum. Gustavit mellis. Plenus divitiarum etc.

14. Kad se Dativ uzimlje za Ablativ i pridstavak ab kod ričih trpivih n. p. Notantur mihi ad divinandum signa, Cic. na misto notantur a me. Cum toties eadem dicam, vix audior ulli,