commobieren

— 614 —

[Compendi-en-...

commobieren (↓-↓) [lt.] %a C₁₂ hýbati p
pohrouti, otíša(s)ti kym n čim.

commun (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ společný.

communal (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ obecní.

Communal... (↓-↓...) -abgaben fpl., -be-
ſlecrung/obecní dane;-angelegenheiten fpl.
veci n záležitosti obecní;-beamt e m obecní
úředník: -dienſt m služba při obci;-garde f
obecná k měſtanská garda;-gebäude n
obecní staveni;-landtag m obecní řem;-
Ičhrer m učitel obecné školy;-repräſen-
tation f obecní zastupitelstvo;-ſtändiſch a
těkajíc se měſtské rady n civilního stavu;-
ſicuer f obecní daň;-umlage f rak. obecní
dávky;-wadch f obecní stráž;-wcq m obecní
cesta;-weſen n obecní věci n záležitosti.

Communali-en (↓-↓) [lt.] a E₁₈ obecní
veci.

Communarde (↓-↓) [fr.] m E₂, kommunard,
čen n přívřenec komuny (pařížské) r. 1871.

Commune (↓-↓) [fr.-lt.] f E₂₂ 1. obec.

2. společné držení. 3. = Commune.

Commune... (↓-↓...) -bad n obecní lázeň.

Commüne (↓-↓) [fr.] f E₂₂ kommuna (paříž-
ská r. 1871).

Commüne... (↓-↓...) -aufstand m povstání
komuny.

Communicant (↓-↓) [lt.] m E₂₀ přijímající,
úštaučk stolu Páně.

Communicat (↓-↓) [lt.] n E₃ 1. propůj-
čená věc, prepůjčený spis. 2. spis příložený
n sčleně, oznámení - an die Zeitungen ozná-
mení časopisům.

Communicat..., (↓-↓...) -rückſchluß m:
unter -üdijſchluſs vrácením spisů příložených.

Communication (↓-↓)(-↓) čti -ejón) [lt.] f E₁. 1. kom(m)unikace†, spojba (můstní) spojení. ? obchod. 3. přístup, pruchod. 4. věhody a věhody. 5. - der Gejanen en spoluobecování věžňů. 6. podáni k soudu, porada.

Communications..., (↓-↓)(-↓) n... -ab-
gaben fpl. dávky komunikační na komu-
nikace;-austaltcn fpl. zíření komuni-
kačí;-brüde f spojovací most;-geſäße npl.
nádoby spojité;-linic f spojovací čara;-mi-
niter m rak. ministr komunikací n dopravních
prostředků;-mittel npl. prostředky spojo-
vací n obchodní;-rohr n trouba zvěstná;-wcq m spojovací n dopravní cesta.

communicieren (↓-↓) [lt.] v/a C₁₂ 1. oznámi-
miti (comu co). 2. společné přijíme n účastniti
se stolu Páně. 3. (trůběch atd.) býti ve spojení.

Communion (↓-↓) [lt.] f E₁₈ 1. přijímáni.
2. (Ná- záduha).

Communion..., (↓-↓...) -buch n kniha
k přijímáni.

Communiqué (ču komyniké) [fr.] n E₂₅
oznámení, sdělení, zpáva.

Communismus (↓-↓) [nlat.] m E₁ bez pl.
id. -auka o společném vlastnictví.

Communiſt (↓-↓) [lt.] m E₂₀ kommuniſtaj
(stoupenec kommunismu).

Communiterci (↓-↓) f E₁₈ = Commu-
nicize.

communizitisch (↓-↓) [nlat.] a D₂,₃ komm-
nistieký†.

Communität (↓-↓) [lt.] f E₁₈ 1. společnost.

2. společný statek. 3. obec.

commutabel (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ (τ) měnitelný.

Commutabilität (↓-↓) [nlat.] f E₁₈ změ-
nitelnost.

Commutation (↓-↓) [lt.] f E₁₉ směna, ob-

Commutator ⊕ (↓-↓) [lt.] m E₁₂ přesmy-
kovač.

commutieren (↓-↓) [lt.] %a C₁₂ (τ) měniti.

Compaſſicent (↓-↓) [lt.] m E₂₀ smírce,
smlouvee, smluvník.

Compaſſicieren (↓-↓) [lt.] v/a (b) C₁₂
sjednati se, smluviti se s kym.

Compact (↓) [lt.] I n E₃ srovnání, smlouva. —
II. c- a D₂,₃ 1. kompaktní, hmotný, tuhý, celi-
stvý, srostlý; - werden (st)uhnouti; adv. těsně
při sobě. 2. typ. c- řdřišt tučné písmo.

Compaſſat (↓-↓) [lt.] n E₃, E₃ = Vertrag.

Compaſſne (ču-pana) [fr.] f společnice.

Compaſſne (↓-↓) [fr.] f E₁₈, E₂₂ 1. obch.
společno- t. 2. voj. setnina, p kumpanie.

Compaſſne... (↓-↓...) -cheſt m velitel set-
ninu;-contract m smlouva společnosti;-ge-
ſchäft n obchodní společnost;-inhaber m =
de; -nummer f éislo setniny;-ſchulden fpl.
dluh spolkové;-ſchule f škola setinská;-
weiſe adv. po setninách.

Compaſſon (ču kompańon) [fr.] m E₂₅ spo-
lečník.

Compan (↓-↓) v Sinman.

Comparation (↓-↓) ču -ejón) [lt.] f E₁₈
komparace, srovnání; tertium -is střední
dlen srovnání.

Compr avations-... (↓-↓)(-↓) -grade mpl.
gram. stupně srovnání; -methode f způsob n
návod srovnávací.

comparativ (↓-↓) [lt.] I. a D₂,₃ srovná-
vací. — II. C- m gram. komparativ†, druhý
stupeň.

Comparativ..., (↓-↓...) -conjunctionen fpl.
gram. spojky srovnávací.

Compartent (↓-↓) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉ práv.
n soudu stojící.

comparieren (↓-↓) [lt.] C₁₂ I. v/a 1. sro-
návati. 2. gram. ein Wert ~ tvoriti komparativ
a superlativ slova. — II. % v C- n E₁ der pl.,
Comparicrung f E₁.

compartieren (↓-↓) [lt.] v/a C₁₂ odděliti.

Compaſſ (↓-↓) str. lt. m D₁₃ kompaſſ.

Compaſſe... (↓-↓...) -aufnahme f hor. kompa-
sová snímka, stahování kompasem; -bücke f
skřínka kompasová; -fabrik f výroba kom-
pasů; -häuschen n kompaska, -nice; -freis m
kompasový kruh; -muchsel f zo. Ostrea pleuro-
nectes hřebenatka jednostranná; -nadel f
kompasová jehla n střelka.

Compaſſion (↓-↓) [lt.] f E₁₈ soucit.

compaticieren (↓-↓) [lt.] %n (b) C₁₂ mítí
útrpnost (s kym).

Compatí-r ot (↓-↓) [lt.] m E₂₀ -in f E₁₉
krajan, f -ka.

compellieren (↓-↓) [lt.] %a C₁₂ (pří)nutiti.

compendi-ariſch (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ zkrá-
cený.

Compendi-en-... (↓-↓) ... -mensch m člověk
studující samé soubory n výtahy;-schreiber m
pisatel souborů n výtahů.

compendieren]

— 615 —

[compreſs]

compendieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ (gegenfeitige
derberung ~) vyrovnati (dleh dluhem).

compendi-ös (~-~)²) [lt.] a D₂,₃ stručný,
zkrácený.

Compendi-um (~-~)²) [lt.] n E₂,₇, E₃
1. zkrácení, výtah, kniha příručení. 2. nástin
vědy atd.

Compenſation (~-~)²) ču -cjón) [lt.] f E₁₈
kompensace: a) vyrovnání; b) náhrada.

Compenſations... (~-~)²) ...-ſtrißmungſ
ohyb náhravný; -pendcl n kvadlov kompen-
sační n vyrovnávací; -recht n právo vyrov-
nati dluh dluhem; -roſh n ⊘ vyrovnávací
n vsouvací trouba, vsouvačka.

Compenſieren (~-~) [lt.] I. %a, %r ſich ~
vyrovnávati (%r se), (na)hraditi (co čim). ~
II. %r C ~ n E₄ bez pl., Compenſicrung f E₁₈.

competent (~-~) [lt.] I. a D₂,₃ 1. náležitý,
patričuý. 2. oprávněný; ~cs Gericht příslušný
soud. — II. C~ m E₂₀ (Mittbewerb) spoluuchazeč,
spolužadatel.

Compectenten... (~-~...) -tabelle f seznam
uchazečuv.

Compecten (~-~) [lt.] f E₁₈ kompetence↑:
1. náležitost, patřičnost. 2. oprávněnost.
3. spoluucházení.

Compecten... (~-~...) -conſliet m spor o příslušnost; -ſrage f otázka příslušnosti; -geſetz n zákon o příslušnosti soudní; -geſuch n rak. žádost za službu; -ſtreit m spor o příslušnost; -verhältnis n poměr příslušnosti soudní; -vorschlag m návrh v příčině ucházení se oč.

Compenſieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ ucházeti se oč.

Com pilation (~-~)², čti -cjón) [lt.] f E₁₈
kompilace↑, snůška, spis z jiných snesený,
slátanina.

Compiſator (~-~) [lt.] m E₁₂ kompilátor↑,
opisovač (z ciziho).

Compiſieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ kompilovati↑,
snášeti v jedno n v celek, z knih opisovati.

Complaisance (čti kónplēzāns') [fr.] f E₂₂
ochota, úslužnost.

Complanation (~-~) čti -cjón) [lt.] f E₁₈
plošeni.

Complanieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ plošiti.

Complectieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ (v sebe)
poji(ma)ti.

Complement (~-~) [lt.] n E₃ math., gram. do-
plněk.

complementär (~-~) [nlat.] a D₂,₃ dop-
ňovací.

Complementär... (~-~) ...-farben fpl.
doplňovací barvy; -tag m přestupný den
(v únoru).

complet [lt.] I. (~) a D₂,₃ kompletníť,
úplný. — II. C~ (~) n E₃ črık. = Complete.

Complet (~-~) [lt.] f E₂₂ kompletorium↑,
hodinky po nešporách.

completieren (~-~) [nlat.] C₁₂ I. %a dop-
ňovati b-niti. — II. %a C~ n E₇ bez pl., Comple-
tierung f E₃.

complex (~) [lt.] I. a D₂,₃ 1. složený, slo-
žitý. 2. (verwidet) spletitý. — II. C~ m E₃ objem,
úhrná massa.

Complexion (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. složení,
spojení, souhrn. 2. složení těla.

Complication (~-~) ču -cjón) [lt.] f E₁₈
komplikace], zamotání, spletitost.

Complícien (~-~) |fr.| mpl. spoluvinníci.

complicieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ kompliko-
vati, skládati, zaplétati, zamotávati; compli-
ciertes Verhältnis složený poměr; complicierte
Sache zamodrechaná věc.

Complicität (~-~) [lt.] f E₁₈ spoluvina.

Compliment (~-~) [fr.] n E₃ poklona; (m)ciu
~ an Abren Herrn later vyřiſte (mé) poručení
n (mou) poklonu panu oteci; ich maſte Jhuen
mein ~ darüber gratuluji Vám k tomu! mnoho
štěstí k tomu! pékné jste to vyved!; den
Tamen ~e maſten o ſchneiden o reiſen o dřechſeu
klaněti se n dvořiti še damám, ſekati po-
klony; keine ~e weiter! jen bez okolků!; keine
~e maſten nedělati okolků; rak. mein ~ má
poklona! klaním se Vám!

Complimenter... (~-~...) -drehſler f m,
-dreher m, -macher m, -reißer m, -ſchueider m
poklonkár.

Complimenter... (~-~...) ~buch n kniha
slušnosti.

complimentieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. %a
vítati, pozdraviti koho. — II. %r (b) a) poklon-
kovati; b) délati okolky. — III. %r ſid durch den
~aal (~pro)jiti sálem pozdravuje na vše strany.

Complot(t) (~-~) [fr.] n E₃ spiknutí, úklad;
ein ~ anzuettet in ſchmieden kouti spiknutí.

Complot... (~-~...) -ſtifter m původce spik-
nuti.

Complotieren (~-~) [fr.] %n (b) C₁₂ spik-
nouti se (oč), pikle kouti n strojiti n osnovati.

Componente (~-~) [lt.] f E₁₂ fys. složka,
komponenta↑.

Componieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ hud. kompo-
novati, skládati n složiti; stav. navrhovati.

Componiſt (~-~) [nlat.] m E₂₀ komponista↑,
(hudební) skladatel.

Compoſit... (~-~) ...-ſtil m stav. sloh římský.

Compoſiten (~-~) n (~-~) [lt.] npl. E₁₈
bot. složnokvěté.

Compoſition (~-~) ču -cjón) [lt.] f E₁₈
komposice: 1. ⊘ a) slitina, směs (kovová);
b) = Hartblic, Wessing, Tomba(c)f. 2. skladba
tvorba. 3. školni práce. 4. textil.: a) nauka
o vazbě n proplétání tkanin; b) ustavování
vzorů; c) složení látky.

Compositions... (~-~)²) ...-ſkerje f svička
paraſinostearinová; -ſchre f nauka o skladbě;
-ſchule f škola komposiční.

Compositeur (čti-töder) [fr.] m E₂₅ = Compo-
nißt.

Compoſitum (~-~) [lt.] n E₂₇ id., složené
slovo.

Compoſi (~n ~) [lt.] m E₃ 1. kompost↑,
umě(estrojen)éhnojivo. 2. prov.: a) =ide ſcha-
milch; b) nakládané kyselé zeli; c) mléčný
jantar; d) = Compot.

Compot (~) [fr.] n E₂₅ id., zavařenina.

Compot... (~-~) ...-berciting f připravo-
váni zavařeniny; -ſchale f taliřek n miska
na zavařeninu.

comprendieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ obsaho-
vati, v sebe pojímati.

compreſſ (~) [lt.] a D₂,₃ stlačený, kom-
presníť.

Comprèsse]

— 616 —

[Concession

Comprèsse (~~v~~) [fr.] f E₂₂ chir.roucha,rouška,
plena, úvazek.

compressibel (~-~) [lt.] a D₂,₃ stačitelný.

Comprèssif (~~v~~) [lt.] f E₁₈ komprese†,
stlačení, zhušení párů při konci zdvihu.

Compreſſions... (~~v~~) [lt.] enlinder m
zhušťovací cylindr†; -kolben m ⊕ zhušťo-
vací piston†; -maschine f (vzduchový) kom-
pressor†; -pumpe f pumpa zhušťovací, stroj
k zhušťování vzduchu; -stof m roub(ik);
-berband m obvazek tlačivý.

Comprèſſor (~~v~~) [lt.] m E₁₂ ⊕ str. svírač
(sval), kompressor vzduchový, f kompreska.

Compressorium (~~v~~) [lt.] n E₁₃ chir.
tlačídlo, stlačovadlo.

compreſſiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ kompressivný†,
stlačující.

comprimicren (~-~) [lt.] %a C₁₂ stačováti,
zhuštití, zlísovati, stáhnouti; fig. potlačovati,
svírati.

Compreſſis (~-~) [fr.] m (n) E₃ kompromis†,
smír, dohodnutí, narovnání, vy-

Compreſſis... (~-~) -luſt f chuť k smíru
n ke kompromisu n k dohodnutí.

compreſſificn ~ (~~v~~) rₘ (b) a % C₁₂ man
(cš) cemprenijčti jevi se chuť ke kompromisu.

compromitticren (~-~) [lt.] C₁₂ I. %a 1. et
auf S. ~ voliti za rozhodčího n za předsedu
koho V čem. 2. kompromitovatī koho, zaplésti
keho (do čeho), zostuditi koho. — II. %r ſich ~
skoditi si, zadávati si, zaplésti se do čeho,
kompromitovati se.

Comptabilität (~-~) [fr.] f E₁₈ 1. možnost
vypočítati (co.) 2. odpovědnost. 3. kompta-
bilita†, účetnictví.

comptant (ču kontan) 1. a, adv. za hotové,
v hotovosti. — II. C-n, f hotové (peníze).

Compte (ču kont) [fr.] m E₂, účet.

Com(p)toir (~~v~~) ču kontar), Comto(i)r,
Contor (~~v~~) [fr.] n E₂₃, E₁ účtárna, pisárna
(obchodnická), kancelář.

Com(p)toir... (~~v~~...) -bote m, -diener m
kancelářský sluha; -gicht f path. = Zdrá-
trampj; -kalender m = Wandkalender; -wissen-
schaft f kancelářská věda.

Com(p)to(i)riſt, Contoriſt (~~v~~) [fr.] m E₂₄
- in f E₁₉ konto(a)rista†, f -ka.

Compuſſion (~-~) [ft.] f E₁₈ vymáhání,
nucení.

computabel (~~v~~) [lt.] a D₂,₃ spočítatelný.

Computation (~~v~~, ču -cjon) [lt.] f E₁₈
spočítání.

computicren (~~v~~) [lt.] %a C₁₂ spočítati
(dohromady).

Comte (ču kont) [fr.] m E₂₅ hrabě.

Comté... (ču kontě.) -ſeuer n ⊕ hut. kontéský
kryčený hrn z působ, kontéské krycování.

Comteſſe (ču koțěſſe) [fr.] f E₂₂ 1. hraběčí
dcera, komtes(k)a†. 2. hraběnka (choč hraběto).

Comthur (~~v~~) m E₃ komt(h)ur†.

Comthur... (~~v~~...) -kren, n komt(h)urský
kříž.

Comt(h)urei (~~v~~) f E₁₈ komt(h)urstvi.

Comto(i)r v Comptoir.

Conat (~-~) [lt.] m E₇ pokus.

Concaſſé (~-~) [fr.] m E₂₅ na hrubo utlučený
pepř.

concav (~~v~~) [lt.] a D₂,₃ konkávní†, (pod) -
dutý, vyhloubený.

Concav... (~-~...) -concav a na obou stra-
nách dutý, dvojduštý; -conver a konkavokon-
vexni†, dutovyp(o)uklytý; -spiegeł m zreadlo
(pod) duté n konkávní† (= Dohlpiegel); -win-
ſel m úhel dutý.

concavieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ vydutiti.

concavo-conver (~~v~~-~~v~~) [lt.] a D₂,₃ =
concavconver.

concedieren (~-~) [lt.] %a C₁ připustiti.
povoliti (komu co), propůjčiti, udělití povolení
(k čemu)

Concentration (~~v~~-~~v~~) [fr.] f E₁₈ koncen-
trace†, soustředění; ⊕ chem., hut.: a) sháněni,
zhušťování; b) sehnanošt; sol. zhušťování
(rosolu); hor. obohacení rušl.

Concentrationš... (~~v~~-~~v~~) -apparat m =
Concentrater; -arbeit f ⊕ hut. a) = Concentration;
b) -schmelzen; -lech m = -ſein; -schmelzen j
⊕ hut. sháněni medného lechu, sháněci lecho-
váni; -ſein m ⊕ sehnany lech; -treiben j
⊕ hut odháněni chudého (ruh odruhniho olova).

Concentrator (~~v~~) [lt.] m E₁₂ koncen-
trátor†, přístroj zhušťovací, hustíč.

concentricren (~~v~~) [fr.] C₁₂ I. %a koncen-
trovatí†, soustřediti; chem., hut. sháněti p se-
hnati, zhuštití; sol. zhuštití (rosolu); hor. dem Čr-
geteßt - obohatiti ruda; hut. sháněti mědný
lech. — II. % C̅ n E₇ bez pl., Concentrie-
rung f E₁₈.

Concentriſch (~~v~~) [fr.] a D₂,₃ koncentrický†,
soustředný.

Concentricität (~~v~~) [fr.] f E₁₈ soustřed-
nost.

Concept (~~v~~) [fr.] E₃ I.n.a) koncept†, náčrtek,
rozvrh, osnova; b) -m das ~ verwirren o verz-
riiden, S. aus dem ~ bringen přivěsti z konceptu,
zmásti. splésti koho; zhatiti plán(y) komu; anš
dem ~ tommen přijíti z konceptu, zmásti se,
zaraziti se, uváznouti; c) obch. = -papier. —
II. m = Begriff 1.

Conceptz... (~-~) -papier n papír konceptní
n na koncepty.

Conception (~~v~~) [fr.] f E₁₈ 1. zejm. lék. počěti.
2. pojímání, chápání. 3. koncipování n načr-
nuti (spisu)

Concepts... (~-~...) -adjunct m konceptní
adjunkt; -beamte m konceptní úředník;
-fach n koncept(nictví); -praktikant m kon-
ceptní praktikant.

concernieren (~~v~~) [fr.] %a C₁₂ vztahovati
se, bleděti k čemu, týkati se čeho.

Concert (~~v~~) [fr.] n E₃ 1. souhlas, shoda.
2. koncert†.

Concert... (~~v~~...) -ſlügel m koncertní piano;
-geber m koncertista†; -haus n dům kon-
certní; -meister m koncertní mistr; -ſliid n
koncertní kus; -ton m = Hammerten.

concerticren (~~v~~) [fr.] vₘ (b) C₁₂ koncerto-
vatí†, dávati koncert.

Concertiſt (~~v~~) [fr.] m E₂₀, -in f E₁₉ koncert-
tista, f -ka, koncertující (osoba).

Concessión (~~v~~-~~v~~) [lt.] f E₁₈ koncesse†:
a) povolení, zejm. k próvozování obchodu;
b) ústupek.

concessionieren

— 617 —

[condemnieren

concessionieren (↓-○)-↓) [lt.] %a C₁₂ opráv-
niti (koho k šemu), dovoliti (komu co), (o nevštešte) ši
ift concessioniert má knižku, jest zapsána za
nevěstku.

Concessions..., concessions..., (↓-○)-○...
bedingungen fpl. podminky koncesse; -ge-
uchn žádost za koncessi; -mäßig a (dv.) v po-
době koncesse; -urkunde f stvření o kon-
cessi; -werber m žadatel n uchazeč o kon-
cessi; -zwang m nutnost koncesse.

Concessiv..., (↓-○)-... -sagt m. gram. připouštěci
věta.

Concha (↓) [lt.] f lastura, skořepina.

Conchyli-en (↓-○) pl. 70. skořepáci.

Concil (↓-○) n E₃, Concili-um (↓-○) [lt.] E₁₃,
pl. Concilia, Concili-en 1. cirkevní sněm.
2. školní soud.

concili-ant (↓-○) [lt.] a D₂,₃ smiřlivý, pov-
volný.

concili-arijsh (↓-○)-○ [lt.] a D₂,₃ koncilenít\,
-č Verhätungen porady sněmu cirkevního.

Concili-ation (↓-○)-(↓-○)\, čti -ejón) [lt.] f E₁₈
porovnání, smíření.

concili-atorišch (↓-○)-↓) [lt.] a D₂,₃ pro-
středkující, smířující.

concili-ieren (↓-○)- [lt.] %a C₁₂ porovnati,
smířiti, ve shodu uvěsti.

Conciliium (↓-○) v Concíí.

concern (↓-○) [lt.] a D₂,₃ češ. uměle spořá-
daný, skladný, stručný, vkusný.

Concinnität (↓-○)- [lt.] f E₁₃ skladnost,
stručnost, vkusnost.

Concipi-ent (↓-○)-(↓-○) [lt.] m E₂₀, koncipient†.

concipieren (↓-○)- [lt.] C₁₂ 1. v'n (b) (o mateč)
počítí; (o zvifatech) obřeznouti. 2. %a koncipovati↑,
načrtnouti.

Concipist (↓-○) [barb. lt.] m E₂₀ prov. konci-
pista†.

concis (↓-○) [lt.] a D₂,₃ stručný, koncisní†
(= bündig); adv. zkrátka a dobí.

Conciron (↓-○)- [lt.] f E₁₈ bez pl. stručnost.

concitieren (↓-○)- [lt.] %a C₁₂ pobuřovati.

Conclave (↓-○) [lt.] n E₂₅ bez pl. 1. uzavřená
místnost k volbě papeže. 2. sbor kardinálu
volčích papeže.

concludieren (↓-○)- [lt.] v'n (b) C₁₂ činiti
závěrky, dovozovati (z čeho).

Conclusion (↓-○) [lt.] f E₁₈ konkluse↑, zá-
věrek.

Conclusion... (↓-○...) -partikel f. gram. částice
konclusivní.

Conclusion (↓-○) [lt.] n E₂₇ snesení, (soudní)
nález (= Vcchluſs 1.).

- concordant (↓-○) [lt.] a D₂,₃ souhlasný.

Concordanz (↓-○) [lt. I. f E₁₃, 1. shoda. 2. uka-
zatel k bibli. — II. m ⊖ typ. pl. —cn výplňky.

Concordanz..., concordanz..., (↓-○)-
-mäßig a podlé shody; -stücke npl. typ. =
Concordanzen (v Concordanz II.); -system n typ.
stouava výplňková.

Concordat (↓-○)- [lt.] m, n E₃ konkordát†
(smlouva papeče se stětem ve čechech cirkevních).

Concordater, f Concordätler (↓-○)- [m E₆
přivřenec konkordátu.

Concordia (↓-○) npr. f E₁₈ n 23 svornost;
fig. hřa v karty: - mačen dostat všecky štychy.

concordieren (↓-○) [lt.] %a C₁₂ souhlasiti,
shodovati se.

Concrement (↓-○) [lt.] n E₃ slitina, srostek.

coneret (↓-○) [lt.] a D₂,₇ gram. konkretní\,
srostitý, věcný; im -en jalle v určitém při-
padě.

Conetion (↓-○)-, čti -ejón) [lt.] f E₁₈ srů-
stání; min, geol. srůstky.

Coneretu-af... (↓-○)-... -ſtand m, -ſtatuſ m
seſazěni dle hodnosti n dle tríd hodnosten-
ských (= Effectiv(bei)ſtand).

Coneretum (↓-○) [lt.] n E₂₇ gram. jméno
konkretní.

concubicieren (↓-○) [lt.] v'n (b) C₁₂ soulo-
žiti (ským).

Concubinat (↓-○) [lt.] n, m E₃ konku-
binát\, souloženství, nictví, kuběnství, di-
voké manželství (= Kebesche).

Concubine (↓-○) [lt.] f E₂₂ kuběna, sou-
ložnice (= Keböweib).

Concupiscen (↓-○) [lt.] f E₁₈ (smyslná)
žádostivost, chtič.

Concurrent (↓-○) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉
koncurrent†, spoluuchazeč, f-ka, soutěžník,
f-ice.

Concurrenz (↓-○) [lt.] f E₁₈ konkur(r)ence↑, spoluucházení se (oč), soutěž; práv. - der Rlaqen sběh žalob; - strafbarer Handlungen souběh trestních činu.

Concurrenz..., concurrenz..., (↓-○)-aus-
schreiben n, -ausſchreibung f E₁₈ vypsání
konkursu; -beitrag m přílatek n příspěvek
konkurenční; -fähig a schopný konkurence;
-project n konkurenční návrh; -precise mpl.
konkurenční ceny; -weg m: im -wege kon-
kurmem, vypsáním konkursu.

concurricren (↓-○) [lt.] v'n (b) C₁₂: um den
Breide - konkurovati n ucházeti se o cenu.

Concurs (↓-○) [lt.] I. m sg. D₆, pl. E₁. sběh
(nulid). 2. spoluucházení se (o úřal, o cenu), konkurs↑.
3. vypsání cen, konkurs†. 4. konkurs†, za-
stavení platů; in - verſaffen v konkurs upad-
nouti. — II. c- a jen jako výrok síd - erſtiren
zastavíti platy.

Concurs... (↓-○...) -ausſchreibung f vy-
pšání konkursu; -commißär m ras. konkursní
komisař; -edict n konkursní edikt (verſejne sevzávi
věřitels); -elaborat n práce konkursní; -cr-
oſöffnung f vyhlášení n uvalení konkursu;
-fall m případ konkursní, konkurs; -gläu-
biger m véritel konkursní; -inſtan f- soud
konkursní; -maſſe f konkur ni podstata;
-massen-vertreter m, -massen-)verwalter m
správe konkursní podstaty; -prüfung f
zkušska konkursní; -ſchulduer m konkursní
dlužník; -termin m lhůta konkursní; -ver-
fahren n, -verhandlung f řízení n projed-
návání konkursní.

Conclusion (↓-○) [lt.] f E₁₈ vydřínaní.

Concurſiſer F žert. (↓-○)- [m] (sg. ſneskl.,
pl. Concurſiſees) bankrotář†.

Concussionär (↓-○)- [lt.] m E₃ vyděrač.
condemnabel (↓-○) [lt.] a D₂,₃ odsouzení
n trestu hodný.

condemnieren (↓-○) [lt.] v'n C₁₂ odsouditi.

Německ očesky slovník. ſ. Teutschbœhmijches Wörterbuch.

78

Condensation

— 618 —

[Confirmation

Condensation (↓↓-(·)², čt. -cjón) f E₁₈, huštění, kondensace]; str. zařízení k srážení par při parním stroji.

Condensations... (↓↓-(·)²... ↓-dampf, maschine f parostroj s hustíčem; -maschine f parní stroj s kondensací; -pumpe f str. vývěva kondensacního stroje; -wasser n voda srážením par vzniklá; -wasser-ableiter m svod kondensacní vodv.

condensatib (↓↓-↓) [lt.] a D₂,₃ zhuštující.

Condensator (↓↓-↓) [lt.] m E₁₂ kondensátor, hustíč, komora k srážení par.

condensieren (↓↓-↓) [lt.] I. ¹/₄ C₁₂ hustiti. — II. ⁹/₁₀ C₂- n E₇ bez pl., Condensation f E₁₈.

Condensitát (~~~) [nlat.] f E₁₈ hustota.

condenseudieren (~~~) [lt.] ¹/₇ n (b) C₁₂ blahosklonně povoliti, (b) hověti (komu).

condiciieren (↓-↓) [lt.] ¹/₇ C₁₂ soudné nazpět žádati.

Condition (↓-(·)³, čt. -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. podmínka; conditio sine qua non podmínka nezbytná naprostá; Ware auf - nehmten bráti zboži do komise. 2. stav. 3. zaměstnání, služba.

conditional (↓-(·)-↓) [lt.], conditionell (↓-(·)-↓) [fr.] I. a D₂,₃ podmínečně. podmínený, podmíňující, -ovací. — II. C₂- n gram. kondicionál↑, způsob spojovací (působ slovněný).

Conditional... (↓-(·)-...). -partikel f částice podmínovací kondicionální.

Conditionier... (~~~) -auftalt f ústav k určování vlhkosti přediva n příze.

conditionieren (~~~) C₁₂ 1. ¹/₇ podmíni. — II. ¹/₇ (b) sloužiti, být ve službě. — III. conditioniert part. p., a D₂,₃ 1. podmínený. 2. s adv. wohl conditioniert zachovaly, v dobrém stavu. — IV. ⁹/₁₀ C₂- n E₇ bez fl.,

Conditionierung f E₁₈.

Conditions... (↓-↓...) -gedinge n ⊕ hor úkol podmínečný.

Conditor (↓-↓) [lt.] m E₁₂ cukrář.

Conditor... (↓-↓...) -ladeň m cukrářský krám; -waren fpl. cukroví.

Conditorei (↓-↓) [lt.] f E₁₈ 1. cukrářství. 2. cukráma.

Condolenz (↓-↓) [nlat.] f E₁₈ soustrast (= Beileid), projevení soustrasti.

Condolenz... (↓-↓...) -schreiben n list soustrastvi.

condolicieren (↓-↓) [lt.] ¹/₇ (b) C₁₂ soustrast projevovati (komu) (= Beileid bezegeten).

Condomnat (~~~) [lt.] n E₃ spolupanství, spoluvladařství.

Condor (↓) [špaň.] m 20. sup obrovský, kondor.

Condotta (↓) [lt.] f 1. průvod. 2. doprava zboží.

Condottière (~~~) [fr.] E₂₅ náčelník.

Conducieren (↓-↓) [lt.] ¹/₄ C₁₂ vésti.

Conduct (↓) [nlat.] m E₃ průvod (= Beileit). Conduct... (~~~) -kojen fpl. náklad na pohřeb; -quartal n pohřební čtvrtletné.

Conducteur (↓-↓, čt. -ktoer) [fr.] m E₂₅ 1. stavbuhoucí. 2. konduktér↑, průvodčí vlaku, tramwaye atd.

Conduite (↓-↓) [fr.] f E₂₂ 1. chování, mravy. 2. vysvědčení o mravech, konduita↑.

Conduiten... (~~~) -bericht m zpráva o chování; -liſte f záznam chování; -meiſter m učitel mravů.

Conductor (↓-↓) [lt.] m E₁₂ fys. vodič, konduktor.

Conduplication (~~~) [lt.] f E₁₅ zdvojeni.

Confeet (↓) [lt.] n E₃ cukroví, mlsky.

Confeet... (↓-↓...) -büchse f, -schachtel f skatulka s cukrovím, cukránka.

Confection (↓-↓, čt. -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. zhotovení, dodělání. 2. konfekce↑, hotovení zboží (zjím oděvů) po továrníku.

Confectionss... (↓-(·)²...) -auftalt f závoł s obleky; -artikel mpl., -gegenstände mpl. zboží konfekční; -geschäft n, -lager n obchod n sklad konfekční; -waren-händer m obchodník (s) konfekčním zbožím.

Conferenz (↓-↓) [stř.lt.] f E₁₈ konference↑, porada.

Conferenz... (↓-↓...) -minister m ministr konferenční n poradný; -saal m, -zimmer n konferenční síň, sborovna.

conferieren (↓-↓) [lt.] C₁₂ 1. ¹/₇ (b) 1. konferovati↑, raditi se (s kým). — II. ¹/₄ a 3-m cut Ant - udělitı (komu) úřad.

Confeſſ (↓-↓): -thun učiniti slib, vstoupiti (formálně) v ſiřd.

Conſſion (↓-(·)²) [lt.] f E₁₈ konſſesț, vyznání; welcher - gehören ſie an? jakého jste vyznání?

Conſſional (↓-(·)-↓), obv. conſſionell (↓-↓)-(·) [nlat.] a D₂,₃ konſſionální↑, náboženštý.

Conſſional... (↓-(·)-...) -ſchule f konſſesionální škola.

Conſſionift (↓-(·)-) [nlat.] m E₂₀ vyznavač (některé viry).

Conſſions..., conſſions... (↓-(·)²...) -los a mimověrský, bez vyznání; ein -loſer beztvěrec, mimo-; -loſigkeit f nevyznavačství, mimověrství. bez-; -ſchule f konſſessionální škola; -veriſandte mpl. souvěći, solu-; -wechſel m změna vyznání, přestoupeni k jiné víře.

Conſiencut (↓-↓) [lt.] m E₂₀ sestavovatel.

Conſident (↓-↓) [fr.] m E₁₉ 1. důvěrník. 2. tajný, zřízenec tajné policie.

Conſidentiell (↓-↓)-(·) [lt.] a D₂,₃ důvěrně sdělený.

Conſidenz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ důvěra.

Conſignation (↓-↓, čt. -cjón) [lt.] f E₁₈ upravení, uzpůsobení, utváření.

configurieren (↓-↓) [lt.] ¹/₇ C₁₂ ſich - upraviti se, uzpůsobiti se, utvářiti se.

Conſinen (↓-↓) [lt.] mpl. souséd.

Conſini-en (↓-↓) [lt.] pl. hranice, meze. conſinieren (↓-↓) [lt.] (b) C₁₂ 1. ¹/₇ nhraničiti, mezovati. 2. ¹/₇ a mezititi, uzavřiti; zjím. obmezovati na jisté místo kohó. 3. hranice stříci.

Conſirmand (↓-↓) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉ katol. biřmovanec, f-ka; protest připravenec ku přijímání.

Conſirmanden... (↓-↓...) -geſtitlicher m prov. = Katechet; -ahl f počet biřmovančí.

Conſirmation (↓-(·)², čt. -c(i)ón) [lt.] f E₁₈ katol. biřmování; protest první přijímání.

Confirmations-...

— 619 —

[Conjunctur

Confirmations-... (υ-(-)μ...) -schein m
bišmovaci listek.

confirmieren (υ-υ-|) [lt.] %a C₁₂ katol. bišmo-
vati; protest. poprve přijinati.

Conſiſcation (υ-υ-, ōu-|ejón) [lt.] f E₁₈
konſiſkace↑, zabaveni.

conſiſcieren (υ-υ...) [lt.] C₁₂ I. %a (s)kon-
fiskovati↑, zabaviti; fig. conſiſcierens (Weſicht
podezřely obličej. — II. % C → n E₇ bez pl.,
Conſiſcierung f E₁₈.

Conſiſcire (υ-υ...) [fr.] f E₁₈ cukrářství.

Conſiſeur (υ-1, ōu-söer) [fr.] m E₂₅ cukrář.

Conſiſte-or (υ-υ...) [lt.] n zpověď.

conſiſtieren (υ-υ...) [lt.] %n (b) C₁₂ zpovi-
dati se.

Conſiſtüren (υ-υ...) [fr.] fpl. E₂₂ zavařeniny,
cukrovinky.

Conflict (υ) [lt.] m E₃ konflikt↑, srážka;
fig. spor.

conſlu-ieren (υ-υ...) [lt.] %n (b) C₁₂ stěkatí.

confocal (υ-μ) [nlat.] a D₂,₃ koufokálni↑,
se společným ohniskom.

Conſöderation (υ-ν-(-)τ-ει-c(i)jón) [lt.] f E₁₈
konſöderace↑, spolek (státní).

conſöderieren (υ-υ...) [lt.] C₁₂ 1. υ, ſich ~
spolčiti se. spojiti se, sprisáhnutí se. —
II. s Conſöderierte(r) spolčenec, spojenec,
spříšeženec.

conform (υ) [lt.] a D₂,₃ 1. šodný, stejný,
souhlasný. 2. přiměřený, vhodný.

Conformation (υ-υ-, ōti-cjón) [lt.] f E₁₈
přizpůsobení.

conformieren (υ-υ...) [lt.] %a C₁₂ přizpůsobiti.

Conformität (υ-υ...) [povr. lt.] %a C₁₂ posilno-
vati, těšiti, povzbuzovati.

Confrater (υ-υ...) [lt.] m E₆, pl. Confratres
spolubatr.

confraterniſieren (υ-υ-υ...) [nlat.] %a C₁₂
(s)bratřiti.

Confraternität (υ-υ...) [nlat.] f E₁₈ sbra-
třeni.

Confrontation (υ-υ-(υ)μ, ōti-cjón) [stř.-lt.] f
E₁₈ konfrontace↑, sčěleni.

confrontieren (υ-υ...) [stř.-lt.] C₁₂ I. %a kon-
frontovati↑, postaviti koho tváří v tváři komu;
sčělití koho s kým. — II. % C → n E₇ bez pl.,
Confrontierung f E₁₈.

Confrontieren (υ-υ...) [stř.-lt.] C₁₂ I. %a kon-
frontovati↑, postaviti koho tváří v tváři komu;
sčělití koho s kým. — II. % C → n E₇ bez pl.,
Confrontierung f E₁₈.

confundieren (υ-υ...) [lt.] %a C₁₂ (s)plésti,
(τ) mástí.

Confusion (υ-(υ)μ) [lt.] f E₁₈ konfuseń,
zmatek, nejasnost, neurčitost.

Conſuſionär (υ-(υ)μ) [lt.] m E₃ = Conſu-
ſionsratb.

Conſuſions-... (υ-(υ)μ...) -patron m, -rath m
zmatkár, původce zmatků, zmatený člověk.
rada pleticha.

Conſuſionarius f (υ-(υ)-μ(υ)) m E₁₄ =
Conſuſionsratb.

Conſutation (υ-μ) [lt.] f E₁₈ vyvrácení.

conſutieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ vyvraceti

p vyvrátiti (= wíderlegen).

Congé (čti kónžē) [fr.] m dovolená; odchod.

congedieren (υ-μ-, čti kónž-) [fr.] %a C₁₂
dovoliti; (ze služby) propustiti koho.

congedieren (υ-μ...) [lt.] %n (b) C₁₂ zmzrnznouti.

congenital (υ-μ...) [lt. a D₁,₃ vrozený.

Congeri-cs (υ-μ-) [lt. f náhrn(ek).

congrieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ snášeti, (na)-
hromaditi, (na)kupiti, nahrnouti.

Congestion (υ-μ...) [lt.] f E₁₈ = Blutandrang.

Congeſions-... (υ-(υ)μ...) -abſeſſs m hlíza
sebraná.

conglobieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ v kuli
a chomác sraziti.

Conglomerat (υ-μ...) [lt.] n E₃ skupení,
náhon.

conglomericieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ (s)ku-
piti, (na)hromaditi, shloučiti; v chomác (s)ba-
liti n (s)lepiti.

Conglutinat (υ-μ...) [lt.] n E₃ slepenina.

conglutinieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ slepiti.

Congregation (υ-μ...) [lt.] f E₁₈ kon-
gregace†, bratrstvo (duchovno).

congregieren (υ-μ...) [lt.] %a C₁₂ shromážditi.

Congreſs (υ) [lt.] m D₁₃ kongres↑, sjezd;

Berliner ~ Berlinſky kongres.

Congreſs-... (υ-μ...) -mitglied n člen kongresu.

Congru-a (υ-μ...) [lt.] npl. vyměřený důchod.

congru-ent (υ-μ...) [lt.] a D₂,₃ shodný, kon-
gruentní.

Congru-ent (υ-μ...) [lt.] f E₁₈ shodnost.

Congru-ent-... (υ-μ...) -formen fpl. tvary
shodv.

congru-ieren (υ-μ...) [lt.] %n (b) C₁₂ shodo-
vati se.

Coni-in (υ-μ...) [lt.] n chem. id. bolehlavovina.

coniſch (υ-μ...) [lt.] a D₂,₃ kuželovitý; -e Œmic
kuželosečka.

Coni-um (υ-μ...) [lt.] n bet. bolehlav.

Conjectur (υ-μ...) [lt.] f E₁₈ konjektura↑,
domněnka.

conjectural (υ-μ...) [lt.] a D₂,₃ konjektu-
rální†, domněkový, domnělý, dohadný.

Conječiarat-... (υ-μ...) -politik f politika
konjekturální.

conjecturieren (υ-μ...) , conjicieren (υ-μ...) %n
(ß) C₁₂, domnivati se (čeho), hādati (nač.)

Conjugation (υ-(υ)μ) [lt.] f E₁₈ konju-
gace↑, časování.

Conjugations-... (υ-(υ)μ...) -tabelle f ta-
belka n vzorec časovaci; ~winkel m math.
ůhel spřěněn.

conjugieren (υ-μ...) [lt.] %a, %n (b) C₁₂ kon-
jugovati↑, časovati.

conjugal (υ-μ...) [lt.] a D₂,₃ manželsk.

Conjunction (υ-μ...) [lt.] f E₁₈. 1. spojení.
2. astr. konjunkce†; sousluni; sejiti. 3. gram.
spojka, konjunkce↑.

conjunctional (υ-μ...) , conjunctionell
(...μ) [lt.] konjunkcionální†, spojkový.

conjunctiv (υ-μ...) [lt.] I. a D₂,₃ spojujici,
-ovaci. — II. C → m E₃ konjunktiv↑, spojo-
vaci způsob.

Conjunctiv-... (υ-μ...) -ſlexioa f flexe
konjunktivu.

Conjunctiva (υ-μ...) [lt.] f E₂,₃ an. spojivka.

conjunctivijch (υ-μ...) [lt.] a D₂,₃ kon-
junktivní.

Conjunctur (υ-μ...) [lt.] f E₁₈ 1. shluk okol-
ností. 2. stav věci; shoda děje s poměry
časovými.

*

conjungieren]

— 620 —

[conſolieren]

conjungieren (~~v~~) [lt.] a D₂,₃ (s)pojiti.
conjurieren (v̄-v̄) [lt.] v'n (b) C₁₂ spiknout se.
Connaissance (en konesaes) [fr.] f E₁₈
známost.

Connaissement (en konés'men) n E₂₅ námořský nákladní list.

Connaissent (en konesc(r) [fr.] m E₂₅ znalec.
concentieren (v̄-v̄) [lt.] C₁₂ I. %a spojo-
vati. — II. v'n býti spojen, souviseti.

Connection (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ spojeni.

Connectiv (v̄-v̄) n E₃ spojidlo.

Connectable (en -bl m E₂₅ 1. podkoní. 2. kon-
runní vojvoda, náčelník vojska.

Conner (v̄-v̄) [lt.] E₃ I. m E₃ spojení, sou-
vislost. — II. a D₂,₃ souvisí v.

Connection (v̄-v̄) [lt.] f E₈ 1. = Conner.

2. -en pl. mocně známosti.

Connivenz (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ shovívavost.

connivieren (v̄-v̄) [lt.] v'n (b) C₁₂ a) mit
š-m býti shovívavý ke konu; b) ži et. schválně
si nevšimati čeho, oko zamhouřiti nad čim.

Cono-id (con) [lt.] n. id., kuželovec.

conoi-disch (v̄-v̄) [lt.] a konoidický †.

Connoffement (v̄-v̄) [lt.] n E₃ nákladní
list lodní.

Conunbi-um (v̄-v̄) n E₁₇ 1. manželství.
2. právo vstupovati v manželství (při rozdě-
ných stavech).

conquerieren (en konk-fir.] v'n C₁₂ dobýš(v)ti.

Conquêtic (en konct') [fr.] f E₂₂ dobyti fig.
vymozenost.

Conrector (v̄-v̄) [lt.] m E₁₂ spoluředitel.

confanguinisch (v̄-v̄) [lt.] a D₂,₃ po-
krevný, rodný.

Conſcienz (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ svědomí.

conferibieren (v̄-v̄) [lt.] %a C₁₂ spisovati.

Conſcription (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ 1. konskripci,
popsání n soupis idu. 2. vypsání n povolání
n brání na vojnu.

Conſcriptions ..., conſcriptions... (v̄-v̄) ...
-amt n popisň úřad; -amtmann m správce
popisného úřadu; -bogen m konskripčení n
popisní arch; -fosten fpl. náklady popisné;
lič f konskripčení n popisní list; -nummer f
(NC.) číslo popisní (č. pop.); -officier m po-
pisň důstojník; -pflichtig a povinný ke
konskripci.

Conſcration (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ (po)svěcení.

conſcricieren (v̄-v̄) [lt.] %a C₁₂ (po)světiti.

Conſcitarium (v̄-v̄) [lt.] n m. sousledek,
připojek.

Conſcution (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ konse-
kuce, souslednost. pořadi, posloupnost.

conſcentiv (v̄-v̄) [nlat.] a D₂,₃ následný.

Conſeit (en -sej) [fr.] n E₂₅ rada (ministerská atd.).

Conſciſs... (en -sej...) -minifter m ministr
poradný; -práſident m předseda ministerstva.
Conſens (v̄-v̄) [lt.] m sg. D₆, pl. E₁ souhlas,
svolení, při-.

conſanticieren (v̄-v̄) [lt.] v'n (b) C₁₂ souhlasiti.

conſenju-al (v̄-v̄), conſenju-cla (v̄-v̄)
[nlat.] a D₂,₃ svolň, platný, se svolením stran.
conſequent (v̄-v̄) [lt.] a D₂,₃ konsekventní†,
důsledný.

Conſequenz (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ a důsledek,
ná-, konsekvenč (= řetězčing); b) důsled-
nost (= řetězčingvěteč).

conſequieren (v̄-v̄) [lt.] %n (b) C₁₂ násle-
dovati (a čeho).

Conſervationš... (v̄-v̄) ... -brille f
brejle n skla konservačník (k šetření čoč; -haus n
= Conſervatorium 1.

conſervativ (v̄-v̄) [lt.] a D₂,₃ konserva-
tivní, přející dosažným pěrům.

Conſervator (v̄-v̄) [lt.] m E₁₂ konservá-
tor, dozorce (zgm. sbírek).

Conſervatorium (v̄-v̄) [lt.] n E₁₃ kon-
servator: 1. budova k uschování květin na
zimu. 2. učiliště hudby.

Conſerve (v̄-v̄) [lt.] f E₁₂ 1. schránka.

2. konservat, zavařenina. 3. loď průvodná.

4. věnější hradby pevností.

conſervieren (v̄-v̄) [lt.] I. v'a, v'r řich ~ C₁₂
konservovati, uchovávati. — II. % C̄- n̄ E,
bez pl., Conſervierung f E₁₈.

conſiderabel (v̄-v̄) [nlat.] a D₂,₃ zna-
menitý, značný.

conſiderieren (v̄-v̄) [lt.] %a C₁₂ 1. uva-
žovati (veo), 2. váziti si (koho n čeho).

Conſignatär (v̄-v̄) [nlat.] m E₃ 1. spolu-
podpisující zjvm. vysvědčení. 2. příjemce zboži.

Conſignation (v̄-v̄) [lt.] f E₁₃ 1. seznam,
výkaz. 3. označení. 4. složení u soudu. 4. zá-
silka zboži (k prodej atd.).

Conſignationsš... (v̄-v̄) ... -güter npl.,
-waren fpl. zboži zaslané k prodej atd.

Conſique (en konsin [fr.] f E₁₂ 1. příkáz
stráži (daný). 2. domácí vězení. 3. vrátný.

conſignieren (v̄-v̄) v'a C₁₂ 1. sepsati, se-
znamenati. 2. voj. die Truppen ~ vojsko svo-
lati n pohotově mítí; configniert jen býti n
státi pohotově.

conſiliieren (v̄-v̄) [lt.] C₁₂ I. v'n (b)
1. raditi se. 2. raditi. — II. v'n ze skoly vý-
ložiti.

Conſili-um (v̄-v̄) [lt.] n E₁₇ 1. rada;
~ abeundi mirnější relegace z university.
2. porada, poradní shromáždění.

conſident (v̄-v̄) [lt.] a D₁,₃ 1. stálý, pevný.

2. hustý, hutný.

Conſiſtenz (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ 1. stálošt, pev-
nost. 2. hutnost, hustota, tuhost.

conſiſtieren (v̄-v̄) [lt.] v'n (b) C₁₂ trvati, býti.

Conſiſtoriał... (v̄-v̄) ... -bote m konsi-
storiální sluha; -práſident m předseda kon-
sistoře; -rath m rada konsistoře n -riální;
-sadje f věc n záležitost konsistoriální; -bo-
gel m ρ = Truthabn.

Conſiſtori-um (v̄-v̄) [lt.] n E₁₃ kon-
sistor†, cirkevní rada.

Conſole (v̄-v̄) [fr.] f E₁₂ ležina, kráčorec,
vypuštěný kámen, krajník, nosič.

Conſoleš... (v̄-v̄) -tischchen n přístěnný
stolek.

Conſolidation (v̄-v̄) [lt.] f E₁₈ ustálení,
upevnení, utvrzení, scelení; spojení v jedné
osobě.

conſolidieren (v̄-v̄) [lt.] C₁₂ I. %a kon-
solidovati, ustalovati, upevňovati, utvrzo-
vati, scelovati. — II. % C̄- n̄ E₇ bez pl., Con-
ſolidierung f E₁₈.

conſojieren (v̄-v̄) [lt.] %a C₁₂: těšiti, chlá-
choliti.

Consona

— 621 —

Conjugations...

Consona (§§) [It.] f = Consonant II.

consonant (§§) [It.] I. a souzvučný. —
II. C - m E₂₀ gram souhláska, konsonant.

Consonanten... (§§...) -Gefüttung f plat-
nost n hodnota souhlásek; -verbindung f
spojení a skupina souhlásek.

Consonantismus (§-§) [It.] m konso-
nantismus†, souhlasenství.

Consonanz (§§) [It.] f E₁₃, souvuk.

Conjonieren (§-§) [It.] n E₁, družstvo.
stejně znítí.

Conforten (§§) [It.] mpl. společníci, druhové.

Confortium (§§) [It.] n E₁, družstvo.

Conspect (§§) [It.] m E₃ přehled.

conspiciieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ spatřiti, zočiti.

Conspiration (§-§) [It.] f E₁₈ spiknutí.

Conspirieren (§-§) [It.] vₐ (h) C₁₂ spik-
nouti se.

Constabel (§§) m E₈ voj, děl ohňostrůjce.

Constabler (§§) [angl.] m E₆ 1. policista†
2. = Constabel.

conſant (§§) [It.] a D₂₃ stálý.

Conſante (§§) [It.] f E₂₂ konstanta†,
stálá veličina.

Conſantin (§-§) npr. m E₂, Konstantin.

Constantinopel (§-§) npr. n E₂₅ Caři-
hrad, Konstantinopol.

constantinopolitaner (§-§§) ˇ Con-
ſtantinopfer (§-§§), -in f E₁₉ I. m E₆ Caři-
hrádaň, Konstantinopólán, f -ka. — II. —

C - a neskl. carihradský, konstantinopolský.

Conſanz (§§) [It.] f E₁₈ stálost.

Conſtapel (§§) m E₆ plav. = Conſtabel.

conſatieren (§-§§) [It.] C₁₂ I. vₐ, v₇ (h) konstatovati†, zjistiti, na jisto postaveni.
II. §ₚ C - n E₇ bez pl., Conſtatierung f E₁₈.

Constellation (§§) [It.] f E₁₈ 1. ast.:
a) souhvězdi, shvězdení; b) konstellace†,
postavení n stav hvězd. 2. polit. postavení,

połožení, seřadění.

conſicernieren (§-§§) [It.] vₐ C₁₂ ohromiti.

conſtieren (§§) [It.] v₇ (h) C₁₂, býti jist.

Conſipatio (§-§) [It.] f E₁₈, zácpa.

conſipieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ začapě.

Conſitu-aute (§-§§) [fr.] f E₁₂ sněm
ústavodárny.

Conſitu-ent (§-§§) [It.] m E₂₀ vyslýchač.

conſitu-ieren (§-§§) [It.] vₐ C₁₂ 1. za-
ložiti. ústaviti, zřiditi. 2. ustanoviti koho čim.

3. poháněti koho k zodpovědnosti.

Conſtitut (§§) [It.] I. m E₂₀ vyslýchanec. —
II. n E₂ výslech.

Conſtitution (§-(§) [It.] f E₁₈ konſi-
tuce†: 1. složení, sestavení, zařízení. 2. sou-
stava tělesná. 3. ustanovení, zřízení. 4. kon-
stituce†, ústava.

Conſtitutionaliſmus (§-(§)-§§) [nlat.] m
E₁₄ id., ústavnost, soustava konstituční.

Conſtitutionaliität (§-(§)-§) [nlat.] f E₁₈
konstituénost†, ústavnost.

conſtituti-onell (§-(§)-§) [nlat.] I. n D₂₃
konstituční, ústavní; e Krankheit nemoc cel-
ková. — II. C-e(r) m D₂₃ přívrženec strany
ústavní, ústavák.

Conſtitutions...conſtitutions... (§-(§)"
-anomakien fpl. nepravidelnosti povahy tě-

lesné; -widrig a neústavní, proti-, příčíci
se ústavě.

Conſtriction (§-§) [It.] f E₁₈ svírání.

conſtringieren (§-§) [It.] ¼a C₁₂ svírati,
stahovati.

Conſtruction (§-(§)" [It.] f E₁₈ 1. sestřo-
jování, -eni, konstrukce†. 2. umění stavitel-
ské. 3. způsob stavění; (vnitřní) zařízení
n uspořádání, konstrukce†. 4. gram. vazba,
konstrukce†. 5. sestrojení, narýsování; rys,
nákrès.

conſtructiv (§-§) [It.] a D₂₃ konstruktivní†,
sestrojovaci, sestavovaci.

conſtruieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ 1. sestro-
jovati, sestavovati, stavěti. 2. zaříditi, uspo-
řádati. 3. gram. konstruovati†, vázati, pojiti.
4. geom sestrojiti, narýsovati.

Conſul (§§) [It.] m E₁₀ konsul†.

Conſular... (§-§) -gerichtsbarkeit f
pravomoc(nost) konsulská; -regierung fvláda
konsularní n -ská; -tribun m tribun† konsul-
ský n s mocí konsulců.

conſularisch (§-§) [It.] a D₂₃ konsulský.

Conſulat (§-§) [It.] n, m E₃ konsulát†:
a) konsulství; b) ústava republikánská
s konsulem v čele; c) úřední místnosti
obchodního konsula.

Conſulats... (§-§) ... -verweiser m správe
konsulátu.

conſuieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ ptáti se
o radu.

Conſuln... (§§) ... -liſtſe, -regiſter n seznam
konsulu (v).

Conſultation (§-(§)" eti, -ejón) [It.] f E₁₈,
ärztliche - konsultace†, porada lékařská.

conſultativ (§-§) [It.] a D₂₃ poradný n-i.

Conſultativ... (§-§...) -commiffion f
poradni komise; -řimme f poradný n-i hlas.

conſultieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ raditi se,
radu bráti s kým.

Conſum (§§) [It.] m E₃ spotřeba (zbožn).

Conſum... (§§...) -artikel mpl. zboži
k spotřebě, zem. potraviny, spotřebiny;
-paſs m povolení dostávati zboží konsumni;
-jeſuer f daň ze zboží konsumního; -ver-
ciu m konsumni. a potravní spolek (k opa-
třování potravim), konsum oul; -ware f zboží
konsumni; -joſl m clo z dovozu.

Conſumèc (èu konsymè) [fr.] n E₂₅ sařenka.

Conſument (§-§) [It.] m E₂₀ spotřebovatel,
konsument†.

conſumiciren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ spotřebo-
vati, stráviti, vysilovati.

conſummieren (§-§) [It.] vₐ C₁₂ 1. spo-
čítati. 2. dokonati.

Conſumo (§-§) [It.] n = Conſum.

Conſumption (§-(§)" eti, -ejón) [It.] f E₁₈
spotřebování, strávení (b Conſumtion).

Conſumptions... (§-(§)"...) -accise,
-jeſuer f daň potravní; -gegenstände mpl.
předměty potravní.

Conſumſibili-en (§-(§)" [nlat.] npl. neskl.
= Conſumptionsgegenstände.

Conſumption (§-(§)" eti -ejón) f E₁₈ =
Conſi mption.

Conſumptions... (§-(§)"...) = Conſumptions...

Contact

— 622 —

[Contract

Contact (↓⁻⁻) [lt.] m E₃ kontakt↑, dotyk, s-.
Contact... (↓⁻⁻..) -elektricität f elektřina
buzená dotekem; -gang m Θ hor žila styčná; -goniometer m mm. dotekový goniometr; -hebel m bei Tetearaphen doteková páka u telegrafu; -lager n Θ hor. lože styčné; -lagerstätte f ložistě styčné; -wirkung f účinek styčný (rozklad při doteku); -willing m min., geol. srostlice styčná.

Contagion (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₈ nákaza.
contagi-os, contagi-ös (↓⁻⁻) [lt.] i D₂,₃ path nakažliv.

Contagi-osität (↓⁻⁻⁻) [lt.] f E₁₈ nakažlivost.

Contamination (↓⁻⁻⁻) [lt.] f E₁₈ sprznění, porušení.

contaminieren (↓⁻⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ przniti, znečistovati.

contax v comptant.

contemnieren (↓⁻⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ pohrdati, opovrhovati (kým n čim).

Contemplation (↓⁻⁻⁻) [lt.] f rozjimání.

contemplativ (↓⁻⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ rozjimavý, pozorující.

contemplieren (↓⁻⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ pozorovati.

Contemporane-ität (↓⁻⁻⁻⁻) [lt.] f E₁₈ současnost, -dobost, -věkost, vrstevníctví.

contemporär (↓⁻⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ současný, soudobý, souvěký.

content (↓⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ spokojený.

contentieren (↓⁻⁻⁻) [fr.] %a C₁₂ uspokojiti.

Contentiv... (↓⁻⁻⁻) [lt.] -verband m obvaz upevňující n pevný.

contenti-ös (↓⁻⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ hašteřivý.

Conter v Centre.

conterband (↓⁻⁻) [fr.] I. a D₂,₃, ↗-en (⁻⁻) -c Ware zboží podloudnické n zapovězené. — II. C- m E₂₅ bez pl., obv. C-e (⁻⁻) f E₂₅ bez pl. obchod podloudnický, podloudničti.

conterbandicren (↓⁻⁻⁻) [fr.] %a (b) C₁₂ vésti obchod podloudnický, pašovati|.

Conterfei (↓⁻⁻, ↗-) %a E₃ = Abbild.

Conterfei-en (↓⁻⁻, ↗-) %a C₁₂ = abſ bilden I.

conteſtieren (↓⁻⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ 1. svědky dokázati n potvrřiti, dosvědčiti eo. 2. upírati, po- (eo komu).

Contert (↓⁻⁻) [lt.] m E₃ kontext↑, sdružení slov, souvislost, souvislý obsah.

Contextur (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₈ sestavení n spojení n spořádání v celek.

contieren (↓⁻⁻) %a C₁₂ postaviti do účtu, účtovati.

Contigu-ität (↓⁻⁻⁻) [lt.] f E₁₈ sumeznost, přilehlost, styčnost.

Continent (↓⁻⁻) [lt.] m (∩) n E₃ kontinent|, pevnina.

continental (↓⁻⁻⁻) [nlat.] a D₂,₃ kontinentalni, pevninový, ský.

Continental-... (↓⁻⁻⁻) ... -frieg m válka požemní n na pevnině; -mächte fpl. moci na pevniné; -sperre f, -ſtīſem n system kontinentalni uzavření pevniny; -truppen fpl. vojsko na pevnině.

Contin; (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₈ zdrže(n)livost.

Contiæent (↓⁻⁻) [nlat.] m, n E₃ 1. (poměny) odil. povinný příspěvek (k vojsku),

povinné množství. potřebný počet mužstva (na doplnění vojska). kontingent| (vojenský).

coatingenticren (↓⁻⁻⁻) C₁₂ I. %a ustanoviti kontingent. — II. §v C- n E₇ bez pl., Contingierung f E₁₈.

Contingents... (↓⁻⁻..) -truppen fpl. kontingent| (vojenský).

Contingen (↓⁻⁻) [nlat.] f E₁₈ nahodilost. contingentren (↓⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ dotýkati se (écho).

continicren (↓⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ obsahovati, zavírati v sobě.

continuation (↓⁻⁻⁻) [lt.] f pokračování. Continuator (↓⁻⁻⁻) [lt.] e- v Zdravotnictvo pokračovatel, nástupce.

Continue... [fr.] -hojen f hustíć, valcha.

continu-ell (↓⁻⁻) [fr.] a D₂,₃ ustavičný. continu-ieren (↓⁻⁻) [lt.] %a C₁₂ pokračovati v čem.

continu-ierlich (↓⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ ustavičný, nepřetržitý, souvislý.

Continu-ität (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₈ ustavičnost, nepřetržitost.

continuo (↓⁻⁻) [lt.] advt. in ~ nepřetržitě.

Contiſt (⁻⁻) m E₂₅ majitel účtu.

Conto (⁻⁻) [lt.] n E₂₅, pl. Conti účet; 3-m
cim ~ erſſuen otevříti účet komu; auſ ~ nehmoc
bráti na účet; ein ~ jſlieſen účet zavřiť; ~ jaldieren účet vyrovnati n zapraviti; ~ a meta
účet ze spolu s kým; ~ corrente účet běžný
účetní výpis; ~ finto planý účet; ~ saldo
účet vyrovnaný; ~ sospeso účet zatímpt.

Conto... (↓⁻⁻... -buch n kniha účtu; -ſintenbuch n kniha planých účtu; -ſilhrung f vědení účtu; -corrent n běžný účet; -correntbuch n kniha běžného účtu; -corrent conto n běžný účet; -gegenbuch n kontrolní kniha účetní; -inhaber m majitel účtu.

Contor (↓⁻⁻) n E₂₅, E₃ v Contoirer.
contort (⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ stočený, skroucený.

Contorten (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₂ bot. = Trabblitler.
Contour (Δi-tilr) [fr.] m E₃ obrys, kontura.

Contour... (↓⁻⁻⁻) -entwicchung f wývoj
kontury; -ſeder f = Dedfeder; -haare npl.
ter = augetheire = = pithaare; -linie f čára obry-
sová; -(en)jeichnung f kresba konturová.

Contour (↓⁻⁻) n E₂₅, E₃ v Contoirer.
contort (⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ stočený, skroucený.
Contorten (↓⁻⁻) [lt.] f E₁₂ bot. = Trabblitler.
Contour (Δi-tilr) [fr.] m E₃ obrys, kontura|.
Contour... (↓⁻⁻) -entwicchung f wývoj
kontury; -ſeder f = Dedfeder; -haare npl.
ter = augetheire = = pithaare; -linie f čára obry-
sová; -(en)jeichnung f kresba konturová.

contour(n)ieren (↓⁻⁻) [fr.] %a C₁, v kon-
turách n v obrysech nakresliti n načrtnouti
(eo), udělati obryš v écho.

contra (⁻⁻) [lt.] adv. proti; pro et ~ pro a proti.

Contra... contra... (↓⁻⁻⁻) ... -alt m hud. kontralt, hluboký (druhý) alt; -altiſt(in f) m kontraltista, f -ka; -baſs m hud. (kontra)bas; -baſſiſt m hud. basista; -ſechten n zápas končířem; -ſiſſur fchr. rozštipeni protiúřazné n na protějši strane; -indicieren %a lék zrazovati z (účtu écho); -punct m kontrapunkt|; -ſignal n znamení s druhé strany, odpověď na signál; -ſignation f spolupodpis; -ſignicren %a spolu podepsati; -ſubject n hud. protivěta; -tempo n: a) hud. pochybení v taktě; b) při (tanci) skok (ve vzduchu); -thema n = -ſubject; -botant %1 kontravojant|; hlasující proti.

Contrabande v Centrahande.

Contrabass v Centra-...

Contract (↓⁻⁻) [lt.] m E₃ kontrakt↑, smlouva.

Contract et...]

— 623 —

[Contumacier...

Contract... (υ...)[(s)bedingnisse npl. vý-
minky smlouvy; -bruch m porušení smlouvy;
-(s)brüchig a rušici smlouvu; -mässig a =
contractli; -urkunde f. listina smluvna, (pí-
semný) kontrakt: -(s)verhältnis n: in e-m
verhältnis zu B-m stehen být vázan smlouvou
ke komu.

contractil (υ-ῡ) [lt.] a D₂,₃ stažný.

Contraction (υ-(υ)"), êú -ejón) [lt.] f E₁₈
stahování, stažení.

Contractions... (υ-υ(υ)"...) -vermögen n
= Contractivtraft.

contractiv (υ-υ") [lt.] a D₂,₃ stahující.

Contractivs... (υ-υ")... -kraft f. sila stahující, stažnost (opsk. Ersansvraft).

contractlisch (υ-υ") [lt.] a D₂,₃ kontraktní, týkající se kontraktu n smlouvy.

Contracts... (υ-υ...) v Contract...

Contractur (υ-υ") [lt.] f E₁₈ skrácení; chir. skřívenina.

contradicieren (υ-υ-υ") [lt.] vₙ (h) C₁₂ od-
porovati.

Contradiction (υ-υ-υ, êú -ejón) [lt.] f E₁₈
protimluv, odpor (= Widersprud); v logice: proti-
klad.

contradictorisch (υ-υ-υ") [lt.] a D₂,₃ co
Verfahren řízení sporné n kontradiktorní,

Contrafacion (υ-υ", êú -ejón) [lt.] f E₁₈
napodobení.

Contrahent (υ-υ") [lt.] m E₂₀ kontrahent, smluvník.

contrahieren (υ-υ-υ") [lt.] C₁₂ I. vₙ (h) smlouvu ujednati n učiniti, ve smlouvu vejiti, smluviti se. — II. vₙ 1. e-c Auleihe — půjčka učiniti; Schulden — dluhy délati, f. našekati. 2. student. ctn Ducc —, — abs. zaplěsti se do souboje. — III. vₚ sich — stahovati se.

contramandieren (υ-υ-υ") [fr.] v₄ C₁₂ =
contremandieren.

contrár (υ-υ") [fr.] a D₂,₃ opačný, protivný,
v logice sporný.

Contrari-etat (~-~) [lt.] f E₁₈ příčnost,
príčení se.

contraſignieren (υ-υ-υ") [lt.] v₄ spolupode-
psati.

Contraſt (υ-υ") [fr.] m E₃ kontrast↑, odlišnost,
protiva.

contraſtieren (υ-υ-υ") [lt.] v₄ (h) C₁₂ = ab-
ſteden II.

Contraveni-ent (υ-(υ-)υ") [lt.] m E₂₀ pře-
stupku se dopouštějící, přestupník.

contravenicieren (υ-υ-υ") [lt.] v₄ (h) C₁₂ do-
pouštěti se přestupku.

Contravention (υ-υ-(υ)"') [lt.] f E₁₈ pře-
stupek.

Contre... (υ... êú kóntr') -admiral m plav.
podadmirál, kontr-↑; -billet n div. == -marke;
-gardef vjov., pevn. přední hradba, záštitá hradby;
-marke f div. zpáteční listek; -marsch m vjov.
opačný pochod, protichod; textil. dvojtažka (příčná
podnožka); -minef vjov., podk. protipodkop (obležených proti
podkopu obléhajících); -mineur m obch. zdražovatel;
-mutterf matice šroubustavěčího; -partief
had. protihlas, druhý hlas; -rcvolution f proti-
revoluce; -tanž m tanec s protějškem, čtve-
rylka; -ballation f vjov., podk. zákopy na ochranu
proti podkopům obležených v též hesla o sobě

Contre-balance (êú kóntr'-balāns.) [fr.] f E₁₂
protiváha.

contre-balancieren (~-~) [fr.] v₄ C₁₂
zvažovati, vyyvážiti, v rovnováze držeti.

Contre-bande (~-~) [fr.] f E₁₂ 1. obchod
podloudnický, podloudničtví. F pašeráctví.
2. zboží podlouhlícké n zapověděné, kontra-
band↑ v centerband.

contre-bandieren (~-~) [fr.] v₄ (h) C₁₂
větí podlouhničký obchod.

Contre-bais = Contrabais (v Centra...).

contrečieren (υ-υ") [lt.] v₄ C₁₂ nedovolené
si prísvojiti, odciziti, ukrásti co.

Contre-fait (êú kóntr'fe) [fr.] v Conterfeit.

contre-fait (êú kóntr'fe) [fr.] a D₂,₃ napodo-
bený.

contre-feien (~-~) [fr.] v₄ C₁₂ = abbildten I.

contre-mandieren (υ-υ") [fr.] v₄ C₁₂ dáti
opačný rozkaz (komu), odvolati, odříci (co).

Contribu-ent (υ-υ") [lt.] m E₂₀ prispívající,
poplatník.

contribu-ieren (υ-υ") [lt.] v₄ (h) C₁₂ při-
spívati (= bejštenern).

Contribution (υ-(υ)"') [lt.] f E₁₈ 1. pří-
spěvek. 2. dán, běrně, kontribuce↑.

contributiv (υ-υ") [nlat.] a D₂,₃ berničný,
poplatkový.

Contribution (υ-υ") [lt.] f E₁₈ zkrušení, lítost,
zkroušenost.

Control... (υ-υ...) Controlle (υ-υ...) -amt n
kontrolní úřad; -apparat m přístroj kontrolní;
-buch n kontrolní kniha; -beamčí(r) m kon-
trolní úředník, kontrolor]; -bičan n pošt.
kontrolní kancelář; -commiſsion f kontrolní
komise; -karte f listek kontrolní: -icr)
maſchine f Œ stroj kontrolní; -přſlichtig a
kontrole podrobený; -ſchuss m rána na
zkoušku; -verſahren n řízení kontrolní;
-versammlung f kontrolní shromáždění;
-wesen n kontrola↑.

Controle (υ-υ") , Controle (υ-υ") [fr.] f E₁₂
1. kontrolní kniha, zápisník (dvojmo). 2. kon-
trola↑, dohlídka, pře-.

Controle... (~-~) , Controlez... (~-~) ... -ſtempel m les. označení stromů k mýčení (určených); -uhr f kontrolní hodiny (pr. hlaďač).

Control(f)ier (υ-υ...) v Control...

control(f)ieren (υ-υ") [fr.] I. v₄ C₁₂ 1. za-
pisovati do knihy kontrolní. 2. kontrolovaći↑
(co), dohlížeti k čemu, miti dozor nad čim, pře-
počítávati (co). — II. v₄ C - a E₇ bez pl., Con-
trolierung f E₁₈.

Controleur (υ-υ) êú -loer [fr.], rak. Con-
trol(f)or m E₁₂ kontrolor↑, přehližitel, vrchní
dozorce.

controvers (υ-υ") [lt.] a D₂,₃ sporný, ne-
dojasněný.

Controvers, Controverse (υ-υ-) [lt.] f E₂₂
spor, hádka (učená, zejm. o včeších náboženských).

Controversz... (υ-...) -punct m sporná věc.

Contumaci-al... (υ-(υ)"...) -erfenntniš n
nález kontumační; -verfahren n = Contumaz-
verfabren.

Contumacier... (~-~) ... -jeit f hůta kontu-
mační.

contumacieren]

— 624 —

[Convulsionär

contumacieren (↓-↓) [lt.] vₐ C₁₂ kontumacovatıł, odsonditi pro nestáni k soudu.

Contumaz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ kontumace↑; 1. nestáni k soudu (na straně žalovánoch); ustání (na straně žalobcové); in contumaciam verurtheilen odsonditi koho pro nestáni (k soudu); ob contumaciam obliegen obdržeti právo pro nestáni strany druhé, právo ustáti. 2. očišteni.

Contuma;... (↓-↓...) -anſtalt f ústav kontumacni očistovací; -bann m rozsudek pro nestání; -cordon m kontumační kordon; -dceret n kontumační dekret; -erkenntnis n nález pro nestání; -erledigung f výřízení pro nestání; -gesuch n žádost o kontumaci; -haus n dum kontumační; -paff m kontumační průvodní list; -urtheil n rozsudek kontumační n (vydaný) pro nestání; -verfahren n řízení kontumační n pro nestání.

Contumeli-a (↓-↓) [lt.] f E₁₈ pohana, potupa.

contumeli-ös (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ hanlivý, potupný.

contundieren (↓-↓) [lt.] vₐ C₁₂ pohmožditi.

Contur (↓-↓) m E₁ v Centeur.

conturbieren (↓-↓) [lt.] vₐ C₁₂ másti, zne-pokojovali.

Contusion (↓-↓) [lt.] f E₁₈ zhmoždění, obřeženina.

Conus (↓-↓) [lt.] m 1. kužel (v coniſch). 2. kužel, pahýl, kymle.

Convalescent (↓-↓) [lt.] m E₂₀ uzdravující se.

Convalescenz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ uzdravování se. ozdravění.

convalescieren (↓-↓) [lt.] vₐ (b) C₁₂ uzdravovati se, ozdravěti.

Convalidation (↓-↓, -a, -cjón) [lt.] f E₁₈ konvalidace↑, udčlení n nabyti platnosti.

convenabel (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ vhodný.

Convenienz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ vhodnost; tci - hodi-li se.

Convenienz;... (↓-(-)↓...) -brief m list slušnosti; -heirat f sňatek konvenienční n sobě rovných (se zřetelem na postavení a na jméní).

convenicieren (↓-↓) [lt.] vₐ (b) C₁₂ konvenovatıł, hoditi se, býti vhod.

Convent (↓-↓, -a, -v-) [lt.] m E₃ konvent↑; 1. shromáždění. 2. kláster.

Convent... (↓-↓...) -bier n = Dillnubier.

Conventikel (↓-↓) [lt.] n E₆ pokoutní schromáždění, schůžka.

Conventikler (↓-↓) [lt.] m E₆ = Betbruder.

Convention (↓-(-)↓, -a, -cjón) [lt.] f E₁₈ konvence↑, úmluva.

conventional (↓-↓(-), -), conventionell (↓-(-)-) [fr.] a D₂,₃ konvenční↑.

Conventi-onal... (↓-(-)-...) -ſtraſc f smluvená n prohlášená pokuta.

Conventi-ons..., conventi-ons... (↓-(-)↓...) -geld n, -münſe f peníze n mince konvenční; -ſlaſc f první žaloba žalobcova; -mäſig a, adv. dle úmluvy; -ſilbermünſe f konvenční mince stříbrná.

Convents... (↓-...) -kirdc f konventní; chrám: 1. klásterní chrám. 2. chrám, kde

koná bohoslužby řeholník; -mitglied n člen konventu; -jeit f čas shromáždění.

Conventu-al (↓-↓) [lt.] m E₂₀ řeholník.

Convergent (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ sbíhavý, konvergentní↑.

Convergenz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ sbíhavost, konvergencel.

Convergieren (↓-↓) [nlat.] vₐ (b) C₁₂ sbíhati se.

Conversation (↓-↓, -a, -cjón) [lt.] f E₁₈ rozmluva, rozhovor, rozprávka, konversace↑.

Conversations... (↓-(-)↓...) -buch n konversační kniha, kniha rozhovorů; -lericon n načný slovník, konversační lexikon↑; -jprachc f mluva konversační, obcovací reč; -liifn salonníkus; -ſtunden fpl. hodiny konversační; -ton m ton n způsob konversační; -jimmer n hovorna.

conversieren (↓-↓) [lt.] vₐ (b) C₁₂ konversovatıł, obcovati, rozmlouvati, hovořiti, rozprávěti, baviti se s kým.

Converſion (↓-↓). Converſation (↓-(-)↓, -a, -cjón) [lt.] f E₁₈ konverſet: 1. žáměna, pře-, obrat. 2. snížení ceny státních dlužních papíru. 3. stit. opakování na konci průpovědi.

convertieren (↓-↓) [lt.] C₁₂ I. vₐ 1. obraceti n obrátiti, přeměniti. 2. snížiti cenu státních dlužních papíru. - II. vₐ C₂ n E₇ bez pl., Convertierung f E₁₈ přeměna.

Convertit (↓-↓) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₈ obrácenece. nav.-, konvertita↑.

conver (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ vypuklý, vydutý.

Conver..., conver... (↓-↓...) -conver a dvojitě n na obou stranách vypuklý; -ſpiegel m konvexní n vypuklé n vyduté zrcadlo.

Converität (↓-↓) [lt.] f E₁₈ vyp(o)uklost, vydutost. konvexita↑.

Convict (↓-↓, -a, -v-) [lt.] m E₃ konvikt: 1. ústav k společnému zaopatření studentů. 2. Convictorium (↓-↓...) n E₁₃ jídelna konviktu.

Convictier f (↓-↓) m E₆; Convictoriſt (↓-↓) [nlat.] m E₁₆; Convictual (↓-↓...) m E₃ konviktista↑.

Conviction (↓-↓, -a, -cjón) [lt.] f E₁₈ přesvědčení, u.-

Convictori-um (↓-↓) [lt.] n E₁₃ v Conviſt 2.

convincieren (↓-↓) [lt.] vₐ C₁₂ přesvědčiti, u.-

Convivium (↓-↓) [lt.] n E₂,₇ E₁₃ = Gelaſc 1.

Convocation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ svolání.

Convocations... (↓-(-)...) -edict n svolavací list n vyhláška.

convocieren (↓-↓) [lt.] vₐ C₁₂ svolati.

Convoi (aui konv-o-) [fr.] m E₂₅ průvod.

Convolut (↓-↓) [lt.] n E₃ závitek, svazek, soubor; 1ek. chumel, -áč, schoulenina.

Convobulus (↓-↓) [lt.] m dot. svlačec.

Convobieren (↓-↓) [fr.] vₐ C₁₂ (do)provázeti.

Convulsion (↓-↓) [lt.] f E₁₈ křeč trhavá n skubavá.

Convulsionär (↓-(-)-) [nlat.] E₁₂ m (nad hrobem světce křečmi stížený) náboženský fanatik.

convulsivisch

— 625 —

[Corporalismus]

convulsivisch (↓-↓) [nlat.] a D₂,₃ trhavý, škubavý, krecovitý.

Co-operation (--↓-↓) [lt.] f E₁₈ součinnost, spolupůsobení, příspění, pomoc.

co-operativ (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ spolupůsobíci, součinný.

Co-operativ... (--↓-↓...) [nlt.] -genossenschaft f sdružení a družstvo dělnické k továrninu provozování odvětví prámyslového].

Co-operator (--↓-↓) [lt.] m E₁₂ 1. spolupracovník, pomoćník. 2. kooperator† (kaptanl).

co-operieren (--↓-↓) [nlat.] "n (h) C₁₂ spolu-působiti.

co-optieren (↓-↓) [lt.] "a C₁₂ kooptovati"; voliti a přib(r)ati způsobem mimořáduvým. Cooption (↓-↓) f E₁₈ volba.

Co-ordinate (↓-↓) [stř.-lt.] f E₂₂ koordinátat, souřadnice.

Co-ordinaten... (↓-↓...) -arc f osa souřadnic.

Co-ordination (↓-↓-, etn.-ejón) [lt.] f E₁₈ souřadnost.

Co-ordinations... (↓-↓...) 16k. -störung f rušení souřadnosti.

co-ordinieren (↓-↓...) [st.-lt.] C₁₂ I. výa přiržazovati, souřaditi. — II. výc C- n E₃ bei fl., Gordinierung f E₁₈.

Copia (↓-↓) [lt.] f: ~ verborum dostatek n zásoba slov.

Copi-al... (--↓-↓...), Copier... (--↓...) -buch n kopiór'.

Copi-ali-en (↓-↓) [lt.] npl. neskl. plat za kopiování.

Copi-atur... (--↓-↓...) -arbeitf s vyš. = Copie.

Copie (↓, fl. ↓, ↓-↓) [lt.] f E₁₈ kopie†, otisk, opis, pře- (= Abdrift).

Copier... (--↓...) -blatt n list přejímací n snímkový; -buch n kopiór†, kniha kopii přepisů n -ovací; -mašchine f stroj přejímací; -methode f způsob přejímací; -nadel f jehliče přejímací; -nec n síťka přejímací; -scheibe f deská přejímací; -telegraph m telegraf přejímací; -sinte f inkoust přejímací.

copieren (↓-↓) [fr.] %a C₁₂ otiskovati, opisovati, pře- přejimati, F kopirovati†.

Copist (↓-↓) [lt.] m E₂₀ přepisovatel, opisovací, přejimac.

copi-ös (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ hojný.

Copula (↓-↓) [lt.] f E₁₈ (zejm. gram.) spona. Copulation (--↓-↓) [lt.] f E₁₈ kopulace†, síatek, odulavky.

copiativ (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ spojovati, slučovati.

Copnlier... (--↓...) -reis n roub.

copnlicieren (--↓-↓) [lt.] výa C₁₂ 1. spojovati, slučovati. 2. oddávati. 3. zahr. roubovati, štěpovati.

Coqueluche (ěti kokelyš) [fr.] f záducha (= Reuchüsten).

coquet v tofett.

Coquille (ěti kokyje) [fr.] f E₂₂ but., slév. kadlub.

Coquillen... (↓-↓...) -gušs m ⊕ but., slév. 1. slévání kadlubové 2. litina kadlubová n skořepová, slítek kadlubový.

Coquin (kok-ū) [fr.] m E₂₅ padouch, lotr.

Cor (↓) [lt.] n, gen. cordiš srnce.

coram (↓) [lt.] adv. ~ me přede mnou, v mé prítomnosti; studot. 3. nejmen = ceramieren.

coramieren (↓-↓) [lt.] va C₁₂ žádati od koho vyjádření, zamišleli užáku.

coranzen (↓-↓) %a C₁₄ v feranzen.

Corbeille (ěti-bj) †fr. f kosíček.

Corbona (↓-↓) [lt.] f pokladnice.

Coreculum (↓-↓) [lt.] n E₂₇ kel.

Corda (↓) [lt.] f 1. čára. 2 struna.

Corde (↓-↓) [fr.] f sáh.

Cordei (↓) [fr.] f E₂₂ šňúra.

Cordelier (ěti-lje-) [fr.] m E₂₅ opásanec, mnich.

Cordelière (ěti-lje-) [fr.] E₂₂ 1. uzlovec (provaz). 2. pásmovka na sýr.

cordelicieren (↓-↓) [fr.] %a C₁₂ (provazovitě) kroutiti.

Cordiaea (↓-↓) [lt.] f lék. mdloba srdeční. cordi-al (↓-↓) [lt.] I. a D₂,₃ (dobro)srdečný. — II. C- n E₃ lék žaludek sílící.

Cordi-alität (↓-↓) [stř.-lt.] f E₁₈ srdečnost.

cordieren (↓-↓) [fr.] %a C₁₂ skroutiti, stočiti, splésti (v provazec).

Cordifoli-um (↓-↓) [lt.] n bot. list srdco-vitv.

Cordilleren (↓-↓, etn.-lje-) [špań.] npr. fpl. E₂₂ zem. Andyj, Kordillery (jhoamer. písmo horské).

Cordon (↓) [fr.] m E₂₅ 1. a šňúra; b) stužka řádová. 2. kordon†, zátah, ietéz vojenský; děť jíčen učiniti zástrahu, zatáhnouti hranice. 3. ⊕ článek na řimsu.

Cordon... (↓...) -gesimš n ⊕ stav. kordon, pás.

Cordonist (↓-↓) m E₂₀ voják v kordonu.

Cordoba (↓-↓, poct. též +↓-↓) npr. m E₂₂, E₂₅ zem. id. (M ve Španělsch.)

Cordu-an (↓-↓) m E₃, E₂₅ kordovan†, korduan† (kážel).

Coriu-m (↓-↓) [lt.] n E₂₇ škára.

Cormoran (↓-↓) [fr.] m E₃, 70. Graculus carbo kormoran†, vodní krkavec; lleiner ~ Graculus cristatus kormoran chocholatý.

Cormoran... (↓...) -scharbe f 70. = Cor-moran.

Cormus (↓) [ec.] m bot. stonek.

Corne-a (↓-↓) [lt.] f rohovka.

Corneli-nš (↓-↓) npr. m E₁ Kornel(ius).

Cornet(t) (↓-↓) [angl.] m E₂₅ 1. praporečník jizdy. 2. hud. trubka.

Cornette (↓-↓) [fr.] f I₂₂ 1. praporec jízdv.

2. vlajka lodní. 3. opvec (s dvěma cipy např.).

Corniche (ěti kornyš) [fr.] f hlavní římsa.

Corništ (↓) m E₂₀ trubac.

Cornucopi-e (↓-↓) [lt.] f E₂₂ = Filthorun-gras.

Cornut (↓-↓) [lt.] m E₄ ~ Sahurei.

Corolla (↓-↓) [lt.] f věnce.

Corollari-um (↓-↓) [lt.] n přípojek, sou-sledek.

Corona (↓-↓) [lt.] f 1. koruna. 2. ⊕ stav. kranclovka.

Corporal (↓-↓) [a, a, z fr.] m E₃ desátník, kaprál†, také kněžský korporál.

corporal (↓-↓) [lt.], corporell (↓-↓) [fr.] a I, I, II, III telesný.

Corporalismus (↓-↓) m E₁₄ ~ Gamaiden-řienst.

Nemecko-česky slovník. 1. Dětjebemumčičko Wörterbuch.

79

Corpora(s)z...

— 626 —

[Corvinus]

Corporal(s)... corporal(s)... (↓-↓) - stock m kaprálská húl; - stödlig ¼ a, - stockmässig ¼ a kaprálský: - uniform f uniforma kaprauská.

Corporalschaft (↓-↓) f E₁₈ ceta (desät-nickä).

Corporation (↓-(-)², ên -cjón) | sti lt. | f E₁₈ korporace¹, shor, spolek, cech.

Corporations... (↓-(-)²...) - genoiffie m, -genöjttiger m člen korporace; -recht n právo korporace; -regel f kázen.

Corps (ên kor. pl. kors) [fr.] n neskl. shor: - de ballet balet, shor baletni; f - dec Radke. - Ojefundel.

Corps... (²...) - bursch c m člen korporace studentské; -geiſt m šlovosvý duch; -ver- band m vo svazek šborový; -wcife f u. n. stroj svinovací n stáčení, vijak.

corpulent (↓-↓) [lt.] a D₂₃ telnatý, korpu- lentnič.

Corpulenz (↓-↓) [lt.] f E₁₈ korpulence¹, těluatost, těška, objem n síla těla.

Corpus (↓-) [lt.] neskl. I. n (i² m) f = Mecper, pív - delicti id., věc doliéná. — II. f O ty -jſchrift / E₁₈ garmond].

corpusculär (↓-↓) [lt.] a D₂₃ korpusku- lární¹, těliskovitý.

Corre-al... (↓-...) - obligation f společná obligace; - jſchuldner m dužník zavázaný rukou spolecnou a nerozdílnou.

Corre-alitát (↓-...) - obſtigation f společně učení, ruka společná a nerozdílná.

correct (↓²) [lt.] I. a D₂₃ kournektíſ, správný, píesený, bezvadný. — II. Correct- heit (↓²) [lt.] f E₁₈ kora ektnost¹, správnost, bezvadnost.

Correction (↓-n², ên -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. ná- prava, polepšení. 2 fig. pokárání.

correctionell (↓-(-, ²) [lt.] a D₂₃ kárny.

Corrections... (↓-(-)²...) - anſtalt f, -haus n káznice, polepsovna; -mittel n prostředek k nápravě.

correctiv (↓-n²) [lt.] I. a D₂₃ nápravný, po- lepšující. — II. n E₁ prostředek napravující n polepšující.

Gorrector (↓-↓) [lt.] m E₁₂ oprávce, kon-) rektor.

Correctur (↓-n²) [nlat.] f E₁₈ korrrektura], oprava.

Correctur... (↓-n²...) - abſjug m obtah kor- rektur; - doqen m vývěsky, arch korrektur; - leſen n ctení korrektur; - zichen n zuámka korrektur.

Correlation (↓-n², ên -cjón) [ulat.] f E₁₈ souvztažnost, vzájemný vztah.

correlativ (↓-n²) [nlat.] a D₂₃ korrelativní], souvztazný.

Correlativ... (↓-...) - ausdruck m výraz korrelativní.

Correlativität (↓-...) [ulat.] f E₁₈ sou- vztažnost, korrelativnost¹.

Correcpetieren (↓-...) [ulat.] m C₁₂ spolu opakovati, soukromě učiti.

Correpetitor (↓-...) m E₁₂ korrepetitor¹, (domácí neitel) opakující co s kym.

Correption (↓-↓) [lt.] f E₁₈ zkrácení.

Correspondent (↓-...) [ulat.] m E₂₀, -in f E₁₉ korrespondent¹, dopisovatel.

Correspondenz (↓-...) [nlat.] f E₁₈ kor(r)ep- spondence¹, dopisování¹; - führen = corre- spondieren.

Correspondenz... (↓-...) - blatt n list obsahující korrespondence; -bureau n korre- spondenční kancelář; -gegenstand m přednět dopisování¹; -journal n pošt, kniha (p. ostovních) dopisu; -karte f korrespondenční listek, ¼ dopisnice; -verfehr m dopisování.

Correspondenzler (↓-...) [nlat.] m E₆ přih- dopisovatel.

correspondieren (↓-...) [nlat.] vₙ (h) C₁₂ 1. mit d-m - korrespondovatí¹, dopisovatí ci s kym.; -des Mitglied dopisující člen. 2. mit et. - srovnávati se, shodovati se, souhlasiti s êm., odpovídati a mu.

Corridor (↓-↓) [fr.] m E₃. E₂₅ koridor¹, dlouhá chodba. úzká chodba k světlicím.

Corridor... (↓-...) - lazareth n nemocnice koridorová; - jſystem n soustava koridorová.

Corrigend (↓-...) [lt.] m E₂₀ káranec, cho- vanec kaznice.

Corrigenda (↓-...) [lt.] npl. neskl. tiskové chyby.

Corrigier... (↓-...) - ahle f šídlo ke korigo- vání.

corrigieren (↓-...) [lt.] vₙ C₁₈ opravovati, kor(r)igovat¹.

corripieren (↓-...) [lt.] vₙ C₁₂ uchvítati.

corroborieren (↓-...) [lt.] vₙ C₁₂ posilniti, potvrditi.

corrodiieren (↓-...) [lt.] vₙ C₁₂ (vy)hlodati, (vy)leptati; -d a = cerreine.

corrosiv (↓-n²) [lt.] I. tež -jſch a D₂₃ hry- zavý, leptavý, žíravý. — II. C- n leptadło, žíravina.

corrumpieren (↓-...) [lt.] vₙ C₁₂ porušiti, podplatiti.

corrupt (↓-...) [lt.] a D₂₃ zkažený; zegm. o mý- slékach: zvrácený.

corruptibc (↓-...) [lt.] a D₂₃ porušitelný, podplatitelný.

Corruptibilität (↓-...) [lt.] f E₁₈ poruši- telnost, podplatitelnost.

Corruption (↓-(-)², ên -cjón) [lt.] f E₁₈ kor(r)upec¹. 1. zkáza, porušení. 2. porušení, podplatení. 3. padělání.

Corſar (↓-...) [ſt.] m E₂₅ 1 (loſ) lapačka, loſ lupiſká. 2. lapač, zajímač, mořský lupc, korsár.

Corſaren... (↓-...) - jſchiff n = Corſar 1.

Corſarenhaft (↓-...) - corſarisch (↓-...) a D₂₃ korsarský.

Corſarenhum (↓-...) n D₅ bez pl. korsar- stvi (= Žerančernum).

Corjo (↓-) [it.] m E₁. 1. = Courš. 2. závo- disté (= Rembabin). 3. hlavní třída městská.

Corjo... (↓-...) - anſſce f alej na korsu; ſaſht f jízda po korsu.

Cortege (ên kortēz) [fr.] n průvod, družina.

Cortes (c) [spán.] pl. neskl. kortesově. cortical (c) [lt.] a D₂₃ korový.

Görutin (↓-...) [nlat.] m E₁ modrý karmin.

Corvette (c) [fr.] f E₂₂ korveta], rychlá loſ, zejm. válečná.

Corvinus (c) npr. m neskl. aš. Mattbiaš - Matyš Korvin.

Cossecante]

— 627 —

[Grani-um]

Cossecante ("~"~) [nlat.] f E₂₂ math. kosekanta], doscenice.

Cosinus ("~"~) [nlat.] m E₁ math. kosinus†, dostná.

Cosmaten... (~"~") ... arbeit / orn. práce bohaté mozaikovými vzorky zdobená.

Coſiim ("~") [fr.] n E₃ kroj, oblek, šaty, kostym.

Coſiim... ("~"...) ball m, -kränzchen n kostumní ples n věnečk.

coſiümicren ("~"~) [fr.] ‰a C₁₂ (u)strojiti do kostymu.

coſiümtich ("~"~) a D₂₁₃ kostumní.

Cotangente ("~"~) [nlat.] f E₂₂ math. kotangenta], dotenice.

Côte (ču köte) [fr.] f E₂₂ úboci, stráň.

Coté (~) [fr.] f výmra, kata†.

Cotelett (~) [fr.] n E₄, ~c (~) f E₂₂ 1. kotlet(k)l. žebirko. 2. licousy, kotletky.

Coteric ("~"~) [fr.] f E₁₈ 1. kroužek, uzavrená spolvěnost. 2. koterie†, spřeženstvo, strana (kamarádská) (v Šličke).

cotieren (~) [fr.] ‰a C₁₂ označiti, výměrami opatřiti n výměry vepsati (oměrovati), kotovati†.

Cotillon (ču -txj-) [fr.] m E₃ kotilion↑ (tanec i hudba k němu).

Coton (~) [fr.] m E₂₅ 1. bavna. 2 = -Kantun.

Cotonucrie (~) [fr.] f E₁₈ předení bavny.

Cottage (~) [angl.] f domek o sobé stojící, dvorec.

Cottage... (~... ) system n dvorecká soustava.

cotte (či kuš') [fr.] int. na psa: lehni!

couchen (2, ču kuš') vₙ (b) C₁₂ ležeti zticha.

Conjon (~) [fr.] m E₃, E₂₅ kujón↑, ničema, darebák.

coulant (~) [fr.] a D₂₁₃ kulantní†, ochotný, pozorný, příjemný, milý.

Confeur (ču kulöer) [fr.] m E₂₅ 1. barva, zejm. trumfová (v kartách). 2. fig. záminka. 3. spolek studentský.

Coufisse (2, či ku-) f E₂₂ 1. kulisa†, smyčka rozvodu vratného; -n reiſen snažiti se po effektu. 2. ⊕ par. str. vodidlo.

Couſſen... (~) [fr.] -ſenſer n = Schieſenſer; -ſieber n horečka divadelní; -hich m les. úzký pruh dříví ve smrkových lesích k ochraně mladé setby; -hobčl m nástěnkář; -intrigue f intrika zákulisní; -laden m zasunovací okenice; -reſiſer m nadsazující hrdina divadelní; divadelní tlachal; -reſiſerſdivadelní tlachalství; -ſchieber m div. posunovač kulis; -ſtecher m zákulisník; -ſteuerung f ⊕ stroj. kulisový rozvod; -tiſch m = Aluſchieſtiſch; -vorhänge mpl. zásloňy kulisní.

Conloir (ču kuloar) [fr.] m kuloár↑ (sn'movni n d vadení úzká choedba).

Coup (ču kū) [fr.] m E₂₅ 1. uhození, udeření, rána. 2. hod, tah, obrat atd. (při bře); n -ll machen dobrě n šſastně pochoditi.

Coupé (či ku-) [fr.] m E₂₅ 1. polokrytý povoz. 2. kupéł, oddělení železničnýho vozu.

coupieren (či ku-) [fr.] ‰a C₁₂ 1. řezati, stříhati, krájeti, rubati, sekati; psu atd. ustříhati uši n ócas. 2. (hra v karty): a) snímati;

b) přebíjeti. 3. die Pilletš ~ listky prostříhovati n v -nouti n natřimouti n propříčnouti.

Couplet (ču kuple) [fr.] n E₂₅ kuplet†, popěvek, písníčka.

Couplet ... (~...) -dichter m, -schreiber m skladatel kupletu, kupletár; -sänger(in/f) m zpevák n -ačka kupletu.

Coupon (ču ku-) [fr.] m E₂₅ kupon†, ústrižek.

Coupon... (~...) -schneider m odstřihovač kupouč.

Cour (ču kur) [fr.] f E₁₈ 1. dvůr (panovníčký). 2. soudní dvur, soud. 3. dvóření (se); er Tame die ~ machen o F schneiden dvoriti se, koriti se dámě.

Cour ..., cour... ("~") ~fähig a ~ = hoſäßig; ~machen n dvóření (se) (komw); ~macher m dvorílek, záletník.

Courage (~), (ču kuraže) [fr.] f E₂₂, √ n E₄ odvalia, statečnost, zmužilost, F kuráz.

couragiert (~) a D₂₁₃ odvážný, statečný, f kurázňy†.

courant (ču ku-) [fr.] I. a D₂₁₃ běžný, platný. - II. s C- stríbrná mince.

Courant... (~...) -geld n, -valut e berné peníze, (ob)ěžná mince.

Courier (ču ku-) [fr.] m E₃ kurýr†, rychlý posel jízdný.

Courier ..., courier ... (~...) ~mäßig a na způsob kurýza; -walzen fpl. válec na drátové zelezo, železářské válec rychloběžné; -walzwerk n ⊕ bat. válcovna n válcový stan na drátové zelezo; -zngm m rychlovlak.

Courš (L, ču kurs) [fr.] m neskl. 1. v Curs. 2 kurs†, cena, ména.

Courš... (L...) -angabe f označení kursu; -abschlag m úbytek kursu; -bericht m bursovní zpráva; -blatt n karsovní n b- list, měnný listek; -buch n jízdní rád; -differenzconto n účet z rozdílů měn(ných); -habend a mající kurs; -schwankung f kolísáni kursu; -jětěl m měnný n bursovní listek.

courſicieren (~) vₙ (b) C₁₂ běti v oběhu.

Courtage (ču kurtáže) [fr.] f dohodnć.

Courtier (ču kurtjē) [fr.] m E₂₅ dohazovač, dohodeč, agent†.

Courtine (~) f E₂₅ voj. mezibašteň, mezinával(i).

Courtinen... (~) [fr.] -ſlanke f voj. bok n mezibaštuč n mezivalu n mezivali; -punkt m bod mezibaštní n mezivalu n mezivali.

Courtijane (~) [fr.] f E₂₂ záletnice, frejířka.

Courtoisie (ču kurtosāsi) [fr.] f E₁₈ dvornost.

Conjin (či kuzēn) [fr.] m E₂₅ bratranec, sestřeneč.

Couſine (ču ku-) [fr.] f E₂₂ sestřenice.

Couvert (ču kuver) [fr.] n E₂₅ 1. obal, obálka (zojm tež listová). 2. náčiní stolní (pro jednu osobu); příbor; sub ~ pouze v obálce, bez přípisu.

Couvert... (~...) -ſlügel m obálková chlopeň; -maſchine f stroj ku výrobé obálek.

convertieren (~) vₙ C₁₂ dátí do obálky.

Grani-o... (~) [rec.] -logic f lebosloví; -tomie f řez lebky.

Grani-um (L...) [rec.] n an. leb(ka).

*

Craquelée]

628

crispieren

Craqueléc (—►|) [fr.] f krakelování, prýskavá n zprýskana glasura.

Craqueléc..., (~—►...) —porzellan n porcelán činský, jehož glasura schvaluné, jerozpraskaná.

Craqueur [fr.] m E₂₅ láhár, prásil.

crass (²) [lt.] a D₂,₁₃ 1. tlusť. 2. hrubý, neomalený, nemotorný; —er Bbitiller nemotora; 3. bot. dužnatý.

Crassament (~—►) [lt.] n E₃ kra krevná.

Cravat(t)e (~—►) [fr.] f E₂₆ 1. kravataf, nákrénik. 2. lov. druh obojšk. 3. p spr = žhanter.

Cravat(t)en... (~—►...) —erzenger m výrobee nákreníků; —erzengung f výroba kravat n nákréníků; —fabrikant m, —macher m 1. výrobee nákreníků. 2. fig. Flichvár; —tuch n = Cravat(t)e.

Cre-as (—►) n neskl. hustě sražené platno.

Cre-atur (~—|) [lt.] f E₁₈ kreatura†: a tvor; b) ptn. stvúra.

cre-atiérlich (~—|) a D₂,₃ skutečný, podstatný.

Gredenz (~—|) [fr.] f E₁₈ nálevna, kredenc|, misník (nábytek na nádobí stolobý).

Gredenz... (~—►...) —platte f deska k misníků; —tisch m kredene|, nalévací n u pravovací stůl; —zimmer n nápojna, kredene, nálevna (= Gredenz).

credenzen (~—|) [it.] %a C₁₂ nalévati.

Gredenzer (~—|) [it.] m E₆ = Dumdient.

Credit (~—|) [fr.] f m I. úvěr; (un)gebeter — úvěr (ne)ahrazený; anſ — et. nehmén vzíti na úvěr (ne); —m e—t — eröffnen o tilbigen poskytnouti n vypovědéti úvěr komu; fig. hodnověrnost, vážnost. — II. (—|) n E₂₅ — Haben (opak Teher, Zoll).

Credit... (~—►...) —anſtalt f, —bank f úvěrní ústav n banka, üverna; —bedürfnis n potěeba úvěru; —brief m list n úpis úvěrní: —buch n kniha úvěrná; —eröffnung f poskytnuti n otevření úvěru; —fähig a schopný úvěru; —fähigfelt f úvěrnost; —geschäft n obchod úvěrní; —forderung f pozadavek úvěru. —geuſsenschaft f společnost pro vzájemný úvěr; —gewährung f poskytování úvěru; —hauptheft f hypotéka úvěrní; —institut n závod úvěrný; —los: 1. n los úvěrní. 2. a bez úvěru, nemajici úvěru; —nemmer m vypuštět; —papiere npl. listiny úvěrné; —ſeite f strana úvěru (v obch. knihdeb); —ſystem n system úvěrní; —verein m úvěrní spolek; —verhältniße npl. úvěrní poměry; —votum n peníze povoleno vladě pro jistě případy; —wesen n úvěrnictví); —würdig a hodný úvěru.

creditieren (~—|) [lt.] %a C₁₂ poskytnouti úvěr, dáti na úvěr.

Creditiv (~—|) [lt.] n E₃, Creditive (~—|) f E₂₂ listina ověrovací.

Creditor (—►|) [lt.] m E₁₂ véritel.

Creditoren... (~—►...) —ausſchusſ m výbor véritelův.

Credits... (~—►...) —anſtalt f = Creditansäft; —buch n úvěrní kniha; —caſſa f úvěrní poskladnice; —papiere npl. = Creditpapiere; —wesen n úvěrnictví.

Credo (—|) [lt.] n E, vyznání výry.

cre-ieren (—►|) [lt.] (—|)₂ I. %a utvořiti. — II. %, G ~ n E₇ bez pl., Creierung f E₁₈.

Crème (èu krèm) [fr.] f 1. smetana. 2. sníh (z bílků aša). 3. fig. výbor, trest, jádro. 4. krem (zátka).

crenelieren (~—|) [lt.] %a C₁₂ vroubkovati, z—, karbovati.

Cre-ole (~—|) m E₂₁, Cre-olin f E₁₉ Kreol†, f —ka (americký potomek ápanělských roudčá).

cre-olisch (~—|) a D₂,₃ kreolský.

Crêpe (èu krêp) [fr.] m E₁₅ kadeřavý flor (= Streppe).

Crêpe... (—►...) —ſlor m smuteční rouška polohedválná.

crepieren (~—|) [lt.] (n) C₁₂ I. %a 1. prasknouti, puknouti; crepierte Bombe rozprasklá puma. 2. (o zvířateh) (umtennen) zdechnouti, pojíti, zcepeněti; (p o člověku = sterben. — II. %a fas crepiert (ärgert) mích to mne mrzi.

crepitieren (~—|) [lt.] [n% (n) C₁₂ lupnouti, plesknouti.

Crepon (—|) [fr.] m tkale. krepon†.

Creppe (—|) [fr.] f E₂₂ = Haarwulft.

crescendo (èu kres-) [it.] adv. id., silnéji.

Cretin (—| nèu —tèn) [fr.] m E₂₀, E₂₅ kretin†;

§. sm. blbec.

Cretinen... (~—|...) —anſtalt f ústav pro kretiny.

Cretinismus (—|) m kretinism(us)†;

§. sm. blbství.

Crida (—|) [střt.] f úpadek; in — geratenen přijiti v úpadek; über den Handelmann ist die — ausgebreden obchodník přisel v úpadek.

Crida... (~—|) —angclegenheit f záležitost úpadková: —fall m úpadek; —verhandlung f rízení úpadčené.

Cridar (—|), rak. Cridatar (—|) [stř.-lt.] m E₄ práv kridatar†, úpadee, konkursant†.

Crimen (—|) [lt.] n, pl. Crimina zločin; —Læsæse Majestatis zločin urážky Veličenstva.

criminal (—|) [lt.], criminell (—|) [lt.] a D..., trestní, hrdelní.

Criminal... (~—|...) —angclegenheit f hrdelní záležitost; —fall m hrdelni skutek; —gebäude n = —haus; —gericht n trestní soud; —gerichtlich a hrdelni, trestního soudu; —gerichtsbarkeit f trestní soudníctví; —gesetzbuch n trestní zákonník; —haus a trestnice, f kriminal†; —justiz f trestní justice; —proces m trestní proces; —rath m rada trestního soudu; —recht n trestní právo; —richter m trestní soudce; —richter amt n hrdelni soudcovství; —sache f trestní vör; —ſcnat m trestní senát; —statistik f kriminální statistika; —statistiſch a: —statistiſch dieuelen pramen hrdelni statistiky; —unterſuchung f trestní vyšetřování.

Criminalift (~—|) [lt.] m E₂₀ kriminalista†, znače trestního práva.

Criminalität (~—|) [lt.] f E₁₈ zločinnost, trestnost.

Criminell p (—|) [fr.] m E₁₅ soudce.

Crinoline (—|) [fr.] f E₂₂ krinolina†, spodnička obroucková.

Crinolin(en)... (~—|...) —fabrikant m výrobee krinolin; —stahlrcifen mpl. ocelové obroucky krinolinové; —unterroſ m spodnička krinolinová; —umbauscht a obklíčený krinolinou.

crispieren (—|) [lt.] %a C₁₂ kadeřiti.

Crispin]

— 629 —

| Cuprismus

Crispin (—) npr. m E₂₅ Kryšpín.

Crochet [fr. | m E₂₂, E₂₅ vɔ́ obratiště.

croisieren (ču kras-) |fr.| vɔ́ a C₁₂ křížiti.

Croiffé (ču kroásé) m ukale. kepr, křížovaná bavlněná látka.

Croquet (ču -ke) [fr.| m E₂₅ 1. marecipán (s mandlemi). 2. kroket], podháňka (angl. bra s pschěkam).

Croquette (ču -kete) [fr.| f E₂₂ kuch (pečený) koláč rýžový; sekanina ze zvěřiny.

croquieren (—) |fr.| vɔ́ a C₁₂ 1. chroupati. 2. houpati.

Croquiš (ču -ki) [fr.| m id., náčrtek, nárys (na rychlo), nástin, rozvrh.

Croup (ču krúp) [angl.| m krup↑, záškrt.

Croupi-er (ču krupjé) [fr.| m E₂₅ zřízenec v herně, pomocník (pří karbanu)

croupős (—) a D₂₃ záškrtní.

Cruciferen (—) |lt.| fpl. bot. krížaté (čro-tiiny).

Crucifýr (—) [aſt. lt. | n E₃ krucífix↑, kríž s Kristem.

crndel (—) |lt.| a D₂₃ ukrutný.

Eruditát (—) |lt.| f ukrutnost. -enstvi.

erural (—) |lt.| a D₂₃ stělený.

Erušlaccen (—) |lt.| f = Renušentiere.

Crušliceren (—) |lt.| vɔ́ a C₁₂ korou potáhnoti.

Čgardas (ču čardas) m čardas| (uhersky nár. taned).

Cubebe (—) |lt.| f E₁₂ bot. pepr kubeba|.

Cubecen ... (—) ... |extract m výtazek kubebový; -pſeſſer m = Cubeba; -ſaure f chem. kyselina kubehová.

cubicren (—) |lt.| C₁, I. vɔ́ a určiti krychlový obsah (čeho), krychlití (eo); b) ztromjemocniti. — II. vɔ́ C̅ n E₂, bec pl., Cubierung f E₁₈.

cubik (—), cubisch (—) |rec., a D₂₃ krychlový.

Čubik... (—) ... -ſaſſ m krychlová stopa; -maſ n krychlová mira; -meter m krychlový metr; -wurzel f třetí odmocnina (čista); -jahl f třetí mocnina (čista).

Cubitaš... (—) ... |lt.| = Cubogen...

Cubitus (—) |lt.| loket.

Cubus (—) |rec.| m E₂₈ 1. krychle, kostka.

2. = Cubitab.

Cuculus (—) |lt.| E₂₈ 1. kápě, kukla.

2. so. kukacka, žež(h)ulka.

Cucumis (—) |lt.| m okurka.

Cujon (—) |fr.| m E₂₅ kujon|, padouch, mizera, ničema.

cujnicieren (—) |fr.| vɔ́ a C₁₂ týrati, trápiti, drážditi koho, spílati komu.

Cul (ču kyl) [fr.| m E₂₅ zadnice; ~ de Paris polštářek pod sukně, přizadek, ſhonzík; ~ de lampe šiška, krápeň (kapka).

Culeč (—) |lt.| m komár.

culinarisch (—) |lt.| a D₂₃ kuchyňský. Culisse v Cenilisse.

Culmination (—) (—) |ču -ejón) [lt.] f E₁₈ ast. kulminace↑, vrcholení, průchod (hvězdy) poledníkem.

Culminationsz... (—) ... -punkt m kulminacnič n vrcholový bod, nejvyšší vrchol; -jeit f čas vrcholení.

culminieren (—) |lt.| vɔ́ a (b) C₁₂ kulminovati↑, poledníkem procházeti; fig. vrcholiti, dostoupiti vrcholu.

Culpa (—) |f| lt. vina.

culpabel (—) |lt.| a D₂₃ vinný.

Cult (—) v Cultus.

Cultivator (—) |lt.| m 1. vzdělavatel.

2 (pluh) kopěák.

cultivieren (—) |ſt. lt. | C₁₂ I. vɔ́ a 1. (pole) vzdělávati, (rostliny) pěstovati, rostiti. 2. (trnámost) udržovati. 3. vzdělávati, ušlechlovati. — II. vɔ́ a C̅ n E₂, hez pl., Cultivierung f E₁₈.

cultlich (—) a D₂₃ týkající se kultu.

Cultur (—) |lt.| f E₁₈ kultura: 1. vzdělávání půdy, osivání, pěstování (rostliny), chov (vříšat). 2. kultura|, vzděláni, vzdělanost, rozvoj duševní.

Cultur... (—) ... -anteitung f návod k vzdělávání; -arbeit |práce vzdělávací; -art |f způsob vzdělávací; -aufgaben |fpl. úkoly kultury; -aufwand m náklad na vzdělaní; -boden m půda vzdělaná; -chemie f lučba zemědělská; -gattung f způsob vzdělávací; -geschichte f dějiny vzdělanosti; -geschichtlich a týkající se dějin vzdělanosti; -gewächse npl. = -pflanzen; -ingeniør m hospodářský technik; -kampf m kulturní boj (osvěty s tmářstvím); -kämpt pfend a bojující za kulturu; -kämpfer m bojovník kultury; -land n vzdělaná půda; -pflanzen |fpl. rostliny kulturní; -pflug m v Cultivater; -mensch m kulturní člověk; -träger m štěrit osvěty; -verderber m houbce mlázi; -verſuch m zkoušek mlázi; -volk n kulturní národ; -werſichge npl. nástroje vzdělávací; -jeit f doba vzdělaní.

culturell (—) |[fr.| a D₂₃ kulturní|.

cum sua causa (—) |lt.| advt. s příslušenstvím.

culturlich (—) a D₂₃ týkající se kultury.

Cultus (—) |lt.| m E₂ kult(us)|, bohosluzba, vyznání (náboženské).

Cultus... (—) ... -etat m budžet ministra osvěty; -minifter m ministr osvety; -minijetrium n ministerstvo osvety; -vorschrift f předpis o kultu.

Cumulation (—) |lt.| f E₁₈ (na)hromadění.

cumulativ (—) |lt.| a D₂₃ hromadný; -e Waijencaffe hromadná pokladna síroteći.

cumulieren (—) |lt.| C₁₂ I. vɔ́ a 1. hromaditi, kupiti. 2. několik úřadu zároveň zastavati. — II. vɔ́ C̅ n E₂, bec pl., Cumulierung f E₁₈.

Cumulus (—) |lt.| m E₁₈ = Hauſen-ville.

Cupelkation (—) |lt.| f E₁₈ kapellování, odhánění stříbra na kapelkách.

Cupelſe (—) |lt.| f E₂₃ kapelka.

Cupellier... (—) ... -oſen m ⊘ hat. odháňěci pec.

cupellicieren (—) |lt.| vɔ́ a C₁₂ kapelovati| (dato n stříbro).

Cupidit't (—) |lt.| f E₁₈ zádostivost, chljpnost.

Cupol... (—) ... -ciſen n ⊘ hat. kupolní surové železo, kupolní ciuſen; -oſen m ⊘ hat. kupolňá peec, kupolna; -oſen-betrieb m ⊘ hat. kupolování (surowěho železa); -oſen-guſs m ⊘ hat. litina z kupolny n kupolní; -oſen-jſchade f ⊘ hat. kupolní truska.

Cuprismus (—) |lt.| m E₁ bez pl. path. = Kupſervergiſtung.

Cuprit

— 630 —

[Chyan...

Curprit (⁻²) m E₃ rudomédek.

Curprum (⁻²) [lt.] n méł.

Cur (⁻²) f E₁₈ I [lt. cura] léčení, léčba; e e - gebrančen léčiti se; sib in die e-š Agnete begeben dáti se v lékařské ošetřování. — II. [fr.] = Cour. — III. [füren] v Kur.

Cur... (²...). -anſtatt f, -haus n léčebna; -gait m host v lázních; -geld a, -kosten pl. náklad léčebný n na léčení; -gemäſt adv. podle pravidel dietenich; -haus n léčebna; -hotel n hotel lázenských hostí; -find n adopéni n přijaté dítě; -liste f seznam lázenských hostí; -methode f způsob léčení; -ort m lázenské místo; -partei f rodina (strana) lázenských hostů; -pfuscher m neoprávněný léčitel, mastičkár, hojílek, kazílek; -pfuscheri f pokoutní n neoprávněné léčení n hojení; -jaal m, šalon m láznice; -sajon f = -jeit; -jchmic m kovář končznalský, hojící kovář, kovář a značek koní; -larkarte f lístek o placení taxy lázenské; -tarc f taxa lázenská; -jeit f saisona lázenská.

curabc (⁻²) [lt.] a D₂,₃ zhojitelný.

Curand (⁻²) [lt.] m E₁₀ opatrovanec.

Curant (⁻²) I. [fr.] n E₃ = Couram. — II. ⁹ [Cur] m E₁₀ = Curjaft.

curanzen (⁻²) % C₁₂ [lt.] = corauzen.

Curat (⁻²), -us m správě fary.

Curat... (⁻²) -gjeitlche(r) m farář; -geiſtlichkeitf, -kierus m kněžstvo farní; -pfriindeſ fara.

Curatel (⁻²) [ſti. lt.] f E₁₈ kuratelat: a) opatrovnictví; b) opatrovanství; unter S-š - ſtebet býti v opatrovanství šm.

Curateſs... (⁻²) -aufschebung f zdvižení opatrovnictví; -behördc f úřad n soud opatrovnický; -behördlich adv.: -behördlich genehmigt schváleno soudem opatrovnickým; -deeret n opatrovnický dekret; -tabelle f výkaz opatrovančuv: -verhängung f dáni v opatrovnictví.

Curator (⁻²) [lt.] m E₁₂ kurátor†, opatrovník; wírd zum - ad actum beſtellt ustanovuje se opatrovněkem pro tento případ.

Curatori-um (⁻²) (⁻²) [lt.] n E₁₃ 1. kurátorství. 2. kuratorium†, správa.

Curators... (⁻²) -bestěkung f ustanoření opatrovnika.

Curatus (⁻²) [lt.] m v Curat.

Curai- (⁻²) [lt.] a D₂,₃ kuriální†, v slohu kancelářském.

Curial... (⁻²) -ſtil m kuriální sloh.

Curai-ali-en (⁻²) (⁻²) [lt.] npl. zdvořilosti, poklony, úřední predstavování.

Curiat... (⁻²) -comitien fpl. d. at. v komitie kuriátní n po kuriích; -limme f kuriátů n společný hlas

Curie (⁻²) [lt.] f E₁₈ kurieſ: 1. sbor n třída lidu. 2. rada, shromáždění zákonodárné; Herren- kurie panská. 3. radnice, místo shromáždění zákonodárného. 4. römijche - rímský n papežský dvůr. 5. dům kanovnický.

Curier (⁻¹) m E₃ v Courier.

curieren (⁻²) [lt.] % C₁₂ 1. léčiti, lékařsky ošetřovati; m das Sieber - léčiti koho z horečky. 2. vyléčiti, uzdraviti.

curi-os, curi-ös f (⁻²) [lt.] a D₂,₃ 1. zvědavý. 2. zvláštní, podivný.

Curi-oſtität (⁻²) [lt.] f E₁₈ 1. zvědavost. 2. a) zvláštnost, neobyčejnost, podivnost; b) zvláštnost, zvláštní n podivná věc.

Curi ojum (⁻²) [lt.] n E₂₇ = Curiſtität 2.

Currende (⁻²) [lt.] f E₁₂ 1. školáci chodící zpivati po domech (za odménu). 2. oběžný list, oběžník, kurenda.

Currende... (⁻²) -junge m, -ſchüler m hoch n školák chodící zpivat po domech; gegen den sünd wir noch -jungen proti tomu jsme ještě kluci.

current (⁻²) [lt.] a D₂,₃ běžný; -e Acten běžné spisy; -c Babu volná dráha; e-e Liste - halten seznam doplnovati.

Current... (⁻²) -geld n běžné n berné peníze; auf -getd acceptierter Wechsel směnka přijatá v běžnych penézích; -gulden m dráhdy = Reidsgulden; -hauptbuch n zápisník hlavní knihy; -maſſ n běžná míra; -ſchrift f běžný kurrentní (n)meckel písmo; -waren-händler m rak. obchodník galanterním zbožím.

currentieren (⁻²) prov. v n (ß) C₁₂ rak. prodařati (galanterní zboží).

Currentum (⁻²) [lt.] n E₂: -vitae běh n příběhy života.

Curs (²) [lt.] m, sg. D₄, pl. E₁ 1. = Cune. 2. plav. směr, cesta (doum). 3. Œ tkalec opakování, jedno vřadění nití do brady.

cursieren (⁻²) [lt.] v n (ß) C₁₂ obíhati.

curſib (⁻²) [lt.] a D₂,₃ kursivní, měnný.

Cursib (⁻²) [nlat.] f E₁₈ v násl.

Cursiv... (⁻²) -ſchrift f kursiva† deiaté pismo.

curjoriſch (⁻²) [pozd. lt.] a D₂,₃ nepřetržitý, běžný.

Curus (⁻²) [lt.] m E, kurs†, běh školní.

Curuliſch (⁻²) [lt.] a D₂,₃: -ci Zntul kurulské n hodnostářské n čestné křeslo.

Curvatur (⁻², ču -v) [lt.] f E₁₈ zakřivení, ohlouk.

Curve (⁻², ču -v) [lt.] f E₁₈ křivka.

Curven... (⁻²) -neč n ſiř knivek; -radius m poloměr křivky n křivosti; -taſſel f zeleč. tabulka křivek.

Custodel (⁻²) [lt.] n E₆ nálepek pečetní.

Custos (⁻²) [lt.] m sg. neskł., pl. Custoden (⁻²) mpl. 1. toš Custode (⁻²) m E₂ kustos], dozorce. 2. hud., typ. ukazovací znaměnko, zaporek (k vynčianemu místo ve psaní).

curiodieren (⁻²) [lt.] % a C₁₂ strie, opatrovati.

Cuvelage Œ (⁻², ču -lažo) [fr.] f E₂₂ hor bednění (důlní), nepromokavý výstroj (důlní).

Cuvelage... (⁻²) -ſuſm základní věnec bednění; -kranz m násadní věnec (při dřevěném bednění šachty); -ring m tubinkový věnec; -immerung f dřevěné (vy)bednění, nepromokavé vvdřeveni.

cubelieren Œ (⁻²) % a C₁₂ hor. vybedniti. Cян (⁻²) [řec.] n E₃ bez pl. chem. id., kyanj, uhłodusík.

Chyan ..., chyan... (⁻²) -äther m kyanový čter, kyanid alkylnaty; -chlorid n chlorid kyanatý, kyanchlorid, chlorkyan; -eſjen kyanid železnatý; -eſenkalium n ferro-

Chane]

— 631 —

[Cypressen...

kyanid draselnatý, žlutá sůl krevná; -cisen-
verbindungen pl. sloučeniny kyanidu želez-
natého n zelezitého (ferrokyanidu n ferri-
kyanidu); -gas n = Cuan; -gold n kyanid
zlatnatý n zlatový; -fali(um) n kyanid dra-
selnatý; -metall n kyanidl; -phosphor n
kyanid fosforový; -queffilber n kyanid rtu-
natý; -sauer a: -saures Salz kyanatanl;
-säure f kyselina kyanatá; -filber n kyanid
stribnátý; -sutfhid n kyanulsulfid, sírník kya-
natý; -verbindungen pl. kyanidly, sloučeniny
kyanové; -wasserstoff-säure f chem. kyselina
kyanovodiková; -zink m kyanid zinečnatý.

Chane (~-~) [rec.] f E₁₂ bot. Centaurea
cyanus chra polni, modrák, světlák.

Chanid (~-~) [rec.] n E₃ benz pl. chem. kyanidl,
sůl kyseliny kyanovodikové.

Chanig (~-~) a D₂·₃. ~ Zänre kyselina
kyanova.

Chaniámus (~-~) [rec.] m E₂₆ benz pl. modrost,
blankytost (ohlohy).

Chanit (~-~) [rec.] m E₃ min. id., kyanitl.
Chanogen (~-~) [rec.] n E₁ benz pl. chem. =
Cuan.

Chyanometer (~-~) [rec.] m E₆ fys. blan-
kytoměr.

Chanoſe (~-~) [rec.] f E₂₂ path. zsinalost.

Chaniir (~-~) [rec.] n chem kyanur†.

Chaniür... (~-~...) -sauer a: -saures Salz
kyanuran; -säure f kyselina kyanurová.

Chycus, Cykel (~~-~~) m, pl. Cychlen cyklus†,
kruh.

Cytkiker (~~-~~) [rec.] mpl. d. st. v básniči
kykliétý, kyklikovět.

Cnkliſch (~~-~~) [rec.] a D₂·₃ d. st. v kyklickýtv,
okružný.

Cnklo-idal (~-~) [rec.] a D₂·₃ math. cyklo-
idální†, ko'oběžný.

Cyklo-ide (~-~) [rec.] f E₂₂ math. cykloida†,
křivka kružná.

Cyklo-id(en)... (~-~(~)...) -pendel n kyvadlo
cykloidalni.

Cyklon (~-~) [rec.] m E₁₃₄ E₃, ~c (~-) m E₂₁,
ti f E₂₂ cyklon†, vír, vívr kotoučivý, vichřice.

Cyklop (~-~) [rec.] m E₂₀ myth. kyklop†.

Cyklopen... (~-~...) -mauerf zeď na divoko,
zeď z velkých kamenů v nepravidelné vazbě,
kyklopské zdivo; -šadt f město Kyklopů
cyklopisch (~-~) a D₂·₃ d. st. v. kyklopský.

Cyktus (~-~) [rec.] m E₁, E₂₆ (pl. tež Ckylen)
v Cytel.

Cyhlinder (~-~) [rec.] m E₆ 1. cylindr†, válec.
2. cylindr†, sklo na lampu. 3. cylindr†, vy-
soký klobouk. 4. voj. kadlub n váleček na
patrony, na toulečky patron, na slupky ná-
bojní.

Cyhlinder... (~-~...) -ähnlich a cylindro-
vitý, válcovitý; -apparat m hor. bei der Büch-
fahrung cylindrový moučný přístroj; -arbei-
ter m dělník n hotovitel cylindrů; -balg m
kov, but, str kruhlý (kožený) měch; -belede-
rungs-maschine f stroj na potahování váleču
koži; -bekleidung f = -mantel; -boden m par.
str. duo cylindrové n válcové; -bohrymaschine f
E₂₆ stroj, = Bohrbant; -bohrer m E₁ hor. trou-
bový nebozez n svědr n vrták, troubovík;
-bettung f ⊕ válcové loče, uložení válee;

-dampſ-maschine f válcový parní stroj;
-dékel m str. viko cylindru n ové; -dreh-
bank f ⊕ str. soustruž válcový; -epithel n
poblanice válcovitá; -ſlächſ f geom. plocha
válcová; -ſorm f tvar válee n ovév, vále-
vitost; -ſörmig a válcovitý; -gebläſe n hut,
str. cylindrové duvadlo; -hemmung f str. hodin,
stroj spravovací, pravitko; -hut m = Cylin-
der 3.; -hütchen n = miſſe; -feil m math. klír.
válcový; -klavier n bud. klavir válcovitý;
-keſſel m str. jednoduchý kotel válcový;
-lampe f cylindrová lampa; -mangel f ⊕
str. mandl válcový; -mantel m: 1. par. str ev-
lindrová obálka, cylindrový plášť. 2. geom. plášť
válee; -messer m str. válcomér, přístroj ku mé-
rení průměru válee; -mühle f válcový mlýn;
-müſe f str. c-r Yampe poklopek n čepička na
lampa; -ponton m vod. stav. ponton válcový;
-putver n hrubozrný střelný prach angličký;
-rand m okraj n příruba válee; -scheibe f ⊕
str. kotouč n pist válcový; -sichermaschine f
souk válcový stroj strihací (poštřihovací);
ſchloſs n kulatý zámek visatý a visutý;
-Jengerci f tkale válcový stroj osmahující;
-ficherheits-ventil n pojišťovací záklopka na
parnim válei; -thierchen npl. zo. Euchelys
nálevník ouhořenka; -uhr f cylindrovky
(hodinky); -walke f válcový stroj váleci, valcha
válcová; -weite f průměr, světlost válcové
dutiny.

Cylindern (~-~), cylindrieren (~-~) ¾ a C₁₂
válcovati.

Cylindriſch (~-~) a D₂·₃ válcovitý, cylindri-
cký; -coniſch a válcovito-kuželitý.

Cymna (~-~) |lt. f bot vrcholík.

Cymbel (~-~) f E₂₂ cymbál†.

Cymbel... (~-~...) -ſchläger m cymbálník,
cymbalista.

Cyniker (~-~) [rec.] m E₆ filos. kynik†, š. sm.
nestoudník.

Cyniſch (~-~) [rec.] a D₂·₃ n. cynický, k-
š. sm. nestoudný.

Cynismus (~-~) [rec.] m E₂₂, pl. Cynismen
kynismus, š. sm. nestoudnost.

Cynosur (~-~) [rec.] f E₁₅ pravidlo, měřítko.

Cynosur... (~-~...) -mäſzig a pravidelný.

Cyper (~-~) [rec.] 1. m E₆ 1. hedvábi prvni
jakosti. 2. zo. = Cyperkage. — II. f E₂₂ =
Cyperpslaume.

Cyper... , enper... (~-~...) -baum m bot. =
Cypreſſe; -gras n bot.: a) Cyperus šachor;
b) haariges -gras Luzula campestris chluпаńа,
bika, kosmatka; c) ſalijčes -gras = Borſtengraſ,
-kater m, -kage f zo. Felix striatus žíhaná
kočka cyperská; -pſlaume f bot. švestka
cyperská; -schwertel n bot = Binſenschwertel;
-jegge f bot.: ~ Micdgraſs Carex pseudocyperus
oſtrice, nedošachor; -wurz(cl) f bot. kořen
sáchoru, šáchor.

Cypern (~-~) n E₂₅ zem. Kypr.

Cypresse (~-~) [rec.] f E₁₂₂ bot. 1. Cupressus
cypriš. 2. Santolina svatolina, cypriš. 3. =
Bienenkraut a).

Cypressen... , enpressen... (~-~...) -art f
druh cypríſe; -artig a cyprisovitý; -blát-
terig a bot. cyprišolistý; -ſichte f bot. Thuya
articulata zerav kloubnatý; -ſörmig a bot

Cypri-er]

— 652 —

[da

cyprišovitý: ~hain m cyprišový háj; ~holz n
cyprišové chrevo, cyprišovina; ~fraut n. bot.
= Búidicvajie: ~moos n. bot. Lycopodium al-
pinum plavuň alpská n horní; ~jantolinc f.
= ~stavunr; ~wolfsmilch f. bot. Euphorbia
Cyparissias chvojka, hadi mlčící.

Cypri-er (λιγ.) [rec.] m E, Kypřan: 1. f ~in
E, -ka. 2. cyperské (vínj.) 3. vod ~ Syp-
rybune.

cyprišch (λιγ.) a D, 2,3 cyperský.

cyrilisch (λιγ.) [rec.] a D, 2,3 cyrillský; ~co
Alphabet kyrillice.

Cyrillus (λιγ.) npr. m neskl. Kyrill, Cyrill.

Cyrus (λιγ.) npr. m E, Kynos†, král perský.

Cystalgie (λιγ.) f E, path. cystalgie†,
bolest n choroba méčhyře.

Cyste, Cystis (λιγ.) [rec.] f E, boubel, mé-
chýrek.

Cysten... (λιγ...) -bildung f tvréní boubelův;
-geschwunst f nádor boubelový: ~kropf m vole
boubelnatě; ~nirec f ledvina boubelová; ~po-
lnp m polyp boubelový.

Cysto... (λιγ...) -plastik f umělé tvoření
měchýre; ~tomic f řez méčhyře.

Cystotomie (λιγ.) [rec.] f E, řez méčhyře.

Cytisus (λιγ.) [lt.] m neskl. čilimník, kozí
jetel.

Czar (λιγ.) [rus.] m car (vládce rusky); ~in f E, 19,
~czarewna (λιγ.) f neskl. earová, carevna.

Cgardas (λιγ. στ.) m neskl. = Cjardas.

Czarewitsch (λιγ.) [rus.] m carević, syn
carćv.

Czarcivna (λιγ.) [rus.] f neskl. = Czarin.

czarisch (λιγ.) [rus.] a D, 2,3 carský.

Czeche (λιγ., στ.) [slov.] m E, (der Behme)
Čech; Czechin f E, (die Větmín) Česka.

czechisch (λιγ., στ.) [slov.] I. a (= bětmůj) český;
~c Sprache = C. II. = II. C. n neskl. (= Větmín),
das ~c E, čěstina, jazyk český.

czecho sjavisch (λιγ., στ.) a D, 2,3 česko-
slovanský.

Czernagora (λιγ., στ.) [slov.] npr. f E, (=
Mentengary).

Czernagorzen (λιg., [slov. | mpl. E, Černo-
horei (= Mentengariner].

D.

D, d (λιg.) n E, 2, 1. těvte v písme abhreedy). 2. hnd. d (nota
s stumai; D dur d-dur (vnda tonma; D mell d-moll
(měkká tonina); djece Arie gebt aus D dur tato arie
jest (psána) n. jde do dur. 3. abbr. a) ~ D.
= Doctor obv. Dr.; f er femmt mit einem großen
D gurütf vrácí se jako doktor n s hodností
doktorskou; h) f. = der, die, das (ělen); d) b. N.
= diejes Bahues; d. l. [lat.] = dicto loco (na
zmínčením místě); t. M. = diejes Menat;
D. M. = doctor medicinae; d) b. = das heisst;
d. i. = das ist; e) nam. D jako v. 2. 2. -schicher m ©
par str. soupátko Wattovo.

J... ("...") 1. v D, 2. 2. -schicher m ©
par str. soupátko Wattovo.

da (λιg.) A. adv. I. 1. tu, tadý; (wir) zde; was
machen Žie ~ co tu děláte? tíc( und ta, ~ und
dert tu a tam; ~ oder dert, nur nicht hier tu
(hle) nebo tam (hle), jen zde is; der Mann
da tady ten muž: ven hier bis ~ odtud až
potud; von ~ odtud; er ist nech nicht ~ jěste
(ho) tu není; ~ und ~ tam a tam; vo) wer ~
kdo je(st)? ven ~ ab so an odtud, od té doby;
~ femme id jehn an! to jsem v pukné byndě;
~ haß du es! a) tu to máš; b) při underno tu
más!; id bin jegeich widder ~ jsem in budu
tu (jihned co novidét; und fhebe ~, Wutt er-
wedte... a hle, Bůh vzbudil...; ~ jehn Žie!
(no) tak vidite! 2. zvolim: fěb' ~! hle? po-
divej se! F koukej! nidts ~! není tu nie!
nidts ~ ven Lebenud er anje nemluvte n
tu není řeč o omrzelosti. 3. skoro pleonostky ~
ijt keiner, der... není nikoho, kdo by...; wer ~ will
kdo chce; als ~ sind jako (jsou), na píklad:
~ künnte man mit getrenne Berge verprechen, je
wirde id es nicht tun i kdyby mi slibovali
hory doly, nendelal bych to; ~ haß du tu máš,

na; da haßt ihr tu máte, nate. 4. ntuvam kde:
der Ţrt, ~ der Viert ajdehen mar místo, kde
se stala vražda: — II. 1. ~ jein býti tu; (vejechem
býti; trvati; ein besseres Bucb ist nech nicht ~ lepsí
kuihy posud není, lepsí kniha nebyla posud
napsána; fir A. nicht mehr ~ jein nebyti již
pro koho, býti již mrtvým pro koho; wäte er
nicht ~ gewesen, so gewann id meinen Preceps ne-
býti tu jeho, byl bych vyhrál proces; das
ist nech nicht ~ gewesen toho (ho) ježte nebylo.
2. (das ist, alle es jehn ~ gewesen! všecko (tu)
již bylo, nie nového pod sluneem!; das ist
jehn in allen Zeiten ~ gewesen to bylo již za
starodávna; to bývalo a bude zas. to není
nie nového; nie ~ gewesen nikdy nebýval;
ateich mit Bornwirfen ~ jein hned (všecko) vy-
tati; Prv. wer nicht ~ ist, dem wird der Kopf nicht
gewaschen kdo tu není, tomu právo lení; ein
libel ist gleich ~ und jiebt nur tanglam wicher ab
nemoc přícházi po librách a odcházi po
lotech; wenn id ihn jetzt so ~ hätte! to: teu to
tu (tak) mít! = III. o čase 1. tu, v té dobe,
i; da sprach er tu n i pravil; F... sagte der Säger,
du zeg er dem Hasen das řell ab... pravil my-
slívee a stáhl zajice; von ~ an so ab odtud,
od té doby a chvíle; skoro †: er will ~ diejes,
~ jeunes u pe bald, bald... chce hned to, hned
ono. 2. ntuvam. der Daj, ~ dit erjechensf (= an dem ...)
den, kterého n kdy jsi se objevil. — IV. (okol-
nost) (= unter jüdten Bevaitmnen) 1. v tom případě.
potom; ~ wird man sich befusnen (münjen) to
bude treba rozvažovati; was kam ich ~ madien
eo tu (a) těchto okolnostu mohu dělati? ~ brancův
Muth tu treba odváhy; iron. und ~ ... noch;
und ~ wagt er (nech) zu behaupten a pak se
(jeste) odvázuje tvrditi. B. conj. 1. čis (aſs

dach...

— 633 —

| Dach...

indem, während) když, zatím co...; ich mit dir rehte když (právě) s tehou mluvím; ~ alles beendet war když již vše bylo dokončeno; ~ du noch eine Äremde für mich warit když ich byla pro meine Jeste cizí (cizinkou)... ~ sie hie verheiratete když se vádávala... 2. příčina (met), indem ~, umn cinnal, (v závět take): ~ dedy když, ježto, protože, ponévadž; ~ dem se ist když jest tom tat; ~ Sie ein Kenner sind, verstehen Sie es. Vy jsa znalcalc tomu rozumíte; Sie sind wohl frant gewejen, ~ man Sie nicht gegeben hat? stonal jeste asi. že jsme Vás neviděli? 3. prov. ~: ichd, ~ aber ale protože, ježto, protože, hóvabrené, bingegen) kdežto (naopak), zatím co...

da... ("...), předpona 1.-blciben zůstati (tu); -liegen ležeti (tu). 2. (před samohl. dur) prp. zastupuje 3. os. pr. p. a pr. d. ukarujíc se vše, na př. ~ bei, -r=an pli tom; ~ von z toho, odtud. Taak (†) m E₃ mhla (= Hebel).

Da(a)l (†) n E₃ plav. = Pumpendaal.

Da-bci (—†; s dárzem —†; adiv. v dva... 2.; 1. a) místní blzkost: u toho, při tom; ich bin (mit e aud) ~ jsem těz pri tom (súčastním), účastním se toho také; ein Haus und ein Garten (o mit e-m Garten) ~ dům a při něm zahrada; h) 9) relativní: unter dem Stamme, ~ er wohnt mezi kmenem, u něhož byl. 2. časová blzkost, ich bin gerade ~, den Brief ich schreiben, právě chci dopsati u dopisuji psani; ich war nahe ~, die Wintter verlieren byl bych mal- lem ztratil matku. 3. vztah c čemu; ich habe nichts ~ gewonnen; nic jsem při tom z toho ne- (vy)získal; nemel jsem z toho nic: es ~ be- wenden lassen v bewenden 111.; es bleibt ~, uje- dnáno! platí! was ist dem ~ (es ist keine smut) wenu... co pak jest (zvláštního) u něho hned ohen na střeše, jest z horka nakvasen; da war’s děne am ~ to by bylo zle; to by byl ohen na střeše; bei ihm ist es nicht richtig unter dem ~ nemá všech smyslů pohromadě; f. má o kolečko více; 3-m auf dem ~ sein tě fíken: a) (genau be- ebachten) hlídati a porozovati (koho; h) (dráňen) tlačiti n tísniiti koho; 3-m Eins auf’s ~ geben dáti polícek n p přes hubu kemu; 3-m zu ~ c leigen vytahati (za) uši komu, dáti komu co pro to. 6.70 a) ulita n skorápka n skořepina (alemyán; h) peršiches ~ Turbo tectum persicum střechovitá donka perská. 7 ⊕ ~ c-s dřížes geot. hov. krov (plástu).

dabei-žišen (—n—n) v'n (b) C₁ odl. seděti při děu, přiseděti.

dabei-stehen (—n—n) v'n (b) C₁, odl. státi při čem.

dabein (—n—n) v'n (b) C₁₂ hráti v dámu.

Daberl. F Däberl (—n) m E₃ vid. nemotoru. nešika, neobratný člověk.

da capo (—n—n) |it.| adv. často abbr. d. c. od začátku! da-capo n E₃ opakování.

Da-capo... (—n—n) -jeißen n znamení opakování.

Dach (†) n D₃ 1. střecha (tež dům); unter dem ~c webnen bydleti pod střechou n na půdě; ich wohne unter einem ~ mit ihm bydlim s nim pod pojednu střechu (v těm'dome); einhängiges o einzigtiges ~ pultová střecha, střecha o jednom svisu n o jedné kosině; sláches ~: a) plochá střecha; b) terasa, taras, zákrýt plochý; gebro- chenes ~ střecha Mansardova n Mansardská, mansarda, lomená střecha; gotbijches ~ vysoká n gotická n příkrá střecha; windschieses o ge-

werfenes ~ zborcená střecha; ~ mit sichtbarent ~ stuhl strecha s viditelným krovem (střechu starakřeslan-kých vlaských basíkl); ~ mit Wiederehr strecha s úžlabítm; ~ mit Djenauengen střechu s kulatými světlíky; ~ mit Walm střecha valbová n s valbou; ~ mit baltem Walm střecha s kabrincem n s lomeným střitem n s lomeni. 2. fig. auf den Dächeru (eisentrau) predigen o ausrufen verejné rozhlášovati es; vom ~ s hüry (= s pohrdinn); mit regnet's auf mein ~ nyni se to na meine svádi, nyní já to odnásim, teel jest vina na mně; Prv. ein Zperling in der Hand ist besser als eine Tanbe auf dem ~c lepší vrabec v hrsti než holub na střeše; lepší hrst jistoty než pytel naděje. 3. ~ und Nach (Stbrach, Herberge) přistřeší, úkryt, dům, střecha; 3-m und Nach (Wehunna) geben: a) u sebe ubytovati, do bytu vzíti koho; b) (gaisfreundlich aufjenben) príjmoviti, pohostiti koho; er hat weder ~ noch Nach nemá, kam by hlavy položil; in ~ und Nach (in baulichem Stande) erbaffen udržovati v dobřem stavu; unter Nach und ~ pod úkrytem střechy. 4. fig. (Zohrm, Zohnt) útulek, úkryt, útočiště, ochrana; unter ~ (und Nach) sein byt úkrypka v bezpeći; unter ~ (und Nach) bringen úkryti koho, vzíti v ochranu koho; ein (Zohnt) ~ bilden vtořiti ochrannou střechu; n zástitu; prov. s deštník (= Regeubach). 5. fig. (Zhalav) bei ihm ist gleich Feuer int ~c (a braust vergem an) u n ného hned ohen na střeše, jest z horka nakvasen; da war’s děne am ~ to by bylo zle; to by byl ohen na střeše; bei ihm ist es nicht richtig unter dem ~ nemá všech smyslů pohromadě; f. má o kolečko více; 3-m auf dem ~ sein tě fíken: a) (genau be- ebachten) hlídati a porozovati (koho; h) (dráňen) tlačiti n tísniiti koho; 3-m Eins auf’s ~ geben dáti polícek n p přes hubu kemu; 3-m zu ~ c leigen vytahati (za) uši komu, dáti komu co pro to. 6.70 a) ulita n skorápka n skořepina (alemyán; h) peršiches ~ Turbo tectum persicum střechovitá donka perská. 7 ⊕ ~ c-s dřížes geot. hov. krov (plástu).

Dach..., daš... (—n—n) ~abhang m svah n sklon n spád střechy; ~ambož m námětek; ~arbeit/f ⊕ hor. = Zirfent-ban; ~auffat m ⊕ stav über einem Sberlicht) lucerna nad světlíkem; ~ans- mittelung f vyšetření o(d)kapu střechy: ~balten m ⊕ slémě, trám v střeše; ~baum m kantnýř, podkrovice, půzedenice; ~decitung/ = decitung; ~bewohnend a střešní; ~binder m ⊕ tes. (= ~bundtram) vazebni trám, stěšní vazník, vazné soukrokví, souvazník střešní: ~blech n plech na krytiny střešní; plech krycí n k pokrývání; ~boden m půda střešní; hůra, podstřeší, podkroví, loub; (Nemorbenen sýpka; ~bodenrinne f žlab půdní; ~boden wohnung f podkrovni byt; ~böschung f svah n sklon půdy; ~bretthen n prkenko střesne: ~bruch m ⊕ stav. plochý štit, lomenice; ~brücke f lešení pokryvačské; ~bund m ⊕ stav. = ~bund; ~bund-tram m vazebni trám (= ~binder: ~construction f ⊕ stav. krov; ~decfe f kryt(ina) střešní; ~decker m pokryvač, při-, střechar; (mit Zinnetem) pobíječ; (mit Dachiaugen) posívač; ~decker-arbeit f, decerei f: a) pokryvačstvi

Německoséky slovník. I. Deutschößhüschsches Wörterbuch.

80

[dach...]

— 63 —

[dach...]

tremesto; b) práce pokryvačská; -decer ambošm
Ø = -ambos; -decer geriut n Ø lešeni pokryvačské; -decfung f: a) = -tederarbeit;
b) (Bedaung) pokrývání n pokrytí střechy; -decfung mit Zündeln pobíjení n pobítí střechy; -decfung mit Ztrob střívání n pošití střechy; -cinfche f Ø stav = -těhle; -einfattung f latování; -ente f 70 a) Colymbus minor potápka malá; b) = -Mäuer, -Schwarze; -erker m Ø tev vikýř, okno n dvířka ve střeše; -ctagef = -geschle; -fahne f = = Wetterfahne; -farbe f med usazující se při spělení na střeše tavírny; -fenster n Ø stav vikýř, okno ve střeše. sklop(e), průsvětlina (= -erter); -fette f Ø stav. tetna, rám, krokevnice, podkrokevnice, vaznice, lžína, podkrovnice; -filz m plst na střechy; -first m vrch a slémě n hřeben strechy; -firste f kalenice, lomenice = -niebel); -fláche f plocha střešní, svisel, plášť, kosina; -flechtfot Evernia vulpina (Lichen vulpinus) větříčník žlutý, lišejník střešní; -flügelg a 70 kryto-kridý, strechokridelkatv: -flügler mpl. 70 kridý kříšteřchovitými opatření chrostien, kryto-kridí; -förmig a tel: -jěmnia abgebrägte Zelegrafenflange strechovité přizrnutý; příšeknutý sloup telegrafní; -forst m, -förfte f = -first; -fuge f skulina střešná; -fußm Ø stav = -traufc; -gebälke n Ø = -geiparr; -gebindn Ø stav.: a) v -binber; b) strešní souvazi; -gebirge n geol. hor krovní v rychlní horstvo n útvar; -geschöß n diví na krový; -geschoss n patro podkrovní, podstřeší; -geims n Ø stav. hlavní odkapní římsa n římsa pod střechou; -gejparr n, -gejpärre, -geperre n Ø vazba n souvazi střešní, veskere trámy krovu střešního svázané; -gestein n Ø hor krovní hor-nina n kameni. krovina (= -stein b); -gevölbe n klenuti krovové; -gichel m kalemce, vrch strechy, hřeben lomenice, lomeny stit; -gradierung f sol gradovník strechové n stupnové; -gras n hot. Immophila arundinacca kamýčený; -haten m Ø hák kryvačský; -hálte f Ø polovina střechy; -hammer m Ø tes Dachteders kladivo pokryvačské, pobíjacek; -hasec m zet. kočka: -haube f prov. vikýř; -hauslaub n bot. -Hauser; -holz n stav. krokve, krov; -kamm m Ø stav. slémě n hřeben střechy; -kammer m podkrovni komora (= -stube); -kanten m Ø vytahovadlo pokryvačké: -kohle f Ø stav. t: = einlebte); a) užlabí střešní, žlábek, muž-střešní, mezikrovi. pazucha; b) plech vůzlabí střesním; -kenner m Ø prejsj, prejz hřebenový, žlabovice ( = -Dicht, -Oratziegel); -kicmer mpl. 70 krytožabři (měkkýši) -kohle f krovní uhlí; sloj (vuhelném plášti); -knifer n Ø med na pokrývání (bomá); -latte f Ø lat střešní; -latten holz n latovina; -lanch m bot Sempervivum netresk. hromo-. rojník: -keßwert n Ø sal = -naderung; -leiter f želůník pokryvačský: -loch n, -luke f vikýř, okno n skoula ve střeše; -marder m = -Marder marder; fig. er dřeibt wie ein marder kriči jako posedlý, jako když ho na noze here; -moosn bot = -stebte; -mühle f větrný můžek na streše; -mulde f Ø -n = -lsten; -mußtel f 20. = -Zedemußtel; -nase f Ø stav. = -erter;

-ucigung f sklon n svah n spád střechy; -palme f bot. Corypha tectorum stinovník, palma stinová, saryb; -pappe f Ø stav. lepenka krycí n na střechy, kamenitá lepenka, kamenice; pív lepenka nad chladnice; -pap-pen-nagel m lepenák; -pfanne f pánev střešní, flamská taška, kůrka střešní; -pfette f Ø stav., -rahm'en m Ø = -fette; -platte f = -ziegel; -ratte f 20 (acquapitche Maus) Mus alexandrinus krysa egypťská; -raum m podstřeší, půda (= -boden); -recht n právn. = Traufrecht; -reiter m Ø stav. a) vžíka nad presbyteriem; b) zejm. na vši nadstřešek, kolenovitě zahnutá dřeva na hřebeni doskové střechy; -riegel m svorka n svírka krovu: -rinne f Ø stav. ná-krovní n strešní n odkapní žlab koryto; -rinnen-artig a žlabovitý; -rinnen-becken n Ø stav žlábek n jamka (ná vodu ze žlabul); -rinnen-fessel m Ø stav kotlík žlabový; -rinnen-stüfte f podpora žlabová; -vohr n: 1. bot. Calamagrostis lanceolata třítna n trest kopinatá. 2. Ø stiv rákos na střechu n še; -vöhrc f Ø stav. strešní roura okapová, okap; -vörsche f spád n sklon střechy; -vöthe f čerčev n hrudka pokryvačská; -fattel m Ø stav. sedlo střechy; po sedlo pivovarské; -säule f Ø stav. = -Hänacüle; -jaum m od)kap, kraj střechy n ostresn; -schale m o hor. zvýkra povřeh břidlice; -schaube f m Ø stav. došek, snopek, otepice; -schmel m tes Dachteders stolicka pokryvačská; -schiefer m min. n: břidlice (kryci n pokryvačská). 2. krovní v rychlní slínovec (uhelného plástu); -schiefer-bruch m lom na pokryvačskou břidlici, břidlicový lok; -schiefer-gebirge n břidlicové hory, břidiště; -schiff n bot. = -lehr; -schindel f Ø stav. šindel; -schindel-macher m šindelr; -schlauch m dýmuňk n parník střechy; -schwalbe f 20. = -Hausjochwalbe; -schwelle f Ø tes. požednice, práh (podkrovni); -schei f svisel (Ø - sláde); -špan m Ø šíbra, dračka. liština, f špon, podložek pod taškou; -sparren m Ø tes. krokev n krokvice střešní; -spitc f: a) hřeben střechy, kukla, kobka (= -nur); b) = -Hängeljüle; -spitche f Ø n -spitche f Ø = -schindel; -spitthe f -spait; -steck-leiter f seblič kříš středováci; -stecken m hůlka strešní; -stein m: a) Ø stav = -ziegel; b) hor. = -gestein; -stein-pappe f lepenka kamenitá, kamenice, střechovka, -ice; -stöckwerk n podkrovi, podstřeší; -stroh n sláma na došky (vymlácená důlbou sláma zitná); -stube f, dim. -stübbchen n podkrovní světníčka r jizba n p sednice, podkrovi (= -kammer); fig. es ist bei ihm in der stube nicht richtig přeskočilo mu, nemá všech pět pohromadě; má o kolečko vie; -stuhl m Ø stav. stolice, krovnice, trámoví, vazba: liegender -stuhl ležatá stolice; stehender -stuhl stojatá stolice; versdömmelter -stuhl prahová stolice; die Mauer unter dem -stuhl podkrovňa zeď, podkrovnice; -stuhl-fach n Ø = -Zarrenfach; -stuhl-fette f Ø stav (pod)krokevnice, slouporvnice; -stuhl-holz n diví na krokevnice; -stuhl-pfette f -stuhl-fette; -stuhl-ruthe f Ø tes. = -stuhl-fette; -stuhl-säule f Ø tes. sloup střešní stolice. stolíení sloup; -stuhl-schwelle f Ø jav. práh stolíení, podstolična (= -jenwelle); -stuhl-

Dachan

— 635 —

da-für

sparren m ₩ = -sparren; -stuhl-strebe f ₩
opěra střesní stolice (= -stuhl-staule); -stuhl-
ſiiz-band n ₩ tes. opěrný pás vazební;
-stuhl-wand f ₩ tes: = Sparrenfald; -ſiize f
= Hängejänte; -täſche f ₩ taska streſní
= gemeiner -ziegel; -trauſe f ₩: a) (Tropenfiall
vom Dache) okap, ˇ kap, kapalice; b) =tinte;
-tranſen-recht n právo okapu; -trauſen-
ziegel m ₩ taska okapova; -treſpe f hor
= Bergtreſpe; -unterſch m podvlak; -ver-
bindung f ₩ tes vazba strechy m krovu ( =
-geperre); -verſchalung f: 1. politi prkny n
zapažení n zaperení strechy. 2. přeperení
střechy; -vorschufs m ₩ přístreš. -ek,
přikrovi, po- (dáſka strechy přes zev vyěniuajn);
-wand f ₩ hor. = -schale; -wand-rieqct m
krokenice, zavětrovák; -werk n ₩ krov,
střecha, střešina, krytba; u. sm. = -geparr;
-werk-holz n drívi na krov(y), krovovina;
-werk-saß m vazba; -winkel m paže(ní)
v (-ſehle); -wohnung f podkrovní byt; -wurſ;
bot. Sempervivum tectorum netresk ob� n
větší, netřesk rojník: -ziegel m ₩ taska,
kryvka; gemeiner -ziegel taska plochá n oby-
čejná; ungebrannter -ziegel taska nepálená;
-ziegel-artig a taſkovitý: -ziegel-brenner m
@ cihlář (páteři těšky), ˇ taškár; -ziegel-broſzen
mpt. úmky tašek; -ziegel-förmiq a = -ziegel-
artig; -ziegelci f cihelna na tasky streſní;
-ziegel-nase f pokrýv. pupek n nos tašky;
-ziegel-oſen m ₩ pec (uhtářská) na tašky;
-ziegel-verband m ₩ stav. spojení tašek;
-junge f = gemeiner -ziegel.

Dachan (Ł-) npr. m E₂₅ zein. (M v Hor. Bavořiſch)
fig. -er Bank f = Schwindelbauf.

Dachel, Dächel (Ł-) m E₉, ~S pl. ₩ hut.
dejl, vlk, balík, kryce.

Dächelcheu (Ł-)) n E₁, 1. dim. od Dach stríška.

2. gram. přizvuk průtažný, circumflex (A).

dachen (Ł-) I. ˇrau 1. (po)kržiti střechou.

2. eine Mauer ~ zakončiti zor strechovitě, opa-
třiti zor stříškou. 3. = ab-dachen I. 2. ~ II. ˇv.
ſich ~ = ab-dachen II. ~ III. ~ D ~ n E₇ bez pl.
a Dachung f E₁₈ = Dachdectung a Abdachung.

Dächer-pippan (Ł-Ł-) m E₂₅ bot. Crepis
tectorium škarda.

dachig (Ł-) a D₂,₃₅ střechovitý.

Dachs (Ł- ěu daks) m, sg. E₂₆₇ pl. E₁ n die
Dächje D₁₂. 1. zo. Meles vulgaris jezevec; ařri-
kanifcher ~ Ratelus capensis medojed kapský,
ratel. 2. Prv. f ˇ sětt wie ein ~ tlusťy
jako pan starý; er sčlůſt wie ein sp bez jako
dřevo n jako zabitý. 3. F fig. (Angiſchjer) spác.
4. = -hund. 5. P voj. brašna myslivecká.

Dachs-... (2-..) ~bär m = Dachs 1.; ~baum m
jezevči jáma n doupě n brloh n trouba =
~höſle; ~baum m = ~schlagbaum; ~beſi n ₩
teska, teslo, teslice (= Dachſel 2.); ~bcinig a
s nohami jezevčími; -eiche f bot. žalud let-
ního dubu, žalud křemelákový; -eſsen n lov.
železa na jezeve; -ſalle f lov past n sklope
n léčka na jezeve; -ſang m lov. lov jezevců;
-ſänger m, -findern m = -hund; -ſell n jeze-
cvina; -fett n jezevči sádlo; -gabel f vidle
na jezeve; -gift n bot. Aconitum meloctonium
voměj, psí mor, jezevčí mor; -graben n lov.
dobývání jezevců, vykopávání jezevčí trouby:

-haar n srſt jezevči; -harn m druh zemni stoly;
-haube f lov. měch jezevči, čepcovitá sít
k chytání jezevči; -hans-wurz f bot. Savi-
fraga tridactylites lomikámen trojlacenuv;
-heke f štvání jezevčů; -höſle f doupě n
brloh jezevči; -hund m, -kriecher m bot.

a) Canis familiaris vertagus scoticus jezevčik,
jamník; b) Canis familiaris rectipes pec rozň-
toč; -jagd f lov na jezeve; -loch n trouba
jezevči; -pinſel m štětec z chlupů jezevčich
(k poſlacování, k holeni); -ranzen m p voj. = Dachſ 5.;
-röhre f = -loch; -ſack m = -haube; -ſchieſen n
ſtríleni jezevčů; -ſchlag-baum n jezevči
tlučka; -ſchliſer m = -hund; -ſchmatz n . . .
-jeſt; -ſchwarte f = -jeſt; -ſucher m = -hund;
-weiſchen n = Dachſin; -würger m = -hund;
-jeſange f lov. kleště jezevčí n na jezeve.

Dächſel (Ł-) n E₆ 1. lov. = Dach-hund. 2. ₩
(= Dach-beil) tesla, -ice.

dächſeln (Ł-) C₁₂. 1. ˇrau 1. honiti n štváti
jezeve. 2. ₩ Heł ~ díví teslou otesati. —
II. ˇvₙ (b) (= dachbenig geheu choditi jako
jezevčík v nohama zkrouceninu).

dachſhaft (Ł-) a D₂₅ adv. po způsobu je-
zeve n -cím, po jezevećimu.

Dach-fiein... (Ł-...) -gletscher m ledovec
Dachštýnský.

Dacht (Ł-) m (n a f) E₃ prov = Zedt.

dachte, Dächte (Ł-) praef. od Denken; F ~ ſind
feine Vidte (odpověr na výniuva: ich Dachte, Dase...
myšlená je zmýlená.

Dachtel p (Ł-) f E₁₂ packa', políek.

dachten (Ł-) ˇrau C₁₂ 3. ~ políčkovati, vy-
títí políček. facku komu.

Daci-en (Ł-)) npr. n E₂₅ d. st. v., zem. Dacie,
Dacie.

Dacht-er (Ł-)) m E₆, -in f E₁₉ d. st. v. Dák.

dachisch (Ł-) a D₂₅ d. st. v. däcky.

Dadädl (Ł-) [ßhaddäus| n E₆ voj. hlupák.

Dadal (Ł-) n E₃ fig. labyrint↑, bludisté,
motanina.

dädatisch (Ł-') a D₂,₃ 1. uměl(eck)ý. 2. sple-
titvě; pestrý.

Dädalus (Ł-)) npr. m E₁ myth. Daidalos.

Dadap (Ł-) m E₂₅ bot. Erythrina indica za-
rděnice indická; červenice (= Korallenbaum).

Dadap-... (Ł-...) ~baum m = Dadap;
-kaffee m bot. káva erythrinová.

da-dran (Ł- a Ł-) adv. prov. na tom.

da-drauſen (Ł- a Ł-) adv. prov. (tam)venku.

da-drein (Ł-) , da-drinnen (Ł-) adv. prov. tam.

da-droben (Ł-) adv. zejm. poet. tam naheřo.

da-driiben (Ł-) adv. na oné straně.

da-drüber (Ł- a Ł-) adv. prov. = dar-lüber.

da-durch (Ł-Ł) adv. 1. (jepe da durch) tu-
dy(hle), tady(hle); ~ muſſt du gehen tudy(hle)
muſſs (se dáti). 2. tím; ~ fěnnen ſie ihr ge-
fallen tím se ji můžete (za)lībiti; ~, daß ... tím,
že... 3. relativm = wodurch.

da-fern ˇa (Ł-) conj. (obv. we-jern n je-je.n)
jestliže, pokud, ačli, pakli...; ~ nicht jestliže
ne... ačli ne...

da-für (Ł- , dūrazem: Ł-) adv. v da... 2. 1. za
to, pro to; ~, daß... za to, že... , pro to,
že... (= weil); cr iſt beſtraſt worden ~, daß
er... byl potrestán za to n proto, že...;
ich habe e-c Krone ~ gegeben dal jsem za to

da-für (Ł-, dūrazem: Ł-) adv. v da... 2. 1. za
to, pro to; ~, daß... za to, že... , pro to,
že... (= weil); cr iſt beſtraſt worden ~, daß
er... byl potrestán za to n proto, že...;
ich habe e-c Krone ~ gegeben dal jsem za to

*

Dafür ...

— 636 —

da-hin

korunu; ~ betemmen Žie čs níbt za tu cenu
toho) nedostanete; er hat ein neues Haus ~
bauen lassen vstavet za to nový dům; s-e
Brant ist bастsich, aber ~ reiß jeho nevesta jest
oskliva, ale za to bohata; ijt ties meint Œnt ~
to mám za to?; zům Jehu ~, als o zur Be-
lebning ~ (v odmeniu) za to, za odměn;
iron er sehr ibn gebietertich an, ~ war er ein rei-
der Mann oboſil se nan (velkopansky), nebod
jako bohac měl na to pravo; ich hatte ijt ~
(quin tamn) 20) pokładám n mám za tako-
věho (za hloupeho atd.). 2. (opak dagacem) pro to, ve
prospech toho; ~ und dagegen preben mluviti
pro to a proti tomu: sind Žie ~ jste pro
to?; ich bin o stimme ~, dasc Žie abreien jsem
n hilasuji pro to, abyste odejel; das ijt gut ~
(hepe dagegen) to jest dobré na to n proti tomu;
~ gibt es kein Mittel od toho neni pomoci;
rak. es stebt nicht ~ (to) nestoji za to (= es lebt
nicht). 3. ich bilge Abnen ~ ručim n stojin
Vám za to; ich sdmwere nicht ~ nepříšahám na
to; ich wendre ~ serjen f. (das...) postaram na
o to (, aby...). 4. ~ fünnen: ich fann nicht ~
bin nicht hofft daran nemohu za to; nejsem tim
vinen. 5. abs. ~ haften prav býti, zavážán býti
z děho, státi zač, odpovílati z děho; ~ halten
míti za to, domnivati se, domýšleti se.
6. ~ relat ~ für wirche(n) o welches. 7. skoro †
= daver: mir ist nicht bangc ~ nestrachuji se
toho; rozdělená da jei (wen) für, ~ jei (wen) Büh
(nás) toho) nehojev.

Dafür... ( ~ ) ~ halten n bez pl. domýšleni
se. domněni. mineni: es dem Dhalten über-
lassen ponechati na vüli komu; ~ haftung f od-
pořídaní, ručení zač; záruka; závaznost: bet
o unter eigener Dhanung na svou odpověd-
nost, pod svým z toho odpovídánim.

Dag (c) n E₂₂ = Daga.

da-gegen (—c) I. adv. (v daž... 2.) 1. proti
tomu: ve hře: ~ halten den (überevert menden) hřát
proti (druhe stamn); j-c (drüme) ~ jeho důvody proti
(tomu): ich habe nicht ~, ich bin nicht ~ (, daž...
nemám n nenamitám nic proti tomu (, že...
n) nejsem od toho; was haben Žie ~ (in iagem)
eo máte n namítate proti tomu?; wir handen
e verfechten ~ jednáme proti tomu: ~ sein býti
proti (tomu); er stieß mit Oenwalt ~ gezan de
Dum vrazil do nich (do avěti) vši silou: ~ bilbt
nicht od toho není pomoci n nic nepomůži.
2. (grovnand) Teine Strantheit ist nicht ~ tra nemoc
neni nie proti tomu: ~ halten přirovnati, s-.
Tageſch (—c) n něskl. gram znameną sesielen.
Tegg (c) n D₂₂, ~ c (c) f E₂₂ plav konek
lana k treſtánı namotniki; durch die ~ en lanjen
běhati skrze praeat a ulici.

Tagecrit (—c) [rus.] m E₂₂ der pl. březovy
dehet (— Vatentbeerd).

Tagacrr(c)otnp (—c) n (c) m E₂₂ for id.,
světelný obraz.

Daguerr(c)otnp... (~ ~ ~...) -bild n
Da-guerr(e)otnp; ~ maſchine f daguerotypick
přístroj; ~ platte f deska daguer(e)otypická.

Daguerr(c)otypic (—c) fl. f E₂₂ for
1. daguer(c)otypic (—c) adan; b) hofven daguer(e)to
typ 2. Daguerre(j)otnp

Daguerr(c)otypieren (~ ~ ~ ~) [fr.] m (12
tot. daguer(c)otypovat).

Daguerr(c)otpiſt (~ ~ ~) [fr.] m E₂₂ tot.
daguerr(e)otypista.

Dähc (—c) f E₂₂ to = Děhle.

da-hcim (—c) I. adv. 1. a) gu (aus)a doma;
(in der Benut v domovinje); an e-m Œre ~ sein
býti kde domovem; zdržovati se kde; b) s. sm.
těz wie ~ sein býti jako doma; er ijt überalt ~
jest všude doma; c) in e-r Wijjendchaft ~ sein
znati se n býti zběhly ve věde. 2. Prov. ijt’s am
tom všude dobre, doma nejlíp. — II. ~ n
E₂₂ bez pl. domov.

da-her (—c, s úlazem —c) I. adv. 1. odtud; od-
tamtud, odonud; ~ (—c) tam er nict kommen
oltamtud nemůže přijíti; ~, wohin du gělbt
oltamtud, kam jdeš; er fommt eben ~ (von Paris)
prcházi právě odtamtud (a paſſi); tov. ~ v pravo:
2. ☞ (bietben) sem; bis ~ až sem, až potud.
3. ☞ (das. = bei) der heit ~ od toho n od onoho
cas; bis ~ až dotud n dosud. 4. (přěina) ~ (—c)
temmt o ſtammt die ganze Verwirrung odtud n
z toho pocházi všechn zmatek; to jest pří-
nou všeho zmatku; ~ die zbranen odtud
a proto ty slzy; dies temmt ~, daſs o weil...
to jest tím, ze... 5. ☞ relabvne. (= wobei) od-
kud; (aus welchem Grund) proč, z jaké příčiny,
— II. (c). ~) protož, procež, tudy.

da-her... (~ —c) ve spojení s v žády odl. 1. bližení se
k mluvućemu ~ beben, wanken potáceti se;
blížiti se sem vrávoravé; přivrávorati se;
~ brauſen pruhuceti, přišuměti; ~ bringen (sem)
prináseti v přiměsti; ~ fahren přijeti; ~ fliegen
(sem) přiletáti, přiletěti; ~ siedeln blížiti se
sem) vrzaje na housle; ~ hinken přikulhati se,
prilbelhati se; ~ trippeln, ~ kommen (sem) pri-
cházeti n přijíti; často a p.p. ~ getrippelt kommen
(sem) přícupkati; ~ lauſen (sem) přibíhati n p
přiběhnouti; ~ schwimmen priploutli. 2. směr
váhec ~ -brauſen šuméti; ~ fahren, ~ gefahren o
geritten kommen jeti ~ gehen jiti; stieß ~ aben
vykračovati si; ~ schleiden přiziti se; ~ toſ-
ieren vykračovati si. 3. tućnek do dalky nebybne
předmětu ~ hinken trypviti se do dál.

da-herab (—c a ~ —c) adv., t ž odděleně da-
ferab tudy (dotě).

da-heranſ (—c a ~ —c) adv., těž odděleně da...
heran ſtui v háně.

da-heraus (—c a ~ —c) adv., tež odděl ná da...
eraus tudy (com).

da-hercin (—c a ~ —c) adv., tež odděleně. da...
bercin tudy (sem).

da-hero † (—c—c cj. = daber II.

da-heriiber (—c a ~ —c) adv., tež odděleně. da-
da... beriiber 1. tudy (spies co.) 2. sem.

da-heram (—c a ~ —c) adv., tež odděleně da.
team: 1. (tam tudy (tokeu n kohim.) 2. v soused-
ství, v okolí, v okolní krajíně.

da-her (—c) adv. zde. na tomto místě.

da-hin (—c) 1 (an e-m Œr bün) tam(to), na
tanto n na ono místo: ~ (—c) muſs man treſen
tam treba se dostati; iſt es weit viſ ~ jest tam
daleko?; nie temunt čs ~ nikdy na to nepřijde
n nedojde, aby...; er iſt geſtern ~ geſahren od-
jel tam véera: der Weg ~ cesta tam; prov s
(= da binans) ~ v klidu; ~ wohnt die Tante
v tu stranu bydli teta; da- und dert-hin, ~ und
dertin sem tam, s sm. na všecky strany;
lov ~ v levo! 2. ve složenmách n ve spojeni s v často her

da-hinab

637 —

Dalmat

dačke na ureči čit, na pí: ~ branjen sumeti; ~ cilen spěchati; ~ fürmen houřiti; ~ stehen těci, plvouti; gemüttlich ~ leben žiti klidno; ~ reißen umäseti; ~ stützen titri se. 3. (—) ~ (—) čin bě ~ až tam; (to) časůr az do té doby; ~ arbeiten pracovati k tomu; (h) ~ (in der Weise) anberułtak v ten smysl v ten rozum se vysvětiti; ~ blühen v (in) odkvětati; es ~ bringen (d, daje...); přivěsti ~ dotáhnouti to tam k tomu; tak daleko (—ze); ~ bat igtv die Miehe erbradt tam k tomu přivedla n dohnala ho łaska; ~ durch Aufreizung völlig ~ bringen popuditi koho k tomu; (nd) ~ habe es noch nicht ~ erbradt tak daleko jsem ješte nedospěl; ~ gehen; m-c Einung gebt ~, da...; mé minění jest. ze...; die Krage gebt ~, dais...; jde o to, aby...; ~ gehoren; das gebört nicht ~ ——) to tam n do toho nepatři, to s tím nijak neusouvisł; ~ gerathen v (in) dostat se tam, očtunoti se tam: ~ kommen; man temmt ~, dais man... člověk dojde tam k tomu, že...: ~ igtv es getemmen tam tu došlo. ~ laufen odběhnouti; Prv. die ~ laufst ed viel Wäster den Rhein herunter do té doby undyne jeste hodně vody; man hat sich ~ vercinkigt, dais... stalo s usneseni v ten smysl. aby... 4. (vzay —) el. igt, verteren, vergaagen, vermötet, teřet) ~ sein (již) nebýti; er igt ~ již ho něni; jest po něm veta; ibre Jaucend igt ~ jest veta) po její mladosti; jez mladost pomiluła jest ta tam; se spomn s v ~ cilen prehati, pomijeti, ubíhati, mizeti; ~ fahren; a) ujízdičti, b) u njeti, od—; b) fig. zemřít; ~ fällen prov smlouváč) vyprseti; ~ fliegen ualletati p odleti, u—; ~ gehen obétovati, vynaložiti, vydati; ~ gehen: a) odchězati p odejíži; b) ~ abnen b); i-ueben ~ haben dostati odměnu; trochu ~ nehmenn; a) bráti p vziti; b) (annehmen) přijmouti ~ rauschen nehvátiti; ~ scheiden ~ abren b); ~ sichmachten nch, hynouti; ~ fliegen chřadnouti; ~ stehen v odstatiti; ~ sterben umirati, z—; ~ wöllicu vadnouti, 5. (tamentidicend) jen s naſt, v stehen: es igtbt ~ (ob...); jest nejisto n nerozhodnuto, jestlize ...; et. ~ stehen o ~ gestellt sein lassen zatni nechati česo (tak). nechati bez povšimnuti: nechati ne- rozhodnuto, nevysloviti se určité n rozhodné ——) čem. 6. ☞ relativně ~ wobin.

da-hinab (—) v—) adv. 1. tudy (dolu); přiject Žie ~ sestupte tudy bley. 2. obyčejno rozděleno dà. binab: da hinab it ir gesfallen sem (ble) ~ padl.

da-hinauf (—) v—) adv. 1. tudy (vzhůru); c. igtigt ~ stoupá tudy (hle). 2. obyč. odděleno dà. ~ man ist er gečicen sem vystoupil.

da-hinaus (—) v—) adv., tež rozděleno dà. ~ lauňš sem, tudy (ven); er färbt ~: a) jede sem o tudy; b) vyžidí tudy; fig. will er ~ (—) jest to jeho záměr?

da-hincin (—) v—) adv., tež rozdělen: da ... hinc in tudy (dovnit).

da-hin gabe (—) adv. f E₁₂ bez pl. ~ an ct. zůstaveni, obětování čeho.

da-hingegen (—) adv. naopak, na-proti tomu.

da-hinnieden (—) adv. = binnieden.

da-hinten (—) adv. v zadu, za sebou; et. ~ lassen nechati ~, za sebou: Prv. was ~ igtv. it semäbt co je prve, ie pryč.

da-hinter (—) adv. (r da... 2.) za tím; ich weiß, was ~ igt vim, eo v tom jest n vězi; viel Werte und wemn ~ mnoho slov a málo v nich; es kann doch et. ~ sein možná, že v tom přece něco (vážnoho) jest; ~ temmen prijiti věci na kloubi, přijiti na te, tajemství odkrýti n odhaliti, vyslíditi, vyzkoumati to, sib ~ maden dáti se n pustiti se do toho; ~ her sein pracovati bez ustání n uslovati os; es igt s es igtet et. ~ něco v tom jest n vězi; F es igtet nicht viel ~ na tom n do toho mnoho něni; za mnoho to nestojí; Prv. man nicht Meinen hinter der Thine, man habe dema větji ~ geitet kdo v té peci bývá, jimého tam hledá; každý eikán hádá podle své planety.

Dahtinter... (—) ~ legen n zalehlost.

da-hinüber (—) adv., tež rozdělen: da ... binnüber: 1. tudy (po tom n přes to). 2. tam (tudy).

da-hinum (—) adv., wí rozděleně. Da ... binnum tudy (okolo).

da-hinunter (—) adv., tež rozděleno. Da ... binnunter tamtudy (dolu).

da-hinwärts (—) adv. tam.

Daht (—) m E₃ primet, vidlák, záněltice, červ v prstu.

Dahtbord (—) m E₂ plav. plánice.

Dahsen p (—) v₄ b₁ D₁₂ zertovati, šprýmovati; mit e-m Mädden ~ děvoř Skálliti.

Dahterci p (—) v₁₈ zertování, skádljeni.

Dahli-a (—) f E₁. Dahlik f E₂, jíinka.

Dahlig p (—) a D₂. zertovný, sprýmovný.

da-hüben (—) adv. sem spak (da-üben).

Daf (—) m E₁ vři hustá mlha.

Daken (—) v₄ b₁ D₁₂ plav mžiti (= nebeln).

Dafi-en, dakíš (—) v Dacien, daend.

Dakig (—) a D₃ plav mlnášen.

Dafro-romane (—) m E₁₂, Takoromanin (—) f E₁₉, Dakoromán, -riman, Rumun. dako-romaničan (—) 1. a D₂₃ dakorománský, rumunský. — II. s D-n neskl., das D-c E₂₁, dakorománskina, rumunština.

Dafry... před ambel Dafy-o... před souhlaskou -adenitis f zánět zlázy slzné; -cnjitis f zánět vaku slzného.

daktylišch (—) f. [rec.] a D₂₃ daktylský.

Daktylo... (—) A -logie f umění vyjadřovati myslenky prsty: ~ mantie f věstěnd z prstu: ~ nomici f počítání na prstech.

Daktylus (—) f. rec. m E₆₄ pl. Daktylen, ☞ Daktyle daktvl (stopa —).

Dal (—) n E₇ हैम्पेनद.

dalbern p (—) v₄ b₁ b₁ C₁₂ = dablen.

dalderaldie (—) int. hej!

Dalefarli-en (—) adv. sved. a E₇ tem. Dalekarlie -svědča k nájdu na horsku.

Dalefarli-er (—) m E₀₁, -in f E₁₉ Dalkarlan, f -ka; pl. tež děri Dalekarlie.

Daleken (top. C v) Popelire.

dalen (—) C₁₂ v₄ n 1. plav (in) die Zonne dat slunge zapadá. 2. p (b) = dablen.

Dafket p (—) a D₂₃ prov. s neobratný, nemotorný.

dahlen p (—) v₄ b₁ C₁₂ = dablen.

Dalles p (—) hebr. m neskl. den ~ haben mit n nedostatek n nouzi o F dale.

Dalmat (—) m E₀₇, -in f E₁₀ = Dalmatiner.

Dalmatica

638

Zanis

Dalmatica (✓✓✓) [lt.] f E₁₈, pl. -š ďik. id.
(меšni) rouchu jahná.

Dalmati-en (✓✓✓) āt. -ci-) npr. n E₇ zem.
Dalmácie.

Dalmatiner (✓-✓) m E₆, -in f E₁₉ Dalmat(inec), f -(in)ka.

dalmatijd (✓-) a D₂, 3 dalmatský.

Dalpatich f (✓-) m E₇ v Dolpatich.

dal segno (✓-) [it.] adrt. od znaménka.

Daltonismus (✓-✓) -angl.] m E₂₆ bez pl.
id. (neschopnost rozeznáni některé barvy).

Dam (✓) m E₃ daněk (= Damhirjd).

Dam... (✓...) -antilope f 20. Antilope Dama
sajka sličná; -boč m 20. = -hirsch; -brett n
= Brettpiiel; -geiß f daňka, dańčice; -hirsch-
(bod) m 20. Dama vulgaris daněk (obecný).
daněl; junqer -hirsch dańce; geringer -hirsch slabý
daněk; -hirsch-decke f lov. dan(ěl)čina; -hirsch-
geweiht n parohy dańči; -hirsch-falb n =
-talb; -hirsch koralle f 20. Pocillopora dami-
cornis vetvičník parohaty (korab); -hirsch-fuh
= -geiß; -hirsch-feder n danči usne; -hirsch
ledern a z dančiny; -kalb n, -kišlein n danče;
-fuh f = -geiß; -schauſler m 10 = -hirsch.
-shjathfier n 20. mládá danika; -ſpieſer m 10
daněk špičák (devuměšenń); -thier n 20.. a)
= -geiß; b) = -hirsch; -wild(bret) n lov. dańči
(zvěř); -wild-jagd f honba na dańči; -wild-
ſtand m stav dańči.

da-maten (✓-) adv. = damala.

da-maliq (✓-) a D₂, 3 tehlejši.

da-mals (✓-) I. adv. tehdy, toho času,
tenkrát, mspr. druhdy. — II. Damals n
neskl. b₂ pl. tehdejšek. tehdejší doba.

Daman (✓-) m E₂₅ 20. = Map'scher Klirpschlierer
da-mang p (✓-) adv. bert = daſwischen.

Damascener (✓-✓) I. m E₆, -in f E₁₉ Damascen. f -ka. — II. m E₆ = Damascenerung, Damascenerhajt. — III. a neskl. = damascenijd.

Damascener... (✓-✓...) -arbeit f damaskováni, práce damaskováná; -klinge f cepel damaskovaná; -pſlaume f damascena; sliva uherská; -rohr n pusa damaskovaná; -roje f lekar. Rosa gallica růže francouzská a lekanická; -roſine f hrozinka; -jäbel m šavle damaskovaná; -jäbel m damasková a damasenská ocel, bulat]; -traube f damášký hrozen.

damascenijd (✓-✓) a D₂, 3 damášký,
damasenský.

Damascier... (✓-✓...) -kunſt f um ni
damaskovati.

damascieren (✓-✓) I. †o C₁₂ 1. bot. den
Stabt - ocel damaskovati 2. tkale = damaſſieren. —
II. 1. D - n E₇ bez pl., Damascierung f E₈, da-
maskováni. 2. jen Damascierung = Damait.

Damascierer (✓-✓) m E₆ damaskovač.

Damascus (✓-) npr. n neskl. tem. Damasek.

Damasken... (✓-✓...) -blume f bo. Hespers matronalis materna zmcná.

damasſieren (✓-✓) ‰o C₁₂ damáškove tkáti.

Damaſt (✓-, ą ✓-) m E₇ 1. damaskování, práce damaskovaná. 2. damasok (štěkovana hedváňa tkáca); anſt - weben - damasřieren.

Damaſt..., damasſt... (✓-✓...) -arbeit f
práce damasková; -art f druh damasku;
-artig a damaskovitý; -cute f 10 lysaj.

liskovnice, motýl nocní (vábec) -ſabrik f 10-
várna damašková; -gewebe f damasek.
látka damastová; -leinwand f damaškove
plátno; -leinweber m = -weber; -muſer n
vzor damaškový; -ſtaſt m = Damascenerhajt;
-weber m damaškář; -weberei f výroba
látek damaškových, damaškárstvi; -wirſer m
= -weber; -wirferci f = -weberei.

damasčen (✓-✓) a D₂, 3 damáškový.

Damz... (✓...) -brett m v Damenbrett.

Dambuſ f (✓-) m neskl. via. podnapiłost,
špěka, o-, p tampus†.

Dame (✓-) fr. | f E₂₃, dim. Dämchen (✓-) n
E₇, Dämlein (✓-) n E₇ 1. dáma†; aim. dámička.
2. die vornehme ~ spielen hráti (na) vznešenou
dámu; a) hra v dámu, dáma; die ~ spielen hráti
v dámu; in die ~ ziehen jiti pro dámu; b) O =
Handramme; c) + за Damn; d) voj., pevn. hřeben a
prepážka podkopu. b). bot. a) lange ~ letní tneske;
b) ~ in Tranec Iris susiana kosatec susianský.

Dämel f (✓-) m E₉, Dämeſer f (✓-) m E₉,
Dämel(f)ac f (✓-) m D₁ und P E₅ hlupké; wie
mit dem Dämeljad acidlagen prastený pylen.

Dämeleiſ f (✓-✓) f E₁₉ hlupstvi.

Damein f (✓-) v₇ (b) C₁₂ via. vrávorati, pot-
ceti se.

dämenſ f (✓-) v₇ (b) C₁₂ býti hlupcem.

damen (✓-) n (b) C₁₂ 1. = anſtamen. 2. via. v₇
cs damit zavání to plisní.

Damen..., damen... (✓-✓...) -blume f bot. =
Brettpielblume; -brett n: 1. vrhcabnice f bot.
2. = Brettpielblume. 3. 20. a) = Brettpiiel 2. a);
b) = Brettpielfalter; -brettgewebe n (jepo
žmiližgewebe) látka kostkované a čtvercováná;
-coupe n dámske kupé n oddělení (vagonu);
-diſtel f bot. = Brachyſtel: -engagement n
volba dam (pri tanci); -handschuh m dámska
rukavička; -hut m dámský klobouk, klobouk
pro dámu; -inſtitut n ustav dámský n dam
n pro dámky; -ſleid n dámské saty; -ſliſer
maſcher, -ſleider verſertiger m ženský krejo;
-kuchtm pańátko, dvorílek, ženkýl; -maſtel m
plast dámský n pro dámu; -maßig a pro zpo-
sobu dam: -papier n dámský papir; -patent n
(jmenovací) patent čestné dámky; -pſerd n
dámský kun; -püb m dámský sperk v výstroj;
-raben-kraut n bot Glechoma hederaceum oponec
obecně: -reitanzug m, -reitſleid n jíždňov
odev dámský: -rojš n = -pierc; -ſattel m
ženské sedlo, -jſchlaſroſ m ženský župan;
-jſchneider m krejči pro dámky, dámský n
ženský krejči; -jſpik m hra v dámu, dáma;
-ſpieler m hrac v dámu; -ſtein m kámen
v damě n při hře v dámu; -ſtiefel m dámská
n ženská botka; -jſtift n ústav slechtičen;
-tan; m (à la cour) dvoranka: -tijch m dá-
ský stolek; -toilette f dámská toiletta, zá-
chodek pro damy (na nadražích stá); -tuch n polo-
vični sukno, -überwurf m kápě ženská;
-uhr f damašké hodiny; -uhr-kette f řetízek
dámškých hodin; -welt f dámský svět, dáma;
krásně pohlavi; -wetter n pošmouro, nijaké
počasi; -wurſt f ženský vozík, drožka.

dameinhaft (✓-✓) a D₂, 3 = damennäfig.

Damian (✓-✓) E₁₅, -uſ (✓-) E₂₀ npr. m id.

Damis † (✓-) m neskl. tkale říce (nátká),

staminj, látka závojová.

dämisch

— 639 —

dämmerhaft

dämisch (↓) a D₂,₃ 1. ≈ damiridicidem, 2. (dömeintelig) závrativý; (der (s)einung verant) bez vědomi; š. sm. prov. d čž damisch hloupy.

damit (↓,↓) I. adv. (v da↓... 2.) 1. (s) tím: was maďt er ? co s tím dělá?; ich bin ? zu frieden jsem tím spokojen; lassen Žie můd in Rube, P - lömen Žie mir geſtohen bleiben dejte mi s tím (svaty) pokoj (nemluvte mi o tom); ich bin - einverstanden jsem s tím srozuměn. swhlasim tím; das steht to in Verbindung to s tím souvisí; wie steht e ist es ? jak jest s tím? jak se věc má?; wie will er - hinaus? kam s tím mří? 2. - (↓) ist es aus, es ist aus - (↓) už je(st) po tom, už jest to ukončeno; und - baja! (o bella! Punctum! genug!) a dost! a basta! - gebt's nicht tím (prostredem) to nejde; heraus - ven s tím: a) vndejte to (tyřeh); b) jekněte to (tyřeh); was wellen Žie - sagen? co tím chetete řeči? 3. ich fieng - (↓) au (hört - au) ihm zu sagen o dais ich ihm ſaſte... začal jsem n skončil jsem tím, ze jsem mu řekl...; nejprve n naposled jsem mu řekl...; - um- geben, zu... zahvati se tím, že... 4. ≈ relat. = wemn. - II. (en -↓) cj. - er es thut aby to učinil; - wir es thun abychom to učinili; tomm' heraus, - ich mit dir spredte pojſ nahoru, abych s tebou promluvił; er hat mich beſtoſhen, - Žie's nur wijſen okradł mne, abyste vědel. dämlich f (↓) I. a D₂,₃ = dämiid 2. - II. s Dämlichkeit f E₁₈ hloupost, nevědomost.

Dämting (↓) m E₁. (e7 Tamling) = Tammirid. 2. f = Dämelj act.

Damm (↓) m D₁₁ 1. hráz: v-o. pèv. = Tame 2. d); fig. F. auf den - bingent uvěsti koho na pravou cestu; A. wieder auf den - bringen po- staviti koho na pomoci komu na nohy; das hat ihn wieder auf den - gebradt to my opět po- mohlo (na nohy). tím se opět zmohl; wieder auf den - kommen: a) ozdravěti. uzdraviti se: b) vejiti opet v obliſ; immer auf dem - (e) (weſtauſt) sein břit stále cily. 2. a) an. (perinaeum) hráz. ořití, zanáročí; b) forn. maso to vemenem kravským ( = Muitvaiteljich). 3. uvarhan: traversa†, rozhrádka. 4. plav. = Zandbaut. 5. prov. Tammunt.

Tamm..., damm... (↓...) -arbeiten(f) pl. f
práce na hrázi; -arbeiter m delník na hrázi; -artig a hrázovitý, v podobě hráze; -balken m
hradidlo, podlaha; -baumcifter m stavitelu
hráze; -bruch m: 1. protržení n s- průžn a průvva n strž hráze. 2. path. kýla hrázová; -bruſt f ⊕ vod. st. protivodní svah hráze; -cultur f vzdělání hrázi (hážičeh); -dſſel f
bot. Erygium campestre máčka polní, kořen
hromový, královské zelí, kotačka, větrník,
zrádce; -erde f: 1. geol. prst, ornice. 2. zemč
na hráz. 3. hor země (nahoře) na plastu n
kamenném lomu. 4. ⊕ slév. upěchovaný písek; -erde-bewohnend a prstni: -erde-haltig a
prstitý; -geburt f porod hrázi; -geld n ná-
břežné; -gras n bot Polygonum ariculare pru-
savec, t-, krevnic; -grubc f ⊕ slév jáma k od-
lévání velkých kusů; -grund m vyvýšená
půda; -gut n prov. statek n pozemek slechticky
-hirsch m 20, +4 místo Tammirid; -hol n dřívi
na hráz n hrázové; -kappe f. -frone f ⊕
svršek n závěrek n -ka n koruna hráze = Tich-
kappej; -länſer m plav hollandská lodieč; -meſter m

(po)hráznv, dozorec hráze; -naſht f šev hrá-
zový; -rijs m natření n trhlina hráze, na-
trhnutá hráz; -ſaüre f chem. = Huminjüne;
-ſeger m rybníkä; ⊕ (ßlasterer, Steinjünger) dlaž-
die; -ſchlagader f tepna hrázová; -ſchrunde f
chir. rozsedlina hrázová; -ſchüttung f (na)
sypání hráze; -ſticm m (des Heidejens) ⊕ int.
hrázník, hrázka (vysoké pceci); -ſtoſ m mezuńk;
-ſtraſe f, -weg m hrázní silnice; -theiler m
vykazovac hrázovch podílů; -vermeſſung f
vyměrování hráze; -wärter m = meiſter;
-weg m hrázní cesta (v -ſtraſe); -wchr n
jez hrázový; -wicde f bot. Salix helix n pur-
purca vrba červenice n nachová, vrba zlato-
lejéz, zlatolýčí červené; -ziecher m roj. vytva-
rovák n -adlo náboje n rány, kančík, (§)pa-
rátko, -k.

Dämm... (↓...) -arbeiten fpl. práce při
dělaní hráze at; -blatt n, -brett n ⊕ slév.
shrnovačka, srovnávací prkénko; -holn ⊕ ⊕
slév. pěch(ov)acka, štochacka.

Dammar(a) (↓)(↓) m E₁₂ bez pl. damara†,
prvskyrice damarova.

Dammar(a) (↓)(↓...) -baum m; -ſichte f
bot. Finus dammara damara†, jedle molueká;
-her; n = Tammara; -ſirnis m fermež dama-
rová.

Dammat (↓) zc. = Damaſt zc.
Dammelei f (↓...) a D₂,₃ 1. laškování,
dovádění, čtveractví. 2. toulka, -ání (se),
potloukání se.

dammelig f (↓...) a D₂,₃ 1. laškovný, do-
vádivý, čtveráčký. 2. toulavý, potulný.

dammein f (↓) n, b-1, c₁₂ 1. = dämein.
2. (taintem) laskovati, dováděti, žertovati.
sprýmovati. 3. toulati se. potulovati se (ez-
myšlenkovitě).

Dämmeln (↓) n/a C₁₂ den Boden zusammen -
půdu upěchovati.

dämmen, ~ dammen (↓) C₁₂ I. v/a 1. dělati
hráz (v ſeecl), zadraditi (vodu n řeku); abs. stavěti
hráz; fig. zadravati, potlačovati (ceo); klášte
n p položiti hráze m meze čemc. (a) (ab)dammen
obehnati hrázemi. 3. dlážditi. 4. ⊕ slév. die
coſſerem - opěchovati formu n kadlu); den Hechejent -
vysokou pce zastaviti. 5. mal napnouti na ram.
II. n/a (b) fölämmten und - hýřiti, vésti veselý
zivot. - III. n/a ⊂ n E₁₂ bez pl., Dämmung f
E₁₂; Zdłämmen und - hýření, veselý život.

Dämmer (↓) I. m E₆ 1. = Tammarbeiter,
Tammjeßer. 2 f - und Zdłämmern hýřil, prosto-
pásnik. - II. skoro †m, ≈ slév E₆ bez pl. svít,
šero; fig. im - der Zufunft v šeru budouc-
nosti.

Dämmer..., dämmer... (↓...) -arbeiten(f) pl.
práce dělníků na hrázích: -ſern a v šeré dali
(jsouci); -grau: 1. a ſedoserx. 2. n sedosero;
-hell a = dämmerhaft 1.; -hellc f = -liči,
-ječin: -sicht n pološero, pritmi. serosvětlo,
jasno, svítání; -ſchein m šerosvětlost, sero-
svit: -ſtunde f hodina soumraku; -boll a
šerý, setmelý; -jeit f čas soumraku, sou-
mrak. šero.

Dämmereŕer (↓)(↓) m E₆, obv. Drämer.
Dämmerhaft, dämmereŕig, dämmereißt, -
dämmerlich (↓)(↓) a D₂,₃ 1. (son)mačny;
-kový, šerý, temný; če wird (jeben) dammerig

Dämmerting

— 640 —

Dampf ...

šerí se, stmívá se = es dämmert (v) kämmern I. 1.).

2. ag. neurčitý, záhadný, temný; fantastický.

Tämmerting (2-4) m E₁. 1. = Tämmerer.

2. -dämmungsfaller.

dämmern (2-) C₁₂ I. vₙ (b) 1. šeřiti se:
v. es dämmert (jden): a) der Wiergen o der Tag
dämmert díne: se, rozednívá se, svítá, roz-
břeskuje se; b) der Abend dämmert tmí se,
smr(á)ká se; wenn es dämmert za šera n za
soumraku; (ráno) za svítání: in der Vriille
za svítání; -d a soumračný, šerivý, svítavý;
in e-m den Zimmer v šerém pokoji. 2. fig. es
dämmert mir in der Seeele předtucha vkrádá
se mi v dusí, mám předtuchu (jakousí);
-d nejasný, neurčitý, záhadný, tajemný;
-dc Heimung paprslek naděje. 3. snit. býtí
zadumán. 4. skoro † toulati se, potulovati bez-
myslenkovitě (s mista na místo). 5. drímati, býtí
v polospánku. -II. % vše šeřiti. (za temniti
(cw); dränen dämmerten den Blüct... slzy zále-
valy zrak. -III. % sich - ztráceti se n mi-
zeti in rozplývati se v dálí. -IV. % D₂ n E₂
bez pl.; Tämmierung (2-4 f E₁ a Abend s D₂).
šero večerní, soumrak smrakání b) (Wiergen) D₂.
(ranní) šero, svítání, úsvit, rozbřesk; in der
a) za šera, za soumraku. (ráno) za svítání,
na úsvitě. b) v šeru, v temnote, za tmy.

Tämmerungs... (2-4...) -bogen m ast.
oblouk soumrakový; -falter mpl zo. Crepus-
culariae motýlové večerní; -freis m ast. kruh
soumrakový: -licht n seré svetlo, šero;
-ßunde f hódina soumraku (= Tämmernunde);
-vogel m zo. = falter; -zeit f = Tämmierung.

Tämmler (2-) f m E₂ = Tämel.

dammlich (2-) f a D₂, = dammetlig.

damnabel (2-4) [lt.] a D₂,3 zavržení hodný;

osklivý.

Damnation (2-4) [lt.] f E₁₈ zavržení, od-
souzeni.

damnatorisch (2-4) [lt.] a D₂,3 odsuzující.
zavrhující.

damnificant (2-4) [lt.] m E₂₀ poškozující.

Damnificat (2-4) [lt.] m E₂₀ poškozený;

stíana poškozená.

Tamnification (2-4-) [lt.] f E₁₈ poskození.

damnificieren (2-4-) [lt.] % C₁₂ skodu
(z) působiti, (u) škoditi, ublížiti (komu), poskoditi
(koho).

Damokles... (2-4...) -schwert n Damoklův
meč.

Tämon (2-) [rec.] m E₁₃ pl. Tämonen (-2-) demont, božství, vyšší bytost, duch (dobrý n zlý, das, běs.

Tämonen... (2-4...) -anbeter m vzývač n
etitel démoní; -anbetung f vzývání n etění
démonů; -beschreiber m popisovatel povahy
a moci) démonů; -beschreibung f popis dé-
monů, démonografie; -frcund m přítel dé-
monů; -glauben m víra v démony; -längner m
popíratel n odpůrce démonů; -verchrer m
-anbeter.

dämonisch (2-) [rec.] x D₂,3 démonický.

Dämonismus (2-4-) [rec.] m id., víra
démony.

Dämono... (2-4...) [rec.] před samohl. Dämon...

-arch m vůdce démoní; -latrie f vzývání
n etění démonů; -lozie f démonosloví, nauka

o démonech; -magic f carodéjství s po-
moci démonů; -manie f a) posedlost; b) víra
v strašidla; -mantie f věstění pomoci dé-
monů; -mclancholie f. doměnka člověka,
ze jest v moci démonů.

Dampf (2) m D₁₁ 1. pára; fig. es geht mir -
de to (plnou) parou (rychlo); poet. auf -es Zahn-
gen parou. 2. fig. F e-n ~ haben býtí podnapiłý
a F stříknutý, mítí špičku; blauer ~ = blauer
Dünst (v Dünnt); Hans ~ in allen Gassen) a) tukák,
blatošlap; hlupák (genz so roztahuje); b) tež Herr ~
lehkomysník, ztřeštěnec, větroplach, pudi-
vítř, fučík, fanfárum: ~m den ~ antipan zlo-
biti, dopalovati koho, zpusobiti komu mrzutost;
mir zum Dert und ~ mně na zlost n a vzdory.
3. (Sangrundnet) dusnost; dýchavičnost.

Dampf..., dampf..., (2-4...) -ab-blasrohr n
Ø parni výdusná roura n trouba; -ableitend a
odvádějící páru; -ableitung (s) rohr n od-
trubí, výfuk; -ab-perr-ventil n závěr páry,
zámyčka závěrná; -ab-perrnung f uzavreni
páry; -apparat m parni pristof; puv stroj
k výparování; -auslöjung f chem. roztok parou
n parni; -aufnahmrohr n Ø an zecometive
trouba n roura na lokomotivách příjimající
páru; -ausdchnung/frozpínání páry, expanse';
-ausgang m Ø východ páry; -auslaß-
rohr n Ø = ablastebr; -auslassung f vy-
pustění páry; -ausströmrohr n výfuk;
-austrittsöffnung f východ páry; -austuts-
ěitung f am Unter der zecometen odvor k vý-
tupování páry na valem lekomotiv; -bad n parni
lžení; lek nakuřování; -bagger m parni rý-
padlo; -barometer m parni tlakomer; -becre f
= Ballbaum; -beschär m parojem; -bildung f
tvoření par; -bildungs-wärme f teplo pri
vóreni páry; teplo výparu; -bohrungshinc f
Ø hor. parni vrtadlo n vrtaei stroj; -bohrung f
Ø hor. parni vrtání, vrtání parnim strojem;
boot n parni lodice; -brauerei f parni
pivovar; -bremse f Ø str. parni brzda;
-brot n chléb hučtený parou; -büchse f Ø
p. n. str. komora parni n souptáková; -canal m
Ø str. = weg; -condensation f huštění páry;
-cur f léčba parni n parou; výkuřování; na-
člinder m Ø st. parni cylindr n válec;
-destitillation f překapování parou; -destilier-
jäufe f Ø destilační sloup n kolona; -dicht a
páry neproponštející; neprodušný, nepro-
párný, neprostupný; -dichte f hustota, hůt-
nost páry, nepropárnost; neprostupnost;
dom m Ø str. parojem n dóm n báne n klo-
bouk, dóm na kotlu; -dreschmaschine f Ø
parni mlátička n mláticí stroj; -druck m tlak
páry; -druckmeister m Ø manometr, paro-
měr, tlakoměr; -druckwerk n Ø str., hor.
parni tlakostroj n pumpovod; -druckerci f
Ø tisk s parním barvením; -cinflasventil m
zámyčka spouštěcí vstupu; -cinfrömung f
plnění páry; -cintrittsöffnung f Ø ústí
ku chěžení páry, vstup páry; -elektrizierung
sine f elektrika parni; -entweichung f
ucházení páry; -erzeuger m Ø st. párovník;
parni kotel; -erzeugungs-apparat m pistr j
k vývoji páry, generator parni; -cise f =
-chornestein; -fahrer f parni prám; -farbenfrl.
Ø barv. párove barvy; -färberci f Ø =

dämpfen

642 -

Zank

einpeizen, daß er dampft zapotiti koho, dáti komu co pro to; eine Pfeife ~ dýmku n z dýmky komiti; abs. kouriti, bafati, dýmati.

dämpfen (L-) I. %, C₁₂. 1. (unterdriven) dusiti, thumiti, potlačovati, oslabovati; gedämpfte žtumme thumený hlas; den Slanči dce Vichtes ~ zári světla seslabiti; (belle) Farben ~ barvy oslabiti; (betten derselben) Fener ~ ohen uhasiti; e-n Brane ~ pozár uhasiti; fig. Zdunen ~ bolest (n) thumiti; Weiden- dachoten ~ vásne potlačiti. 2. lov. e-n Regel ~ (eindunten) (zpěvného) ptáka zakréti n zastiniti (avrú do tamy). 3. chem. poldeovati p. pohltiti, absorbo- vati. 4. Θ. vod. st. ein Wehr dümpfe die (Schwalt) der Ztrémung hráz z abržovala silu proude; 5. tel. die Schwingungen der Magnetnadel ~ kvyy magnetiké zastavovati o mirniti. 6. výrati prsa. krátiti n tajiti dech (komu); dusiti (koho). 7. pariti (parou pravovat) Mietid ~ maso dusiti. — II. % 1. D. n E₇ bez pl. Dämpfung f E₁₈. 2. jen Dämpfung f dusidlo, prúduska.

Dampfer (L-) m E₀ = Dampfeot.

Dampfer... (L-)... linie f pravidelná plavba
s spojení parolodí; vodní trat parníková.

Dämpfer (L-) m E₁. 1. tlumici, -itel; fig. (Licht) ~ nepřítel světla, tmář; die Luftigkeit ertiegt e-n ~ veselost byla zaražena; e-n ~ anfjenen ~ dämpfen I. 2. 2. a) zhasinátko (= Reichbar); b) (Glut~, Mieben~) dusidlo (na zhavě uhři; c) Θ ~ in Bistäbälgren tlumici. d) hud. tlumido tovu (n) istrojeh hud., dusitko; e) tel tlumici, dusič. 3. p = Dampfeot.

dampfig (L-) a L₂,₃ 1. tež dampficht plý
páry n kouře, zakouřený. 2. = dämpfig.

dämpfig (L-) I. a D₂,₃ 1. dušný, dýchav-
vičný, asthmatický. 2. (dachent) ceř mutter na
dýmavá píce. — II. s Tämpfigkeit (L-) f
E₁₈.

Dam-tiegel (L¹L²) m E₀ = Brunnfreijel.
da-nach (L¹, L²) tež dar-nach (v da= 2.)
1. (nach er Zade ats ziet) a) ich werde nicht ~ laufen
nepoběhnu za tím; id' habe ihn ~ gedacht ptal
jsem se ho na to a po tom; ich irge nicht ~
neptám ~ po tom; das Verlangen ~ touha to
tom; ~ strebſt du o to usilujěs; tradcht ~
das... usilujte o to. aby... , snazte se, aby...,
b) ı relativně = wonach. 2. (nach Maßgabe er Zade)
podle toho; bautert ~ podle toho jednjehte.
tim se rüdte; Regeln zu geben ist leicht, ~ zu tunn
(fid ~ ridten) ist schwer... dávati pravidla jest
snadno, (po)dle nich jednati n jimi se rüditi
(n spravovati) jest téžko; ich kann nicht viel
ausgeben, die Zeiten sind nicht ~. nemohu
mnoho vydávati, časy nejsou podle toho;
er ist nicht der Mann ~ (o da) nemi podle toho
a k tomu; (non. er ficht (and) ~ (aus) kde pak!)
z toho to kouká! ten je tak na to!; die Ware
ist villig, aber sie ist and ~ ... zboži jest lacim.
alc jest také podle toho (später); allese läſt sich
~ an, als ob... všecko se zdá a podobá, jako
by... 3. relat, tež cj. podle toho jak? Prv.
~ die Arbeit, ~ der Zehn jaká práce, taková
pláce (mzdar): ~ fid) Ciner führt, ~ wird Cinem
jak si usteles, tak si lehnes; ~ der Mann ist,
~ brät man die Wurst sedláku vidle a knězi
bible. 4. (hernach) po té, na to, nacez.

Dänacr (L-) [rec.] d. st. v. mpl. E₀ D-
najci, Rekové.

Dana-cr... (L-) ~ geschenk n E₃ danajský
dárek (poderily, nebezpečný).

Dana-ide (L-) [rec.] I. f E₂, pl. ~n D-
naovy, ~ idy (deory Danaovy). — II. f 1. zo. Danaus
danaidka. 2. Θ = Dana-ideurad.

Dana-iden... (L-) ~arbeit f. ~sajš n
marná práce; ~rad n Θ hydraulieke kolo,
dandinieren (L-) f. fr. % a C₁₂ nohama klátití.

Dandy (L-) [angl.] m E₁₅, pl. tež Dandies
id., švihák, modní panáček.

Dandy... (L-) ~valze f výr. papíru válec
k tištění vodního znamení.

Dandnuth (L-) n E, šviháctví.

Däne (L-) m E₁₃, Tänin f E₁₉ 1. Dán,
f -ka. 2. = Täneneue.

da-ueben (L-) adv. (v da=... 2.) 1. vedle toho:
gleich ~, dicht ~ hned zrovna vedle. 2. fig. ~neben
jiti nepravou cestou. 3. (außerdem) mimo to,
vedle toho, krome toho (komeb) zároveň.

Tänemark (L-) ~ (L-) n E₇ Dánsko.

Dänen..., dänen... (L-) ~sahne f dáns-
ská korouhev, Danebrog↑; ~eind m nepřítei
Dánů: ~feindlich a nepřátelský Dánům;
~frend m přítel Dánův; ~frendlich a přá-
telský a nakloněný Dánům; ~heer n vojsko
dánské; ~rojs n dánský kun.

dang (L-) I int. ding! den! ~! klinklink!
cihlink! — II. impf. od dingen.

dangerös (L-) éu danž-) [fr.] a D₂,₃ ne-
bezpečný.

da-nieden (L-) f. pós poč. (L-) adv. 1. zde dole.
2. (wemcinen) (zde) na světě, na tom světě

da-nieder, tež dar-nieder (L-) adv. 1. dolů,
na zem; ~sallen spadnouti; ~kommen přijíti
ve psí a na mizinu (= niedertommen); Icgen
skladati p složiti; (drant) liegen: a) nemoc, le-
žeti: schwer liegen ležeti těže nemozen;
b) fig. bty skheni a zničen; gan, hegen
ochabtý, kleslý, vysilený; -ringen prekonati
v zápase; -jchangen: a) sraziti (koho); b) odniti
odvahit (komur); c) jein bty ve psí v psote a
na mizině; -jingen prekonati ve zpěvu;
-Jiungen klesnouti; -strecken, -werfen povaliti, sra-
ziti (k zemo): -stürzen: a) %a svrhnouti; b) %a (jii)
sřititi se (v nieder=).

Da-nieder-liegen (L-) n E₇ bez pl.. gänz-
lides ~ ochablost, kleslost, vysilenost.

Dani-ci (L-) [hebr.] npr. m id.

Daniells... (L-) ~element n fys. Daniellív
lánek.

Tänin (L-) f E₁₉ v Däne
dänisch (L-) I. a D₂,₃ dánský; ~ machen
podánstiti: ~ werden podánstiti so; ~ Sprade
= II. — II. s das D₂,₃ E₁₃, D₂,₃ neskl. dánstina.

dänisch-deutsch (L-) a) D₂,₃ dánskonémecký.
danischen (L-) % a C₁₂ po podánstiti.

Tänk (L-) m I. E₃ 1. vděk, enost, dik (ge-
gen d (ke) komu); Zic sind ibm ~ schuldig e jii
verplidstet jste mu povinen in zavázán díkem:
3-m ~ jeffen (projeviti svou vděčnost (ke) komu.
2. 3-m für et (wiet ~) weijen děkovati komu
(nihohokrát) zaš; 3-m istděvent; für et. wijien
bty i nevděčný del komu zaš. 3. (geb. Freis) (gei-
ti ?) bud Bohu chvála! chutěži Bohu díky!

4. a) (nacruat tes Tantes) výraz díků, po)děko-

Dant...]

— 613 —

[dar

vání: S-m ~ *sagen* (po)děkovati, díky činití n konati n vzdávati komu; ida státe Abnen dafir m-n ~ ab, ich sage Abnen m-n besten ~ (dafir) děkuji Vám (srdečně) (za to), vzdávám Vám (srdečný) dík (za to); b) meinen ~ haben Sie ~! (přijměte) mé díky; (haben Sie) m-n besten ~! (baben Sie) idénen o vielen ~! (přijměte) mé srdečně n upřímné díky; haben Sie tajemnd ~ (dajur)! (přijměte) tisícéré díky (za to) n (dar-ijr das)... za to, že...); Prv. um ~ dient Meiner ane kuže zadarmo nehrabe. 5. jako *prp.* s *dat.*, *gen.* k označení příčiny: ~ Sbier Bemüthung Vašim příčiním, mspr. dík Vašemu přičinění. 6. vebu, Vergeltungas) das ist der ~, den ich davon habe; das ist mein ~ dafir to jest odměna n odlplata za to; ich habe feinen ~ davon nemám z toho n za to nie; jchechten (e f des Teujels) ~ mit et. verdienen n davon bekommenen sklidli spatny dík n špatny koláč, vziti špatnou odmin zač; zj ~ erhalten (formule kvitanci) s díkem přijal. — II. D₁₁ cena závodni. — III. † E₃, pl. ~ en myšlení, ~ ka; gegen o wider N-s ~ proti váli a; wider den ~ der Natur proti přírodě; S-m et. zj ~ machen udělati co komu podle prání, uspokojiti koho čim; man tanł ibm nidbs zj ~ machen nelze se mu zacrovati.

Dank..., dank... (v...): abjätattung f. dikůčenini, vzdávání n konání n činění díku, poděkování; abressef. address diků; ~ altar m oltář obetí chvály; ~ beſſſſen a vděčný, k díkům ochotuž, uznaný; ~ beſſſenheit v vědčnost, uznalost; ~ begier(de) f: a) touha projevji svou vědčnost; b) žádost diků; ~ begierig a žádostivity m. přejici si projeviti svou vědčnost; těz ~ beſſſen; ~ beſſiqung f, ~ (es) beſſequng f. projev n výraz diků; ~ brief m dekovný dopis, písemný dík; ~ erſüllt a naplněný vdečnosti; ~ ſeier f. dikůčenini; ~ feit n slavnost díkučenini n děkovaci n poděkování; ~ gebet n děková n aci modlitba; ~ geſüllt n cit vdečnosti; ~ geſpärr n dekovný žvast, žvanivý projev diků; ~ gerührt a ~ erſüllt; ~ geſang m dekovaci řepv, vděkozpěv; ~ gottesdicnſt m bohoslužba děkovaci n poděkování; u. sm. chvalozpěv Te Deum; ~ lied n děkovaci píseń; ~ los a: a) nezasluhující diků; b) nedostávající odlplaty n odměny; c) = undantbar; ~ nečmiq a: 1. vděčně přijimající; 2. díky vzdá věř; ~ nečmiq erhalten vděčně obdržel; ~ opſer n obět děkovaci n vděčnosti n na poděkování; ~ pjaſm m ~ jie; ~ rede f děkovaci řěč, dikuřečení, poděkování; ~ sagen v₄ (b) n heslo o sobě; ~ sage f, ~ sagung f: a) = Dank I. 4.; b) tichlische ~ sagung = zacbet; ~ sagsungs-fjchreibn, ~ sagsungs-fjchrift f děkovné n poděkovaci psami, písemné poděkování; ~ jchuldig ~ a povinný n zavázaný díkem; ~ vergesſen a = undantbar; ~ verpflichtet a = =jduſdig. dankbar (v-) D₂₃, I. a. 1. (v- vžlich) (po)vědčný, uznaný; jid gezen 3. jír et. ~ (be)geigent pro(u)kázati n projeviti se komu vdečným zač. 2. (de)bennt, einträglich výnosný. — II. s Dankbarfeit (v- -) f E₁₈ vděčnost, uznalost.

Dankbarkeits... (v- -...): bezeichnung f. pro(u)kázati n projev n osvědčení vdečnosti n díků.

dankbarlich (v-) a = dankbar 1.

danken (v-) C₁₂, C₁₃, I. v₄ (b) 1. S-m filr et. ~ děkovati, díky činití n vzdávati komu zač; danke fchön! = Dant 4. b); ida danke fchön, bestene) děkuji (pěkně, srdečně), er launt nicht genug ~ nemůže se dodekovati. 2. (id a danke fchön v') ~ (děkuji pěkné v') nemáte zac (dekovati); da danke id! p id danke für Obſt děkuju pěkné; děkuju — nechei. 3. (leben, preſen) chváliti, velebiti; Gott jei's ge- daunt! Bohu díky! (bud) Lohu chvála! 4. (en Swu) erwidern) er hat mir gedauſt poděkoval mi (na pozdrav), opětoval můj pozdrav. — II. v₄ 1. vergetten, tøben) S-m et. ~ spláceti, o- komu co; S-m jcheſt! ~ spatně se odměniti komu; wie jof (lann) idh Abnen jemals ~...! jak se Vám odměnim! kdy Vám to oplatim!; daute dir's Gett! zaplatt ti to (pán) Euh! Büh ti to oplaſt! 2. (verbanten) zj ~ haben (lepe zj verданben) haben; Daß alles habe idh euch zj ~ za to vše n z toho všeho mám vám děkovati, za to vše jsem vám díky povinen n zavázan; er hat Abnen daß Leben zj ~, er daunt Abnen daß Leben Vy jste přičinou, že jest na živu; Vy jste mu zachoval n zachranił život; ibm danke id, daž id io glüßlich bin on jest přičinou, že jsem tak fasten; jemu mám děkovati za své štěstí.

dankenswert (v- v-) a D₂₃, hodný dík. Dankes... (v- v...): worte npl. slova diků. dankagcn (v- v-) C₁₂, I. v₄ odl. idh sige Dant v Dant 4. a). — II. v₄ (b) neod. bibl. dit daunt- jageſt vzdáváš n činjs díky. — III. v₄ D- n E₂ bez pl., Dankſagung f E₁₃, dikůčenini.

dann (v-) I. adv. 1. (co do času) pak, mspr. po té, na to; und (waš) ~ 2 a (co) potom v; jelbſt ~, wemn das wahr märe i pak n tehdy, kdyby to bylo pravda; Že werden ein Geheimdich besaßen, und ~ werden Sie doch noch betrogen zaplatite nekreſtanske penize a pak budete jeſte osizen. 2. pak, potom v (v ades); erſt tomeine id, ~ tommitt du drív přijdu já, pak tv. 3. pak, potom, dále, mimo to, kromě toho. 4. ~ ... ~ ... hned... hned... 5. ~ und wannu ob čas, čas od času, někdy, chvílemi, přes (tu) chvíli. 6. ~ und ~ tehdy a tehdy, v ten a v ten čas, toho a toho dne. 7. +, + často v otázkach: = demn. — II. s D- n neskl. = Butunſt.

dannen (v-) 3, dann 1. von ~ (v- bez ven) (von da ſert) odni; von ~ geben (odtud) odejiti. 2. v, zejm. bibl., relat (Gehitus) ...iit aufgefahren gen Himmel, von ~ er wiedertenmenn wird... (Kristus) ...vstoupil na nebesa, odkud přijde 3. v (gut) von ~ gezen proſpivati, zmáhati se, zkvétati.

dannen-her(o) † (v- v-) adv. = daher.

Danowiz top. M (v) Dunajovice.

Dante (v-) I. m E₂₅ id. (Alighieri) (básnik it). — II. f E₂₃, pl. tež v = Špičmatte.

Danzig (v-) n E₂₅, Gdansko (M v Žnecsku).

Danzigier (v- v-) I. m E₈, ~ in f E₁₉ obvateľ v Gdánska. — II. ~, D- a neskl. gdánský.

Daphne (v-) ſrec. I. f E₁₄, E₁₅ my th. Dafüe (tata; fig. = Vorbeer. — II. f E₂₂ hot. Daphne lýkovec.

dap(p) (v) int. = tapp.

dappc[n F (v-) v₄ (b) C₁₂ = tappeln.

dar (v-) adv. I. v † = da; er will nicht manten ven ~ ... nechse odtud hnouti. — II. v- ... ve slož. s prp, jež rčinají samohřskou = daž... 2.

dar-an

— 614 —

dar-anf

(v dar-an at). — III. předpona ve slož. s vův zvýš
odl., znač předložen: n odevzdani věř; -geben podat,
poskytnouti, propůjčiti.

dar-an (-, -2) 1. adv., abbr. dran (a, 1) 1.
der Heizen ist. sehen - an dem řafio obruč jest
již na něm (na sude): id denfe - myslim vzpom-
nimín si na to; die Theilnahme - üčastenstvi
s tím a v tom; id habe gemü - mám toho dosti;
rig. - wird er sich nicht stehen nad tím se nezarazi
(- nepozastavi); často + při vergessen (v toto). 2. a)
(unten) - potom, na konec; ein but und ein
Ztranß - klobouk a kytka na něm za ním; e-e
Zdumr und e-e Schelle - o mit e-r Schelle - šnůra
a rolníčka na ní, šinura s rolníčkou, rolníčka
na šnůre; ein Hemand, aber sein Stragen - košile
(ale) bez limce; (unten) - dole, na dolejším
konei; drauf und dran: a) vzhůru! ku předu! v
před! (na nepředite); b) wenn es drauf und dran
femmt dojde-li na to a k tomu; er habe nicht
- gedacht, ihn zu beleizigen nemyslil jsem ho
uraziti a abych ho urazil; b) er byt wöhl - , daſ
er ... činí dobre, - wie; c) (nabe) dabe) tež neben:
man sieht ein Haus und e-a Garten (hart) - o gleid)
- jest viděti dům a zahradu hned u něho na
a zahradu při samém domě; - jein ct. zu thun:
a) chystati se, strojiti se, hodlati učiniti co,
miti se k čomn; man ist - věc jest v proudu
n v prácí ata; ich bin - (an der Reise) zu... jest
na mně řada, abych... n inf.; b) (nabe)
jein zu... byti blízek čomn, nebýti dalek - vzdá-
len čelo; es hat uns noch nie gemangelt, aber wir
waren (nabe) ... neměli jsme ještě nikdy ne-
dostatek, ale neměli jsme již (k němu) daleko
(n ale neměli jsme již na mále); er war nahe
- zu sterben byl blízek smrti, nebyl dalek
smrti; byl (již) jednou nohou v hrobě; es war drauf
und dran, daſs sie abgereist wäre byla by hnedle
n málem odjela; již chtěla odejeti; již byla
na odjezdu; es war drauf und dran, daſs er
tertjaagt worden wäre byli by ho málem vy-
hnali; alſco, was drunt und dran ist (o hüngt):
a) všecko, co k tomu patři n nálezi: všecko
příslušenstvi; - jein co s war všecko, co se k tomu
vztahuje - co s tím souvisí. 3. 4. relat. = woran.
4. gut o übel - jein miti se dobre n spatn;
er ist gut - vede se mu dobre; jemu jest hej;
s ním jest dobre; er ist übel - vede n daři
se mu spatné; jest to s ním na zadrhmo;
er ist bei ibm gut o wöhl - má u něho dobre
oko; da bin ich schen! - teſ jsem v tom pěkně!
ted jsem v bryndé! man weſt nicht, wie o wo
man mit ibm - ich! nevědi - nikdo nevi, co
s ním; man ist übel mit ibm - nikdo nevi, co
s ním; působi vsem starosti; er ist mit dieser
Dran nicht bejenders - není přílis důvěrný s touto
puni; wenn ich recht - bin nemýlím-li se; - geben
vy dati, ohétovati; -geben: er geht ungeru, - er mag
(will) nicht recht - (geben) nechce se mu do toho,
nemá do toho mnoho chuti; er hat - glauben
im ifſsen musil tomo tuvériti; n. sm. musil uznati,
ze věc jest vážna; du muſt eſtrig - jein o did
ichr - halten musiſ se v tom přičiniti; - tam-
meu přijiti na řadu; wenn er ſeumt až ná
dojde řada; -tregen f dostati, svěsti, napáliti;
o žem kych P sp. - laſſen = darüber (v toto) laſſen;
-liegen: es liegt mir - , zu... záleži mi na tom,
aby...; was liegt - ! co na tom (záleži)!; fid

-machen = -machen; machen ſie sich - ! mějte se
k tomu!; ſie müssen sich - machen (an ein Marchen
mějte se k tomu k ní (k děvčeti); hledle si ji;
er muſs - : a) musi se dáti se pustiti do
toho; b) je řada na něm (taby to udělat); e) (an's
Zterben) neuzdraví se, nepovstane (z lože,
zemře; wir müssen zulehkt doch (nie platno),
musíme tam všichni; - jein: wer ist ? na
kom jest řada?; es ist et. -: Wabres an der Zade
a) jest na tom něco (pravdy); b) (et) wert) stoj
to za něco, má to nejakou cenu; es ist midte -
a) (tež es ist nichts Wabres - ) není na tom ani
za mák pravdy; b) (nichts wert) nestojí to za
nic, jest to bezce(n)né; sein Vermögen -jeſsen
sve jměni dáti v sázku; alles -geben všecko
nasaditi; ich habe gut (e schlecht) - gethan (, daſs
ich...) udělal jsem dobre (, že jsem...); ( -)
werden ſie gut thun (to) dobre uděláte; er wird
gut o wöhl - thun, zu... was er... dobre uděla,
když...; es scheint, als ob er nicht gern - will zdá
se, že se mu do toho nechce. — II. 2.
neskl. v darum 1. f.

Dar-angabe (-, -2) f E22 bez pl. 1. závda-
vek (= Handgeld). 2. posudné. 3. obět.

Dar-anf (-, -2), drauf (1) adv. 1. míſtner-her ist
dem Lager, - magt du ruben... zde jest trv
lože, spocin na něm; - ſtoſt jein byti na to
pysny. 2. a, ein Hemi und ein Zederbuch - e mit
e-mi Zederbuch - přilba a chochol na ní. přilba
s chocholem; ein Tich, aber fein Dach - stul
(ale) bez ubrusu; - ied es nicht automen na
to nedojde; ich laſſe mich nicht - cin: a) ne-
pustim se n nedám se n nevložim se n ne-
vmíchám se do toho; b) nepustim se do
podrobnosti; - geſt ich viel na tom mi mnoho
záleži; - jein: ich bin neugierig - jsemi na to
cvšsáv; rád bych to (2) vědel; - es ſtoſt Zederb
traje), - tež der Tod steht - na to jest trest smrti;
to jest zakázano pod ztrátou hrěda; id taſſe
mich - toſdichtichen dám se oběsiti, není-li tomu
tak; zásim krk, že jest tomu tak; er wortete
-, weil es nicht jertig war ćekal na to, protože
to nebylo dodělanó; ich wette - vsáchse,
że jest tomu tak; b) v růžan slovesa s - složená:
autommen I. 7., anlegen I. 3., ausgehen 1. 9.;
id wolle - schwören, daſs... chtěl bych (na to)
přisahati, že...; er beharrt - umzutehren stojí
n trvá na tom, aby se obrátilo; er beharrt -
dais er Recht hat stojí na tom, - ze má pravdu;
e) 3. zejm. bibl. = woranf. 3. časově: (banan) po
té, potom, na to; das Jahr - přiſtiho n ná-
sledujícího roku; ein Jahr - zu rok po tom,
po roce, za rok; einige Stunden - za několik
hodin; den Tag - následujícího dne; ein(en)
Tag - za den (na to); anwortete er na to
odpovědel: drauf und dranf = immerfort. 4. - hin,
- los. - zu k tomu; der Weg fübert gerade - zu
cesta vede zrovna n přímo k tomu; - bin
o zu o les gehen o los reiten jiti n jeti (přímo
k tomu; - los arbeiten o schreiben horlivě pra-
covati n psáti; - les arbeiten, daſs es e-e Art hat
pracovati s největší horlivostí (v blindings,
daran I. 2. a); - geht wie Blücher dáti se n pu-
stiti se ržně do toho; - wolle ich hinanß tudy
jsemchtel (dostati se) ven. 5. - anſeifen (zu)
= ausgehen I. 9.; fig. - wird niemand falz-
fen (dau...) to nenapadne nikoho, na to ne-

Draufsgabe

— 615 —

Dar-lehnen...

pripadne nikdo (ze...): ~ geben: a) dáti zá-
vdavek; b) ich gebe nichts o nicht viel ~ na to
nie nedám, z toho si nie nedělám; ~ wertem
geben príjiti ve zkázá u zamar, upadnout ve
zkázá u v záhubu, zahynouti, vziti za sve; sein
Vermögen wird ~ geben bude u jeho jméní
veta; es geht viel Seit ~ tím se mäi mnoho
časá; jest na to potrebi mnoho času; es
judt viele Menjden ~ aeqanget mnoho lidi za-
hynulo u mspr. priso o zivot: ~ achen lajen
ve zkázá u v záhubu uvěstí, zahubiti, zma-
řiti; proplýtvati, promarnuti: ~ m ~ heſen
pomoci komu vzpomenouti asé, pripomenouti
komu co; ~ kommen: a) príjiti n. pripadnouti na
to; b) vzpomenouti si na to; ~ konnen (s. aeq. těkem
geben, steigen ac) moci na to vyjítí a vystou-
piti; ~ laſſen % (b) pov: a) připouštěti čěstř. pivo
na káde; b) justiti výstrelkovou vodu na hla-
dinu; ~ miſſen, ~ ſollten (s. doplěkem geben, steigen
atd.) musiti a miti vyjítí a vystoupiti (na to);
der Dédel muš ~ . a) poklop a viko musí na to
bytí přídělán; b) víko musí na to při-
lehnouti; ~ zahlen priplatiti.

D(a)rauſgabe (—n—, —n—) f E₂₂ závdavek
= Handgedt.

dar-ans (—, —, —, abbr. drans (—) (r da—, 2.)
1. z toho, odrudl, ztad: nebemzen z toho vndvnd;
es folgt ~, daſs... z toho jde, že...; ~ wird nichts
z toho nebude nic; z toho nračna nebude
děſt: was wird ~ werden? co z toho pojde?;
ungefehrt wird ein Schuh ~ obraſ ~ bude z toho
opraſt; ich mache mir nichts o wenig ~ nedělám
si z toho nic; ich fanu nicht flug ~ werden no-
rozumím tomu, nechápu toho, nevím co stím,
nemám z toho rozum, nevím si s tím rady;
mspr. nevyznámu se v tom. 2. die Bibel o c-
Stelle ~ bible n. některé místo z ní. 3. relat =
worans.

darben (—) C₁₂. I. % (b) 1. strádati, mít n
tipétindostatek, nouzi trítí u strouhati; an el.,
~ e-r Zade ~, †d_a et. ~ míti nedostatek čeho,
býti bez čeho; Prv. ein Dauerndarbt bei allem
Reichthum lakomest jest věcný zébrák. 2. mit
et. ~ (gegen) skrbliti s čin. — II. % sich ~: füh-
reich ~ strádáním zbohatnouti n. se obohatiti.

dar-bieten (n—) I. % (r sich ~) B₆ odl.
pod(dv)ati, poskytnouti, propijciti, uděliti
komu co; zavdati; %r se; nasinouti se.

dar-bilden (n—) %a C₁₂ odl. vytvářeti.

dar-bringen (n—) I. %a C₁₅ odl. nábdnouti:
prinášeti p. priněsti (v oběf), obětovati. — II. %
— n E₇ bez pl., Darbringung f. E₁₈ projev ata.

Dar-bringer (n—) m E₀, —in f E₁₉ na-
bizeč, obětovač. f -ka.

Dardanellen (—) fpl E₁₂ zem. 1 Dardanelly.

2. tei Dardanellen-střaſe (—) f E₂₂. Dard-
nanelty, úžina Dardanellská.

dar-ein (—, s dárazem. —), abbr. drciu (—) adv.
1. místo prp. in s acc.: do toho, tam; thun ſie den
Auder ~ dejte do toho n tam eukr; wir fanden dem
Thale näher und endlich ~ bližili jsme se k údolí
a poslěze jsme do něho přišli; ſich ~ (cr eu
(o finden o jügen o jſchafen) vpraviti se do čeho
spráiteliti se čin; ich tanu mith nicht ~ finden.
a) nemohu se do toho vpraviti; b) nemohu
se (s) tím spokojiti; c) nemohu to pochopiti;
ich willige ~ svoluji k tomu, souhlasím s tím.

jsem (s tím) srozumem. 2. a) ~ blíčen
~ jſhanen; ~ jahren vložiti se v to; udeřiti, do-
tirati, pfikvaciti na to; (seben) ~ geben. 3. ~
dávati, prihazovari; ~ geben: die Mantelne
jellen (mit) ~ geben evikavicky budou k tomu
(primány); plump ~ jehen tesati z hloupa (ednat)
miho; ~ kommen zakročiti (~ zavětvenenlemmen);
ſich ~ legen; a) lehnouti si a požožiti se do toho;
b) fig. vkládati se v vložiti se vnítiti se do
toho; ſich ~ mengen (s. miſſchen) vkládati a plé-
míchati se do toho; ~ reden e ~ prechen mulviti
do čeho; a sm. skákati komu do reči; ~ jſlagen
tlouci a mlaštiti do toho; ~ jſhanen o ~ jſchen;
a) hledeti a pohlížeti na to; b) = ausjemen II.
2. a; ~ stürmen vrlmouti se (v)jítiti se a vra-
ziti do čeho (do mnovitv).

darſt (—) praes. od dürjen.

Darg (—) m E₃ ho-p. pevňa slatina pod
mastnou zemi.

Darg*... (—) ~ torſ m = Tarq.

Darge (—) f E₂₂ mosazná ulnice k lovú
štik.

dar-geben (n—) %a (n—) odl. o dar III.

dargen (—) %a C₁₂ hěde ~ chytati šiša
na udhevi.

dar-halten (—) %a E₇ odl. = darreichen.

dar-in (—, —). abbr. drin (—) adv. měr
in pron. 3. osoby 1. v tom. v něm, uvnitř, mto;
er ij ~ (in dem Hanje) jest v něm (v domě), jest
uvnitř n tam; ijt das und das ~ centrattem) jest
v toto a to; ~ (—) irren ſie sich v tom
se mýlite; es ij ein Heiler da, aber (co ij) tem
Wein ~ je tu sklep, ale nen i věm viná;
jest tu sklep, ale bez viná; mit ~ bezriffen
s tím dohromady. 2. ein Krieg mit zwei Böſel ~
e mit zwei Běgecht i. klee a dva práci v ní;
klee se dvema ptáky; ein Bentel und fein Gold ~
měsěc bez pence; der Hinterichdicht bejeßt ~, daſs..
rozdál jest v tom. ze... 3. zegm. bbb. relat. = werin.

d(a)r-innen (—) adv. uvnitř. s. sm. = darin.

Darius (—) prp. m neskl. a, s. v. id. (nał pokyt).

Dar-lage (—) f E₂₂ 1. skoro † = Ausſtate I.
2. 0 hor. Zbírka.

dar-legen (n—) I. %a (n—) odl. 1. ukázati,
ni jevo vyněsti n. pravěsi. vkládati p. vy-
ložiti. 2. skoro † připraviti. přichystati, ú-
3. fig.: a) projeviti, pronáseti w.; b) doká-
zati, dolčiti, dovołiti (čeho). 4. 0 sol. uvěstí
v cinnost solivarný čren. — II. % 2 ~ n E₇
ho pl., Darlegung f. E₁₈ projev ata.

Dar-leger (n—) m E₀, —in f E₁₉ vykladae,
atd., f -ka.

Dar-lehen (n—) n. E₇ zápiječka: ~ aequen
Verbednung zápijecka na iod; ~ in flingeter
Münze zápijecka v razené minei n. na horo-
vosti; ~ in Žoudidemen zápijecka v dlužních
úpísech; ein ~ annehmen püječku učiniti: 3-m
ein ~ geben o maden (za) pujciti komu peníze.

dar-lehnen (—) %a C₁₂ = darlehen.

Dar-lehen (n—) ~ —, — zápiječka: ~ aequen
~ anſtündigang f výpověd
püječky: ~ beträgt m suna püječky; ~ caſſe f
pokladna zápiječková; ~ caſſen jſchein m listek
pokladny zápiječkové; ~ caſſen-bercin m spo-
lek pro zápiječky; ~ gejeuch n zádost za püječka;
~ kſlage f zaloba na vrácene zápiječky; ~ uěb-
mer m vypujčovatel; ~ verbindlichkeit f 3-

Dar-leih

416 —

Zarr...

vazek ze zápůjčky; -vertrag m smlouva
o půjčku; -werber m zůdatel půjčky, vy-
půjčovatel; -zinsen pl. úroky ze zápůjčky.

Dar-leih (n. l.) m E₃ = Darlech(e)n.

dar-leihen (n. l.) I. ½ a C₆ odl. (za) půj-
čiti. — II ½ D₂ n E₇ bez pl., Darleihung f
E₇ zápůjčka.

Dar-leiher (n. l.) m E₆, inf E₁₉ zapůjčitel,
f -ka.

Darm (l) m D₁, 1. an. střevo. 2. = Darm-
saite. 3. obal n slupka, jitrnice. 4. fig. vytáhlá
osoba, tyčka, čahoun; hungriger ~ = Hunger-
leider.

Darm..., darm... (l...), -anhänge mpl.
privěsky strevni; -ausleerung f vyprázdn-
neni střeva; -bad n ¼, -bähe f ¼ = klutsier;
becre f bot. Pirus torminalis břekyně; -bein n
an. kost kyčelniková; -bein-grube f jána ky-
celná; -bein-famm m hřeben kosti kyčelní-
kové; -bein-muskel m sval kyčelný; -bein-
rauhigkeit f drsnatost kyčelná; -bein-itchel m
trn n hřeben kyčelný; -beschreiber m popiso-
vatel střev; -beschreibung f popis strev;
-bewegung f pohyb stibavý; -blutflus m;
blutung f path. krvácení ze střeva, krivotok
střevný; -bruch m path. kýla střevná; -canal m
střevo, roura zaživací; -compression f sta-
cení střeva; -concretion f kameny střevi;
-corrosion f nahlodání střeva; -diphteritis f
mázdrivka; -divertikel m divertiklt v výpustek
střevný; -driije f an. žlázka střeva; -drüsen-
beschreibung f an. popis žlaz střevných; -drü-
sen-blatt n list žlázky střevné obsahující;
-cinqan m vchod do střevy; -cinklemung f
path. uskinuti střeva; -einschicbung f, -cin-
süllung f path. vsouvnuti n vsuvka n vpo-
sveni střeva; -entleerung f stolice, kálení;
-crwciterung f path. rozšišení střeva; -sajer-
pfatte f deska vláken strevných; -fäsate f
-üfler (n hovězho dobytka prachnilka; -selt n
an. = Bauchfell; -fett n ⊕ sádlo střevní;
-řeber n horečka strevni, snětek; -řistel f
path. pětěl střevní; -sleischbruch m path. ma-
sitá kýla střevná; -sollikel m mísek střevný;
-fortsähe mpl. an. = -anhänge; -fraiß n path.
= -idht; -gaje npl. plynv střevní; -gec
schwür n path. vred střevný; -gicht f path.
kolika†, dna střevní; -gichtfrant n bot. Vícia
faba bob svínský; -gichtig, -gichtich a
kolikový†; -grimmen n path. = -idht;
-hesse m f zet. Hess, obyvatel Hesska
v Darmstadt; -hoden bruch m path. kýla stev
varli; -invaqination f vsouvnuti streva.
střevo vpošvene; -jammer m path. = -idht;
-faiteu m ⊕ putna n kádňa streva; -katarrh m
katarrh střevný; -tlette f 70. Echinorhynchus
vrtějš; -fnochen m = -bein; -kolik f, -krampf m
= -gicht; -koth m iek. lejno (ve střevě);
-krant n bot. = -idhtkrant; -larbe f 20. larva
střěka, ováda; -lehre f nanku o strevách;
-liciden n path. = -weh, -libel; -łos a bez(e)
strev; -nabet m pupek strevožloutkový; -na-
belbruch m path. kýla střev a papku; -naht f
chr. sev střevný; -öffnung f otevreni streva;
-yforte f = -cintang; -reissen n path. =
-idht: -reißer m f prov. kysele vino; -rinne f
brázda střevna; -ruhr f path. úplavice, cer-

venka; -sach-bruch m = -hodenbruch; -sast m
an. štáva střevna; -saites f hud. struna strevni
n ze střev(a); -saiten-fabrik f ⊕ továrna
střevních strun n na střevní struny; -saiten-
fabrikant m továrník n výrobcu střevních
strun; -saiten-händler m obchodník střev-
ními strunami; -saug-adern fpl. an. stře-
bavky střevni; -schabe f = -murm; -schere f
nůžky střevné; -scheide f 20. pochva střevni,
stěna střevní; -scheiden-bruch m kýla střevo-
pochvová; -scheiden-fistel f path. pištěl střevo-
pochvová; -schlag m top. v heslo o sobě; -schlag-
ader f an. tepna okružná; -scheimflus m path.
a) = -Waldruhr; b) = Diarrbée; -scheim-haut f
sliznice střevná; -schleizerei f propírání
strev; -schlinge f klička střevná; -schmerz m
path. bolest střevní; -schueidung ¼ f, obv.
-schnitt m chir. řez n průřez střeva; -schwanz m
an. konec slepěho střeva; -ipalic f mezera
střeva: -sprise f = -skotierprise; -stein m
path. kámen střevný, strevokam, enterolith†;
-sienose f path. zůzení střeva; -sreuge f
= -idht; -syitem n soustava střevná (ustroj-
stvo zaživací); -theil m an. klička střevní;
-siphas m tyfus brinš; -sibel n path. choroba
strevní; -und Gckrös-entziindung f path. zánět
střeva a okruží; -und Maagen-bruch m path. kýla
střeva a žaludku; -und Nekz-bruch m path.
kýla střevní a oponová; -verdauung f trávené
strevní: -vereng(er)ung f path. zůzení n stisnění
střeva; -verischung f path. zavření střeva, zá-
capa strevní; -verschlingung f path. zákrut střeva,
zauzlení střevní; -verstopfung f path. zácpa
(strevní); -vorjall m výhře střevný; -wand f
stena střevná; -wand-bruch m kýla stěnv
střevné; -wasser-bruch m path. kýla vodnatá
a střevní; -weh n path. bolest střev (n =idht;
-wunde f chir. rána střevná; -wurm m červ
n blíst střevní, škrkavka, srdnice; -otten fpl.
klky; kosminy (tut cipěcky); -ubercitung f ⊕
příprava strev; -zmann m path. nucení.

Darmschlag top Č (v) Drmllav.
Darmstadt (v) npr. zem. id., hl. M velkové.
Hesskeho.

dar-nach (L-, L-) adv. = danach.

Dar-nach... (M...) -achtung f zachování
se (diecho); wird nur -achtung unigetheilt ozna-
muje se, aby se tím rídel n spravoval n aby
se die toho (za)choval.

Darndel (v) n E₆ = Darring.

dar-neben ¼ (-L-) adv. = danchen.

dar-nieder (L-) adv. = danieler.

darob (L-) abbr., drob (v) = darüber.

darohne (-L-) † adv. bez toho.

Darr..., darr... (v...) -apparat m piv. se-
stogeni n soustava hvozdu; -balken m ⊕
piv. hřeben u valachu; -blech n piv. plech
hvozdový (wz. bürde); -blei n ⊕ het. škvarni
olovo; -boden m půda na sušeni, hvozd;
-brett n ⊕ piv. dřevěná mřžka; -bühnen fpl.
sol. susidla ve varnicích; -sieber n path. mze,
horečka úbyřová; -fläche f plocha lísková n
hvozdňá; -gasse f ⊕ het. škvarni stůček; -gc-
fräg, -geschurr n ⊕ het. škvarni sor; -geld n
hvozdne; -gicht f čemer, píchání v zádech;
-gras n bot. Holcusmedynek: -haus n ⊕ suširna,
susárna; piv. hvozd, sladovna; -heišloch n piv.

Darmschlag top Č (v) Drmllav.

Hesskeho.

Darndel (v) n E₆ = Darring.

Darre

— 617 —

dar-über

psinek; -holz n piv drivi hvozdové k sušení; -horde f. -hürde f. přiv. líška (k sušení); -kamm m = -balten; -kammer f. susírna; -kräg n = -getiäy; -knifer n Θ = Dar(r)ling; -malz n Θ piv. slad hvozděný n sušený n na líse; -maß n míra na výsušné; -methode f. způsob hvozdění n sušení; -ofen m: a) pře k sušení, sušárna, sušídlo; piv. pře hvozdová; b) but. škvarná pec; -ofen-jeng n Θ = -getiäy; -platte f. piv. líška; -raum m prostor hvozdový; -roste f. Θ škvarina, škvarní sor (— getiäy); -scheit n les. výsušné (poleno); -schlache f. Ţ skvarní truska, stíbrnatá olovnatá struska; -johle f. Θ but. škvarní spodek n spodina; -jube f. Θ = -kammer; -stück n Θ = Darrelling; -sucht f. path úbytě, souchotě; -füchtig a path. úbytový, atrofický↑; -vorrichtung f. Ţ sušídlo; -wand f. Ţ slév. = -blech; -wende apparat m, -wender m. obracovac.

Darre (↓) f. E₂₂ 1. Θ a) sušení; das Mal, hat hebe ~ slad dostal prudký oheň n jest příbarven; die ~ vornebmen = darren; b) našření. 2. sušírna. 3. a) but (u)schnuti stromů; b) path. = Darrijnd. 4. ~ der Bäume soušovitost. 5. f. ♃ Du ! ty souchotináři n -ko! ty umíráčku!

dar-recken (↓↓) γa C₁₂ odl. pod(á)vati.

dar-reichen (↓↓) I. γa C₁₂ odl. nabízeti v -doutni, pod(á)vati. — II. §e D₂ n E, bez pl.. Darreichung f. E₁₈.

darren (↓↓) γa C₁₂ 1. sušiti. 2. Θ but. Škvariti mědně výsočky. od medi zažiháním odloučiti při směsi stíbra a olova.

Darris (↓) m neskl. (páchnouci) žírná naseлина.

Dar(r)ling (↓) Θ m E₃ but. výškvarek mědný, kus medi žiháním stříbra a olova zbavený.

dar-schießen (↓↓) γa B₂ Geld ~ obv. verziehen.

Darsena (↓↓) [it.] f. neskl. vnitřní prístav.

dar-sehen (↓↓) γa C₁₄ odl. = darbieten.

dar-stellbar (↓↓) a D₂₁₃ představitelný at.

dar-stellen (↓↓) I. v₃, v₄ sich ~ C₁₂ odl. 1. a) (vorstellen) představiti (γr se), censum ukázati (‰ se); b) in f-r Blöfe ~ ukázati všecky vady sī; et. als Fehler ~ vytýkati v vythnouti za chybu co; sich gut ~ (ermeſien osvědčiti se; abs. das stellt sich (N-m von selbst nad) dar to bije do oči, to je z řejmno a patrno; sich zum Jand ~ dáti se v žástavu; sich j-m Riedter ~ dostaviti se před soudce; skoro † Zenagen (při)věsti svědky; chem. ein Metall ~: a) dokázati jsoucnost kovu; b) (aus)ſcheiden) kov vyloučiti. 2. představovati, ukazovati, zpodbobovati, znázorňovati, (aus)einanderlegen) vykládati, (sich)berm líciti, (be)ſchreiben) popisovati, vypodobniti; ~ De Geometrie deskriptivní geometrie, zobrazovací měřictví; ~ De nünfte výtvarná umění; schriftlich ~ vypisovati p vypsatí; durch Spradie ~ prosloviti; durch Wert o Graphik ~ div. vyličiti. vyobrazití; äußerlich ~ vyjeviti, ob-, dávati na jevo; bildlich ~ zobraziti; pläſchlich ~ vytvářiti; die Körige ~ představovati n hráti kr-; c-e Erzählung theatralisch ~: a) povídku zdramatiso-

vati n dramaticky zpracovati; h. povídku (na jevišti) (se)hráti; durch Erſcheinung füh ~ zračiti se. — II. % Darstellung (↓↓) f. E₁₈ Darstellung der Thafabten vylíčení skutečnosti; bildliche Darstellung vyobrazení; tabellarije Darstellung přehledné zobrazení.

Darjeičler (↓↓) m E₆, ~in f. E₁₉ představovatel atd.

Darstellungs ... (↓↓) ... -art f. způsob představovati (co), strojnost; -gab f. -talent n dar n vlohy představovati ~, výtvarnost; -mittel n prostředek představovací a proánæci at; -weije f. = -art.

dar-strecken (↓↓) C₁₂ odl. = darreiden I. ; Geld ~ peníze napřed dáti a zaplatiti, dáti (konut) (penězitou) zárolhm (hepe verſtreden), založiti (kohol).

dar-thun (↓) I. γa C₁₆ odl. vykládati p. výložiti, (cereuiew dokázati, pro-, vy-, dovořiti, dolici, oduvodniti, uvěsti; durch Zenagen ~ svědky obváděti, dosvěděti. — II. % T₂ n E₆ bez pl., Darthung f. E₁₈.

darthuntich (↓↓) a D₂, ukazatelný.

dar-über (↓) f. drüber (↓) 1. (p da 2.; nad tim, přes to, po tom: da iſt e-e Thiir und ein Z Child ~ tu jsou dvě a střit nad nim; er machte füh ciliägt ~ přepravil se rychle přes to; ~ o ženskych. P ~ tafien povoliti (omuz-kunst) es geß e-e Brinde ~ pres vodu n na druhou stranu jde most; es iſt e-e Brüde ~ gebaut nad vodu jest vystaven most; ~ über die Brinde) geßt der Weg po něm (po mostě) jde cesta; er iſt jehn kängt ~ jest již dívno na druhé strané, jiz dívno přesel. přeskocil at; ich bin ~ über das Feßt) geangen (soll jsem po něm (po пол) mit tamtudy (polem) ~ hiit: a) přes to; b) povrchně, ledabyl; fig. ich bin ~ hinweg: a) (erbaben) jsem nad to povznese; b) (bace es hinter mir mám to za sehou; iſd. binemgelegen dostati se n vymaniti se z toho; drunter und drüber bez ladu a skladu, nohama vzhüru; es gelb alles drunter und drüber všecko je v nepořádku n bez ladu a skladu n páté přes deváté; allese drunter und drüber aſsen laſsen převrátiti všecko rub na rub n páté přes deváté; ~ hinans dále; er iſt ~ binanzegeangen sel dále, přesel; er iſt ~ hinweg geangen preſel to, pominul to (ſeſ) nezminul se o tom; ~ frühen: fein Habut fräht darüber nikdo o mezi ani ne(v)zdechne; ~ ſchreiben nad to (mei to (mezi dva ſadky) psáti; geb mir nicht ~: a) nechod mi po tom; b) fig. nedotvýkej se toho! :fich ~ her machen pustiti se n dáti se do čeho (s nadšěním n s horlivosti); ~ fein: er iſt ~ zabývá se, obírá se tím. jest tím za-městnán. 2 (vztah k předeh.) ich freue mich ~ těším se z toho, mám z toho radost; denten Sie ~ nach přemýšlejte o tom; waſs Sie mir ~ jagen co mi o tom pravite; er beſlagte sich ~, daſs stózoval si (na to), že...; er fragte mich ~, ob... ptal se mne (na to), zdaž... 3 (předeh.) sind demn im-e Grunde jo jochět, daſs ich ~ die Hechdachung verlieren ſollte? jsou mé důvoly tak spatné, abych jimi pozbyl Vaši vážnosti? ~ böte ich bald vergeſsen tím bych byl hnedle zapomněl; ~ iſt der Streit entſanden (pr)to n tím povstala hádka; F ~ tafje ich mir feine grauen Haare wachen tím si hlavu nelámu. 4. (eas) das Werk wird unwollendet bleiben, denu der Verſaffer

["Darüberzutauschen", "648 —", "vas", "ist ~ gesetben dílo zůstane nedokončeno, nebot\n~ pisovatel při príči (pracuj o něm zemřel; er tam\nzu příšel k tomu; ~ vergebt die Zeit tím se kráti\nchvile, zatím cäs mijí. 5. (voc) ein Viertel ~ o vturm\nvie e); ich tuhe, was ich soll und ned ~ delám, co\nmám (delati), a jestě více; nicht ~ oder darunter nie\nvíce, nie méně; aní více, aní méně; das geht\ndie ~ to ještě vyniká (nad to); ~ geht nicht\nnad to ~ přes to neni; es geht mir nicht ~\nnad to ~ to nemám; id

dajseln

619 -

Datum

se smějí. — III. pr. v. das Hans, ihm gebar't
dám, jenž a který(ž) mu patří.

dajseln (>) v, (b) ('12 - tancl. etn.)

Dajc (>) f E₂₂ zo. = Bremse 1. b), 1. a.)

da-sein (›-) I. vₘ A₁ odl. (r da II. 1.). —
H. s D - n E₁ bez pl. 1. = Anwesenheit 1.
2. (Verhanden jeim) sounost, byti, bytnost, zivot,
existencet; ein mißheiliges ›-› prüfen zivoriti,
strādati (v zavotě); menjenemvürdige - zivot
dlověka dustojný.

Daseins ... (›-) = losigkeit f nebytenstvi.

Dajel (›-) m E₆. Dusel.

da-selbſi (›-) adv. (pravě) tu(to) a zde n
tam.

dasig (›-) a D₂₂. 1. zdejsí odtud, tamní, -jsí
(= dortig, hierig.) 2. viá. = jumpel.

dasig (›-) p a D₂₂ = dāmisb 2.

das-jenige (›-) n od derjenige.

das-mal (›-) adv. tentokrát, tehda, -áz
(obv. dicemal).

dajš (1. c. j. 1. a) ich glaube, -er seft ist myslim,
že je pryč; id wunjche, - er hingehc preji si,
aby odeſsel; er jang, - es e-e frende war zpival,
až milo; fürtten Œc, - Sie jatlen? bojite se,
ze upadnete n abyste neupadl?; ich erlaube
dir, - du ausgehst dovoluji ti vyjiti n abys
vyſel; verjeichen Sie mit, - ich so pät tommte od-
puſte mi, že přícházim tak pozdě; was habe
ti dir gethan, - du mich verlaffet willſt? co jsem
ti uděial, že mne opuſt'st? b) a) außer dem,
- er reich ist, it er auch gelebt mimo to, že jest
bohat, jest též učený; jest nejen bohat, ale
i učený; b) ich weiß nicht kienes außer - nevím
nic nového, leč n leda že...; dafürt -; ich bin
Nyen verbinden, - Œc... jsem Ván za to
zavázán, že jste...; er zweifelte (daran), - es
waſr sei pochyboval (o tom), - že jest to
pravda; c) dadurch -: dadurch, - er fortacht,
verliert er... tím, ze odcházi, ztráci...;
ſ je mehr - (těpe je mehn) cím více; ohne
f-e Etern co wiffen aníž to jeho rodice věděi;
+e anižby to jeho rodiče věděl; bez vědomi
jeho n svých rodiči; jo - tak že. 2. zu... als -;
er ist zu mächtig, als - du ihm schaden féntjeſt
jest príliš mocný, (mspr. než) abys mu mohl
uškoditi. 3. (anf) - (= damit) aby; - ich es tur
madhe abych to zkrátil. 4. ve větch zádnivě od-
visiych - (doh) - dedi alle errennen mögen, dajš...
kéz všichni poznaji, ze...; ó, by všichni
poznali, ze...; ibu der Tiefen bole vezmi
heo dās, aby ho čert vzal; - du dich nicht maſt
ani se nehni n -ý-bej; - das dervade mir paſſieren
muſe! že zrovna mne to musí potkati! - id
es (dech) eber gethan fätte! ó, ze jsem to dríve
neudělal! mir -... jen(om) ze...; - Œc es
wiffen abyste věděl; nur - leda že, leč že, jen
ze, vyjma ze; ach, - Gott erbarme! ach, Bůh buſ
milostiv! - man auch jo dummt ist! že jen muže
byti někdo tak hloupý! 5. v relat. větach: der Mannt,
von welchem wir laußen, - er ein braver Menjch itj...
muž, o němž se domníváme, že jest hodný
člověk... — II. s Dajš n neskl. weniger dās
Wie untersuchten, als das Dajš zkoumati méne
příčiny než účinky.

Dassel (>) f E₂₂ zo. larva strečka (= Bremje
1. b), ❌ 1. a.)

Dassel... (›-) beutle f boule povstał
přichnutím strečka, uher; -ſliege, -müde f
zo mouchy streckovité (= Bremje 1. b), ❌
1. a.)

das-selbe (››) I. a, n od derſelbe (v toto). —
II. substantivné: das ist ein(s) und -o ganz -, es
temmt auf - hinaus to jest jedno a totéž; f to
je porád pět.

das-selbige (››) = daselbe.

Das-selbigkeit (››) f E₈ (s to)tožnost:
langweilige - des Dajens nudná jednotvárnost
(pozemského) života (obv. Einerlei).

da-schen (››) vₘ (b) (1) odl. 1. stát n býti (tu)
2. fig. jest steſt er aan; aneues da teſt to s min
vypadl jinak; er steſt rein ta jest bez úhony.

Dafymeter (››) [ſer.] m, n E₆ sys. dasymetř, váhový hustomér plynu.

Dajypus (›-) [ſer.] m 70. = Suidelthier.

Data (›-) n, Daten (›+›) s ‚››|t| 1. fl. od
Datum. 2. skutečnosti.

Daten (›-) npl. v Tата.

datieren (›-) [ſet.] I. vₘ a C₁₂ datovati, datem n demn označiti, vročiti; der Brief ijt wem 18. December datiert jist datován n dán n psán 18. prosince. — II. vₘ (jich-), vₘ (b) datovati sej, počinati se, pocházeti (od...).

Datierung... (››) - ›palte f sloupe
datování.

Datismus (›-) [ſet.] m E₁₄ id., nudné hro-
madění slov souznačných.

Dativ (›-) [ſet.] m E₄ gram id., třetí pád.

Dativ... (››...) -endung f koncovka dativa
- ní; -object n doplnkě v dativu.

Datt (›-) m E₉ = Šádášt; alter - starý dobrak,
staré dobroſko.

Dato (›-) [ſet.] ad. bis - až do dnešního
dne: obch. a - odde dnešního dne; de - 25. Määr
d(atov)áno 25. brězna; o směškách, pvalžia Tage
nach - dvacet dní po napsání (směnky).

Datolith (››) m min. id., nelupec hrano-
lový.

Dato-weſſet (››) m E₉ obch. směnka
s určitým datem.

datscheln (›-) viá. = tajſel. etn.)

Dattel (›-) f E₂ bot. datle.

Dattel... datetl... (››) -baum m bot. Phœ-
nix dactylifera datlovnik; wüſter -baum Elate sil.
vestris jedlovice obecná; -btume f bot. Solda-
nella alpina dřípatka horní; -bohne f bot
Phaseolus humilis fazol obecný n nízký, boh
nízký; -farbig a barvy datlí a -ové; -fern m
pecka datle a -ová, kamýk datlový; -land n
zemé datlí; -lativerge f lektvar datlové;
-muschel f 20. Lithodonius datlovka; skular
vrkavý (Pholas); -palme f bot. == -baum;
-pflaume f bot. a) datle (plod); b) tež -pflaumen-
baum m bot. Diospyros cernodryv. tomel; ja-
nijder -pflaumenbaum Diospyros kaki tomel
japonský - žápanský; -schnecke f 20. Voluta
oliva vinutice datlová; -ſlein m min. datky-
lit; -ſtieglitz m 20. Fringilla capsa pěnkava
datlová; -tragend a bot datlonosný; -wald m
datlový les; -zvetsche f bot. == -pflaume a).

Dattelotte (››) f E₂₂ bot. Elate jedlovice.

Datum (›-) [ſet.] n E₁₃, E₂₈ 1. id., udáni
cáš a místa, vročení. 2. datum, presný čas
udělost; ztridigeſeltes - zpětné n drívejsí a stasi

Nemekocke-ky slovník. I. Deutschbeimöchtes Wörterbuch.

82

Datum(s)…|

— 650 —

Taumen…|

datum; f. er jhaiv post Christum natum ich weiß
micht mehr das umrel lóta Páne, nevim už kdy;
ven gleidem — sein mítí totóž n jedno n stéjne
datum. 3. (Pienostastag) was sílr ein — schreiben wir
heute? kolikátého (ane v mesír) je dnes?

Datum(s)…, ("…-) — (an)zeiger m ukazovatel data n dne; —rad n hod kolo datumové: -radfeder f hod. zpíruha datumová, —nhr f hody datumové n ukazující datum: -zeiger m 1. hod. ručička datumová, 2. v —anzeiger…

Datura (—) ar. f E₂₃ bot. durman (= Zedrapfel).

Daturin (—) f durmanovina.

Danba (top. Čú Dubá).

Taube (L.) O. f E₂₂ duhovina. duzina,
doužka, deska, dluže.

Taubcn… ("…-) —ende n hlava duhív, útor, -holn drívi duhové n duzinové, duhovina, deskovina, kádovina; —holz anfertiger m duhaŕ; —kopf m =ende; —kranj m útorv. věnec útorový; —reißer m štípadlo; —schläger m duhaŕ.

Taubiß (—) m neskl. (jno berl. továrníka) provimavý likér.

däuchten (—) C₁₃, alr zeml. B. sg. praes. mir däucht; v₄ (b) vědění m spr. tvar slovesa dílnen.

Tand (—) m E₇, —c (—) f E₂₂ zlod. = Better, f Pajc

dauen (—) v₄ C₂₂ = verdauernd; er bat nichts zu — und zu tauen nemá do čeho by kous(nul).

Dauer (—) f E₁₈ bez pl. 1. trvání, stání, ewige — večnost; auf die — von zehn Jahren in deset let; für die — na stálo. 2. (Auerbarhafte) auf die — gearbeitet pěnvei prakováno; von — sein lyti trvalý, mítí trvání; von turer — sein nemití (dlouhého) trvání; (fern)seit und auf die — trvalý; die Tinge dieser Welt sind von turer — věci tohoto světa nemaji stálosti. 3. = Ausdauer.

Dauer…, dauer…, ("…-) —apfel m zimní jabolko; —butter f máslo k uschování; —gewächsn (verrennierendes gewachses) trvalý n mnoholetá rostlin; —kfc m bot. Medicago sativa vojtěška obecná; —kräftig a vytrvalý (= ausdauernd); —lauf m běh na dálku; (vy)trvalý běh; —läufer m stálobězce; —laut m gram polosamoláska; —los a bez trvání, nemající trvání, nestály; —marisch m vytrvalý pochod; —obst n zimní ovoce (k uschování); —schifken m sunka k uschování; —spore f bot. trvalý větrus; —stand m trvání, stání; —stern m — stálicc.

dauerbar (—) I. a D₂₁₃ trvanlivý. —

II. s Dauerbarkeit (—) f E₁₈.

dauerhaft (—) I. a D₂₁₃ trvalý, trvanlivý, byt(d)emý, stálý, pěvný. — II. s Dauerhaftigkeit (—) f E₁₈.

dauern (—) C₁₂ I. n₄ (b) 1. (po)trvati;
dieie Apfel — bis Weihnachten tato jablka
po)trvaji n vydrži až do vánoe; die Prediat tat
lange gedanert kázání trvalo dlouho; länger — laffen
prouloužiti; ewig — věčné trvati; ewig — laffen
zvěčniti; Prv. alles dauert nur e-e aciemie Zeit
všecko (vra) na čas; nadje danert ewig nie
netrvá věčně, nie neni věky. 2. %
té danere nicht lange, je tam er netrvalo
dlouho a prisel, za nedlouho prisel; das soll jelt
ti byt lange — to dlouho nepotrvá. 3. ❧ er kunn

nicht lange in e-m Hauje — nevydrží n neobstojníkde dlouho; ❧ nicht lange ohne Effen — können nevydržeti dlouho bez jídla; ❧ ein Alter, der tein Jahr mehr — würde staroch, jenž by již nevydržel n nežil ani rok. — II. ❧ % er tam tě länger nicht — nemůže to déle vydržeti n — něstí. — III. v₄, v₅ sich (dat.) weder die Wüste nech das Geld — lassen nesetřiti n nelitovati práce ani peněz; mid dauert mein Geld nicht nelititi (svěch) peněz, není mi lito (mých) peněz; sú tein Geld — lassen nesetřiti nákladu, všecko vynakládati. 2. a) (Bedauern über et. haben) litovati; es dauert mid (obv. ich bedauere), das ich das gethan habe lituji n jest mi lito, že jsem to udělal; b) (dauernd erweitert) du dauert mid (+ + mir) jest mi tě lito, lituji tě; wie dauert mid dein Schidstal! jak lituji tvého osudu! 3. ❧ = bedauern I. 1. — IV. —d a trvalý, stály. — V. s Z — n E. bez pl. = Hauer.

Dauge (—) f E₁₂ = Daube.

Danling O (—) m E₉ hot. = Tadel, Luppe.

Daum (—) n D₁₁ = Daumen.

Daum…, ("…-) I. = Daumen…, — II. -kappe f
vot. nápalečník; -kraft/f (= Wagenwinde) hever
(ke zdvihání vozů); —loch n v Daumenloch.

Däumchen (—) n E₇. 1. dim. od Daum(en).
2. = Däumling 3.

Dauern (—) m R₄. Däumchen (—) n E₇,
Däumling (—) m E₃. 1. palec, dim. -ček (u ruky);
~ = große Hebe; f ~m die — drehen trápiti koho;
fig. f die — drehen (palci) tocitici mýlenek (zaháleté);
— dríden o tießen držeti parcek komu (pro stěstě);
ich den — verrent haben, wenn es an’s Geldgegeben
geht nemoci loktem do kapsy, když dojde
k placení; den — rühren klopiti (penzem); der
Zdácler wiegt den — zum Dieuch... řezník tříži
palcem váhu s masem (tchy se mě zádoži vid);
f ~m den — drehen pochlebovati, lichotiti kome;
po srsti hladiti koho; f ~m den o das
Däumchen drüden o halten držeti parcek komu,
podporovati koho. přáti, býti přízniv n nakloněn, nadržovati komu; f den — in der Hand halten skrbliti, lakotiti; den — auf den Geldbeutel halten mítí se k placení. sáhatí do měsce; ❧ der — fällt mir in die Hand ruce mi opadávaji (zděčenem); ~m den — auf das Auge halten o auf’s Auge sejen o drüden, f ~m den — seit aufdrüden držeti na uzdě, krotiti koho; f du triegt die unter den — dostaněs ji, (ona) bude ti po vůli; ❧ den — gegen ~, beißen vysmívati se komu; den bessern — haben mítí vrech n nadvládu; dasauden se jast mir... něco mi povidá... 2. O am Hebe im drázlochotíkko; —c-r Welle parcek na hřideli; troj palec, vačka. 3. palec, coulč. 4. tel. — der Ausflössung des Einflüttelbebes palec vyrážející n vyrážěcky stavěci.

Daumen…, daumen…, ("…-) —abzicher m odtahovač parcek; —hallen m bríško paleové; —beuge-muskel m; —beuger m ohýbaci sval parcek; —bohcrer m milyň lienik; —breit a paleový, na palee široký n zšíři; —breite f: a) šírka na palee; b) šírka parcek; —dic apalcový, na palee tlusťý; —drecher m f pochlebník, lichotník; —drucker m: a) O rám. = Thürklindwendler; b) fig. užinavec; —eisen n = —schüller; —furche f rýha palecová; —hammer m O str. paleční mlat n buchar; —klapper f = Castagnette; —klopfers m

Dämerling

— 651 —

|da-vor

an. sval odtahovací, odtahováč; -kraft † E = Daumtraft; -leder n Θ kozený palecek; -palečník; -loch n hrota (dira na palec z krulu kola palečného) -los a bez palece; -kranz m Θ str. paleční věnov; -rad n paleční kolo, palečník; -ring m Θ = -leder; Θ mlyn. vaček; -schraube f palečnice, paleční skřípeč; 3-m -schrauben angetren; a) dátí komu palečnice; b) fig. tryžniti koho; -schrauberci f F fig. tryžniti; -schüfem paleček, chránidlo palece; -sfot m -schraube; -strecker m an. natahovač palece; -stück n Θ půšk. štítek okrasný; -thiere npl. 6. plav. -e -s Ţenčernušěk věpy kornidlově. Daune (L-) f E₂₃, Daunden (L-) n E₇ puch, prach(ové peri), pýři, papéři. Daunen... (L-...) -bect n: a) postel s prachovými perinami; b) prachová peřina; -gras n bot. = Baumwollengras; -kissen n prachová poduška.

Däumling (L-) m E₃ = Däumling 1,2,3,4
Däumling (L-) m E₃ 1. ~ (dim. od Daumen) palecek zdvišak. 2. palec u rukavice. 3. Paleček, skrček, cvalík, pucek (drobná osubka). 4. Θ str. zvedací palec, vačka (= Daumen). 5. voj. lederner - nápaleční z usně (= Daunntappe). 6. plav. -e -s Ţenčernušěk věpy kornidlově. Daune (L-) f E₂₃, Daunden (L-) n E₇ puch, prach(ové peri), pýři, papéři. Daunen... (L-...) -bect n: a) postel s prachovými perinami; b) prachová peřina; -gras n bot. = Baumwollengras; -kissen n prachová poduška.

dannenhafst (L-) a D₂,₃ podobný prachu, prachovity.

daunicht (L-) a D₂,₃ nadelkaný, naběhlý.

dauniq (L-) a D₂,₃ prachový.

Dauphin [fr. j m E₂₅, e f E₂₂ id. králevic francovský; f jeho manželka.

Daus (L-) [rec.] D₆ I. tous], eso'. — II. m 1. (daiv) ei der ~ ! u všech všudy, hledme na to! was der ~ ! kýho dábla! kýho výra! ras ist ein Junge wie ein ~ to je čertovsky chlapík; sie war geputzt wie ein ~ byla vyšnorena jako loutka; ich bin ein ~ it et. dovedu (znamenitě) co; znám se v čem; f jsem chlapík v čem. 2. liebet. poklad, klenot.

Da(u)w (L-) m E₂₅ zo. Equus Barchellii zebra horni.

David (L-) [hebr.] m npr. E₂₅, E₃ 1. id.

2. ita v karty: pikový král.

David (L-) m (toj Davidit, L-) E₂₅, E₃ plav. lodní jeřáb k zdvišání člunů, kotev a p.

davidisch (L-) a D₂,₃ davidlovský.

Davidš... (L-...) -birne f davidka (znamuršta); -gerste f, -torn n bot. Hordeum coeloste krupen n ječmen nebeský, ječmen nahý; -harče f: a) had. harfa Davidova, b) zo. Harpa ventri-cosa harfovka.

Davidš... (L-...) -traše f zem. Davisuv průliv, Davisova úžina.

da-bon (L-), (L-2) adv. (v da-.. 2.) 1. a) o tom; ~ ist nicht die Heide o tom není řeči; o tom se nemluví; nichts mehr ~ ! still ~ ani slova (již) o tom! nemluv(te) již o tom; ~ ist noch niemand gestorben od toho n na to ještě nikdo neumřel; ~ (L-) spricht er o tom mluví (a ne o jiném); nidt weit ~ nedaleko odtud; man spricht ~, e-e neue Straße anzulegen mluví se o tom, ze se žíří nová silnice; b) der Herr ~ pán toho n jeho ata; wenn man ~ absieht, daß... nehledíme-li k tomu, že...; e) od toho z toho; ich habe nichts ~ weg-

genommen nevzal jsem z toho nie; was haben wir ? co z toho máme? ate: wenn man ~ absieht, was er sagt nehledíme-li k tomu, co praví. 2. sie sind (auf und) ~ json (již) ti tam; wie ~ (jdi) od toho! nedotýkejte) se toho!

davon... (L-...) -bleiben %n (in: 1. n do-tykati se toho; 2. fig. nevkládati se, nemíchati se do čoho; -bringen %: nichts als das heben -bringen zachrániti holý život; -eisen %n (in) (odtud) odkvapiti; chvatně n kvapne odejítí; -fahren %n (in): a) (odtud) odjízděri n p odjeti; b) ~ = abjahren 1. 2.; -fliegen %n (in) (odtud) (od)letěti; -flichen %n (in) (odtud) utikati n p utéci; -führen %: a) S. -jühren (odtud) odváděti n p odvésti koho; b) et. -jühren (odtud) odvážeti n p odvézti; -gehen %n (in): a) (odtud) odecházeti n p odejítí; b) zmizeti, upláchnouti; -heben %: sich -heben odkliditi se, vzdáliti se; -heisen %: S-m -heisen; a) pomoci komu (dostati se) odtud; b) pomoci komu od toho, zbaviti koho toho; -hüpfen %n (in) (odtud) (od)hopkovati; -jagen 1. %a (odtud) hnáti n p odehnati. 2. %n (in) hnáti se (odtud), odehnatise; -kaufen %a ukoupiti; -kommen %n (in) uniknouti, vyváznouti; er kann nicht nemůže odtud; er ist mit btauen Auge o mit genauer Reth -gekommen vyvázl stěži n s bídou; jen jen n jen tak ze vyvázl; tež: er ist mit heiler Haut -gekommen vyvázl živ a zdráv; noch wohlseit -temmen ještě šastně vyváznouti; nur mit Schimpf und Zchande -fommen utržiti si hanbu při tom: vyváznouti z čeho s hanbou n s ostudou; -gekommen ubíhý; -kricgen %n dostati z toho; fig. utržiti; -kaufen %n (in) (odtud, běžeti, odběhnouti; (o vojáčeh) sběhnouti); -laufen, als báhte jen Züflgel utikati jako vít n jako bez duše n oběma nohama, pelášiti, jechati, ubíhati; über Hals und Vepi -lanjen ubíhati (jako) o překot n hemropádem; 3-m -lanjen utéci komu; es ist um ~ zu laufen (e zum -lanjen) to aby člověk utekel (nelzo tu vydržet); -macht %n %r: sich (auf und) -machen utéci, (heimtich) uprchnouti, zmizeti, upláchnouti, ufouknouti, vytratiti se; er hat sich auf und ~ acmacht sebura sitka a fig.; -muffen %a (b) musiti (odejiti) odtud; fig. er wird ~ (iterben) müffen odeběre se na věcnost, zemre; -reiszen %n (in) odcestovati, odejiti, odejeti; -reiten %n (in) (odtud) odjízděti n p odjeti (kósmo); im Trab -reiten odklusati (odtud); mit verhängtem Zügel -reiten tvyskem odtjeti; -schießen %n (in) = -jagen 2.; -schleichen %n (in) %r sich -schleichen (od)plížiti se, (od)krásti se, vytratiti se (odtud); -schwimmen (in) odploouti; -sprengen %n (in) = -jagen 2.; -kühn %n odklízeti p odkliditi (odtud co); -trazen %n (in) (odtud) odklusati; -tragen %: a) (odtud) odnášeti p odvésti; b) fig. e-e straušet -tragen nemoe si uloviti n uhnati; -zavce o Zdávke -tragen ostuđa n výprask si utržiti n sliznouti; prijiti k ostudě n k výprasku; den Zieg -tragen (über...) dosici víťžství, zvitžití (nad...); -wollen %n (b) chtiti (odejiti) odtud; -zichen %n (in) odtahnouti, vzdáliti se, odebrati se (odtud).

da-vor (L- n L-) adv. (v da- 2.) 1. před to: a) místěn: stellen Sie ein Brett ~ postavte před

da-weiß

— 652 —

Decade

to prkno; die Scinde sind ~ (ver der Statt) ne-
prätelé jsou pred nim (pred městom); ein Schlepp
~ legen dáti n pověsiti na eo zamek. 2. sei
(о behind') uns Gott ~! tež da sei Gott vor ochrań
n uchovej nás toho Büh; sich ~ hielten střeči
se, vystrihati se, varovati se toho; ich er-
drehte nicht ~ nelekám se toho; hiite dich ~
stříž n chrań se toho; ich habe e-n Abschlu-
mám ošklivost k tomu, osklivim si to, osklivi
se mi to, přeči se mi to, hnuš se mi to; ich
fentne ~ (ver dem Kärm) nicht einschlagen nemohi
jsem pro to n pro hluk usnouti; prov. J a p =
dafür; ich fann nicht ~ nemohu za to, nejsem
tím vinen.

da-weiß (—) cj. prov. zatím co.

da-wider (—n ↕ —v) adv. = dagegen; jür
und ~ pro a proti; ~ reden odmlouvati.

Da-wider..., (—d—v...) ~ handlung f odpor.
dazu (—n ↕ —) adv. 1. (městní přibízeno k tomu; man
kamt nicht ~: a) nemůže se k tomu; b) (zu der
Anset) nemůže se k němu (k ostrova); das Geld
ist verschlossen, ich fann nicht ~ penize jsou
zamčeny, nemohu (se dostati) k nim; ~
tommen: a) = ~ gelangen; b) (unvermutet) při-
jiti (nenadále) k tomu; s. sm. = ertappen;
c) v ~ 3. 2. (vřent, üčel) er ist ~ abgerichtet jest
k tomu n tak vyvcučen; ich bin ~ berechtigt jsem
k tomu oprávnen; v bringen I. 5. Q; wie tomme
id ~ ? jak k tomu přicházim n přijdu? kterak
si toto zasleužim?; ich fann nicht ~ kommen
(jt., dais...) nemohu k tomu přijiti se k tomu
dostati. nemám (na to) kdy (abych...); id
ladhe nur ~ směji se tomu; was jagst du ~
co (tomu) ríkäss?; er ist ~ da jest tu pro to;
man muß ~ thun, dais... třeba dělati tak n
působiti k tomu, aby...; = dafür 4. 3. (pri-
bezen) (noch) ~ ještě k tomu; zwei taufend kronen
und freie Wöhnung ~ dva tisice korun a
k tomu byt; er hat noch Geld ~ bekommen dostal
ještě penize; arm und (noch) kräfflich ~ chudý
a churavý k tomu; sein Theil ~ geben přispěti
svou částkou n hřivnou; ~ temmt, dais es er
nicht weiß k tomu ještě on o tom nevi; ~ legen,
jeiagen, legen, thun (k tomu) připojiti; ~ rednen
(k tomu) připočitati; ~ treten (k tomu) při-
stoupit. 4. (právod, současnost) er arbeitet und füngt
pracuje a k tomu n zároveň zpívá; er war
ganz still ~ neřekl na to ani slova, ani na to
něhlesl n nemukl; er schaute grimmig ~ divál
se na to se vztekem.

Dazu-gehörig (—ü—v) a D₂,₃ k tomu patřící
n náležející.
Dazu-kommen (—ü—v) n E₇, Dazu-kunft (—ü—v) f
E₁₈ durch die ~kunft der Jurcht a protože ještě
dostal strach.

da-zumal (—) adv. = damals.

da-zwischen (—) adv. 1. mezi tím; wählen
Sie ~ volte z toho. 2. es ist der unterchied ~
(dais...) mezi tím jest ten rozdíl, že...; man
hörte f-e Stimme ~ jeho hlas bylo (zároveň)
rozeznati. 3. ~ ein-schaffen zaražiti; ~ fom-
meu přijiti mezi to n do toho; wenn nichts ~
temmt neprijde-li nie do toho, nestane-li se
nic neočekávaného; ~ legen položiti mezi to
n do toho; ~ liegen ležeti mezi tím n v tom,
oddělovati to; S-m ~ reden skákati do řeči
komu; sich ~ schlagen = ~ treten; ~ schreibtou

v pisovati v věpsati (co do čeho); ~ stecken vězeti
v tom; ~ stehen státi mezi tím n v tom;
~ treten vstoupiti mezi to n do toho, vložiti
se do čeho, zakročiti, prostředníkovati.

Dazwischen..., dazwischen... (—)...
—besindlich a meztim jsoucí, mezitímny;
—bringen n vpravení do toho; —kunft f pro-
střednictví, vkročení, za-, vložení se v to;
wegen —kunft e-s fremden Hinderuiffes pro na-
skytnut se přečážky odjinud v to přišle;
—sircuken n prosypání; —treten n vkročení,
vstoupení mezi to, prostřednictví, zakročení
(—)kunft).

d. e. abbr. za da capo (od začátku).

D. G. abbr. za Delegierten-Convent.

d. d. abbr. za de dato (v Dato).

Debatte (—) | fr: f E₁₂, debat(a)†, diskus(s)ef
(rokování n rozprava dle určitých pravidel); et. zur ~ bringen
privésti k řeči eo, privésti řeč n rokování nač,
dáti o čem rokovati.

debattieren (—) [fr.] I. %a, %n (b) C₁₂ (ilber)
et ~ rokovati, jednati, debatterat o čem. —
II. % D-n E₂ bez pl.; mit vielent D- pflegt man
die Wahrheit zu verlieren přiliš mnoho řeči pravdě
málo svědči.

Debe (—) f E₂₂ 1. fena, čub(k)a, psice.
2. králice (samice králíček).

Debetur (—) [lt.] f E₁₈ celní poukázka
na zboží první jakosti.

Debet (—) [lt. n E₂₅, pl. Debita (—) neskl.
levá strana (dluhová) v účetní knize (má
dáti); bringen Sie den Beirat auf mein ~ při-
píste částku na můj účet.

Debet..., (—) obeh. ~ posten m položka
(v účtu) na levé straně v účetní knize;
—seite f = Debet.

Debit (—) [fr.] m E₂₅ obeh. odbyt (zbož).
Debit... (—) obeh. ~ maſſe f = Concurſmaſſe;

—station f stanice odbytu; —wecsen n = Concurſ-
wejen.

Debita (—) npl. od Debet obeh.

Debitieren (—) [fr.] %a C₁₂ obeh. 1. (zbož)
obdívati n na drobno prodávati. 2. S. mit
et. ~ připsati komu k dluhu n na účet co.

Debitor (—) [lt. m E₁₂ obeh. dlužník.

deblo(c)kieren (—) [fr.] %a C₁₂ typ., voj. blo-
kád(y) zbaviti (co).

debordieren (—) [fr.] I. %a 1. obrubu a
(n)kraj čeho odděliti. 2. voj. = ilberſliigeln. —
II. %n (b), %r sich ~ 1. vystupovati z břehů,
rozvodniti se, rozlévati se, přetékati. 2. fig.
vystupovati z mezi.

debouchieren (—, eti debuš-) voj. [fr.] %n (b)
C₁₂ 1. odhraditi, odepati, (zacpano) uvolniti,
e-e Flasche ~ láhev odzátkovati, zátku z láhve
vytáhnouti. 2. voj. vyraziti ze soutěšky.
3. najiti přležitost k odbytu.

Debütt (—) n E₂₅ [fr.] první krok n pokus,
první vystoupení (zejm. na lovišti), začátky, debut†.

Debütant (—) [fr.] m E₂₀, —in f E₁₉ nováček,
začátečník, f -ice, poprve vystupující herec
n f -čka n spisovatel atd.

debüttieren (—) [fr.] %n (b) C₁₂ učiniti
první pokus, poprve veřejně vystoupiti (zejm.
o herci a spisovatelit).

Decade (—) [fr.] f E₂₂ 1. dekáda†, desitka.
2. deset dní (v rubopl kalendáři franc.) 3. deset knih.

decainairen

— 653 —

| dchiffrierbar

decaſquieren (~-~) [fr.] %a C₁₂
o(b)ſtisknouti (obrázač štňatý k kresby).

decampieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ voj. zdvi-
noutni tábor n ležení, odtáhnouti z tábora n
z ležení.

Decan (~) [lt.] m E₃ děkan↑: 1. hodnost du-
chovn. 2. hodnost universita.

decanal (~) [lt.] a D₂,₃ děkanský.

Decanat (~) [lt.] n E₃ 1. dekanát↑, dě-
de, dekanství. 2. obvod děkanstvi.

Decanatsz... (~-...) = Decantent...

Decanci (~) [lt.] f E₁₈ = Decjanei.

Decantation (~-~, ču -čjón) [lt.] f E₁₈
dekantování, scezování, slévání.

Decantier... (~-...) ...verfahren n slév. lití
dutých předmětů bez jádra obliváním vnitřku
kadlubu.

decantiieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ chem. dekan-
tovatiť n scezovati p scediti n slévati (s usediny)
decapieren (~-~) %a C₁₂ ožíhání kovů pred
galvanisováním.

decapitieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ stíti koho n
hlavu komu, popraviti, od- koho.

Decarbonisation (~-~) [lt.] f E₁₈ od-
hlíčení.

decarbonificieren (~-~) [lt.] chem. I. %a
C₁₂ oduhlíčiti. — II. % v ~- n E₇ bez pl., De-
carbonisierung f E₁₈ hnut. oduhlíkování, vy-
ločení uhličí.

decartieren (~-~) [fr.] I. %a C₁₂ pošt. ozná-
čiti předměty za sané. — II. % v ~- n E₇ bez pl.,
Decartierung f E₁₈.

Decatier... (~-...) ~maschine f stroj deka-
tovací.

decatieren ⊕ (~-~) [fr.] souk. I. %a C₁₂
dekatovatiť, sukno propařiti, sukno parou
upravovati, aby lesku pozbylo. — II. %
D~ n E₇ bez pl., Decatierung f E₁₈.

Decatierer ⊕ (~-~) [fr.] m E₆ souk. deka-
tovač.

Decatur (~) f E₁₈ textů, propařování.
Decaturz... (~-...) ~tisch m propařovací
stůl; ~walze f válec propařovací.

decedieren (~~-~~) [lt.] %n (jí) C₁₂ odejítí.

Decem (~) [lt.] m E₂₅ desátek (= Sebute);
fig. er hat f-n ~ belemmen dostal na pametnou
n svůj díl n co proto.

December (~) [lt.] m E₆ prosinec.

December..., december... (~-...) ...kálte f
proscinvac zima, zima (jako) v prosinci;
~mann m (muž, jenž účin státní převrat 2. prosince 1851,
Ludvík Napoleon); ~mážig a = decemberlič; ~mör-
der m násilník; ~verfassung f prosincovka
(u-tava rakouská daná 27. prosince 1867).

decemberlich (~-~) [lt.] a D₂,₃ 1. prosin-
cový, jako v prosinci. 2. fig. po způsobu
Ludvíka Napoleona (v Decemberermann).

Decembritsen (~-~) mpl. E₂₀ přívrženci
Ludvíka Napoleona a osnovatele státního
převratu 2. prosince 1851.

Decembir (~) [lt.] m E₈, ₮ E₄, d. st. v. id.,
desitipán (élen desítélenné koinsé a úřední moží).

decembiral (~-~) [lt.] a D₂,₃ decemvir-
ský†, desitipanský.

Decembiral... (~-...) ~collegium n shor
decemvirů.

Decembirat (~-~) [lt.] n E₃ id., desíti-
panství.

Decembirn... (~-...) ...würde f hodnost
decemvirská, decemvirstvít.

Decennium (~) [lt.] n E₁₇, pl. Decenni-en
destitiletí.

decennal (~) [lt.] a D₂,₃ desítiletý.

decent (~) [lt.] a D₂,₃ přístojný, slušný,
způsobný, mravopojěčný.

Decentralisation (~-~) %, ču-čjón) [fr.] f
E₁₈ decentralisace, zrušení n uvolnění centra-
lisace.

Decentralisations... (~-~) %... ~system n
souťava n system decentralisationi.

decentraliſierbar (~-~) [fr.] a D₂,₃
schopný decentralisování.

decentraliſieren (~-~) [fr.] I. %a C₁₂
n̄ centralisovatiť, zrušiti n uvolniti centrali-
saci n ústřední správu (zřjm. státní). — II. %
D~ n E₇ bez pl., Decentralisierung f E₁₈.

decentrieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ zrušiti sbíha-
vost středovou (čeho), uciniti rozbíhavým (čo).
Decenq (~) [lt.] f E₁₈ přístojnost, slušnost,
způsobnost, mravopocestnost.

Deception (~, ču -čjón) [lt.] f E₁₈ podvod.

Deceptor (~) [lt.] m E₁₈ podvodník.

Decernat (~) [lt.] n E₃ obor působnosti
decernentovy.

Decernent (~) [lt.] m E₂₀ id. 1. = Lrtbciſs
verfasser. 2. zpracovatel (čeho), zpravodaj.

deccpieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ trhati.

deccrtieren (~-~) [lt.] %n (b) C₁₂ bojovati
rozhodný boj.

Decession (~) [lt.] f E₁₈ odchod.

Deceffor (~) [lt.] m E₁₂ 1. odcházející.

2. predchůdce v úřadě.

dechagrinieren (~-~) ču deš-) [fr.] %a C₁₂
zbaviti zármutku koho.

dechalandicren (~-~) čti deš-) [fr.] %a C₁₂
o zákazníky připraviti koho.

Dechanei (~) [lt.] f E₁₈ děkanství (mísnlost
hodnost).

Dechant [lt.] I. (~) m E₉ děkan†. —
II. (~) n E₂ obch. = Decend.

Dechanten... (~-...) ~amt n o ~würde f
děkanství, úřad děkanský, hodnost děkan-
ská (= Decanei); ~birne f bot. (hruška) děkanka;
~gerichtsbarteit f obor působnosti děkanovy;
~würde f v ~amt.

Decharge (~) f E₂₄ 1. wí Decharge-
eriheitung f E₁₈ spořádání účtů. 2. play. sklá-
dání s lodi. 3. voj. výstřel. 4. ⊕ stav. = Strebe-
ant, Strebebogen.

Dechargen... (~-...) ~mauer f zeď s pod-
pěrnými pilíři.

dechargieren (~-~) ču desarž-) [fr.] %a C₁₂
1. skládati. 2. zbaviti, sprostiti. 3 výstřititi.

Dehend, Dechent (~) n E₃. Decher (~)
[lt.] m (n) E₆ kož deset kusů. f desitka (čeho),
balík s desíti kožemi.

Dechet (čti dešě) m E₂₅ úbytek na váze,
odpadek.

Dechiffrier... (~-...) ~kunst f umění desírovací.

Dechiffrierbar (~-~) [fr.] a D₂,₃ (roz)řesi-
telný, rozlušitelný, čt(+)itelný.

dechiffrieren

— 654 —

deckbar

dechiffrieren (~-~) [fr.] I. %a C₁₂ desíro-
vatí, (roţ)řěsiti, (roţ)luštiti, tajně n cizí písno pře-
čisti. — II. %r sīch ~ dáti se poznati.

Dechiffrierer (~-~) [fr.] m E₆ (roţ)řěsěitel,
(roţ)luštěitel, čtenář tajněho n cizíro písma.

Dechſel (~~) ⊖ f E₂₂ teslicě = Dachſel 2.

dechſeln (~) %a C₁₂ = Dachſeltn I. 2.

Dechtmechtl f (~~) n E₆ tajnost, pletkář-
stvi (= Heimlichkeit).

Deci-ar (~~) [fr.] n E₂₅ id., %₁₀ aru.

Decidenz (~-~) [lt.] f E₁₈ úbytek, úpadek.

decidieren (~~) [lt.] %a C₁₂ rozhodnouti:
~d a D₂,₃ rozhodný.

Decidua (~-~) [lt.] f E₂₃ tysiol. mázdra pa-
davá (= hinfällige Wart).

Deci-gramm (~~) [fr.] n E₂₅, E₃ id.,
%₁₀ gram(m)n.

Decil (~) [lt.] n E₃ = Gezehutichsein.

Deci-liter (~~) [fr.] m (n) E₆ decilitr.
%₁₀ litru.

decimale (~-~) [lt.] a D₂,₃ math. decimální;
po desiti postupujici, desetný.

Decimale (~~) ~~~ (~-~~) ~bruch m desitinným
zlomek; ~bruch ſchle f místo desitinného
zlomku; ~einheitung f rozdělení desitinní
n na desitiny; ~maß n míra desitinná:
~rechnung f počítání s desitinami n se
zlomky desitinnymi; ~inſiem n soustava
desitinná; ~taſel)wage f decimální n de-
sitinná váha f decimalka.

Decimation (~-~, čë-ejon) [lt.] f E₃ 1. právo
n šbřání desátku. 2. losování desátých mužů.

Decime I. ~ (~~) [fr.] m E₅ 10 centimú,
%₁₀ franku. — II. hud. [lt.] f E₂₂ desitín.

Deci-meter (~~) [fr.] m (n) E₆ decimétř.
%₁₀ metru.

decimetrisch (~~) [fr.] a D₂,₃ decimetrový,
decimieren (~-~) [lt.] I. a C₁₂ vol. decimo-
vatí, desátiti, každého desátého popraviti. —
II. % D~n E₇ bez pl., decimiering f E₁₈.

decintrieieren (~-~; ču dese-n-) [fr.] %a C₁₂ vzítě
lešení zespod klenby.

decipieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ oklamati, osa-
liti, podvésti.

Decisíon (~~) [lt.] f E₁₈ rozhodnutí.

decisiv (~-~) [lt.] f a D₂,₃ nozhodný.

Decisiv... (~-... ) ~timme f, ~vošm n roz-
hodný hlas.

Dec (~~) n E₃ 1. plav. paluba; glattes ~ ne-
krytá paluba; łosea ~ volná polyblivá paluba,
padači most lodni. 2. = Wagenverded.

Decf... , decſ~ (~~) ... ) ~rbeit f ⊖ kryei
práce, krytí; ~balten m: a) vod. stav. poval,
stropnice; b) plav. trám n nosník palubní,
palubnice; ~balken-fliiſe f ⊖ plav. podpěra,
sloup podpěrný, palubnice; ~bank f min svrechní
vrstva v kamenných lomech; ~bciſ n tes. pobi-
ječka; ~bett n: 1. svrechní perína, svrchnice.
2. prikrývka ložní; fig. das ~ beiit nach sīch ziehen
hleděti si zisku (na úkor jiného); ~bett-bezug m po-
vlak svrchnice; ~blatt n: a) kryčí n svrechní
list; b) bot (bractea) listen; ~blatt-förmig a
bot. listenovitý; ~blatt-fos a bot. bezlistenný,
bezlistenů; ~blättchen n bot (bracteola) listence,
kryčí listek; ~blech n voi. kaplice; ~brett n voj.
fošna, mostina, -nice; ~dicte f plav podlažnice
palubní; ~farbe f kryčí barva; ~farben-

malerei f malířství n malování kryčí barvou;
~ſaſhinef voj. záštitná hať n otep; ~ſeder f zo.
kryčí péro; ~ſirniſ m kryčí fermežt; ~ſiſch m zo.
Stromateus ſiatola příkrovnice (fiatola); jduwaz-
ſer ~ſiſch Stromateus niger příkrovnice černá;
~ſlügel m zo. krovka; ~ſliigler mpl. zo. brouci
krovkami opatření; ~frucht-flechte f bot. Endo-
carpon nitroplodka; ~ſuge f ⊖ stav. spára
stvěná; ~gang m voj. krytá cesta; ~garn n
= ~neß; ~gebirge n ⊖ geol. horst. horst po-
kryvné; ~geld n přípustné, plat za přípuštění
kobyly; ~geſims n stav. kryčí řimsa; ~getäſel n
stav. tabulování stropu (v truh. umělém); ~glas n
kryčí sklo; ~grund m kryčí n klihový pod-
klad; ~gut n tabák na obalování doutníků;
~hammer m ⊖ kladivo pokryvačské; ~haut f
an. pokrývka, kůže; ~hengſt m hřebec, pušťák,
poskočník; ~holn n ⊖ dievená krytba; ~kiemer
mpl. zo. krytožábri; ~klappe f bot. = Heblischnuppe;
~kuien der Badc npl. plav kleč palubná, koleno
palubné; ~kraſt f e r Farbe kryvost barry; ~ladeſ
f e r Pontonbrüde = brett; ~lage f ⊖ vrechni
n kryčí vrstva; ~lehm m ⊖ siev. jemná hlina
formírská; ~lehnef ⊖ = lühne; ~leinwand f
plátno na plachty, plachtowní; ~leichten n
⊗ stav. lodt lištiny palubní; ~leiste f tes.,
truh. kryčí spárové lišty n lišty na spáry;
~liinſe f ⊖ kot. zákolník krytý (před blátem);
~mantel m plášť, pokrývka, zástéra, zámysl,
barva, záminka; unter dem ~mantel der drěnund
~dacht pod záminkou přátelství; ~material n
krytivo; ~nech n lov. kryčí síť; ~oſſticer m
plav. e-ſ stregſchidſſe palubní poddůstojník hod-
nosti šikovatele (3 n ſem. námořenotva); ~planken fpl.
plav. plaňky, fošny, honty, hontiny; ~płatte f:
2. děs Doppelbetheblicenz s záklopní želízko klopkáře.
2. víko, příklop. 3. kryčí deska n pás spárový;
~rajen m drn n trávník na obkládání; ~raſen-
beſkledung f obložení drnem; ~reiß(cu) m ⊖
kot střechový oblok; ~reißer pl., ~reißig n bot pl.
chrastí na pokrývání a obkládání; ~rohr n
bot. Phragmites communis rákos obecný, třina
obecná; ~ſamen-ſplanzen fpl. bot. Angiospermae
krytosemenné; ~ſamig a bot. krytosemenný;
~ſchicene f: 1. voj. der Pafettenmände kryčí pant;
2. Sina n postraních lafety n lože. 2. ⊖ hat.
der Padete pokrývka paketová; ~ſchild n zo.
hřbetní štit; ~ſchore f plav. = ſliiſte; ~ſchwab-
der m plav. strápece ze starých lan k čistění
paluby; přih. náramky důstojnické; ~ſchwelle f
⊗ = Holm; ~ſimš n orn. (článkovaná) deska
hlavice (románské); ~ſpelſe f bot. der Čosrauren
(tegmen) pleva, příkrov; ~ſpinne f zo. = Deden-
pinne; ~iſein m ⊖: 1. stav. a) kryčí kámen;
b) kamenité roubení studny. 2. štěv kryčí
kámen (při formování v hlíně); ~ſtroh n =
~Adachstreß; ~ſliiſte f plav. podpora palubní;
~wadjs n kryčí vosk; ~wauſe f zo. Tetyra
(Eurygaster) širohřbetka; ~wert n voi. zaſtita,
zákryt; ~worp m, ~wrange f plav. klečkové
trámy palubní na zádi lodní; ~wulſt f =
~leichten; ~zeug n = Tischzeug; ~ziegel m: 1. v
~Adachziegel. 2. taška n kryti stok. kamenná
taška střešní řeckých chrámů po způsobu
prejzů; ~jirkeſ m ⊖ střední velké kruhové
pole ve stropě.

deckbar (~) a D₂,₃ (po)krytelný.

Decd

— 655 —

Declaration

Decd (v) f E₁₈. Decd'n (v) n E₁. Decf-
lein (v) n E₁. 1. a) pokryvka, př., -adlo;
fig. jich nach der ~ středen délati n tahmouti jak
remen stáci (v) díváti die prostředků; b) stav. strop,
platňo; ~ mit sichtbaren Batten strop trámový
bez podbiti; ~ mit Pliestenlatten beschlagen strop
latěmi ~ spodem zapážiti; ~ e-s Minenganges strop
stokje. 2. obal, rouška; die ~ der Vlandt rouška
noci; fig. ~ des Himmels klenba nebeská; e-e
vor den Augen haben miti roušku na očech, miti
zastrene oči; Funter der ~ ipielen tajiti se svými
záměry; unter einer ~ mit B-m steden je sein býti
za jedno n srozuměn s kym; unter der ~ der
Freundichast v Decmantel.

Decfel (v) m E₆. 1. víko, poklop, př., po-
kryvadlo, poklička; Prv. eſ ist keim Töpſchen je
jdeji, eſ ſuſet jich eut ~ dažu není hrnce tak
špatného, aby se nenašla poklička jeho (eša
ſebe oskřívají deſce se věa. 2. fig. f Topſ und ~ párěk,
dvojice; der Topſ ijt wuirdig deo ~ s ti dva se
hledali, až se naſli; ti dva se k sobě hodi,
jeden z nich jest za osmnáct, druhý bez
dvou za dvacet: v Decmantel a Decſe 2.; den ~
zu et. abgeben býti plástikem a záminkou cenu
~ unter dem ~, daps jie eſ aus ſiebe thun pod
záminkou n předstírajice, že to cini z lásky.
3. f klobouk, p palouk (= Huit). 4. © vičko.
5. ~ = platte; voj. del. ~ des Bündloches kaplice
n překlop na zátravku.

Decſel..., decſel... (v) ~) -ähnlich a
vikovitý. poklopovitý; -artig a = -abntid;
~ band n ⊙: a) zám. svor(ka), závěsa; b) typ.
~ bänder npl. stužky deskové; -becher m čise
s vi(č)kem; -beschucidbrett n knih. prkno na
orezávání desk; ~ brett n ⊙ pap. prkénko na
archy do lisu; ~ feder f ⊙ = Batteriefeder;
~ förmig a vikovitý, poklopovitý; -fiutte-
rung f ⊙ typ. náplň desky; -halter m ⊙ vpr.
spona desková; -kanne f konvice s vičkem;
-kiemer m zo. = Dadſiener; -korb m koš(ik)
s víkem; -fraunt n bol. Opercularia vičkovka;
-ichne f = Decſülne; -loſ a bez víka, bez
poklopu; -myrte f bot. Calyptranthus čepič-
nice; -platte f vrchní deska, poklop, víko;
-precſe f lis na desky; -schuſe f zo. Valvata
točenka (= -thierchen); -ſchraube f ⊙ =
Batteriefederjhaube; -ſich n síto s dvojim dnem;
-jein m ⊙ stav. záklopní kámen, překlad,
príklop; -ſtuhl m ⊙ typ. = Galgen, Tattel c-
Přefje; -thierchen n zo. vičatec; -tragend a
mající viko n poklop, s víkem n poklopem;
-träger m ⊙ pušk. = Obertrieb; -ühr f ho-
dinky kryté n s pláštěm.

deckſt (v) I. %a C₁₂ opatřiti vikem n poklopem (co). — II. F vₙ (h) smeknouti (klobouk n čěpici).

decken (v) I. %a, %r C₁₂. 1. (ſich) (po)krýti, pokrývati (%r se); mit Ziegezu pokrývati (taškami); % (= 3-m die Kostem) ~ hraditi útraty komu; er ist gedeft má útraty nahrazeny. 2. ein Und auf o über den Tisch ~ prostřiti (ubrus na) stůl; abs. (für zehn Personen) ~ prostřiti (pro deset osob); fig.: a) bemänteln; b) verhüllen; c) = ſpirmen, schützen; den Wein ~ chrániti vino od zimy. 3. voj. krýti, zaštititi, chrániti. 4. obch. krýti se, pojistiti svou pohledávku;

3. (eurech ein unterpajnd) dáti záruku komu. 5. ⊙ =
gededen; f er ijt gedelt jest opilý. 6. lov. verden ~
chytati skrivaný do site; die Hunte ~ das Zchwein
psi drži kance. 7. math. e-eFIGur deſt e-e andere
o ist e-r anderen ~d (congruent) obrazee sho-
duje se n jest shodný s jiným; ⊙d shodný;
s sm. zwei Begriffe ~ jich; dva pojmy se shodují n
json totožné identické. 8. zvěrol. = beipringen.
9. ⊙ abs. die Hinte deſt gut puška nerozha-
zuje n dobre váže. — II. % D~ n E₁ bez pl.
Decung f E₁₈. 1. úhrada; str. překryti u sou-
pátka parniho stroje; voj. Mannchaft zur Decung
e-r Œuhr(ach)ierung ochranstvo při obrokování
n picování; Decung des Daches mit Zheb positi.
2. pokrov, při-. 3. celní poukázka n listek.

Decſen..., decken... (v) ~) -anker m ⊙
der denerbuche an der ſecomotive výstupy na stropu
topivě komory; -feld n ⊙ stav. pole ve strope;
-ſiſch m zo. = Pampel; -ſlechter m rohožkar;
-joſd m prostřední pole stropu; -gemälde n
malba na strope; -getäſel n postropnice,
stropy vykládaného díla, soſſitty; -glidn n
člen kryci; -gurt m ⊙ sedl. pás n ſemen
k upevnění pokrývky; -händler m obchod-
ník (s) pokrývkami; -hoch a, adv. vysoký
až do stropu; -hölzer npl. stropovnice; -ma-
cher m: a) = -ſlechter; b) = -händler; c) ⊙
stav. zvláštni ſemeslníci dělající stropy uj.
v Němecu; -maſer m malíř stropů; -ober-
licht n ⊙ stav. světlík do stropě; -puſm von
ſups stav. sádrová omitka stropu; -riſs m rys
nadhlanví; -ſchalung f ⊙ (za)pažení n pod-
biti n nabití stropu; -ſchalungs-halter m ⊙
tes pacholík n přistroj, jímž se přibíjí stro-
vově pažení; -ſpinne f zo. Tegenaria pavouk
obecný; -ſliſch n ⊙ stav: a) sádrový strop;
b) = gemälde; -ur funde f listina zjistovaci;
-bergipſer m ⊙ stav. sádроваč stropu; -jierat m
⊗ stav.: 1. šiška, krápeň; 2. ozdoba stropu.

Decfer (v) m E₆ = Decſefer.

Decferci (v) f E₁₈ = Dachdedung.

deſtich (v) a D₂·₃ = decbar.

Decſung... (v) ~) -capital n úhrada ji-
stinná; -linie f voj. čára záštitná, kryci n
obranná; -mittel n obch peníze na uhrazení (čeho).

Declamation (f — ⊙ n — — ⊙) [lt.] f E₁₈
deklamace†, -ování†, (způsob) přednášení,
přednes.

Declamations... (— (v) ... ) -funſt f
uměni deklamační n -ovati; -ſliſch n kus de-
klamační n k deklamaci; deklamovánka;
~ krasořečenka; -übungen fpl. cvičení v de-
klamaci.

Declamator (— ⊙) [lt.] m deklamator†,
přednášeč.

Declamatorik (— — ⊙) [lt.] f E₁₈ deklamatorika†.

deklamatorijch (— — ⊙) [lt.] a D₂·₃ deklamatorní, -ční.

Declamier... (— u) = Declamations...

deklamieren (— ⊙) [lt.] %a, %n (h) C₁₂ deklamativi†, přednášeti (s citem).

Declarant (— ⊙) [lt.] m E₂₀ deklarant†,
osvědčovatel.

Declaration (— (v) ⊙) [lt.] f E₁₈ deklarace†:
a) projev(en)i; b) prohlašení; c) obch. opověď.

declarativ

656

Defaleation

declarativ (---|) declaratorisch (---|) [lt.] a D₂₁₃ deklaracni, projevovací, prohlašovací.

declarieren (---|) [lt.] %a C₁₂ 1. projeviti, oznámiti, ohlásiti, osvědčiti, opovídati. 2. prohlásiti.

declaßieren (---|) [lt.] %a C₁₂ vytříditi.

Declination (---|) [lt.] f E₁₈ deklinace: 1. gram skloňování, sklonení. 2. fys. magne ijde magnetická deklination a úchylka (střelky magnetické od poledníka zemského).

Declinations... (---u...) instrument n = Decinatorium; freis m úchynník, kruh odklonový; sonnennahr f deklinační hodiny sluneční; tabelle f vzorec dekлинаční sklonovací; weise f (zusob) deklinace.

Decinatorium (---|-) [lt.] n id., deklinátor, deklinační bussola], úchylkový kompas.

declinierbar (---|) [lt.] I. a D₂₁₃ gram. sklon(itel)ný, ohebný. — II. s Declinierbarkeit (---|) f E₁₈.

declinieren (---|) [lt.] %a (b), %a C₁₂ deklinovatí: a) fys. odchelyovati; b) gram. sklonovati, ohýbati.

Declinometer (---|) m E₆ úchylkoměr.

Declib (---|) [lt.] a D₂₁₃ naklonený, svázný.

Declivitát (---|) [lt.] f E₁₈ svah, sklon.

Decoet (---|) [lt.] n E₃ id., odvar.

decolletieren (---|) [fr.] I. %a %r jich ~ C₁₂ vystrihnouti (%r si) aty (u krku) (komu), dekoletovati (%r se). — II. %b D~ n E₇ bez pl., Decolletierung f E₁₈.

decollieren (---|) [lt.] %a C₁₂ zbaviti hlavy.

decomponieren (---|) %a C₁₂ tkale. rozbírati složení tkaniny.

Decomposita (---|) [lt.] npl. druhoslosná slova.

Decomposition (---|) f E₁₈ tkale. rozbor tkaniny; rozlučba.

deconceptieren (---|) [lt.] %a C₁₂ splésti.

Deconcert (ču-ser) [fr.] m E₂₅ nedorozuměni.

deconcertieren %a C₁₂ z míry přivésti, zmásti.

Decontenance (ču-nās) [fr.] f zaražení, ohromení.

Decorateur (---|) [fr.] m E₂₅ dekoratér, okrašlovač, vyzdobovač.

Decoration (f ---| n ---|) [lt.] f E₁₈ dekorace†: 1. vykráslení, ozdobení, dekorování. 2. (odznak) vyznamenání, kříž, řád.

Decorations... (---(y)u...) -arbeit f dekorační práce, dekorování, kráslení, zdobení; maler m malíř dekorací n čení; výzdobný malíř; malerici f dekoracní malířství; šliíč n dv. dekorační kus; verwandlung f zmena dekorace.

decorativ (---|) [lt.] a D₂₁₃ dekorativní†, výzdobný.

decorieren (---|) [lt.] I. %a C₁₂ 1. dekorovatí, (vy)zdobiti. (o)krášlití. 2. řád uděliti komu. — II. %b D~ n E₇ bez pl., Decorierung f E₁₈.

Decort (---|) [fr.] m E₃ srážka, odrážení, odečtení v účiš.

decortieren (---|) [fr.] %a C₁₂ sraziti, od, odčisti.

Decorum (---|) [lt.] n E₂₇ slušnost; um des -s willen pro slušnost, ze slušnosti.

Decoupier... (---u...) jägse f str. vykružovací strojní pila.

decoupieren (---|) [fr.] %a C₁₂ rozkrájeti.

Decourt (ču dekur) [fr.], Decort (---|) m srážka v účtu.

deconbrieren (---|, ču deku-) [fr.] %a C₁₂ odhaliti, objeviti.

decreditieren (---|) [fr.] %a C₁₂ připraviti koho o úvěr n o důvěru.

Decrement (---|) [lt.] n E₃ úbytek.

Decrepit (---|) [lt.] a D₂₁₃ vyžilý, stářím sešlý.

Decrepitation (---|) [lt.] f E₁₈ třeštení.

Decrepitüde (---|) [fr.] f E₂₂ vysoké stáří.

Decrescendo (---|) [it. I. adv. id., sestupné slaběji. — II. s D~ n E₅ seslabování tónu.

decreescieren (---|) %a (in) C₁₂ ubývati.

Decret (---|) [lt.] n E₂ dekrevt, ustanovení, nařízení, rozhodnutí (úřední moci).

Decretale (---|) [lt.] f E₁₂, pl. tež Decretalien (---|) id., papežské rozhodnutí (o kázní a správě cirkevní).

Decretaliſt (---|) [lt.] m E₂₀ dekretalista†, značn a učitel kanonického práva (založeného na dekretaliích).

decretieren (---|) [lt.] %a %a (%a) %a dekretovati†, nařídití, ustanoviti.

decretlich (---|) [lt.] adv. dekretem†.

derottieren (---|) [fr.] %a C₁₂ od bláta očistiři.

Decubital... (---u...) -brand m snět pročleninná.

decumbent (---|) [lt.] a D₂₁₃ (o stonech) ležatý.

Decurie (---|) [lt.] f E₂₂ d. st. v. dekurie†, desátina†, oddíl deseti osob (u římanů).

Decurio (---|) [lt.] m E₆, pl. ~nen (---|) a st. v. id., desátník, náčelník dekurie (předch.).

decuršiv (---|) [lt.] a D₂₁₃ běžící dolů, sbíhavý; čtate lhůta prošlá n dekursivní; splátka polhůtní.

deussieren (---|) [lt.] %a C₁₂ křížiti.

Dederich (---|) m E₃ = Diec(œ)rid I.

Dedication (---|) [lt.] f E₁₈ 1. dedikace†, věnování, připsání. 2. vysvěcení kostela.

dedicieren (---|) [lt.] %a C₁₂ 1. dedikovatí, věnovati, připsati. 2. posvětiti (ehrám).

dedoublieren (---|) [fr.] %a C₁₂ voj zjednodušiti n zůžiti celo n čeli zástupu vojskovevého (= abdoppeln 2.).

deducieren (---|) [lt.] %a C₁₂ vyváděti p vyvoditi, dedukovatí.

Deduction (---|, ---|) [lt.] f E₁₈ deduce†, dovozování, vy-, vývod.

Deductions... (---(y)u...) -schluß m záverek dedukcí n vývodní; -verfahren n řízení deduktivní.

deductiv (---|) [lt.] a D₂₁₃ deduktivní†, čení. vývodný.

Deductiv... (---u...) -methode f sestupná methoda.

Dec(t)z p (±) m E₃ prov. s. bert. = Kopf.

de facto (---|) [lt.] adv. id., skutečně.

Defaite (ču dšět) [fr.] f porážka.

Defaleation (---|) [fr.] f E₁₈ odrážka.

defect

— 657 —

Degen ...

defect (~) [lt.] I. a D₂₃ (mangetajbi) defektní, neúplný, nedostatečný; nedokonalý, vadný, chybniý. — II. ~-m(n) E₃ defekt, nedostatek, neúplnost, vada, chyba, nedokonalost, ztráta.

Defect... (~) ... bogen m typ. arch přebytečný a doplňovací na doplnění (neúplných vstátků; schodný arch; ~buchſtaben mpl. defektní písmena, defekty, doplňky (übere písma); výběrky písma (přebývající písmenky); ~kaſten m neúplná výřažná kasa; ~mcldung f. hlašení, že něco schází; ~packet n v ~ſtiſc n výražný balík písma; ~ſpind(e) n skriňn na defekt.

Defectarius (~) [lt.] m lékar. lékárník (zaměstnaný) v laboratoři.

defecticren (~) [lt.] % (b) C₁₂ hledati chyby n vady (v čem).

defectiv (~) [lt.] a D₂₃ defektivní, neúplný; gram. schodný, nemající některých tvarů (klonny h n časovacu h).

Defectiv... (~) ... Kirchen fpl. nekatolické kostely.

Defectivität (~) [lt.] f E₁₈ neúplnost.

Defector (~) [lt.] m E₁₂ čistitel látek léčebných (v lékárni).

Defectur (~) f E₁₈, lékar. laboratoř (kékárničká, defenDICren (~) [lt.] % C₁₂ hájiti.

Defension (~) [lt.] f E₁₈ obrana; spis obranný.

Defenſional... (~) ... = Entlaſtungs...

Defenſions... (~) ... anſtalten fpl. zatření obranná; ~geivchr n puška n ručnice pro domobranu; ~frieg m válka obranná na obranu n na odboj; ~linie f voj. čára obranná obrany n zástitná; ~schrift f obranný spis (písemná) obrana.

defenſiv (~) [lt.] a D₂₃ obranný.

Defenſiv... (~) ... allianz f alliance obranná, spolek obranný n na obranu; ~angriff n útok obranný; c-n angriſt maden = die Defenſive (v toto) ergreifen; ~frieg m válka obranná; ~mittel n ochranný prostředek; ~teſtung f postavení obranné; ~ und Offenſiv-allianz f; ~ und Offenſiv-bündnis n spolek na výboj a odboj.

Defenſive (~) [fr.] f voj. obrana ú-, defensiva; die ~ ergreifen odchodliti se k obrané, omeziti se n přejiti přestoupiti na obranu; fiš in der ~ halten chovati se obranně n ú-, trvati se na obraně n ú-, bráni se.

Defenſor (~) [lt.] m E₁₂ ochránce, ob-, zastance, obhájce.

Defenret (~) [lt.] m E₂₀, 1. num. ražebné znamení (dole na penízi). 2. = Berichterstatter. 3. prav. nabíze příšahy.

Deferenz (~) [lt.] f E₁₈ (Wißfährigkeit) uctivost, povolnost, ústupnost.

deferieren (~) [lt.] %a C₁₂ 1. (übertragten) vznášeti co na koho; příkhnouti co komu; c-n Cíd ~ ukládati komu příšahu. 2. druhdy ast. ~ der Kreis kruh deferenčni.

Deſici-ent (~) [lt.] m E₂₀ 1. scházející, odpadlý. 2. dlužník. 3. seslábly člověk, zejm. rak, knéz stářím chorobou k zastávání úřadu neschopný.

Deſici-enten... (~) ... gehalt m plat chorých duchovních, chorobné; ~haus n kněžská chorobnice.

Německočsky slovník. 1. Teſchböhmiſches Wörterbuch.

Deſcit (~) [lt.] n E₇ id. schodek: ~ in den Cunnaumen schodek na příjmech, nedostatek příjmů; ~ am Gewicht übtek váhy.

deſtiquieren (~) [lt.] %a C₁₂ zohaviti, zohyzdití.

Deſtés (~) [fr.] n E₂₀ voj. 1. defilování, pochod (k prohledu) před kým. 2. soutěska, úžina, průsmyk, údolí, úvoz.

Deſtieren... (~) ... cour f dvoření se vladaři záležející v rychlém přejiti mimo něho; ~marsch m pochod k defilování n deflovati.

deſtieren (~) [fr.] [voj. %n (b), %i), %a C₁₂ 1. tahnouti n postupovati n defilovati k prohledu kolem vyššího. 2. bráti se průchodem n průsmykem.

deſinierbar (~) [lt.] a D₂₃ určitelný, vymezitelný.

deſinieren (~) [lt.] %a C₁₂ definovati, určiti. vymezovati.

Deſinierer ~ (~) [lt.] m E₆ určovatel. vymezovatel.

Definition (~) [lt.] f E₁₈ definice určení, vymezení.

deſinitiv (~) [lt.] a D₂₃ definitivní, konečný, rozhodný.

Deſinitivb... (~) ... frieden m definitivní n konečný mír.

Deſlagrator (~) [lt.] m E₁₂ (vs. id., žárovod, výžehovadlo.

deſlorieren (~) [lt.] %a C₁₂ květu n pánenství zbavití (c = entjungentjern).

deſlu-ieren (~) [lt.] %n (jtt) C₁₂ odtékati.

deform (~) [lt.] a D₂₃ neforemný, bezťvarný, ohyzdňný.

Deſformität (~) [lt.] f E₁₈ beztvarnost, ohyzdnost.

Deſraudant (~) [lt.] m id., podvodník, podloudník; zpronevřílec.

Deſraudation (~) [lt.] f E₁₈ defraudace, podloudnictví, podvod, zpronevěření, zpronevěra.

deſraudieren (~) [lt.] %a, %n (b) C₁₂ 1. defraudovatí, podváděti, šiditi. klamati, zpronevěřiti (co). 2. = schmuggen.

deſagieren (~), ču degaz-) [fr.] I. %a C₁₂ 1. vybaviti, vyprostiti (koho). 2. vymoci n osvo-boditi koho od vojenské povinnosti. 3. c-c Wob-mung ~ opatřiti pokoje bytu zvláštními vedlejšími východy. 4. serm., tež abs., uvolniti (cěpeł svou od protivníkovy), přejiti z pohrozu do jiného seku; vésti zálud n sek (kružný) n zbočením. — II. %r řch ~ 1. vybaviti se, vyprostiti se od čeho; zbaviti se, sprostiti se čeho. 2. slovu dostati.

Degen (~) m E₇ A. dim. ~hen (~) n E₇, Degeſein (~) n E₇ kord, meč; zum ~ greifen, den ~ ziehen sáhnouti k meči, tasiti (kord n meč); drehneidiger ~ kord trojbrítký. B. 1. rek, hrdina; alter ~ (nepeł) starý válečník, f stara vojna. 2. (Oſetbeben) jen v Segent und ~ znik a zdar; Segent und ~ haben prospívati.

Degen... ~ degent... (~) ... ~band n = qualif.: ~blatt n koš kordu; ~blätterig a hot mecon listý, s listy mecovitými; ~duell n souhaj (na) kordy; ~eidechse f zo. ještěrka z rodu Physignatus; ~fahig a = beſjäbig; ~ſeit a (kor- dem) nezranitelný; ~ſich m zo.: a) Xiphias mečoun; b) Trichiurus páskoun; püſchdchwätze.

83

Degener

— 658 —

Deich ...

ger -jisch Trichiurus lepturus páskoun vlákno-
repý; -fläche f. plocha kordu; -förmig a
kordovitý, mečovitý; -gefäss n. jílec n. ruko-
jet n. držadlo kordu; -gefäss-büglen m. krůzek
na jílec kordu; -gehange n. zavěsník (přes
rameno) pro kord, věšení n. kuple kordu;
-geheken n. opasník na kord; -griff m. jílec
n. rukoječ kordu; -gurt m = -gehent; -hich m
nána kordem: -fleid n. slavnostní oblek;
-klinge f. cepel kordu; hlavěnka; -kunter f
= -quaste; -knopf m: a) knoflík n. hruska
n. jablko kordu; b) fig. f v Teacn B. 1.; -koppel f
= -gehent; -frant n. bot: a) Sparganium sim-
plex (erectum) zevar n. spargan| jednoduchý
n. vztyčený; b) Xyris mečovka; -kuppel f
= -gehent; -müßig f a prov. s pokorný, poni-
žený, skromný; -öl n. brézový olej; -quast m,
obv. -quaste f. voj. trapec n. kordu; -schärfe
obstří n. britkost kordu; -scheide f. pochva na
kord; -schwarz n = -ál; -spiel n. šerm, po-
týkání; -spitze f hrot kordu; -rich m. bodnutí
n. rána kordem (= -sieb); -stich-blatt n. =
blatt; -stock m. hůl s. kordem; -stoß m = -hieb;
-stuhrer f m = -Raufbold.

Degerman (—) m E₆ mečiř (obv. Schwert-
sager).

Dequalitons... (-(-)u²) ... -geräuschen n. po-
lykaci selesl.

deqorgieren (-—) [fr.] %a C₁₂ oestiti, vy-
máchati, proplachnouti, vyprati.

Degradation (—) [lt.] f E₁₈ snížení.

degradieren (—) [fr.] %a C₁₂ S. (zejm. voj.
e-n Unterofficier zum Gemeinem) ... degradovati, zba-
viti koho důstojnoství, odnítí komu hónost,
sesaditi a svrhnouti koho s hodnosti, poníziti
poddůstojenska na prostěho vojina.

degraissieren (—, éti degre-) [fr.] %a C₁₂
tuku n. mastnoty zbaviti; kuch. též = abſchäumen.

degresieren (—) [fr.] %a C₁₂ tenčiti, vy-
tahovati.

Degustation (—) [lt.] f E₁₈ zkoušení.

Dehlat top. C (v) Dolany.

Dehle (—) f E₂₂ žírné n. krmné prase.

Dehn... (—...) -kraft f roztaživost; -kraut m
bot. = Bärentappe 2.); -sucht f tahavka, chuť
protahovati se.

dehnbar (—) I. a D₂₁₃ roztažitelný, tažný,
táhlý, hebký, tažitý. — II. s Dehnbar-
keit (—) f E₁₈.

Dehnbarkeits... (—...) -messer m = Aus-
ziehbarkeitsemer.

dehnen (—) I. %a, % sich ~ C₁₂ 1. natahovati, roz-, pro-, vy- p (na) táhnouti, roz-, pro-, vy-; (%) se) sich die Glieder - sich - protahovati se; gedehnter Selbsttaut zdroužená n. dlouhá samohláská. 2. fig. gedeinte Stimme táhlý hlas; die Stunden - sich durch die Langeweile hodiny nudou se prodlužují; e-n Vocal - samohlásku (7)dloužiti; der Weck dehnt sich cesta se táhne; die Wörter - slova protahovati. — II. % D- n E₇ bez pl., Dehnung f E₁₈ gram. dloužení.

dehnsam (—) a D₂₁₃ = dehnbar.

Dehnungs... (—...) -kraft f tažnost; -werk-
zeug n. roztahovadlo; -zeichen n. znaměnko
dloužení, průtažka; gram. průtažný přizvuk.

dehonestieren (—) [lt.] %a C₁₂ pohaněti.

Dehors (éti dehōr) [fr.] n. zevnějšek.

Dei (—) m = Dey.

Deich (—) m E₃ 1. hráz; e-n ~ auſchüren (vy)-
stavěti hráz; zu ~ e fahren jíti pracovat na hráz.

2. hromada, kupa.

Deich..., deich... (—) ... -acht f: a) dohlídka
k hrázim, dozorei nad hrázemi; b) ~ buch;
c) pravidla týkající se hrází; d) část půdy
v krajimé chráněné hrázemi; -ältester m =
-eldiger; -amt n úřad hrázni; -auferm základ
hráze; -arbeit f práce na n. o hrází; -arbeiter m
dělník na hrází, rybníkář; -auffeherm dozore
nad rybníky, rybničný; -band m: a) půda
chráněná hrází; b) společnost k stavbě a
udržování hrází; -(bands)-pſlichtig a povinný
udržovati hráze; -bau m stavba hráze; -be-
amte(r) m úředník hrázní n. nad hrázemi;
-bote m posel v kraji hrázním; -buch n se-
sznam hrází; -damm m násyp chránici hráz
(tod vody); -ding n = -recht; -cidige(r) m při-
sežný intendant hrázní; -erdeſ: f: a) země
násepná n. k stavbě hráze; b) země (z) hráze;
-fach n: a) část hráze (jež se má udržovati);
b) = wejen; -findung f nález hrázního úřadu;
-frei a) prost roboty na hrázích; -freien-
geld n peníze za sproštení roboty na hrázích;
-fricde m pravidla kázně ořádku mezi
dělníky hrázními; -ſuhre f povoz hrázni;
-geld n peníze na hráze; -geschwör(c)ne(r) m
= -cidiger; -geschworenjchaft f: a) příšežně
intendantstvi hrázni; b) sbor příšežných in-
tendantů hrázních; -gejeb n zákon hrázni;
-gräber m = -arbeiter; -graf, -gräſe m vrechni
intendant hrázni; -halter m udržovatel hráze;
-hauptmann m, pl. též -hauptleute = -qraf;
-holzung f mýčení na hrázích; -kamm m vrech
n. srechni plocha hráze; -kappe f = Damum-
trone; -lager n připojení, -spojeníhráze; -land n
země chráněná hrázemi; -aſt n náklad na hrá-
zích, práce na hrázích; -laufer m = -bote;
-lüde f mezera v hrázi, průlom hrázni; -maß-
míra hrázní; -meile f čtvereční míle půdy obe-
hnané hrázemi; -nachbar m soused hrázni,
majetník sousední hráze; -pfahl m kůl hrázni
(označující částe hráze); -pfand n = -fach; -pſlichtig
= -bandepſlichtig; -pfeighte(r) m = -halter;
-pfeight(iqfeit) f povinnost udržovati hráze;
-rath m rada v území hrázním; -recht n právo
hrázni; -richter m = -ratb; -ritterschaft f
Slechtictvo mající pozemky v území hráznim;
-rolle f = -buch; -rüge f důtka od dozorce
hráze; -sache f včer hrázni n. týkající se hrází;
-schaden m Škoda na hrázi, poškození hráze;
-schlag m = -jady; -schläger m udržovatel
hráze (= -halter): -schloß n zatímný násyp
k uzavření průlohu v hrázi; -schosß m dan
na udržování hráze; -schreiber m písá řádu
hrázniho; -sohle f pata hráze; -strich m
část hráze udržovaná nákladem krajiny;
-theitung f dělení hráze; -ufer n břeh, na
námž stojí hráz; -verlag m záloha na
udržování hráze; -verſtändige(r) m znalec
hráz(n)í; -vogt m dozore hráze, podřízeuý
úreduk hrázni; -weg m cesta po hrází n
podle hráze; -wesen n hráze; vše, co se
týká hrází; -zwang m pravomoc n obor
pulsobnosti hrázního úřadu.

Teichel

— 659 —

Teicheredere

Teichel (↓-) ♀ m E₆ prov. trouba podzem-
ního vodovodu.

deichen (↓-) I. ¼a C₁₂ 1. (vy)stavěti n zříditi
hráz. 2. ☞ opraviti hráz. 3. abs. provacati
na n o hrázi. — II. D̄ ~ n E₇ bez f/, Deichung f
E₁₅.

Teicher (↓-) m E₀ 1. = Teichbarer. 2. oby-
vatel kraje při hrázích.

Teicher... ("2...") - lohn m mzda dělníkům
hrázním.

Deichsel (↓-) I. f. E₂₂, ♃ m 1. (vy)oj; die
hintere ~ svora n roz-u vozu; ~ am Pfluge drábec,
ţice; tins an der ~ napodse(d). 2. ⊕ = Dachsel 2. —
II. f m E₁₁ = Teirl.

Deichsel... ⊕ ("2...") - arm m snice, návojec;
- arm-kappe f o - blech n spojka ramen vojo-
vých, kování koncové na voji; - arm-ring m
= -ring; - beschlänge mpl. kování na konci voje,
formánek, vozatajik; - bolzen m svorník na
voji; - eißen n přivoj(ník), kování na voj;
- gabel f vidlice u voje; - haken m: a) hák
na příprež; b) návojník; - holz n ojín drévo,
voj; - feil m = - zapsen; - fette f návojník,
náslik, držení, držadlo, držák; das lefte Glieb
an der -fette vrtlík, ohnivo u nášliku; - nagel m
svorník, snicový hřeb; - pferd n povojní kůň;
- recht n právo zajeti voji do dvora sousedova;
- ricemen m návojník, nášlik; - ring m kroužek
na voj, kruh návojníku, zděř vojová; - schere f
rozvora vojky jednospřežní; - spange f spona
na voj; - stange f vozní bidlo, voj (= Deichsel I.
1.); - stangen-blech n plech na voj; - stütt-
kappe f, - stütt e f opěra voje; - trag-stück n
vojnos; - wagen m vůz s voji; - zapsen m
čep voje.

deichseln ⊕ (↓-) ¼a C₁₂ = Dachseln I. 2.

Deichsler (↓-) ⊕ m E₆ otesávač ářivi (testeln).

Deiker f ♃ (↓-) m E₆ = Teirl.

Deil ⊕ (↓-) m E₃ but. dejl. balík, vlk (=
Tent).

dein (↓) I. 1. = deiner; sie gebenken ~ pamatuji
n vzpominají na tebe. 2. při v bleiben, cmpfinden,
filhlen, glauben, machen, nennen, j Scheinen, sein, werben,
f tež gehören = ~ Eigenthum: ich bin ~ jsem tvůj
n -á, patřím ti; was du ~ geglaubt co jsi po-
kládal za své; ~ seydent die Schuld zdá se, že
ty's vinen; ties Vermögen kann ~ werden toto jméní
může ti připadnouti. — II. a, pr. poss. ~ Vater
tvůj otec; ~ er Mutter (poet. die Mutter ~ tvá n
tvoje matka; ~ kind tvé n tvoje dítě; ~ e
Freunde tvoji přátelé; du haſt ~ Eltern ge-
sehen viděl jsi své rodiče; ~ eigener Bruder
tvůj vlastní bratr; Einer von dem ~ en tvojine;
e-r -er Freunde jeden z tvých přátel; mein und
- Freund müj a tvůj přítel; diese ~ e Beleidigung
tato tvá urážka; id hère ~ en, des Freunde s Math
poslouchám radu tvoji, radu přítelovu; po-
slouchám, co mi jako přítel (můj) radíš; ~
bischen Entlich ta troška angličiny, kterou
znás. — III. a) Deiner, Deine, Deines D₃;
b) der (die, das) Deine, obv. Deinige D₂;
ewig der (die) D-(ig)e věčně tvůj n f tvá; das
D- e tvé jmění; vše, co máš. Du haſt das
D-(ig)e e Schutbigkeit gethan učinil jsi, co na
tobě bylo; vykonal jsi svou povinnost; die
D-(ig)en e Angehörigen tvoji (hídé). — IV. n
neskl. das Mein und D- mé a tvé (věći).

de-infinierend (↓-↓) [lt.] a D₂₃₃ ast: ~
Zemmubr naklonéné (k obzoru) hodiny slu-
čení.

deiner (↓-) gen. od du.

deiner-seits (↓-) adv. s tvé strany, od tebe.

deinet-halben ("2...") , deinet-wegen ("2-1-2"),
(um) deinet-willen ("2...") prp. s prp. pro tebe,
k vůli tobě.

deinige (↓-) v dein III.

Deining (↓-)f E₁₈ plav. vzduté moře, vzdutá
vlna mořská.

dei(n)fen (↓-) plav. C₁₄ I. ¼n (b) couvati
s lodi. — II. ¼a ein Schiff ~ plouti s lodi kor-
midlem vpřed n „près kormidlo“.

Deinung (↓-) f E₁₈ plav. = Deining.

De-i-phobus m zo. E₁₄ denní motýl.

deisen (↓-) ¼a, ¼n C₁₄ plav. = deisen.

deißig (↓-) a D₂₃₃ plav. couvavý.

de-ismus (↓-) [nlat.] m E₁₄ id. (Cistě rozumová

vira v božský išd světah.

Deiſel (↓-) ⊕ f = Dachſel 2. I. 2.

deißeln (↓-) ¼a C₁₂ = dachſeln I. 2.

De-iſt (↓-) m E₂₀, -inf E₁₉ deista↑, f -ka.

De-iſterei f (↓-↓) f E₁₈ = Teismus.

de-iſiſch (↓-) a D₂₃ plav. deistský↑.

Deiß top M (v) Dyjce.

Deirel f (↓-) m E₁₁ čert, f če(r)ichman(t);
jum ~ k čertu, k c(r)ehmantu.

Dejection (↓-) [lt.] f E₁₈ 1. svržení. 2. výkal.
dejerieren, dejurieren (↓-) [lt.] ¼a (b) C₁₂
přísahati.

Detade (↓-) [řec.] f E₂₂ 1. dekáda↑, desitka,
desetice. 2. deset dní (ţejm v republ. kalendáři francel.)

Dejeuner, Dejeune (m) deţ(r)neč [fr.] m E₂₅
snídaní; ~ á la fourchette = Gabelfristühlfüll.

dejicieren (↓-↓) [lt.] ¼a C₁₂ svrhnouti.

Defadern... ("2...") - kalender m dekadový
kalendář.

Deka-eder (↓-↓) [řec.] n(n) E₆ id., desitisten.

Defagon (↓-) n E₃ desítiühelnik.

Defagramm ("2-2-2") [řec.] n (m) E₃ deka-
gram↑, p deka (no gramá).

Dekaliter (↓-↓) [řec.] n (m) E₆ dekalitŕ↑
(10 litrů).

Dekameron (↓-↓) [řec.] n E₂₅ id., povídky
v rámci deseti dnů.

Dekameter (↓-↓) [řec.] m E₆ dekametr↑
(10 metrů).

defametriſch (↓-↓) a D₂₃₃ dekametrický↑.

Dekare (↓-) [řec.] f E₂₂ dekar↑ (no šrů).

Dekan top. (v) Dekov, Těkov.

Dekhan, Dekkan (v-) npr. n E₃ id. (píni část

Přední Indie).

deklmatiſieren (---↓-↓) [fr.] ¼a C₁₂ dekli-
matisovati↑, odvykati koho n co podnebi, pře-
něsti do jiného podnebi.

Del. abbr. za Delc (v toto).

Delat (↓-) [lt.] m přísežník.

Delation (↓- čti -ejón) [lt.] f E₁₈ 1. udá-
vání. 2. přířečení.

Delations... (=...↓...) -grund m práv. důvod
delační.

Delatur (↓-) [lt.] m E₁₂ udavač.

Delatur (↓-) [lt.] f E₁₈ udání.

Deleredere ("2-2") [lt.] n E₂₅ obch. id., provise
komisioňáři za ručení, ručení (za odbóratele)
s provísi.

*

Dele]

— 630 —

| Demarcations ...

Dele (←) ₧, Delcatur (—↓) [lt.] n E₂₅
bp. znamení (v korrekturc), aby se vypustilo
n škrtlo naznačené místo.

delictetur f. (—↓↓) [lt.] %a, %r C₁₂ (ſich an
cit.) ~ libovati si, kochati se v čem.

Delegat (—↓) [lt.] m E₂₀ delegát↑, zmoc-
nenee, poslanec.

Delegatar (—↓) [lt.] m E₃ zmocněnec;
obch. odkazovní věřitel.

Delegation f. (—(y)↓, čt -cjón) [lt.] f E₁₈
1. delegace† (zejm. sněmovní), zmocněné osoby.

2. přenáška; im Wege der ~ způsobem pře-
našky. 3. přenosný soud n úřad.

Delegations... (—«»...) —gericht n přenosný
soud.

delegatorisch (—↓) [lt.] a D₂₃, delegační†.

delegieren (—↓) [lt.] I. %a C₁₂ delegovati↑, zmocniti. ustanoviti (koho k čemu), vyslati (koho za sebe); stádtisch delegiertes Beirfegericht okresní soud ve věcech městských. — II. % D~ n E₇ bez pl., Delegi(e)nung f E₁₈.

Delegierten... (—«»...) —convent m ústřední
ybor studentských spolků; —tag m schůze
delegátů.

Delegi(e)rte(r) (—↓) [lt.] m E₂₁ = Delegat.

Deljos («») n neskl. = Delph.

Delibations... (—«»...) —verfahren n řízení
delibační.

Deliberation (—(y)↓, čt -cjón) [lt.] f E₁₈
užažování, porada.

deliberieren (—(y)↓ [lt.] %a, %n (b) C₁₂ uvažo-
vati, rokovati, raditi se o čem.

delicat (—↓) [lt.] a D₂₃ 1. chutný, lahodný,
vybraný, vybroušený, jemný. 2. citlivý, útlý,
slabý, křehký; fig. jemnocitný, delikátní†.
3. choulostivý; 4. vybíravý, vyboračný, zhý-
čkaný; er íšt in der říbe nídt jeht ~ v lásce si
zrovna nevybírá. 5. pečlivý, pečlivě praco-
vaný, jemný.

Delicatesse (—«») [fr.] f E₂₂ 1. chutnost,
vybranost, lahůdka, delikatessa†. 2. jemnost,
útlost, něžnost. 3. jemnocit, útlocit, citlivost.
4. choulostivost, zhýčkanost, rozmazlenost,
změkčilost.

Delicateſſe (=—«»...) —händler m
obchodník (s) lahůdkami, lahůdkář; —hand-
lung f obchod (s) lahůdkami.

delici-ös (—«) [fr.] a D₂₃ rozkošný, libý,
milý, příjemný.

Delict (—) [lt.] n E₃ provinění, delikt†.

Delicten... (—«»...) —register n seznam pro-
vinění.

Delimitation (—«—), čti -cjón) [lt.] f E₁₈
opravení hranic.

Delinquent (—«) [lt.] m E₂₀, —in f E₁₉ pro-
vinilec, f -kyně, pachatel, f -ka, vinník, f -ice,
odsouzenec; auf —enweise po způsobu odsou-
zenců.

delirieren (—«—) [fr.] %a (b) C₁₂ třeštití.

Delirium (—«—) [lt.] n E₁₃ šlenost, -ství,
pomatenoš, třešení, blouznění; ~ tremens
= Cäuserwahnliimn.

Delle («) f E₂₂ bot. ~ der Blätter důlek.

delogieren (—«—, čt delož-) [fr.] %a C₁₂ vy-
stěhovati, zapuditi (koho).

Delorm'sch (—«) a D₂₃: Delorm'sche Boffen-
bogen skruží dle návodu de l'Ormea (za sošen vy-
kroužených a naplazených ve směru rovin svisných).

Delphi (—) n E₂₅ d. st. v. Delfý (M řecké s většinou
à pollónovou)

Delphier («—) m E₆, —in f E₁₉ Delfan, f -ka
(obyvatel Delf).

Delphin («») [řec.] m E₃ 1. a) zo. delfin†
pliskavice; b) Phocaena communis sviňucha
obecně; c) ~jmenede. 2. ašt Delfin↑ (souhvědí
severnů. 3. voj. = Geschützrohrenhel).

Delphin..., delphin..., (—«»...) —artig a zo.
delfinovitý; ~ál n chem. olej pliskavice, olej
delfinový; ~alj n sůl delfinová; ~sauer a
chem.: ~aures Calz delfinát†; ~fäure f chem.
kyselina delfinová; ~schnecke f zo Delphinula
laciniata delfinula laločnatá.

Delphinin (—«) n E₂₄ bez pl. chem. delfinin†.

delphinisch (—«) a D₂₃ = Delphisch.

delphisch (—) a D₂₃, delfský.

Delta (—) [řec. | n E₂₄ id.: a) (k. písm. řecké
abeccady); b) ústí deltově.

Delta..., delta... (—«»...) —bildung f tvoření
delty; ~förmig a deltovitý; ~infeln fpl.
ostrovy tvořící dětu; ~land n země del-
tová; ~muskel m an. deltovitý sval; ~nelse f
bot hvozdík deltovitý n kropenatý, slízičky.

Delto-eder (—«—) n E₆ deltotvar.

Delto-id (—«—) n E₃ id., kosočtvereč sudos-
stranný, komolec.

Delto-id... (—«»...) —dodeka-eder m, ~zwölf-
flach n dvanáctistran deltoidový, deltotvar.

Delto-iden (—«—) [řec.] fpl. E₂₂ zo. polička
na křídlech hmyzu.

delušiv (—«—), delušorisch (—↓) [lt.] a D₂₃
klamný, manný, podvodný.

dem (↓) dat. od der n od dav I. ďen. ~ Bater
otei; in ~ Bude v knize. — II. pr. dem. jako n id
traue ~, mas du jagt věřím tomu, eo praviš;
wie ~ auch sei, ~ sei wie ihm welche at jest tomu
jakkoli; bei alle ~ při všem tom; troje alle ~
přes to (přes) všecko; wenu ~ (al)so išt když
tomu tak jest, jestli tomu tak. — III. (=
weidem) kterému.

Demagog (—«—) [řec.] m E₂₀ vůdce lidu,
zejm. sp. sm. svůdce lidu (za účely sobeckými).

Demagogen..., demagogen... (—«—«) ~
—artig a po způsobu demagogů; ~hese f
pronásledování demagogů; ~richer m f
spehoun demagogů; ~richerei f f spehoun-
ství demagogů; ~umtriebe mpl. pletichy „
rejdy demagogů.

Demagogie (—«—) [řec.] f E₁₈ demagogie†,
lidovláda; sp. sm. bouření lidu.

Demagogit (—«—) [řec. | f E₁₈, Demag-
ogismus (—«—) m E₂₆ demagogismus†.
demagogisch (—«—) [řec. | a D₂₃ demago-
gický†.

Demant (l<u>u</u> n -u) m E₂₀ těž E₆ = Diamant.

Demant... (—«»...) v Diamant...; ~bord m ₧
diamantový okraj.

demanten (—«) = diamanten.

Demarcation (—«—) [lt.] | f E₁₈ rozhraní.

Demarcations... (—«—(y)<sup>n</sup>...) [fr.] ~ linie f
demarkační n hraničná čára, rozhraní, (vy-
tčené) meze.

demarkieren

— 661 —

demüt higlich

demarkieren (—↓-) [fr.] I. %a C₁₂ označiti.

demastieren (—↓-) [fr.] I. %a, %r sich ~ C₁₂
Skrabošku n masku n larvu komu (n %r si) suiti
n strhouti, odkukliti koho.

Demat (—↓-) m E₃ prov. s = Jagewert.

Demělé [fr.] m, n spor, zápletka.

demětieren (—↓-) [fr.] I. %a rozplésti. —
II. %r sich ~ ššastné vyváznouti; mit S-m et.
šll ~ haben mítí spor s kym.

Demen (—↓-) [rec.] pl. od Demas.

Dementi (—↓-) [fr.] n E₂₅ 1. usvědčení n
kárání ze lži. 2. popření, za-, vyvrácení.
3. odvolání; S-m čin ~ geben usvědčiti koho
z nepravdy; sich ein ~ geben zaplésti se ve
spory.

dementiercn (—↓-) [fr.] %a C₁₂ 1. ze lži
kárati n trestati n usvědčiti koho; říči komu,
ze lže. 2. popírati za- n popřiti (co), za ne-
pravdivé prohlásiti. 3. odvolati.

Demeriten... (—↓...) ~anstalt f., ~haus n
trestnice pro duchovní.

demeritieren (—↓...) [fr.] %a C₁₂ zaviniti (co).

Demeter (—↓, —↓-) [rec.] f E₁₈, gen. bez členu
—ß, bez pl. id., bohyne úrody zemské, Ziva.

Demetrius (—↓-) npr. m E₄ id.

dem-gemäß (—↓-) adv. (povídle toho.

Demi-monde (či demiimonds) [fr.] f E₂₂
polovět, lehký svět, frejířstvo.

Demi-monde... (čti jako předč.) ~literaturn fliteratura polosvěta n oplzlá.

demijs (—↓-) [↓.] a D₂₃ 1. (tfeimnuitbig)
malomyslný. 2. (demutbig) pokorný, ponižený.

Demission (—(y—)↓) [lt.] f E₁₈ demis(sje),
odstoupení z úřadu, složení úřadu.

demissionieren (—(y—)—↓) [lt.] C₁₂ I. %a pro-
pustiti (ze služby n z úřadu) (koho). — II. %a
ustupiti, úřadu se vzdáti.

Demiurg (—y) [rec.] m E₂₀ n ⚙️ E₉ filos.
světastrůjce, světoplozi.

dem-nach (—, —) I. adv. 1. (po)dle toho
(tzoru). 2. podle toho, následovně, následkem
toho, protož (tedy, za tou příčinou. — II. †cj.
toho, jak.

dem-nächst (—, —) adv. 1. (nádětěns) co nej-
drivo, brzy, za krátko. 2. (daran) po té, pak,
po tom. 3. ⚙️ = demnach I. 2.

dem-nächstig (—, —) a D₂₃ *co nejdří-
vější, brzký.

demobilizieren (—(y—)↓) [fr.] I. %a C₁₂
1. práv. nemovitým učiniti, za nemovité pro-
hlásiti. 2. voj. odzbrojiti, na obyčejnou miru
uvěstí (stav vojska), demobilizovati. — II. % D ~ n
E₇ bez pl., Demobilizit(c)rung f E₁₈.

dem-ohn-erachtet, dem-šuh-geachtet (—y—y) ~ demungeachtet.

Demosifelle (ěn demožaše) [fr.] f E₁₂ 1. slečna,
panna, divka. 2. = Libelle. 3. = Handramme.

Demofrat (—↓-) [rec.] m E₂₀ id. stoupence
lidovlády.

demokratie (—y—) [rec.] f E₂₂ demokracie†,
lidovláda.

demokratisch (—y—) [rec.] a D₂₃ demo-
kratický†, lidovládný.

demokratieren (—y—) [rec.] %a C₁₂
(†)demokratisovati, demokratiekým činiti.

demokritisch (—y—) [rec.] a D₂₃ demo-
krit(ov)sky; fig. satirický, posměšný.

demofieren (—↓-) [fr.] I. %a C₁₂ zbourati,
zbořiti, strhnouti. — II. % D ~ n E₇ bez pl.,
Demofierung f E₁₈.

Demolerungs... (—y—) ~mine f bořící
podkop; ~revers m úpis na zboření a zruš-
vací; ~system n soustava bourací.

Demolitions... (—y—) ~system n = Dem-
olerungsgebint.

demonetisieren (—y—) [fr.] %a C₁₂ vzítí
z oběhu (tmen).

Demonstrant (—y—) [lt.] m E₂₀ demonstrant†.

Demonstration (—y—y) [lt.] f E₁₈ demon-
strace†: 1. výklad (s demonstracemi). 2. pro-
jev (okázalý). 3. klanný n záludný pohyb
vojska (na oklamání nepříček).

demonstrativ (—y—) [lt.] I. a D₂₃ 1. demon-
strativný†, důkazný. 2. demonstrativní, oka-
zálý. 3. gram ~cs Pronomen = II. — II. s
D ~ n E₃, těž D ~ um n E₂₇ ukazovací námestka
a zájmeno.

Demonstrator (—y—) [lt.] m E₁₂ 1. dokazovatel. 2. id. (pomocník professora lékařské fakulty).

demonstricren (—y—) [lt.] %a C₁₂ demon-
strovati†: 1. dokázati, pro-, provoditi. 2. vy-
ložiti, objasniti, znázorniti. 3. projevovati, vyjadřovati. 4. záludmo nepřítele znepokojo-
vati.

Demontier... (—y—) ~batterie f bořici
baterie.

demontieren (—y—) [fr.] I. %a C₁₂ 1. sho-
diti, svrhnouti, sesaditi. 2. zastaviti, spustiti.
3. rozbezřiti, rozložiti (střo), půšku atd. 4. střelbou
zničiti. 5. e-c šanone ~ dělo umlčeti n střelbou
poškoditi. — II. % D ~ n E₇ bez pl., Demon-
tierung f E₁₈.

Demoralisation (—(y—)↓) [lt] f E₁₈ de-
moralisace†, zнемravnění, lost, kleslost
mravů.

demoralisieren (—y—) [lt.] %a C₁₂ demo-
ralisovati†, zнемravnovati.

Demosthenes (—y—) m E₉ a. st. v. id (řčenik
athénský).

Demosthenes... (—y—) ~laterne f stav.
druh vězek v Athenach.

demosthenisch (—y—) a D₂₃ demosthen(ov)-
sky†; er bejistět e-c ~e Vereksamkeit... jest vý-
mluvný jako Demosthenes; má výmluvnost
Demosthenovu.

Dempgording, Dempgordung (—y—) f E₁₈
pluv. poboční kasalka.

dem-unerachtet, dem-ungeachtet (—y—) adv. nicméně, přes to (pres) vsecko.

Demut(h) (—) f E₁₈ 1. pokora, poniženost;
f seine De= und Wehmuth jeho zkroušená pokora.
2. bot a) Bienenfrant; b) Bohnenfrant b).

Demut(h)z... (—y—) = Demuthsz...

de-müt(h)ig (—y—) I. a D₂₃ pokorný, poni-
žený; F de= und wehmüttig stehen skroušené n
pokorné prosiiti. — II. s Demüt(h)igkeit ⚙
(—y—) f E₁₈ = Demuth.

de-müt(h)igen (—y—) I. %a, %r sich ~ C₁₂
pokořiti, ponižiti (koho). — II. % D ~ n E₇ bez pl.,
Demüthigung f E₁₈: S-m e-e Demüthigung
utheil werden lassen pokořiti, ponižiti, zahan-
biti koho.

de-müt(h)iglich (—y—) a D₂₃ = demüthig.

De-muths...

— 662 —

denken

Den-muths... ("...—.) >pſtanze f. bot. = Simu-
pſtanze; >probe f. zkouška pokory; >ſinn m
pokora, poníženost.

dem-zufolge ("—.) = demnach I. 1., 2.

Den (') m E₃ hor. čtyřiadvacátý n dvařicátý
dil dolu.

den (') m E₃ 1. acc. sg. od der. 2. dat. pl. od
der, die, das: ~ Wäldern lesům; in ~ Wäldern
v lesích; von ~ Brüdern od bratři.

Denar (—) |lt.| m E₃ denár† (mines). 2. váha
na zlato a hedvábi. 3. obeh. část (nákladní) lodi.

denationalisieren (—(-)—---(-)) [fr.] I. %a
C₁₂ odnárodniti. — II. % D-n E₇ bez pl., De-
nationalisierung f E₁₈.

Denaturalisation (—---(-)—, šti-cjón) [fr.] f
E₁₈ denaturalisace, ztráta domovského práva.
vyobcování.

denaturalisieren (—---(-)) [fr.] %a C₁₂ de-
naturalisovati|, zbviti práva obeanského n
domovského.

denaturieren (—-(-)) [lt.] obch. I. %a C₁₂ pro-
měnit co přirozenou povahu (čeho), zjinačiti,
prevrátiti, zpotvoriti (co). — II. % D-n E₇
bez pl., Denaturierung f E₁₈.

Dendl-rose ("—") bot. alpská růže červená.

Dendrit ("—") [řec.] m E₂₀, sg. těž E₃ min. id.,
drvokam, stromo-

Dendrolith ("—") [řec.] m E₂₀ = Dendrit.

dendrologisch ("—") [řec.] a D₁,₃ dendro-
logický†, stromoslovny, -znalecky.

denen (—) dat. pl. od der, die, das: I. pron.
dem. těm. — II. pron. rel. kterým (ž), jimž; von
od nichž; mit ~ s nimiž.

Dengel (—) m E₆ 1. kaštany, špína na
šatech. 2. v -amboſ.

Dengel... ("—...") ⊖ -ambosſ m od -ſtoſ m
babka, kovadlinka k naklepáváni kos. kle-
padlo na srpy a kosy; -geiſt m myth. pražnec;
-hammer m klepáč, klepadlo (k ostřen) kos, srpů);
-plateſſ, -ſtoſ m = -amboſ; -juhſl m koník,
třinohá stolice s babkou k naklepáváni kos;
-jeug n nástroje ke klepáni kos a srpů, kle-
padlo.

dengeln (—) %a C₁₂ 1. ⊕ (na)brousiti. (na)-ostřiti; š. sm. hosp. die Œnje ~ kosu (na)klepati; die Bienen -vábiti veřely klepáním na kovové nářadí. 2. fig. = prügeln.

dengerscht (—) adv. prov. J = demněd.

Dengler (—) m E₆ klepáč.

Denf... denſ... (—) ~annich n bot. = Bat-
engel; -anstrengungſ usilné myslení, námaha
myslení; -art f způsob myslení, smýšlení,
povaha myslí; -bifd n: a) pomník, ja-
mátník (= mal); b) = Simbild; -blatſ n
památný list; -blümchen n bot. Viola tricolor
maceska; -brot n = Zaubret; -buch n
památník, památná kniha (= Suedentbnd);
-bücher npl. zápisy; -fähig a schopný my-
sliti n myslenek, myslivý; -fähigkeit f schop-
nost mysliti n myslenék, myslivost; -form n
způsob myslení n mysliči; -freicheit f volnost
n svoboda mysliti n myslenky, volnost n svo-
boda smýšlení n v myšlení; -geiſt m duch
myslení n myshný; -geſehe npl. = lechre;
-gläubig a uvědoměly ve víře; -kraft f
(= -schemen) mohutnost mysliči, myslivost;
-kunf f myslitelstvi: a) logika; b) (Medachtungs-

tanjo mnemonika†, pamětiuma; -lechre f. logika†; -mal n pomník, památník; zum -mal er -onate na památku milosti; -mal am (Svabe náhrobek; gechriscene -máler písemné památky; alte -máler staré památky, starozitnosti; -mal funde f znalost pomníků; -münze f památný -ětný peníz; -rcdc f = Gedächtnisrede; -reim m: a) (památná) průpověd (rýmovaná); b) = vers; -ricmen m = jetel 2.); -ring m prsten na památku; -ſaule f památný -ětný sloup; -ſchur f ſňura mající přípomenouti (co); -tjrift f: a) památný -ětný spis, písemná pamět, psané paměti; b) ↗ (Unjrift) nápis; -jpruch f heslo, průpověd, -idka, sentence†; -jprüchlich a průpovědný; -jein m památný kamen, kamenný památník; heiliger -jein Boží muka; -ſoff m látka k cvičením rozumovým, věc přemýšlená hodná; -ſtiic n věc památná, památka; -taſel f pamětná deská; -thätigkeit f myslící činnost; -übung f civení mysli; -unfähig a neschopný myslení; -vermögen n mysliči mohutnost, myslivost; -vers m: a) vers k zapamatování; b) památný vers, veršovaná průpověd; -wicje f = -art; -würdig a památný, paměthodní; -würdigkeit f památnost, paměthodnost: a) činu atá; b) památná věc; -jeichen n památné znamení; -jeic f památný čas, epocha†; -jețtel m 1. pamětný listek, pamětná; fig. 3-m e-n -jettel geben dáti komu na pamětnou. 2. mpl. ovazky, ostražky (u žid blány přivazované při modlitbě.

denkbar (—) I. a D₁,₃ 1. (po)myslitelný.
2. in der ~ sorgfältigsten Weise způsobem co nej-
pečlivějším n tak pečlivě, jak jen možno po-
mysliti. — II. s Denkbarkeit (—) f E₁₈.

denken (—) A. C₁₂ impf. ich dachte; p. p. gedacht; I. %a, %n (b), %r (ſich) 1. (geiftig, ſchaf't jein) mysliti (na co n o čem), přemýšleti (o čem) þin und her ~ übergegen rozvažovati, přemítati; das gibt Cinem zu ~ to dá přemýšlení n rozvažováváni; nad tím se musí člověk zamysliti; bei ſich ~ u sebe přemýšleti; -der Kopf myslitel. 2. (Chöſtchen haben) mysliti, mítiti, myšleti, v úmvslu mítí; Prv. der Mench denkt, Gott leucht člověk míni, pán Büh mění; gedacht, gethan za myslénk skutek. 3. (ſich juridierinnen) so lange ich ~ taunn pokud se pamatuji. 4. (der Unſicht jein) machen es, wie Œi udělejte to, jak myslíte n jak za dobrod uznáte n jak se Vám uzdá; wann reiſen Œi? ich denfe morgen? kdy odcestujete? zitra tuším? n tuším že zítra? denenſch ich (vloſená věta) tuším; so denfe ich to jest moje mítěni. 5. s adv. edel ~ slechnete nmysſleti; hoch jutanſ ~ mysliti vysoko n daleke, mítí dalekosahlé záměry; wo denſt du hin? co myslíš? co zamýšíš? co počínáš? kam hodlás? zuciuſ ~ vzpomínati na minulost. 6. v imp. ke vzbuzení poroznosi. denſt nur! denſt (mal Ciner) auſ! myslí n ~ ete si! 7. ich dachte gar! (welsch) ein Einfall) co Vás napadá!; ich dachte Wunder, was er mir schenfen würde myslil jsem Büh vii co mi dá; v conj. ↗ man dächte Wunder (folgte Wunder meinen), was dahinter sei člověk by myslil, Büh vii, co v tom jest n vězi; ale těž ich dächte, wir seßten unsere Reife fort myslil bych n myslím, abychom cestovali dále; ich dächte, wir lassen es bleiben myslím, abychom

dennoch]

— 664 —

[Depôt]

dennoch (~~v~~) cj. přece, nieméně; ~ mušs man
jagen přece v nieméně treba řeli.
~

denoblitieren (~~-v-~~) /a/ C₁₂ šlechtictví
zbaviti.

Tenomination (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ pojmenování.

Denominativum (~~-v-~~) [lt.] n E₂₇ slovo od jména odvozené.

denominieren (~~-v-~~) [lt.] /a/ C₁₂ pojmenování.

den-felben (~~v~~) v derselb(ig)e.

Denjimeter (~~v-~~) m E₆ hustoměr.

Dental... (~~-n~~) ~ buchstabe m zubní (sou-)hláska, zubnice.

Dentin (~~v~~) n E₃ zubovina.

Dentift (~~v~~) [fr.] m E₁₅ zubní lékař.

Dentur (~~v~~) [lt.] f E₁₈ 1. chrup. 2. vlastnost zubů.

Tenunciant (~~-v-~~) [lt.] m E₂₂, ~ in f E₁₉ udavač, f-ka, donašec, f-ka, denunciant† f-ka.

Denuncianten... (~~-v-~~) ~ authcil m podíl udavačův; ~ drittel n třetiny udavače; ~ wesen n udavačství (= Angeberei 1.).

Denunciation (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ 1. práv. ohlášení o oznámení trestní; práv ~ der Geseion oznámení postupu. 2. = Angeberei 2.

Denunciations... (~~-v-~~) ~ gebühr f udavačné.

denunciatorisch (~~-v-~~) a D₂₃ udavačský, donaščeský, denunciantský†.

denunci(i)eren (~~-v-~~) [lt.] /a/ C₁₂ udávati, donáseti (= angeben I. 3.).

Deontologie (~~-v-~~) [fr.] f E₁₈ id., nauka o povinnostech.

Departement [fr.] n E₂₅ 1. oddělení, odbor. 2. okres, obvod, župa, kraj, zejm. departement francozscký. 3. stav. základní plán stavební (s rozvrhem místnosti).

Departemental... (äu departemán tal) Departementen... (~~-v-~~) ~ ratf m okresní n obvodní u departementní rada.

Tepecoration (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ úbytek dobytky.

dependent (~~-v-~~) [lt.] a D₂₃ závislý, ~ od.

Tependenz (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ pl. táz Dependent 1. odvislost, zá-, 2. příslušnost, -enství. dependieren (~~-v-~~) /a/ C₁₂ záviseti na kom.

Tepeſche (~~-v-~~) [fr.] f E₂₂ zpráva, přípis, (brieſraſch't) depesef.

Tepeschen... (~~-v-~~) ~ beförderung f doprava depesí; ~ wege m: im ~ wege depesi.

depeschieren (~~-v-~~) [fr.] /a/ (b), /a/ C₁₂ 1. urychlití, uspíšiti. 2. odeslatí, vypraviti.

dephtlegmiieren (~~-v-~~) [řec.-lt.] /a/ C₁₂ chem. deflegmovati†, opětně sesilovati (tekutinu dalším půstupem roktiličkačním na odetranění vodních součástí).

depilieren (~~-v-~~) [lt.] /a/ C₁₂ holiti.

depitöſ (~~-v-~~) [fr.] a D₂₃ mrzutý.

Teplacement (äu deplasemán) [fr.] n E₂₅: ~ e-8
Zdifferes lodi vypuzeny objem vody, vztlak.

Teplacement... (äti jako předch) ~ schwerpunkt m těžisko vypuzené vody.

depflacieren (~~-v-~~) [fr.] /a/ C₁₂ přesaditi, se. Deplaſir (äu deple-) [fr.] n E₂₅ nechut.

depfloricieren (~~-v-~~) [lt.] /a/ C₁₂ oplakávati.

Teplonier... (~~-v-~~) ~ schritt m krok k vývinu v čelí, krok zrychlený.

depflöyieren (~~-v-~~, äu deploa-) [fr.] vj. I. /a/ C₁₂ rozvi(n)ou ti se v šik n v čelí. — II. /a/ D~ n E₇ bez pl., Depönierung f E₁₈.

Depolarisation (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ depolarisace†, zrušení polarisace.

depolarifieren (~~-v-~~) [lt.] I. /a/ C₁₂ depolarisovati† (eo), zrušiti polarisaci (při čem). — II. /a/ D~ n E₇ bez pl., Depolarisierung f E₁₈.

Teponens (~~-v-~~) [lt.] n E₂₆, pl. Deponentia, tien gram. id., sloveso krytočinne.

Deponent (~~-v~~) [lt.] m E₂₀, ~ in f E₁₉ id.: 1. (vypovídající n seznávající) svědek, f-kyne.

2. ukladatel, svěřitel, složitel, f-ka.

deponicrbar (~~-v-~~) [lt.] a D₂₃ uložitelný, s-.

deponieren (~~-v-~~) [lt.] I. /a/ C₁₂ deponovati†: a) (gerichtlich außergegen) vypovídati, seznávati (jako svědek); b) ukládati p uložiti, s(eo u kohol); svěřiti. dáti uschovati (komu col. — II. % D~ n E₇ bez pl., Depönierung f E₁₈.

Teport (~~-v-~~, et-pör) [fr.] E₁₈ zápučněně (z cenných papírů), srážka, očelě eni.

Teportation (~~-v-~~) [lt.] f E₁₈ depfortace†, vyvezení n vyvážení n odklízení trestanců (do ciziný).

deporticieren (~~-v-~~) [lt.] I. /a/ C₁₂ deportovati†, vyvážeti trestance. — II. % D~ n E₇ bez pl., Teportierung f E₁₈.

Teportierte(r) m, Teporti(er)te f (~~-v-~~) [lt.] D₂₃ deportovaný trestanec, vyvezenec.

Tejoſé [fr.] 1. uloženo. 2. vyhrazeno.

Tepositär (~~-v-~~) [lt.] m E₃, Tepositarius m E₁₈ schovatel, opatrovník.

Tepositien... (~~-v-~~) ~ amt n schovaci n depositní úřad, schovárna; ~ anwciſnngsbuch n kniha poukazů schovacího úřadu; ~ bank f depositní banka; ~ bewahrer m (u)schova va)tel, depositářt; ~ buch n kniha depositní; ~ buch auszug m výpis z knihy depositní; ~ capital n, ~ geld m peníze depositní n soudu složené; ~ caſſe f depositní n schovací pokladna; ~ commissär m depositní komisař; ~ ertract m výpis depositní; ~ gebühr f složné, (ú)schovné; ~ hauptbuch n hlavní kniha depositní; ~ inder m depositní rejstričk index; ~ journal n depositní deník; ~ journal-bogen m arch depositního denníku; ~ massa f massa podstata schovaci; ~ ordnung f řád schovací; ~ jſchcin m list depositní n složní (o složení věci u soudu); ~ vermögen n složní majetnost; ~ verwahrung f; in ~ verwahrung übergeben do soudního schování dáti n přenésti; ~ wesen n věci n záležitosti depositní.

Deposition (~~--(v-~~) [lt.] f E₁₈ seznání, svědectví (= depenieren II.).

Depositorium (~~-v-~~) [lt.] n E₂₇ id., sklad(iště).

Depositum (~~-v-~~) [lt.] n E₂₇ deposit(um)†, věc složená n ke schování daná.

Depoffedicieren (~~-v-~~) [lt.] I. /a/ C₁₂ zbadiviti koho čoho, připraviti koho čoč, z držení vypuditi koho; depoffedicierter Gürst sesazený vypuzený vladař. — II. % D~ n E₇ bez pl., Depofficedierung f E₁₈.

Depöt (~~-v-~~) [fr.] n E₂₅ voj. 1. sklad(iště). 2. kmen.

Depôt...

— G65 —

der-gestalt

Depôt... (—«... —compagnie f voj. setnina
kmenová; —geschäft n: 1. depotníj jednání;
2. depotníj obchod; —jsein m = Depěsitdem.

depotencieren (—✓✓✓) |t|. ¹/₄ C₁₂ math. od-
mocniti.

depreecieren (—✓✓) |t|. C₁₂ 1. ¹/₄ a 1. zemin. abs.
zádati za odpuštěn, omlouvati se. 2. od-
mítnouti. — II. % 2. — n E₇ bez pl., Deprecie-
rung f E₁₈.

Depresſſions... (—✓(✓)²) [t|. f E₁₈ depresse;,
stlačeni; — des Semithes stíšenost myslí;
lys. snížení urovne.

Depresſions... (—✓(✓)²...) —jdußt j m voj., děl.
výstřel pod vodorověn n se sníženým ústím;
—winſel m 13. úhel snížení urovne.

Depressorium (—✓✓✓) [t|.] n E₂₇; ...ri-en
chir. id., stlačovarlo (trop. mačuv.)

depreti-ativ (—✓✓) [t|.] a D₂·₄ zlehčující,
smížující.

depreti-ieren (—✓✓✓) [t|.] ¹/₄ C₁₂ snižovati,
zlehčovati.

deprimieren (—✓✓) |t|. ¹/₄ a C₁₂ 1. (cim. abrabe-
bruden) stačiti; das (Semith. — inysl stíšiti
n. sklíčiti. 2. fig. omicridtagem sklíčiti, stíšnití.

Deprivation (—✓✓) [t|.] f E₁₈ sesazeni
(duchovnóho) s úradu.

depuratorisch (—✓✓) [t|.] a D₂₃₃ = blut-
reinigend.

Depurgation (—✓✓) [t|.] f E₁₈ počíšťování.
depurieren (—✓✓) [t|.] ¹/₄ a C₁₁: e-e Realität
von Lasten ~ nemovitost vyvaditi n ocistiti
od břemen.

Deputat (—✓✓) [t|.] n E₄ deputát¹, náchlebné,
-ek, výměrek (přídavek požitků naturálních k stále stojící).

Deputat... (—«... —beamte m deputátník;
—holz n deputátní dríví; —stück n tov. deput-
tní kus zvěřiny.

Deputation (—✓✓) [t|. f E₁₈: a) deputace¹,
vypravení poslanéů; an 3. e-e abszenden vy-
slati deputaci ke komu; b) coll. deputace¹,
vyslanci, po-, -stvo, -ektvo.

Deputatš... (—«... —buch n deputátní
kniha; —mann m náchlebník.

deputieren (—✓✓) [t|.] ¹/₄ a C₁₂ vyslati (plno-
mocník n vyslance).

Deputierten... (—«... —kammer f sné-
movna poslanč; —versammlung f shro-
máždění poslanč.

Deputierte(r) (—✓✓) [t|.] m E₂₁ poslanec.
der (✓) m, die (✓) f, das (✓) n. (élen) 1. der
Mond měsíc; dem Menschen člověku; in der
einen Hand v jedné ruce. 2. (= derjenige meine
Zübe ist kleiner, als die meines Bundeča má svět-
nice jest menší, než světnice bratrova; der
Brief an deinen Vater ist ausführlicher, als der an
mich psaní (poslané) tvému otci jest obšir-
nější nežní psaní poslané mně; ich kannt j-c
Handchrift nicht von der m-r. Zschwefer unterscheiden
nerozelnám jeho ruku od ruky své stury; das
ist, das heißt to jest, totiž. — II. pron. dem., a s
dessen (deſſ), deren; gen. pl. derer, deren; dat. pl.
denen. 1. (= dieſer, jener) a) der Mann hier tento
muž; die Frau da tato žena; dieſjer und der ten
a onen; die gefallen mir besser onino líbí se mi
lépe; er wolle nicht dies und das wiffen chtel ještě
věděti to a ono; an dem und dem Dage, zu der
und der Stunde toho a toho dne, v tu a v tu

hodinu; b) mein größter Kummer ist der, das... nej-
vice inne boli, že... bei sich Tieser und Der
o Der und Seher! vem' der das! ich habe deren
ten füllt mám jich pöt; Der und Wort haben'ten
ta slovn dostátí! (kde pak!). 2. = derjenige.
Der mich dert hin gewiesen hatte, der wollte auch...
ten, jenž mně tam posal, chtěl také...; wer
zufrieden ist, der ist aldrich kdo jest spokojen,
ten jest stasten; ich entfinne mich alse dessen,
waß ſie gesagt haben vzpomínám sich alse toho,
co jste ſekl. — III. pron. rel. D₂₃ die Tame,
mit (e ven) der ich spreche dáma, s kterouž n s niž
(o kteréž n o niž) mluvím; ad! Der mich fiebt,
it in der Heine ach! ten. jenž n kdo mne mi-
luje. jest v dáli; ich, der ich es weiß já, který
n jenž to vím; ungliedtider, der ich bin! mne
nesſastného; e-e Beleidigung, um deren(t)willen
ein Menno sterben muſs urážka, pro kterouž (to)
pro niž člověk muſi zemřiti; die Werte,
von denen man jaqt. tato slova, o kterých
n o nichž se praví...; die Streitigkeiten, die
denen man merſte, dasſe ſie mächtig waren rozepře,
jež, jak se pozorovalo, byly malicherne; des
Brot id eis, des Yied id fina či chleba jíš, toho
piſon zpřivej; es ist ein Mann, wie es deren we-
niige gibt jest to muž, jakých jest málo.

derangieren (—✓✓, za deranž.) [fr.] ¹/₄ a C₁₂
uvěsti v neporádek n v zmatek.

der-art (✓) adv. tak. tim způsobem

der-artig (—✓) a I) D₂₃ takový.

derb (✓), ☞ derbe (✓) I. a D₂₃₃ 1. tuhý,
hmotný; det pevný. 2. (art. tráži) silný; 3. ~
durderhiget an notně a řádně spráskati koho;
~ c Antwert hrubá n dšná n peprná odpověd.
3. (caub) hrubý, drsný; (cytum) nemotorný, ne-
obratný; (anvertočno bez obalu; er jagt es ~
heraus povidá to bez obalu, jak mu to slina
na jazyk prinese. 4. O min. geol., hor. jadrný;
~ es Er; jadrná ruda; ~ es Čršſleb jednorodý
rudný plášt; ~ Masse celistvá n hrubá hmotá;
~ e ſliige drzá n nestoudná lež; ~ Mabrecht při-
krá pravda; ~ er Muſs mlaskavá n štipaná
hubička. — II. s Derbheit (✓) f E₁₈.

Derb... (—✓) —erz n. eo min. geol. massivní n
jachrná ruda; —holz n hroub/n, dríví hmotné,
hrubán; —holz; geschalt m obsah hmotný n
pevný; —maffe f = Maſſenmalt.

der-einſt (—✓) (-ens, -mal) adv. 1. (o budoucností)
někdy, jednou, budoucně, přiště. 2. (o minulostí)
někdy, jednou, kdyſi. mspr. druhdy

der-einſtig (—✓) a D₂₃₃ budoucí, přiští.

Dereisen top ǒ (v) Zderaz.

Derektion (—✓✓) [t|.] f E₁₈ opuštění.

derecliniquieren (—✓✓) [t|.] ¹/₄ a C₁₂ vzdáti
se čeho, opustiti (co).

deren (✓) pron. v der II., III.

derent-halb(en) (—✓✓—) . derent-wegen
(—✓✓—), um derent-wiſſen (—✓✓—) prp. s pron.
rel. pro n za kterou, pro n za niž, k vůli
tkére n niž.

derer (✓) pron. dem. těch (v der II.).

der-gestalt (✓✓) I. adv. 1. a) dün der und tak,
takovým n tím způsobem, na takový n na
ten způsob; b) (unter der Verdingung) ~, daſſ... za
n s podmínkou. že... 2. (de jeby) ~, daſſ... tak
n tolik, že .. — II. ☞ (ig) a D₂₃₃ = derartig.

Německo-česky slovník. I. Deutjchbhmijches Wörterbuch

84

der-gleichen

666

| des-falls

der-gleichen (—) a neskl. 1. r. (wetder Art)
Tinge, — id. nimmer Jab věci, jakých jsem nikdy
nevidel. 2. dem. oen jencher arv podobný; — Vente
(tém) podobní lide; in — řádlen v podobných
případech; trocim †: alles — všeeko podobné;
e-č řeče — podobný výjev; und — (mein) a
podobné; et. — neceo podobného. 3. — thun
(als eb.) delati se, stavěti se, jako by...; mit
et. nur — thun liciti eo; niobt — thun nedati na
sobe nie znáti; f delati, jako by nie a jako
by se nechumelilo.

der-halb(en) † (—) — deshalb.

Terivat (—) [It.] n. Eₐ gram. odvozené slovo.
Terivation (—-) [It.] f E₁₈ derivace],
odvozeni.

derivativ (—) [It.] a D₂,₃ odvozený;
tek. odvodivý.

Terivativum (—) [It.] n. E₂₇ = Terivat.
derivieren (—) [It.] ‰a C₁₂ odvozovati.
der-jenige (—) m. die-jenige (—) f,
das-jenige (—) n. D₂,₃ pron. ten, onen;
dasjenigen, derjenigen toho, onoho; f té, oné;
diejenigen, welche... ti, kterí a kdož...; — út glúd-
lič, welcher... ten jest štasten, který...; man
nembe dech diejenigen Mittel, die neceo nimmer ge-
holfen haben necht se užívá těch prostredků,
které dosud vady pomohly.

derlei (—) a neskl. = dergleichen.

der-mal (—) = demalen.

der-mal-cinſt (—) —ig a D₂₃ = dercinjt iy.

der-malen (—) adv. tel, nyni, pro nynješk.

der-matig (—) a D₂,₃ nynješi.

der-mal(s) (—) = demalen.

der-masjen (—) adv. = dergestalt I.

dermaſtich (—) [rec.] a D₂,₃ tek. derma-
tický†, kožni.

Termatitis (—) [rec.] f zánét kůže.

Termat(o)... (—) [rec.] (= Vavr-t...)
—graphie f popis kůže; —keras n roh kožny;
—logic f nauka o kuzi; —pathic f nemoc
kožni; —pathologie f nauka o nemocech
kožních, pathologie kožni.

Dern (2) f E₁₈ vid. = Schrjeice.

Dermat (2) f E₁₈, w —firsche (2 1/2) f E₂
druh ranných višní.

dero (—) gen. od der (f a fl.) skoro † n žert., a)
ja) Jeho, Jeji, Jejich; b) Vešá, Tvuj; — Vějel
znejteje podle Vascho rozkazu.

derobieren (—) [fr.] r'n C₁₂ zhaviti (koho čeho).

der-o-halben (—) dero wegen (—) = deshalb.

deroute (en dirat) [fr.] a otřesený.

Terpt (2) npr. n E₂₃ = Terpat.

der-jelbe (—) ec. v derelbige ec.

der-jelbeste (—) n derelb(ig)e 1. .

der-jelb(ig)e m, die-jelb(ig)e (—) [2 1/2) —]. das-
jelb(ig)e n (—) D₂,₃ gen. (des— derz, des)
jelbigen ec. pr. d. 1. (tenjšz, f tartáz, n toţtež;
gan denjelben, wie du zrovna toho, jako ty;
ein und daselbe, ein und dieelbe Zade jeho a
totéž; ein und daselbe Blut (jedna aj (tajtáz
krev; anv dujelbe Art tymž způsobem; ich taut
nicht daselbe ven ihm jaen nemohu jici toţez
o něm; sat. du bift es? diejelbeste... jsi to ty
ja (sám); immer denjelben Zdviit thun jiti stále
týmž a stejpyňm krokem; s na-sted pron. rel. die
jelbe Jraun, die wir schen je oft geschen táž pani,

kterou jsme již tak casto viděli. 2 a) (v tahom
ku předehozimu slovu er will ziehelnben (de Župden) nícht
bezabten nechce jich (duhá) zaplatiti; eine Slanjet
derjelben (druhnte) doložka jeji (ustym) a k ní
ta (hóms); die Bürger derjelben (zatá) sind tugeht-
haft obcané jeho (města) jsou etností; b) drei
Männer traten ein; jeder derjelben hatte... tři
muži vstoupili; kazuly % nich mel...; ein
sund ist abzugeben; derjelbe ist gran %; pes jest
na prodej; jest sedy at; wir famen zur Fünfjün-
tijenbelle jagte uns... přišli jsme ke kněžně; řekla
nám... 3. † Ziehelnben haben bejehten pán nařídil,
paní nařídila; nařídil(a) jste. 4. ☞ pron. rel.
die Sticije, immerhalb derjelben er sich bewegt kruhy,
v nichž se polybuje.

der-weil (—) wěl—c, —en (—) = dieweil.

Derwisch (—) pers.] m E₃ derviš (mnech
mohamedán—ky).

Dermwischerei (—) f E₁₈ obydli dervišu.

der-zeit (—) adv., —ig (—) a D₂,₃ = der-
men, dermatig.

des (2) gen. od der; v těz desv.

Des (2) n neskl. had. id.

desarmieren (—) [fr.] I. r'n C₁₂ voj. od-
zbrojiti. — II. s't D—n Eτ b:z fl., Tesarmic-
rung f E₁₈.

desavouieren (—) [fr.] I. r'n C₁₂ ne-
uznávati čeho, nezni se k čemu, porípiroti eo.
3. — odříci sv. koho, nechati koho na holičkách. —
II. s't D—n Eτ her fl., Tesavonierung f E₁₈.

Desjeudent (—) [It.] m E₂₀ potomek, ☞ se-
stupnik; —en fl. pribuzenstvo v pokoleni se-
stupujícím, potomeci.

Desjeenden; (—) [It.] f E₁₈ 1. rod, uro-
zeni, původ. 2. potomstvo.

Desjeendenz... (—) —thoric f descen-
denčí theorie.

desjeendieren (—) [It.] r'n (in) C₁₂ se-
stupovati.

Desjeunional... (—) —m... —differenz f ast.
rozděl mezi přímým a šikmým sestupová-
ním hřezely.

Descente (en desinte) [fr.] f 1. sestup. 2. ♃
stav. spád.

Tejcheniz top. Č (in) Dešenice, Dešt-.

Dejeription (—) [It.] f E₁₈ 1. popis, vy-
psání. 2. opis. 3. živé vyobrazení a výlíčení.

deseriptiv (—) [It.] a D₂,₃ deskriptivníj,
zobrazující.

Dejem (—) [slov.] m E₃, —er E₆, Dejem m
E₁. přezmen, mineir (= Münippwage). 2. jen
Tejew: a) Rübel; b) starý klobouk žen-
sky: f (starti) hučka, kokrhel.

Desjernern (—) r'n C₁₂ přezmenem váziti.

Tejera (—) m E₇ v Dejem.

Deseri (—) [It.] a D₂,₃ neobydlený, půštý.
Tejecijer (—) [fr.] m E₂₅ sběh, upříklík
(rjem) vojenský.

deserieren (—) [fr.] r'n (in) C₁₂ voj. deserto-
vatí, sběhnouti, upřehnouti (rjem) od vojska.
Tejertion (—) [fr.] f E₁₈ desertej, sběh-
nuti, upřehnutí rjem. od vojska.

Tejervit (—) [It.] n E₃ výslužka; mzdá
advokátská.

des-falls (—) adv. 1. v tomto případě, pro
tento případ. 2. vzhledem k tomu, protož.

["des-fallig]", "— 667 —", "[Destillation", "des-fallig (↓-↓) a D₂₃, případný, eventuálníj.", "des-gleichen (↓-↓) I. a neskl. 1. telat. (takový) jaký. 2. ukazovat (oby dergleichen) podobný; adrt. ná podobne, rovněž, tolikež; důstere Mändel, (sjejder) ~ ehmurné plástě (rovněž) i obličje. ~ II. cj. ~ dáš... tak že...", "des-halb (↓-↓) I. adv. protoz, pročez, z tě příčiny; eben ~ právě proto; ich achte ihn ~ nížt weniger nevazím si ho proto méně; er wurde ~ bestrajt, weil er das denken batte byl potrestán proto. že to učinil; (nicht) ~ danut... (ne) proto. aby...; ☞ ~ ded ~ trebdem. ~ II. cj. proto, za to, z těto příčiny.", "deshalbig (↓-↓) a D₂₃ (něméný) pro to n z tě příčiny n k tomu konei.", "Desiderat (↓-↓) [lt.] n E₃ věc hledaná.", "desiderativ (↓-↓) [lt.] a D₂₃ žádoucí, kýžený.", "Desideratibum (↓-↓) [lt.] n E₂₇ gram. sloveso žádací.", "Designation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ určení, ustavení.", "Designations... (↓-↓...) ~urtheil n für Concursglaubige rozszeiden rozřazovací.", "desfiguieren (↓-↓) [lt.] I. \"a C₁₂. S. zum Hadjfelger ~ označit n na-n určit n ustanoviti n designovati| kohe za nástupce. — II. §ₚ D- n E₇ bez pl., Designierung f E₁₈.", "Desinfection (↓-↓) [nlt.] f E₁₈ = desinfieren II.", "Desinfections... (↓-↓) [nlt.] ~mittel m prostředek desinfekční proti nákaze; ~puter n prášek desinfekční.", "Desinfecior (↓-↓) [nlt.] m E₁₂ 1. osoba desinfikující. 2. prístroj k desinkování.", "desinficiere (↓-↓) [nlt.] I. \"a C₁₂ desinkovati|, ocistovati (zdeho) od nakazlivých látek, rušiti nákazu (decho). — II. §ₚ D- n E₇ bez pl., Desinficierung f E₁₈.", "Desintegrator (↓-↓) m E₁₂ mlyn. stroj dtici, trolník, -ice.", "desinteressiert (↓-↓) [fr.] a D₂₃ nezištný.", "Deslaven (top.) n Zdeslav.", "Desman (↓-↓) m E₂₅ 70 ~ Viliampitsmans.", "Desmo... (↓-↓) Desm... [rec.] ~graphie f popis svazů; ~logie f nauka o svazech; ~odnique f bolest svazů; ~pathologic f nauka o nemocech svazů; ~tomic f pitva svazů. desofat (↓-↓) [lt.] a D₂₃ 1. opustěný. 2. zpustošený. 3. truchlý, smutný.", "", "Desolieren (↓-↓) [lt.] \"a C₁₂ zpustošiti, znici; zůstaviti bez patechy.", "Desorqanisation (↓-↓) [fr.] f E₁₈ desorganisacej, rozklad, rozrušení.", "Desorganisator (↓-↓) [fr.] m E₁₂ rušitel, ničitel (ustálených zařízení).", "desorganisieren (↓-↓) [fr.] I. \"a C₁₂ (rɔ)rušiti, rozkládati, ničiti; v nepořádek n ve zmatek uváděti, desorganisovati|. ~ II. D- n E₇ bez pl., Desorganisierung f E₁₈.", "Desorvydation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ chem. desoxydacej, odkysličení.", "Desorydicieren (↓-↓) [lt.] I. \"a C₁₂ chem. odkysličovati. ~ II. §ₚ D- n E₇ bez pl., Desorydicierung f E₁₈ = Desorvydation.", "despectierlich (↓-↓) [lt.] a D₂₃, pohrdavý, opovizlivý, potupný.", "desperat (↓-↓) [lt.] a D₂₃ zoufalý.", "Desperation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ zoufalství.", "Desperations... (↓-↓) [n] ~cur f beznadějné léčba.", "Despot (↓-↓) free. m E₂₇ 1. despotat, tyran, samovládece, libovládece, neobmězený páň.", "Despoten... (↓-↓) ~suffritf strach despotů.", "Despotenthum (↓-↓) E₇ bez pl. = Despotismus.", "Despotie (↓-↓) free. f E₁₂ 1. stát despotický, vláda despotická. 2. = Despotismus.", "Despojisch (↓-↓) [rec.] a D₂₇ despotický], samovládný, libovládný, neomezený.", "despotieren (↓-↓) [rec.] \"a v) (n) C₁₂ vládnouti n jednati despoticky.", "Despotismus (↓-↓) [rec.] m E₂₉, ...nen id. samovláda, libo, neomezená vláda.", "desſ, dessen (↓-↓) gen. sg. und der. 1. pron. dem. toho (m, n); id bave (-) gengm mám (toho) dosti; id criminere mid ~ vzpominám si n patmati se na to; † (pur) lichund ~ na stvrzení toho. 2. pron. rel. ktenéhoz, jehoz; der Mann, ~ Hanje id kanje muž jehoz dum kupuji; der Mann, it ~ Hanje id wohne muž, v jehoz dožid bydlím.", "Desfan (↓-) n E₂₅ zem Dessavał.", "Desfauer (↓-↓) I. m E₆, ~in f E₁₈ Dessavan. f -ka (fobyvatel Dessavay); der alle ~: a stary vladar Dessavský; b) vojenský pochod stárého vladaře Dessavského. — II. ~, d- a neskl. dessavský; hot ~ Weizen = Arweisen.", "desfanisch (↓-↓) a D₂₃ = Desfauer II.", "des-felben (↓-↓) v. der. 2. pr. (1) v. der. 2. pr. (2) v. der. 2. pr. (3) v. der. 2. pr. (4) v. der. 2. pr. (5) v. der. 2. pr. (6) v. der. 2. pr. (7) v. der. 2. pr. (8) v. der. 2. pr. (9) v. der. 2. pr. (10) v. der. 2. pr. (11) v. der. 2. pr. (12) v. der. 2. pr. (13) v. der. 2. pr. (14) v. der. 2. pr. (15) v. der. 2. pr. (16) v. der. 2. pr. (17) v. der. 2. pr. (18) v. der. 2. pr. (19) v. der. 2. pr. (20) v. der. 2. pr. (21) v. der. 2. pr. (22) v. der. 2. pr. (23) v. der. 2. pr. (24) v. der. 2. pr. (25) v. der. 2. pr. (26) v. der. 2. pr. (27) v. der. 2. pr. (28) v. der. 2. pr. (29) v. der. 2. pr. (30) v. der. 2. pr. (31) v. der. 2. pr. (32) v. der. 2. pr. (33) v. der. 2. pr. (34) v. der. 2. pr. (35) v. der. 2. pr. (36) v. der. 2. pr. (37) v. der. 2. pr. (38) v. der. 2. pr. (39) v. der. 2. pr. (40) v. der. 2. pr. (41) v. der. 2. pr. (42) v. der. 2. pr. (43) v. der. 2. pr. (44) v. der. 2. pr. (45) v. der. 2. pr. (46) v. der. 2. pr. (47) v. der. 2. pr. (48) v. der. 2. pr. (49) v. der. 2. pr. (50) v. der. 2. pr. (51) v. der. 2. pr. (52) v. der. 2. pr. (53) v. der. 2. pr. (54) v. der. 2. pr. (55) v. der. 2. pr. (56) v. der. 2. pr. (57) v. der. 2. pr. (58) v. der. 2. pr. (59) v. der. 2. pr. (60) v. der. 2. pr. (61) v. der. 2. pr. (62) v. der. 2. pr. (63) v. der. 2. pr. (64) v. der. 2. pr. (65) v. der. 2. pr. (66) v. der. 2. pr. (67) v. der. 2. pr. (68) v. der. 2. pr. (69) v. der. 2. pr. (70) v. der. 2. pr. (71) v. der. 2. pr. (72) v. der. 2. pr. (73) v. der. 2. pr. (74) v. der. 2. pr. (75) v. der. 2. pr. (76) v. der. 2. pr. (77) v. der. 2. pr. (78) v. der. 2. pr. (79) v. der. 2. pr. (80) v. der. 2. pr. (81) v. der. 2. pr. (82) v. der. 2. pr. (83) v. der. 2. pr. (84) v. der. 2. pr. (85) v. der. 2. pr. (86) v. der. 2. pr. (87) v. der. 2. pr. (88) v. der. 2. pr. (89) v. der. 2. pr. (90) v. der. 2. pr. (91) v. der. 2. pr. (92) v. der. 2. pr. (93) v. der. 2. pr. (94) v. der. 2. pr. (95) v. der. 2. pr. (96) v. der. 2. pr. (97) v. der. 2. pr. (98) v. der. 2. pr. (99) v. der. 2. pr. (100) v. der. 2. pr. (101) v. der. 2. pr. (102) v. der. 2. pr. (103) v. der. 2. pr. (104) v. der. 2. pr. (105) v. der. 2. pr. (106) v. der. 2. pr. (107) v. der. 2. pr. (108) v. der. 2. pr. (109) v. der. 2. pr. (110) v. der. 2. pr. (111) v. der. 2. pr. (112) v. der. 2. pr. (113) v. der. 2. pr. (114) v. der. 2. pr. (115) v. der. 2. pr. (116) v. der. 2. pr. (117) v. der. 2. pr. (118) v. der. 2. pr. (119) v. der. 2. pr. (120) v. der. 2. pr. (121) v. der. 2. pr. (122) v. der. 2. pr. (123) v. der. 2. pr. (124) v. der. 2. pr. (125) v. der. 2. pr. (126) v. der. 2. pr. (127) v. der. 2. pr. (128) v. der. 2. pr. (129) v. der. 2. pr. (130) v. der. 2. pr. (131) v. der. 2. pr. (132) v. der. 2. pr. (133) v. der. 2. pr. (134) v. der. 2. pr. (135) v. der. 2. pr. (136) v. der. 2. pr. (137) v. der. 2. pr. (138) v. der. 2. pr. (139) v. der. 2. pr. (140) v. der. 2. pr. (141) v. der. 2. pr. (142) v. der. 2. pr. (143) v. der. 2. pr. (144) v. der. 2. pr. (145) v. der. 2. pr. (146) v. der. 2. pr. (147) v. der. 2. pr. (148) v. der. 2. pr. (149) v. der. 2. pr. (150) v. der. 2. pr. (151) v. der. 2. pr. (152) v. der. 2. pr. (153) v. der. 2. pr. (154) v. der. 2. pr. (155) v. der. 2. pr. (156) v. der. 2. pr. (157) v. der. 2. pr. (158) v. der. 2. pr. (159) v. der. 2. pr. (160) v. der. 2. pr. (161) v. der. 2. pr. (162) v. der. 2. pr. (163) v. der. 2. pr. (164) v. der. 2. pr. (165) v. der. 2. pr. (166) v. der. 2. pr. (167) v. der. 2. pr. (168) v. der. 2. pr. (169) v. der. 2. pr. (170) v. der. 2. pr. (171) v. der. 2. pr. (172) v. der. 2. pr. (173) v. der. 2. pr. (174) v. der. 2. pr. (175) v. der. 2. pr. (176) v. der. 2. pr. (177) v. der. 2. pr. (178) v. der. 2. pr. (179) v. der. 2. pr. (180) v. der. 2. pr. (181) v. der. 2. pr. (182) v. der. 2. pr. (183) v. der. 2. pr. (184) v. der. 2. pr. (185) v. der. 2. pr. (186) v. der. 2. pr. (187) v. der. 2. pr. (188) v. der. 2. pr. (189) v. der. 2. pr. (190) v. der. 2. pr. (191) v. der. 2. pr. (192) v. der. 2. pr. (193) v. der. 2. pr. (194) v. der. 2. pr. (195) v. der. 2. pr. (196) v. der. 2. pr. (197) v. der. 2. pr. (198) v. der. 2. pr. (199) v. der. 2. pr. (200) v. der. 2. pr. (201) v. der. 2. pr. (202) v. der. 2. pr. (203) v. der. 2. pr. (204) v. der. 2. pr. (205) v. der. 2. pr. (206) v. der. 2. pr. (207) v. der. 2. pr. (208) v. der. 2. pr. (209) v. der. 2. pr. (210) v. der. 2.

Destillations ...]

— 668 —

[deuten]

Destillations... (= -"-...) = Destillier...
-produet n = Destillat.

Destillier... (= -"-...) -apparat m destilační
n přeháňči n překapovací přístroj, křivule,
prekapovák; -hlase f destilační kotel (=
Atembit); -gefäſſ n nádoba destilační n pře-
háňči n překapovací (v Atembit); -geräth-
(schaft) n = -apparat; -geschäft n lihovar-
nietv, vinopalstv; -glas n = -maſſe; -helm m
záklopka n klobouček n křivule, lehna;
-Kammer f překapovna, komora destilační;
-keſſel m přeháňči kotel; -ſolben m baňka
destilační (= Atembit); -kunſt f umění de-
stilovací n přeháňči; -ofen m ⊖ hat přeha-
něci pee.

deſtillierbar (= -"-;) [lt.] a D₂₃₄ hom pře-
kapovatelný.

deſtilieren (= -"-;) [lt.] I. γa C₁₂ destil(ö)
ovati'. přeháňči, překapovati. — II. % D₂ n
E₇ bez pl., Destillierung f E₁₈.

Destillieren (= -"-;) [lt.] m E₂₀ destil(hovar),
přeháňč, prekapovati.

Destination (= -"-;) [lt.] f E₁₈ určení.

deſtinieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ určiti.

deſto (= -"-) adv. - comp. tim; er war anr.
artiger byl jen tim zpusobnejší; je mehr...
~ mehr cím více... tim více; je besser er it,
~ lieber habe ich ibi cím lepší jest, tím ho
márm radje; mißt wenenic nicemé, přes to
(přes) všecko, pni tom vsem.

Destruction (= -"-;) [lt.] f E₁₈ zničení,
mzar, zkáza, zhoubna.

deſstructiv (= -"-;) [lt.] a D₂₃₄ ničivý, zkázo-
nosný, zhoubný, záhubný.

Deſtulphuration (= -"-;) [lt.] f E₁₈ odsírení.

deſjultorisch (= -"-;) [lt.] a D₂₃₄ odchyný,
odbočívý (od včer); přehlínavý, nestálý.

Detachment (= detasch in ſin.) [fr.] n E₅ od-
dělení vojska, odíad.

detachieren (= -"-), = detas-) [fr.] γa C₁₂
[vo], plav.: 1. odělení, oděliti; detadieues gert
oddělená pevněstka. 2. vypraviti, odeslati.

Detail (= detaj) [fr.] n E₂₅ id.: 1. drobný
prodej; im ~ verlanjen prodávati po drobnu
n na drobno (= -detailieren). 2. podrobnost,
zevrubnost, j. dnotlivost; im ~ eingehen jed-
nati o každě jednotlivé věci; jednati dopo-
drobna (to čom).

Detail... (= detaj) -auffschreibung f ze-
vrubný popis; -ausführung f podrobné provo-
deni; -bericht m zpráva podrobná n zevrubná;
-beschreibung f popis podrobný; -bestim-
mung f podrobné ustanoveni; -geschäft n
drobný obchod; -handel m ⊖ obch. drobný
obchod; -händler, -verkäufer m = Detailij;
-handlung f drobný obchod n prodej; -in-
struction f podrobná instrukce; -maler m
(malíř) detailista]; -messung f zcom. méření
podrobné; -rechnung f podrobné počet;
-verkauf m drobný prodej; -ziechnung f vý-
kres podrobnostní.

detailieren (= -"-;) [fr.] γa (1. 1. rozěle-
niti, obsírné zobrazenati. 2. prodávati po
drobnu n mspr. v malém; detailliert po-
drobný.

Detailliſt (= -"-) [fr.] m E₁₀ detailista], ob-
chodník s drobným zbožím n mspr. v malém.

Detectiv (= -') [angl.] m E₄ detektiv†,
tajný (policista).

detenieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ zadržeti.

Detention (= -"-) [lt.] f E₁₈ uvězněni, vazba.

Detentions... (= -"-...) -hans n dům uvěz-
něných, vězněce.

deteriorieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ zhoršiti,
kaziti.

Determinante (= -"-;) [lt.] f E₂₂ math. de-
terminant.

Determination (= -"-)(-) [lt.] f E₁₈ 1. určení,
ustanovení. 2. rozhodnutí, odhodlání.

determinativ (= -"-;) [lt.] a D₂₃₄ určovací.

determinieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ určiti,
ustanoviti, vyznačiti, vymezovati.

Determinismus (= -"-;) [lt.] m E₁₆ filos. id.,
náhled, ze jednání člověka jest veskrze pří-
činami určováno.

Determiniſt (= -"-;) [lt.] m E₂₀ determi-
nista, privrzené determinismu.

deterriieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ odstrašiti.

deteriieren (= -"-;) [lt.] γa C₁₂ proklínati.

Detonation (= -"-; -') [lt.] f E₁₈ výbuch,
trásknutí (= detenieren II.).

detonieren (= -"-;) [lt.] I. γn (b) C₁₂ 1. hud.
nesprávné n falešné zpívati. 2. chem. tráskati,
praskati, smuditi (= verpuffen). — II. % D₂ n
E₇ bez pl., Tetonierung f E₁₈.

Detraktion (= -"-;) [lt.] f E₁₈ ujimka, ujimání.
Detriment (= -"-;) [lt.] n E₂₃ skoda, ztráta.

detrimentös (= -"-;) [lt.] a D₂₃₄ škodlivý.

Detritus (= -"-;) [lt.] m drt, zmol(ina), padrct.

detrompieren (= -"-;) [fr.] γa C₁₂ z klamu
vyvésti.

Detſchen (= -) neskl. vid.: 1. = Drigeje. 2. =
Zprang im Oſiace 3. = Inglied.

detto (L.) (= -) [it.] v díte.

deuſten (= -) v däuchten.

Deuſer f (= -) m E₆ (eufem. 7a Tenuſ) clas,
čert, če(r)chinnant (r Téirel).

Deut. 2) m (n) E₁, ⊖ cupre kryce.

Deut... ("...") ⊖ zange f kleſſte na kryei.

Deute (= -) ⊖ f E₂₂ = Baladieje.

Deupe (= -) f E₂₃ trubka měchová, soplo.

Deus ex machina (= - u -) m neskl. id.,
nenadálá pomor. štyček z Ameriky.

Deut. 2) m E₁ hollandský pěmi: fig. nicht e-n
geben neniti ani vinduy n ani haléie.

Deute (= -) f E₂₂ 1. ⊖ = Tüte. 2. ⊖ = Balg-
riege, Balgdeute.

Deute... (= -"-...) I. = Entungs... II. -pſahf m
kül označovací; -wort ⊖ n = Tenuſ 3;
-jeichen n znamení, odknáz.

Deutel (= -) m E₀ plav. (= Hageleit) dřevěný
klínový rozstěpnik, rozvorník (do dřevěných
hřebů k rozvířání jich koneč).

Deutel... (= -"-...) plav. = -eſen n železný roz-
stepnik.

Deuteſlei f (= -"-;) f E₁₈ rozoumkování, mu-
dráčkování.

deuteln (= -) γa₁, γa₂ (b) C₁₂ (ct.) ~ an et. (herum)~
vykládati puntičkársky n směšně, rozoumk-
vatí. mudráčkovatí (to čom).

deuten (= -) ('13 I. γa₂ (b) 1. auf et. o nad et.
bint- ukazovati, o- p ukázati, o- na oo; mit
dem Jinger, mit Jingeru auf N. - ukazovati
prstem na koho; mit den Augen ~ očima po-

Deuter]

— 669 —

| Devolution

kynouti. 2. fig. anſt. ~ ukazovati nač, zvěsto-
vati, věstiti, znamenati eo, být i znamením)
cene; das dentet auf nicht Gutes to neznamena
n nevěsti nie dobrohé; das Wener dentet auf
Zduse počasí ukazuje na suh; zdá se, jako
by chtel padati sníh; alles dentet daran, daß...
všecko ukazuje na to, že...; všecko se po-
dobá, že... 3. ~ (anpictem auf e e weichbute ~ nařa-
žeti na příšb. — II. %a, %r sich ~ 1. = ~ 1;
%i ~ ukazovati se, jeviti se: Ungeil ~ d zlo-
věstný; Oliid ~ d ľdahověstný. 2. = ausden-
ten I; Tränne ~ sny vykládati p vyložiti;
die Ztěrne ~ věstiti z hvězd. 3. ichledt, übel ~
vykládati n bráti ve zlé n na zlou stránku;
alles zum Guten o zum Beuten ~ všecko v dobré
vykládati. 4. ~ 3-m Čielchebren ~ ukazovati
oslí uši komu. — III. s? r ~ n E7 bez pl., Deu-
tung f E1, 1. výklad; zu allerlei Entungen
Veranlassung geben dátı podnět k různým vý-
kladům. 2. metonym. smysl, rozum.

Deuter (L-) m E6, ~in f E19 1. (Clustequa)
vykładač, ~ka. 2. předmět k ukazování,
ukazovátko; zejm. ukazováček (= Ziegefeger).
3. ~ určitý člen. 4. vid = Wint.

Deuter(o)=...; Deuter(o) ... (L~(-)...) [rec.]
~gamie f druhé manželství; ~kanonisch a:
~lanonijche Wücher der Bibel deuterokanonické
knihy hólo; ~nomic f druhé vydání zákona:
~pathic f následující nemoc; ~skopic f vi-
dění toho, co není; ~pyramide f jeludane
druhoahod.

Deuter (L-) m E₆ nepravý vykladač, vy-
kládálek; rozumář, mudrlant.

deutlich (L-) I. a D2,3 patrný, zřejmý,
jasný; (ver)landtio) srozumiteľný, zřetelný:
dleidt 3k begreifem pochopiteľný; ~c Ztümme jasný
n zřetelný hlas; ~machen objasniti, ozřejmiti;
entnehmen lassen zřetelné na jevo dávati;
~c Zdorvit zřetelné písmo; ~c Handchrift čitelný
rukopis. — II. s *Deutlichkeit* (L~) f E1,1.

Deut-ord (—v2) [iec.] n E3 chem. hlný
kyslíčnik vyšší, bohatší kyslíkem než ky-
sličnik první.

deutsam (L-) a D2,3 1. = bedeutsam. 2. =
deutungsfundig.

deutsch (L-) I. a D2,3 1. německy, adv. -y,
po německu; ~c Štade německá řeč, něm-
cina; ~machen (fo)něměčiti; ~ werden (po)
něměčiti se 2. ~ reden: a) mluviti německy
a po německu; b) fig. mluviti nesrozumie-
telne; c) fig. F mluviti zřetelně s srozumiteľne
přímo; fig. F mit Dem werde ich einmal ~ reden
s tím sīm promluvin po česku i jak se patři.
3. hrubý, nemotorný; ~er Bär o Muff medvěl.
hrubák, nemotora; ~er Wüchel Michl, Němec. —
II. D-c(r) m, D-c f D2,3 Němec, f -ka,
-kyně. — III. D-n neskl., das D-c E21, 1. ně-
mecká řeč, němčina; auf D-, im D-en ně-
mecky, po německu, v němčině; sein bischen
D- trochu němčiny, co umí; er spricht ein
gutes D- mluví dobrě německy; ins D-c über-
geben překládati n p přeložiti do němčiny;
in gutes D- überseßen překládati do správne
němčiny. 2. s. sm. německost, ráz německy. —
IV. s *Deutschheit* f E18 německost.

Deutsch..., deutsch (2'...) ~amerikaner m
americký Němec; ~böhme m Němec v Če-

chách, Čechončínce; ~böhmen n Čecho-
némee; Území Němeu v Čechách; ~brod ab.
n hesba o sobě; ~duſelei f F sny Němču
(o velikosti); ~franzöſich a německo-fran-
couzský; ~herzig a s německým srdeem;
fig. průmý, upřímý, dobrosrdečný; ~katho-
ſit m německý katolík, katolík v Němech;
~katholijch a německo-katolický; ~klingend a
německý znějíc: ~land npr. n v heslo o sobě;
~meißer m: 1. (sčed und) velmistr německé
rádu. 2. rak. p 4. pluk pěchoty; ~meisterthum n
velmistrovství německého rádu; ~öſterrei-
chisch a německo-rakouský.

Deutsch-boran (top. C v) Beranov Německy.

Deutsch-brod top. Č ov Německý Brod.

Deutsch-haidl top. Č w Maňava Německá.

Deutsch molifen top. Čto Malíkov Německy.

Deutschfei (L~)f E1,8 němeování, něm-
čení, počínání si a opíčení se po německu.

deutschlu ~ (L~) vna (b) C1,2 1. němocovati,
něměčiti, počínati si po německu. 2. stavěti
se Němcem.

deutschen ~ (L~) I, 1. %a 1. = verdeutlichen.
2. (po)něměčiti, (t5)germanisovati↑, — II. %a (b)
= deutlichthümen.

Deutschen~, deutschen~ (u~...), ~feind-
lich a Němcům neprátelský; ~freundlich a
prátelský a příznivý a nakloněný Němcům;
~freundlichkeit f prátelství k Němcům;
~furcht f strach z Němců; ~hafß m nenávist
k Němcům.

Deutsche (r) (L~) v deutsch II.

Deutschheit (L~) f E1 v deutsch IV.

Deutschland (u~) n E7, b2 pl. zom. Německo:
in ~ v Německu; nad ~ do Německa.

Deutschthum (L~) n D2,3 bez pl. němectv.

Deutschthümtelei (L~) f E1,8 1. vychlou-
bání se a honosení se němectvim. 2. náklon-
nost k Němcům.

deutschthümeln (u~) vna (b) C1,2 vychlou-
bati se a honositi se němectvim, němčiti.

Deutschthümler (u~) m E6 němčour, něměil.
Deutschthümlich (u~) a D2,3 německého
rázu.

Deitung (L~) f E18 v denten III.
Deutungs~...; deutungs... (u~...) ~gabe f
věsti dar n nadání; ~fundig a znalý věstní;
~leer a bezvýznamný; ~voil a: a) zložěstný;
b) ~ blahověstný; ~wort n slovo význačne;
~jeichen n znameni.

Devaluation (~~~(v)~~, ün-čónj), Devalva-
tion (~~~(v)~~, ün-čónj) [lt.] f E18 sniženi ceny,
zlečení (peněz).

Devaluation (~~~v) ~, ün-čónj) [lt.] f E18 po-
plenění, způstošení.

Devastations... (~~~u~~... ün-čónjs) ~mittel n
prostředek k způstošení.

Deviation (~~~v) ~, ün-čónj) [lt.] f E1,8
ůchylka.

devinculieren (~~~v) [lt.] %a C1,2 uvolniti.

Devise (—v) [fr.] f E22 a) (2sabiprad) heslo,
průpověd; b) obeh. devisa† (druh šašekněk).

Devisen... (~~~v) ... -cours m obeh. kurs devis;
-seite f e-r Münke strana peníze s heslem.

Devolution (~~~v) ~, ün-čónj) [lt.] f E18 práv.
devoluce↑, nápad statku úmrtím povstáły.

Devolutions...

-- 670 --

[Dialaktiker

Devolutions... (—(-)²...—) -kriec m válka
nápadní; -recht n právo nápadné.

devolvierbar (—²—) [lt.] a D₂·₃ rozvinutelný.

devolvieren (—²—, vₐ C₁₂ rozvinouti.

devonisch (—²—) [angl.] a D₂·₃ geol devonský.

devot (— [lt.] a D₂·₃ 1. 5božný, ná-, po-.
2. pobožnútkářský, svatoušský. 3. oddaný,
ponížený. 4. czeceu Mla -eiter Dicuer nejdod-
nejsi n nejponíženějsi slúžebník.

Tevotion (—(-)², -i, -ejón) [lt.] f E₁₈ 1. pobožnost, z., ná-. 2. pobožnútkářství, svatoušství. 3. oddanost.

Tevotionalien (—-’—) [lt.] npl. svátostky,
posvěčene předměty trážence, ki.,kv., obrázky atd.

Tcriographie (—-—, [rec.] f E₂₂ psání od
levé ruky k pravé.

Tetrin (²²) [lt.] n E₁ chem. id., klovatina
a gumma skrebova.

Tetral (²²) [lt.] a D₂·₃ pravý, na právo
jsouci.

Tertroje (—²—) f E₂₂ - Tranbenzuder.

dgł. = denaleiden 2.

d. h. = das heißt (v das II. a)

d. i. = das ist to jest.

Diabas (—²—) [rec.] m D₀ min. id.

Diabase, Diabasjš (—²—) [rec.] f příchod,
prů-.

Diabel Ø (—²—) [fr.] m E₂₅ kol (polovičení
kočářek.

Diabet (—²—) [rec.] m E₃, tež čes. (—²—) m
neskl. 1. path. úplavice močová. 2. fys. číše
Tantalova.

Diabetifer (—²—) [rec.] m E₆ path. (člověk)
stízený úplavící močovou, diabetikt.

diabetisch (—²—) řec. a D₂·₃ úplavici
močovou stízený, diabetický.

diabolisch (—²—) [rec.] a D₂·₃ hábelský
(= tenflüdd).

Diachylon (—²—) [rec.] n E₂₅, wī -psfaster
(—²—) n E₆ mast n naplast diachylova, f dia-
kolum (= Zainpinter).

Diachyma (—²—) [rec.] n mezilistí.

Diacon (—²—) [rec.] m E₂₉, gen. sg. wī -5.

Diat (—²—) m E₂₀ diakonj, jáhen.

Diaconat (—²—) [rec.] n E₃ diakonát,
jáhenství.

Diaconcei (—²—) [rec.] f E₁₈₁ Diaconen-

haus (—²—) n D₅ jáhenství, dům jáhův.

diaconifieren (—²—) [rec.] vₐ C₁₂ (v)-
světiti na jádru.

Diaconiſſe (—²—) [rec.] f E₂₂ Diaconiffin f
E₂₀ diakonka], jáhenka.

Diaconiffen ... (—²—) -anſtalt f ústav
diakonek.

Diaconiffin (—²—) f E₁₉₅ v Diaconiſſe.

Diaconus (—²—) [rec.] m E₂₆, Diaconen
(—²—) = Diacon.

Diadelphisch (—²—) [rec.] a D₂·₃ dvou-
bratř.

Diadem (—²—) [rec.] n E₃ diadém, králov-
ský vínek, královská koruna n čělenka.

Diadem ..., diadem ... (—²—...) -artig a
diadémovitý; -spinne f zo v náš.

Diadema (—²—) [rec.] f E₂₃ zo. Epcira
diadema křižák obecný (= Mtenyppinne).

Diadif (—²) [rec.] f E₁₈ soustava dia-
dická.

Diadifisch (—²—) [rec.] a D₂·₃ math. čes. Zahlen-
jeitem = Zindil.

Diadochen (—²—) [rec.] mpl. Diadochevé,
nástupci (zegm Alexandra Vel.).

Diadochus (—²—) [rec.] m posloupnost.

di-aglaphisch (—²—) [rec.] a D₂·₃ vyduté
rytý.

Di-aglupten (—²—) pl. vyduté obrazy n
figury.

Diaguose (—²—) [rec] f E₂₂ diagnosa,
(zrozpoznání n určení nemoci.

diagoſieren (—²—) [rec.] vₐ C₁₂ v náš

diagoſticieren (—²—) [rec.] vₐ C₁₂ roz-
poznávati (nemooc), posouditi příznaky (nemooc).

Diagnostik (—²—) [rec.] f E₁₈ diagnostika,
nauka o rozpoznávání nemoci.

diagnostiſch (—²—) [rec.] a D₂·₃ diagno-
stický, rozpoznávaci.

Tiaqo-metric (—²—) f E₁₈ měření vodi-
vosti elektrické.

diagonal (—²—) [rec.] a D₂·₃ math. diago-
nániſ, úhlopiřený, (s)kosný.

Diagonal... (—²—) -bremſberg m Ø hor.
kosná svážná strída): -ebene f plocha úhlo-
piřená; -kraft f sila úhlopiřena; -ichrbogen m
nárožní n úhlopiřená skruz; -leichte f Ø sto
úhlopiřená lišta (na př. při dělení pole pomoci
lišt); -linie f = Diagonale 1.; -marchi m piření
pochod; -mашchine f přístroj značující
zákon rovnoběžníka sil; -rippc f žehro úhlo-
piřené n křížové n na kříž; -räder npl. šikmo
bezíjei kola (na př. v prádelných mělýnech);
-vohr n v Baremeter; -schicht-verband n vazba
pokosná n úhlopiřená n pevnostní; -schritt m
piření krok; -strede f hor. = Diagonale 2.; -sab m
sudomér krížový; -verband n v -klidiverband.

Diaqonale (—²—) [rec] f E₁₈ 1. math.
diagonála, úhlopiřena. 2. hor. kosná strída.
3. svaz úhlopiřený, látka s čary úhlopiře-
nými.

Diagramm (—²—) [rec.] n E₂₅, E₃ 1. nákres,
nářtek, diagram. 2. h. hud. (naznačená)
tonina. 3. math. sestrojní pomocných čar na
důkaz věty. 4. fys. přístroj dokazující větu
o rovnoběžníku sil.

Diagraph (—²—) [rec.] m E₂₀ diagraf, při-
stroj průpisný n snímací.

diagraphiſch (—²—) [rec.] a D₂·₃ diagra-
fický, průpisný, snímací.

diaſtrichtiſch (—²—) [rec.] a D₂·₃ diakritiický,
rozěznávaci.

Diaſtijit (—²—) [rec.] f E₁₈ fys. diakustika',
nauka o lomu zvuku.

Dialekt (—²—, [rec.] m E₃ id., nářečí, pod-
řečí.

Dialekt... (—²—) -ſorſchung f badání
dialektické, studium dialektů.

Dialektik (—²—) [rec.] f E₁₈ dialektaka:
1. umění obratuč mluvití. 2. správné a rychlé
užívání logických zákonů v praktických při-
padnostech.

Dialektiker (—²—) [rec.] f E₆ dialektik,
obratný řečník.

diaktektisch)

— 671 —

Diarthrose

diaktektisch (—✓) [rec. | a D₂,₃ dialektický; a) nářeční, k nářečím se vztahující; b) dialektiky se týkající, průborný.

Diaktetologie (—✓✓✓) [rec.] f E₂₂ id., popis výzkum nářečí.

Dialog (—✓) [rec. | m E₃ id., rozmluva, rozhovor (dvou).

dialogieren ✓ (—✓—✓) [rec. | vₐ C₁₂ =] dialogifieren.

dialogisch (—✓✓) [rec.] a D₂,₃ dialogický†; — behandelu = dialogifieren.

dialogifieren (—✓—✓) [rec. | vₐ C₁₂ 1. dialogosovatí, probírati dialogický n formou dialogu, mluviti n psáti v dialogu. 2. uvěsti v dialog n v rozmluvu.

Diathfator (—✓—✓) [rec. | m E₁₂ chem. dialysator), prolínák.

Dialyse (—✓✓) [rec.] f E₂, tež Dialyſſis (—✓✓) f E₁₈, pl. ...ſes chem. rozklad, rozpoistení, průs.

dialyſieren (—✓—✓) [rec. | vₐ C₁₂ chem. dialysovatí, rozkládatí.

dialytisch (—✓—✓) [rec.] a D₂,₃ dialytický, rozkládavý.

Diamagnetismus (—✓—✓) [rec. | m E₂₀ id., působení magnetu pritažlivosti se přičíci.

Diamant (—✓) [rec. | m E₂₀, E₃ (v Ţemant) 1. min. id., démant]; Třv. cint wůd nur von e-m—en geschliffen příchází kosa na kámen. 2 plav = Anfertnenz kříž kotevní.

Diamant..., diamant... (—✓✓...) —artig a diamantovitý; —ausgabe f typ diamantové vydání; —bejřk m (in Brahtien) okres diamantový; —bohrmaschine f hor. diamantové vrtadło; —bohren n, —bohrung f ⊘ hor. vrtání diamantové; —bohrcr m ⊘ hor. diamantový nebozez n svědr n troubovík; —bord m, —bo(o)rt m ⊘ = —pulver, Ţemantberd; —cijen n ⊘ hut. diamantové surové železo, diamantový čugun; —förmig a = —artig; —format n typ. = —angabe; —fuge f ⊘ trud. diamantová n jemná spára; —gewicht n karát, závaží na drahokamy; —glanz m der Mineraleitert diamantový lesk něrostů; —graben m vej. příkop ochranný n odlučující n diamantový; —grifsel m ⊘ = —viite; —arube f ⊘ hor. diamantová kopalna; —hagiti a obsahující diamanty, diamantonosný; —hammer m ⊘ kladivo se špičkami diamantovými; —handel m obchod (s) diamanty; —händler m obchodník s) diamanty; —hart a tvrdý jako diamant; —fitt m telm diamantový; —kopf-bozen m plav. svorník kříže kotevního (u zvlášťuch druhů kotev), evok s hlavou diamantovou; —krone f ⊘ hor. beim Erbfehrer diamantová korunka; —mutter f matice diamantová; —nadel f: a) šídlo diamantové; b) jehlice diamantová n s diamanty; —pulver m ⊘ prášek diamantový; —ring m: a) kruh z diamantů; b) prsten diamantový n s diamanty; —rohr bohr-methode f, —rohr-bohrung f = —bohren; —röhren-bohrcr m ⊘ = —bohcr; —röhren-bohrung f = —bohren; —schleife f klička diamantová; —schleifen n ⊘ broušení diamantů; —schleifer m brusič n leštitel diamantů (= —schneider); —schmud m diamantový skvost n šperk; —schneidekunft f, —schneiden n řezba dia-

mantů; —ſchneider m rezhár diamantů; —ſchuur f šńura diamantů; —ſchrift f ⊘ wú diamantové písmo; —ſpath m mm. obvečný korund; —ſpihe f ⊘ sklen. diamantový hrof; —ſplitter m ⊘ tříška diamantová; —ſtaub m = —pulver; —ſtrauß m diamantová kytice; —verziernung f ⊘ stav. ozdoba diamantová.

diamanten (—✓—✓) a D₁, 1. diamantový, děr. 2. diamantov(it)ý, podobný diamantů; —er (Manz diamantový lesk. 3. —Hedzeit děmantová svatba (holeje jubileum svathý).

Diamanten... (—✓✓...) I. = Diamant... — II. —herzog f m Diamantový vévoda (Kadl Brunšvieký); —ſelder npl. in Šńita pole diamantová.

Diameter (—✓✓) [rec. | m Eₐ math. průměr (= Turdomeffer).

diametral (—✓—✓). diamantisch (—✓—✓) [rec.] a D₁,₃ math. diametralni, —ieký, průměrový; —entgegengefeszt z koneč n úplně protivný.

Diana (—✓—✓) [lt.] F₂, I. tež Diane E₂, npr. f myth. Diana† (phobyn tová); plav ranní stráž, budíček. — II. stará chem. = Zitber.

Diana... (—✓—✓) plav. —ſchüß m ranní výstřel z admirálské ledi; —ſchlagen n buzení lodního mužstva hlbnováním.

Diandria (—✓—✓) [rec. | f E₃₂ bot., Diandrie (—✓—✓) f E₂₂ bot. id., dvojmužstvo 2 (tila soustavy Dianéový).

diandrijsch (—✓—✓) bot. [rec.] a D₂,₃ diandrieký†, dvojmužný.

Dianen (—✓—✓) ... —affe m ⊘, kočkodan dianá; —amſel f ⊘ 20. Turdus torquatus kose tureeký; —baum m stará chem. strom Dianin n filosofický; —ſest n a. st. v slavnost Dianina; —ſliſel m ⊘ —ohr n 70. Strombus auris Dianæ křídiatěnec Dianin; —prieſterin f d.st.v. kněžka Dianina.

Dianthe (—✓—✓) [rec. | f E₂₂, Dianthus (—✓—✓) m E₁₄ = Heße.

Diapaſma (—✓—✓) [rec. | n E₂₅, Diapaſmen pl. voňavý prášek.

Diaphan (—✓—✓) [rec.] a D₂,₃ průsvitný, průhledný (= Turdjičitný).

Diaphan... (—✓—✓) —bild n průsvitný obraz; —geſchirr n skleněné nádobí listkovým zlatem obkládané.

Diaphora (—✓—✓) [rec. | f E₁₈, pl. Diaphorá diafora†, opakování téhož slova v jiném významu.

diaphoretiſch (—✓—✓) [rec. | a D₁,₃ vypavováci, podporující vyparování, ženoucí na pot.

Diaphragma (—✓—✓) [rec. | n 1. anat. opona, bránice. 2. tel. nádobka délicí n průlincitá.

diaphragmatisch (—✓—✓) [rec.] a D₂,₃ anat. bránicový.

Diäreſe (—✓—✓) [rec. | f E₂₂, Diärceſſis (—✓—✓) f E₁₈ pl. Diärceſſes 1. 21sm diarées†, rozluka, rozvod (dvojhlisky n jedné slabky v dvě); v metrice: přerývka verše, kde slovo spadá v jedno s koncem taktu n stopy. 2. chir. rozříznutí n odloučení srostlých údů.

Diarium (—✓—✓) [lt. | n E₂₂ = Malde.

Diarrhök (—✓—✓) [rec. | f E₂₂ průjem.

Diarthrose (—✓—✓) [rec. | f E₂₂ tih, kloub úplné pohyblivý.

Diaspor

— 672 —

Dichter...

Diaspor (~-'; |rec. | m E₃ min. id., dvojsilek stopný.

Diaspora (~-n ~-~|) |rec.| f E₂₃ rozptýlení.

Diastase (~-~) |rec.| f E₂₂ rozstup, rozsedlina.

Diastole (~-~) |rec.| f E₂₂ 1. rozšíření, prodloužení. 2. gram. prodloužení.

Diät (~-|) |rec.| I. f E₁₈ temšťen jen v sg. 1. dicta†, správa a zpusob života, rád v jidle (a pití); ~ baten zachovávati 'dietu. strídme jisti a pití; sich e-r strengen ~ unternen podrobiti se prísne dietě. 2. sním. rokujiči shromázdění. 3. ~ en pl. v heslo o sobě. — II. diät adv. (streng) ~ leben vésti strídňm život, zachovávati dietu.

Diät... (~-n...) ~cur f léčení (se) dietou; ~fehler m pochýbeni proti dietě.

Diatal... (~-n...) ~artikel m článek smotvňení (ohersky a sedmihradsky).

Diáten (~-|) |lt.| fpl. E₁₈ diety↑, denní útratnó.

Diáten... (~-n...) ~bewilligung f povolení diet; ~classe f tráda diet(ni); ~panchale n denní pašál n útratnó (úhinkové).

Diäetik (~-|] |rec.| f E₁₈ dietetika†, životospráva. správa životní.

Diätetiker (~-|~) |rec.| m E₀ dietetik, učitel životosprávy.

Diätičtich (~-|~) |rec.| a D₂₃ dietetieký↑, dietní. správy životní se týkající.

Diatherm (~-|), ~an (~-|~) |rec.| a D₂₃ prutéplivý.

Diathese (~-|~) |rec.| f E₂₂ 1. náchylnost k nemoci, inklinace. 2. povaha nemoci; zcrebnyťó ~ kritionost.

diatom (~-|~) |rec.| a D₁₂ prudelný.

diatonisch (~-|~) |rec.| a D₂₃, diatonický (po-tup) pirozenými intervaly postupující (skalat).

Diatribe (~-|~) |rec.| f E₂₂ 1. brítka n jížlivá kritika. 2. hanopis.

Diazona (~-|~) |rec.| n E₂₃ ⊕ stav. = Zreppentabág.

Tibbel ... (²⁻³...) ⊕ apparat m přístroj n zářízení rádkovací, rádkovadlo; ~maschine f rozsávadlo, sezi stroj; ~vorrichtung f = ~apparat.

díbčen (|) |angl.| ⊕ vₐ C₁₂ rádkovati.

díbbern (|) vₐ (h) C₁₂ zlod. mluviti.

Tibrachys (|⁻²⁻) |rec.| m v metrice id. (stop|⁻²⁻).

dich, Dich (²⁻) pr. pers. acc. od dn; ich jche ~ vidím té; dn lebſt mir ~ chválíš jen sebe; freue ~ (nicht) (ne)raduj se; ~ babc id acjektet tebe jsem viděl.

Dichoräns (~-|~) |rec.| m v metrice: dichorerus†, ditrochacus‡.

Dichotomic (~-|~) |rec.| f E₁₈ id., rozdvojení.

dichotomisch (⁻²⁻) |rec.| a D₂₃ dichotomický↑, dvouhlíný, rozdvojený.

Dichroismus (⁻²⁻) |rec.| m dvoubarevnost.

Dichro-it (~-|) |rec.| m E₂₀ min. id., kordierit, křemen hranolový.

dichromatisch (⁻²⁻) |rec.| a D₂₃ dvoubarevný.

dicht (|. I. a D₂₃ 1. (to tekutímeh) hustý; (to pěvných hmotného hutyň; (to n rostě ch atd) celistý; (er) machen (er) dustiti; (er) werden (er) houstnouti. 2. těsný.

priléhající; ~ jſließen neprodyšně uzavírati; ťn ~ angetäſtets Otreide preluštené n přehozené oblič. 3. ~ anliegen (o šatech) přiléhati (k tělu), padnouti; plav (waffert) ~ nepromokný. — II. jen adv. (mabe) ~ bei 3. et. zrovna n hned u koho n u ěcho; daneben zrovna vedle; ~ am Mande u sam(íč)ého kraje; ~ an der Maner bijgehen jíti podle samé zdi, jíti zrovna podle zdi; če ist jdeho 1hr e ~ dažan jest ſest hodin jn bude co nevidět; ~ híuter 3-4 m her sein hüſt v zápětí n v patách komu. — III. s Dichtheit (|⁻), Dichtigkeit (|⁻) f E₁₈ hustota, hutnost; ~ e-r ſuge neprostupnost n nepanost spáry.

Dicht..., dicht... (²⁻³...) ~ährig a hustoklasý; ~an-ein-ander-schließen n plav. der Hüsger sозаzení, srazení adv.; ~auschließend a těsně přiléhající; ~art f druh básničtví; ~beaufsicht a porostlý houšťám; ~bchaart a hustovlasý, vlasatý; ~belanbt a hustolistý; ~bewachsen f ~diewemachsen; ~blatt n bot. druh klamens Ardisia; ~blätteriq a bot hustolisty, -chvojný; -blumiga bot. hustokvétý, s kvéty směstnanými n hloučenými; ~cisen n plav. do třádo k utěšňování spár mezi hontinami, utěšňovací železo; ~qedrängt a hustě sláčený n namačkaný; ~hammer m ⊕ zed. kladivo kuepávání a ucpávaci; ~föpsig a bot. hustohlavý, mnohoúborný, s mnohými hlávkami n úbory n strbouly; ~kuńt f básničtví, básnické umění, poesie; ~maßstab m méřitko hustoty; ~ring m těsnidlo, ucpávaci kroužek; ~säutig a stav pyknostylný↑, v hustě postavených sloupček; ~schließen n neprodyšné uzavírání; ~verwachen a hustě zarostlý; ~weiſe f = Dichtungsart; ~werg n plav. ucpávaci koudel; ~werk n = Dichterwert.

Dichte (|⁻) f E₂₂ houštka osnovných nítí a outkových na 1 cm. neb určitou míru Dichtateit.

Dichtetei (|⁻ⁿ) f E₁₈ veršotepectví, rýmovictví.

dichteln (|⁻) vₐ (h) C₁₂ básničkovati.

dichten (|⁻) C₁. A. I. vₐ a) (r) hustiti, za-; b) stav. zacpati, u-; c (s) u těsniti, zacpati, u-; — II. % D - n E₄ bez pl., Dichtung f E₁, zahustění, ucpa. — B. I. vₐ, vₐ (h) 1. tě-n řunt auf et. richtet auf et. ~ und trachten o ~ und führen mysliti naš, přemýšleti o šom. 2. básniti (coo), skládati básně. 3. verdichten vymyšleti si, přidávati; (sich vorstelten) prědstatovati si (coo). 4. o zpřasňových paterich zpivati. — II. % D - n E₄ bez pl., Dichtung f E₁₈ 1. jen Dichten: darani geſt jein (anzeß) D und Tradten nemysſt na ie nic jiného bez na to: jein einziges D und Tradten ist reich zu werden myſt jen, jak by zbohatl. 2. D - a Dichtung k I. 2. básnění; k I. 3. vymyšlení, přidávání. 3. n Dichtung básen. skladba.

Dichter (|⁻) m E₆, ~in f E₁ basník, poeta†; básnířka, poetka†.

Dichter... (²⁻³...) ~anlage f básnické nádání; ~art f: nach ~art po způsobu básníků; ~born m ~quell; ~bund m básnický spolek; ~feuer n ~glut; ~ſlug m básnický vzlet; ~gabc f ~anlage; ~glut f básnický zápal n vznět; ~könig m král básníků, věstee; ~mund m básnická ústa; ~narcisse f bot. nareis n narcisek| obeený, narcisová růžička;

Tide

— 674 —

Dieb(c)š ...

niger lalokonose cerný; ~mäulig a tlusto-
hubý; ~meisch-branerei f pivovar zřízený na
rmuty; ~meisch-kochen n, ~meisch-sieden n
vrašení rmutů; ~meisch-pfanne f kotel
na rmuty n na hustě; ~meische f piv. rmut
(hustý); ~methode f piv. vrašení rmutů hustých;
~mich f (lepe Dicke Mild) sražené n ssedlě
mléko; ~mittel n kuch. (gu Zauken) prostředek
k zhuštění omáček; ~muschel f ... thustěnka;
~näsig a: a) nosatý, hrubónosý: b) fig. P
nafoukaný, nadutý; ~ohr n: a) hrubousec,
tlusto-; b) fig. neposlucha; ~ohrig a tlusto-
uchý, ušatý; ~pfennig m druhdy groš; ~plumpef
bačkora, nemotora; ~quetsche f © lat. první
lis na pozlátko; ~rippig a s tlustými žebry;
~riube f bot. = Weißtebl; ~riüdig a tlustohřbetý,
hřebnatý; ~rüffel-käfer m zo nosatec; ~sajt m
syrup; ~sajt-filter n cečák na těžkou štavu;
~schadel m vid = levi; ~schenkel m zo. Pachy-
merus tlustonožka (ploštice), tež rod mlůk
eizopasných; ~schenkelig a stěhnatý; ~schlam-
men n plaveni hliný hrubší; ~schnabel m
zo: a) tlustý n hrubý zobák; b) pták ats tlu-
stým zobákem, hrubozobec, grüner ~djenabel
Loxia madagascariensis, Loxia Orix hýl ma-
gaskarský; ~schnäbelig a tlustozobý; ~schnäb-
fer m zo. = ~djenabel b); ~schtig a s tlustými
lusky, bachratý; ~schuppig a tlustošupinatý;
~schwänzig a tlustoocasý; ~stengelig a bot.
s tlustým stonkem, s tlustou lodyhou; ~stic m
druh hruběk; ~tan n vellano, lano (kotevní) kabel;
~theil m tlustá část; ~thicrchen npl. zo tlustá-
ček; ~thu-er m vychloubač, chvastoum, chlubil,
f chlubné plicé v (Breitbauer); ~thuerei f f.,
~thun n F vychloubání, chlouba, chvast;
~thucreisch a F vychloubačský, chvastoumský;
~tuch n obch. = Mielten(a); ~wanzig a bouc-
latý, buclatý; ~wanst m F břichac, bach(o)-
rać. mécháč; ~wanstig f a břichatý, bach(o)-
ratý, méchatý; ~es Weib měchna; werden n
tloustnutí, h.; ~wutstig a s tlustými válečky
n vyeypankami atd.; ~warzel f bot. cukrovka,
řípa, burák; ~jircel m © obkročák, obkročné
kružidlo, hmatadlo kruhonohé; döppelter ~jirtel
dvojitý obkročák; ~jüngig a tlustojazyčný;
~jüngler mpl. zo. tlustojazyčnici (plazi).

Tide (v) 1. f E₂₂ 1. tloušťka, síla, hru-
bost, hmotnost; ~ c-r Pěrson tučnost, břicha-
tost, bachratost, tělnatost, vykrmenost; in
die ~ ztloušťi; ~ des Radtranzeč čelnatost koła.
2. hustota. — II. n kal, rmut.

Dide(r) (v) m. Dide (v') f D₂'₃ břicháč,
bachráč, mécháč. f mechna.

Tide... (v'...). ~anjan m zakládání na
sádlo, počátek tloustnutí; ~messer m rs mě-
rídlo tloušťky n hustoty; ~mejs kanst, ~mef-
juŋg f méření tloušťky n hustoty.

Díáheit (v-) f E₁₈ = Díde.

Tidicht (v-) n E, houšt, -i, -ina.

Tidigkeit ~ (v'...), f E₁₈ = Dide.

dichtlich ~ (v') a D₂'₃ prítlouštly, ob-, ob-
hroubly.

Dietung ~ (v') f E₁₈ = Tidicht.

dictando (v') adv.: a) pśatn podle
diktováni; b) diktuje, -ováním.

Dictando... (~v'...) ~heft n pravopisná
eviceni; ~schreiben n psaní diktovaného.

Dictat (~) [lt.] n E₃ diktát, -ování, -ando†;
rozkaz.

Dictator (~) [lt.] m E₁₂ diktátor†.

dictatorisch (~) [lt.] a D₂'₃ diktátorský.

Dictatur (~) [lt.] f E₁₈ diktatura†, dik-
tátorstvi† (neomezená moe).

Dictier... (~) ... übung f = Dictat.

dictieren (~) [lt.] va C₁₂: (in die Fether) ~
diktovatīt n říkati (do péra).

Dicti(c)rt-schreiben ~ (~v') n E₇ bez pl.
obv. Dicat.

Diction (~) [lt.] f E₁₈, dikce†, proslo-
veni; způsob mluvení n přednášení, výraz.

Diction(n)är (~) (~) [fr.] n E₃ slovník.
dicto loco (~ v') [lt.] adv. na zmíněném
místě.

Dictum (~) [lt.] n E₂₇ id., výrok.

Didaktik (~) [rec.] f E₁₈ didaktika†. 1. bás-
nictvi poučné. 2. umění vyučovací.

Didaktiker (~) [rec.] m E₆ didaktik†,
básník naučný.

didaktisch (~) [rec.] a D₂'₃ didaktický†,
naučný, po-, naukový.

Didcdum (~) int. ~dci! (v'v') napodoben
veselé hudby, asi, tamtarataata!

Didhm (~) [rec.] n E₂₅ chem. id. (kov v cercul).
die (v) f a pl. od der.

Dich (~) m E₁₉, ~in f E₁₉ 1. zloděj, f -ka,
krádce; zert poberta, dlouhoprsták, p kradař; ein
! ! baltet den ! ! zloděj! chytě zloděje! Přv. Ge-
legenheit macht ! príležitost dělá zloděje; die
tleinen !c bängt man, die großen tässt man laufen
malé zloděje věsejí, velké nechávají na po-
koji. 2. zloděj čistka knotu po straně svíčky hřořěd. 3.
bot. zloděj, vlk (na stromul). 4. 20. Ptinus fur vrtavec
bylinárský, zlodějícík (= Böchtäfer a).

Dich... (~) ... © -hammer m duprak, perlik.

Dichel, diebeln (~) 1. © (v Dicbel 3., děbeln)
hmoždik, -inka, -inek (v Dülbel). 2. via. = Ge-
schwulst.

dieben f ~ (v') va, vn (b) C₁₂: a) krásti;
b) pytlaciti.

Dicherei (~) f E₁₈. 1. zlodějství. 2. =
Dichstalt.

Dich(c)š...; diebcs... (~v')... ~baude f,
~brut f zlodějská handa n rota čáška n
spřěž; ~elassc f = Gannerwešt; ~daumen m
jen v: e-n ~daumen bei sich tragen miti palec
n provaz oběsencův (pro štěsto); ~finger m: ~finger
haben miti dlouhé prsty, rád kupovati za
pět prstů; ~genosse m společník při krádeži,
společník zloděj, spolužloděj; ~gesündel n
= ~baude; ~glücf n z pekla štěstí, nesmirné
štěstí. ~griff m zlodějský úskok; ~gruſ m
zlodějský pozdrav; ~haken m paklić (= Die-
rich II.): ~hand f 20. Lobularia digitata prst-
natka: ~handwerk n zlodějské řemeslo, zlo-
dějstvi; ~hechter m přechovávač zlodějů;
~hehlererei f přechovávačství; ~helfer m po-
mocník při krádeži, společník zloděj, spolu-
zloděj; ~herberge f, ~höhle f zlodějská ho-
spoda n peleš; ~inſeln fpl. v heslo to sobě; ~kluſt
~ = běbte; ~laterne f zlodějská svitilna,
zlodějská; ~neſt n = ~herberge; ~paſk
= ~baude; ~schlüssel m zlodějský klíč, paklić;
~sicher a jistý n bezpečný od zlodějů; ~sicher
heit f jistota n bezpečnost od zlodějů; ~sinn m

Diebes-inſeln

— 675 —

Dieſt

zlodějská mysl, zlodějské nadání; -ipiet n
aueska hra na zlodeje; -ſprachc f zlodějská
řeč, argot, hantýrka; -sprung m preskok
~ dochmatem; halber -sprung výsced s do-
chmatem; -streich m zlodějský kousek;
-ſtrich m: a) provaz oběseneův, b) fig. =
~ demmen; -liick n = -streich; -unternehmung
f zlodějský podnik; -vogel m f prohnaný zlo-
děj; -volk n = -bande; -wirt m = -heßler;
~ jeng n zlodějská rota.

Diebes-inſeln ("~") npr. fpl. E₂₂ zem. Zlo-
dějské ostrovy.

diebich (²⁻) a D₂₃ 1. zlodějský. 2. fig.
(verſten) pokradmý; adv. -o, tajný. 3. F -č
(Müll = Diebevatiid.

Diebs ... ("~" ... "~" = Diebes-

Diebling top Č (o) Debolin.

Dieb-staſht (²⁻) m D₁₁ krádež.

Dieb-staſhs... ("²⁻"...) -klage f obžaloba
z krádeže.

Dieterich (²⁻) m E₂ = Dieterich I.

di-egetisch (²⁻) a D₂₃ vypravovací.

di-jenige ("²⁻") f od derjenige.

Diele (²⁻) f E₂₃ 1. prkno podlažné, podla-
žina, dlaha, deska. 2. a) (ſuſſoben) podlaha;
b) Dreschtenne mlat; auſ der o auf bleſſer - ſchlaſſen
spáti na zemi 3. = Hausflur. 4. zrjun. prov. ſ
stroch; s. sm. puda.

dieſlen (²⁻) Œ I. vₐ C₁₂ (pohlaziti (co),
podlahu (nač klásti, podlahovati. — II. %
1. D -n E₇ bez pl., Dieſtung f E₁₈. 2. jen Die-
ſung f podlaha.

Dieſlen... ("²⁻")-boden m podlaha prkenná;
brett n podlažní prkno; -kopsf m Œ stv podlaž-
nice; -lager n Œ tes. podlažnive, polstár pod
podlahou; -lampe f lampa v priedsini v pří-
dvorku; -nagel m podlažník; -jáge f Œ
= Breitjage; -träger m Œ = -lage; -wand f
stěna podlahová; -werk n: 1. dlahovi, dlahy,
dlažky; podlazina; 2. stroj z podlaziny;
-žwinge f Œ tes. svěradlo deskové.

Dieier (²⁻) m E₆ Œ dlažie.

Dieme (²⁻) f I. ²⁻, -n m E₂ stoh (= Zdöber).

diemen (²⁻) vₐ C₁₂ vázati do stohu.

diemen (²⁻) C₁. I. vₐn (b) 1. sloužiti, poslou-
vati: a) Geſt o dem Herrn Priester - přisluho-
vati knézi msi sloužícímu; b) (bei) e-m Herrn
sloužiti pánu u páná; bei 3-m ats Kuntſcher
sloužiti u koho za kociho; j-e Zechter - tajjen
dáti deuer do služby; Prr. niemand kann weicen
Herren - nikdo nemuže dvěma pánům slou-
ziti; c) bei der Artillerie o zu Auß o zu Pferde o
zur Žee - sloužiti u dělostrelectva u pesch
u jízdy u na moři; von unten auf o von der
Pře auf o sich hinauf - sloužiti od píky, po-
stoupiti od prošlého vojina za důstojníka;
er in ein lang gebienter ſolat sestárnul v službě;
d) 3-m mit j- Börſe - posloužiti komu penézi;
ein Menſch mujs dem auſern - ruka raku mivje;
- des Grundſtift pozemek služebn; wemit tam
ich 3nen -? čim Vám mohu posloužiti?; (Nien)
žt - k službám; ift 3nen damit gedient, wemw...
...d Vám tim poslouženo, jestlize...; e) (to) wobach,
o věch) býti äm n za co; dient zur Kenntnis und
Tarnachaffung běre se na vědomi a bude toho
Seffeno; budeme o tom vědiť a k tomu

hleděti; na mysli mejne a toho dbejne;
žun Minter - býti vzorem n za vzor; žun Ver-
wande - býti záminkou; dem Gelegenwoſt dient
aſs (Sumnande der Sedante návrh zákona za-
kládá se na myšléne; aſs Beipiel - býti při-
kladem n za příklad; f) (zu et. miſtich fein)
sloužiti, býti, hoditi se k čemu, napomáhati,
prospivati čemu; ſich et. zur Lehre - laſſen káti
se čim; 3-m žt et. - sloužiti n napomáhati
komu k čemu; žt gar nichts - nebýti k ničemu;
3-m auf et. - odpovědi komu naſ; 3-m geböriy
- povědiť komu (zae je toho loket). — II. %
1. die Messe - sloužiti mši sv. 2. gut gedient
(= bedient) dobre obsluženy. 3. et. - jako lenní
poplatek zapravíři. — III. % D - n E₇ bez pl.:
des D - s müde unavený služhou.

Diener (²⁻) m E₆, -in f E₁₉ 1. služebnik, f -ice,
sluha; -in des Herrn služebnice n děvka (a. sm.)
Páně; (id bin) Ihr gehorsamter - služebník!
k službám! - Sb! (pri rochodo) služebník! po-
roučím se Vám!; iron. gehorsamer - děkuju
pokně - děkuju — nechei! 2. a. sm. (Dienerbete)
služebnik, f -ice, sluha, f -žka, sloužící, po-
sluhovač, f -ka. 3. fig. ſummer - = Neutjchen,
Neuentjchen. 4. f (Verbenquina) 3-m e-n - machet
(pokloniti se komu).

Diener... ("²⁻")-geſolge n družina, pruſod,
služebnictvo; -ſleidung f, -tracht f služeb-
nický oděv, livrej! - jich f, -troſs m zá-
stup u hejno služebníku.

Dienerci (²⁻) f E₁₈ 1. = Dienerjchaft. 2. =
Dienerhaftigkeit. 3. stálě poklony.

dienerhaft, dienerjich, dienerlich (²⁻) I. a D₂₃ služebnický, služovský; ſich - be-
neumen chovati se jako sluha. — II. s Diener-
haftigkeit (²⁻) f E₁₈ služebnictví, chování služebníka.

dienern (²⁻, vₐn (b) C₁₂ 1. (ich verſenken) kło-
niti se, ukláneti se. 2. Œ chovati se jako
sluha.

Dieners... ("²⁻")-gehilſe m pomocník
služebnický, přisluhovatel.

Dienerjchaft (²⁻) f E₁₈ služebnictvo.

Dienerthum (²⁻) n D₅ (tež = Diener-
haftigkeit) služebnictví.

dienerich (²⁻), dienſam (²⁻) I. a D₂₃ pro-
ſpeſny, uzitečny, phodny, při-; žt et. - jein
hoditi se k čemu, prospivati čemu. — II. s Dien-
ſchkeit (²⁻) f E₇.

Diënſt (²⁻) m E₂. I. služba: a) 3-m erweiene
(Seßgang) dem Ţaute o der Kirche - e erweisen
prokazovati služby státu n cirkvi; b) (Diënſen) e-n
- nebmen, in den - treten prijmouti službu,
vstoupiti do služby; in 3-s -c ſecken býti ve
službě e; 3-m den - vanpindien vypovědiť
komu službu n koho ze služby; jervitider - sluzba
lesni; dem - verſchen zastávati službu; fanjender -
ohyčejná sluzba; ſtabiler - stála služba; der
- bavende o der - thuende Kammerherr komorník
ve službě; feinen - thum nekonati služby, ne-
sloužiti; e - gettes - služby Bozi, bohoslužba:
d) voj. sluzba vojenská n na vojně; e) 3-m
e-n - feiſten o erweisen prokazovati n p proká-
zati komu službu; was ſiebt 3nen žt e-n? čim
Vám mohu posloužiti?; ich steſe 3nen za -en
jsen Vám k službám; in -en ſtehen, žt -en
ſtehen státi na službu; to věcto gute -c thum

Dienst...

— 670 —

Dienst...

osvědčovati se; f) *Prv. guter* ~ bleibt unver-
teren eo kdo dobreho vykoná, ~ tím se
casem shledá; cim ~ ist děe andern wert est
za čes, služba za službu. 2. služba (v.č. jiná),
ůrad. 3. poplatky lenní. 4. im ~ der Wahrheit
stehen byti zastánem » obráncem pravdy.
5. Θ. ταυ, *pripora* (kruhovité sloupky při-
pojené k hlavnímu pilíři klenbovému, pod-
přající žebra klenby). 6. ☞ *prov. d. šv.č. =
Dienstbote.*

Dienst..., dienst..., ("...") -abschied m pro-
pusteni ze služby, výhost; -absträglich a na
ujmu službě; -adcl m vo. slechta n -ietví za
» ze státní služby, služebná šlechta; -alter n
služební léta; -anerbiertung f nářízení n na-
bídnutí služby; -angegenheit f služební vce
» záležitost; -antritt m nastoupení služby;
-anweisung f naueení n instrukce služební;
-anzug m -meit; -auswärft m náklad n
vydání na službu; -ausrüstung f služební
výzbroj; -auszeichnung f vo. odznak za
dlouhou službu; -becidigung f vzetí v slu-
zební príšahu; -hefeh m vo. služební přířaz
» roz. nařízení n poměení; -beſſiffen a
úslužný, po. (= -leita; -beſſenheit f
(noslužnost, po. (= -fertigheit). -beſſerbe f
služební úrad; -bereich m obor služby. n
-cbní: -bereitheit f úslužnost; -besfrei-
bung f vypísání služby; -bejen m p = -magd;
-bejirk m služební okres n obvod; -bejag m
» přijem služební; -bote m služebník, cele-
din; -boten pl. celel, čeládka; -boten-an-
fragsprotokoll n poptavárnna » dotazovna
pro služebné; -boten-buch n knížka celelší;
» boten-mäkler m dohazovac služebných osob;
» boten-noth f nouze o služebnictvo; -boten-
ordnung f čeľčení rád; -boten-jimmer n ce-
ledník; -buch n knížka služební; -caution f
služební jistota n kance; -elastje f trída slu-
zební; -college m soudrhu ve služebne,
služebník; -contract m služební smlouva;
-coupé n vo. m. služební kupé; -cid m = -Ants-
uc; -cijer m: a) horlivost n -pričinlivost ve
službe; b) úslužnost (= -jertigkeit); -cifrig a
horlivý n -pričinlivy ve službe, -úslužný;
-eigen a = -leibigen; -eigenhaft f vlast-
nost n hodno-t služby n -ební; -einrichtung f
zrizení služby; -eintritt m vstoupení do
služby; -entjeung f prooustění ze služby;
-entlassung f = -entbebung; -entjagung f
vzádní (se) služby; -entjeugung f sesazení
» svržení s úradu; -erfahrten a zkušený ve
službě; -erfüllung f plnení povinnosti: -cr-
geben a oddaný (ve službě); -eracnung f
ustanovení n jmenování ke službě; -fach n
obor služby, služba; -fähig a způsobily »
» schopný ke službě (= -tanlich); -fähigkeit f
způsobilost n schopnost k službě (= -tanlich-
keit); -fehler m chyba ve službě; -fertig a
 po) služný, ú, k službě (po)votný n ochotný;
-fertigheit f (po)služnost. ú; -fleiß m pilnost
ve službě; -fran f pání, zamestnavatelka;
-frei a prostý službý, novázany službou;
-freimarke f bezplatná známka na dopisy
ve služební záležitosti; -freundlich a ochotný;
adv. -premietb erjachen ve služebním prátel-
ství žádati: -freundschaft f úslužnost, ochot-

nost, služební prátelství; -fuhren fpl služebné
povozy (tom robotní); -geber m davatel služby,
službodářce; -gebrechen n služební vada;
-gefallig a úslužný, ochotný; -gefalligheit f
úslužnost, ochota; -gesliffen ☞ a = -fertig;
-gesliffenheit f = -fertigkeit; -gehalt m
služné; -geheimnis n služební tajemství;
-gehorst m služební poslušnost, subordi-
nace; -genujs m spoluslužebnik: -gerechtig-
keit f robotní právo; -geſinde n celel; -ge-
ſuch n žádost o službu; -getreide n dodávka
obli: -gliederung f článkování služebné;
-gratiale n plat z milosti; -grundſüd n
deputátní n náchlební pozemek; -habend a
= -hund: -heljer m pomocník ve službe;
-herr m služební pán, ho-podář, zaměstna-
(v)atel: -herrschaft f paustvo, pán a pání;
-hol; n deputátní drívi; -hufe f lán robotny
n pod roboton; -interesse n prospech služby;
-jacke f služební kazajka: -jaßr n rok služby
» -ební; -jubiläum n služební jubileum;
kategorie f odbor služební; trída služby;
-kleidung f) n služební n úřední oděv;
-knecht m pacholek; -necht jein pacholiči;
-kunstig a znalý služby, obeznalý ve službě;
-lauſ m ☞ karriéra, povoláni. stav: -lehen n
mansvi služební. † náprava, výprosa. vý-
sluha (feudum oficii); -lechsmann m ná-
pravnik (ministeriali); -leitung f konání
služby, službení přáce ve službě;
-lenke pl. v -mann b); -linie f trať služební;
-litfe f služební -eznam: -lokal n služební
místnost, úradovna; -lehn m mzdza služební
» -elelň: -los a bez služby, nezamestnělý;
» -mädchen n. -magd f služebné dřevě, služka,
služebná (holka, děvečka; -mann m: a, fl.
-mannen vasalovéj, manové; b pl. -lenke
služici, sluha, služebnik; pl. služebnictvo;
cj pl. -männer (Schlußber) (verſenjt) posluha
» -mannschaft f posluhové; -manns-institut n
ústav posluhovský; -mäſzig: a) a službě při-
měrený, odpovídající službě; b) adv. dle
(pravidel) služby; -mjerma n prémier posluha
» -mäſchel f -nemajet do služby; -münſe
služební cecipe; -nachſüßigkeit f nedbalost
ve službě; -mjer m přijemce služby;
» -nunſune f uživáni služby; -ordnung f slu-
zební rád; -organisation f služební organi-
sace: -ort m město služby » -ebni; -zronje
» f osoba služebná; -pferd n služební kůn;
» -pflicht f služební povinnost: a) povinnost
ve službě; b) povinnost n závaznost k službě;
» allgemeine -rührt obeená povinnost k službě
» bmanná; -pflichtig a povinný službou »
» vo. odvodem; ct. -pflichtig thum v služebné
povinnosti učiniti eo; -plaß m. -poſsen m =
» -ert; -pragmatif f služební rád n předpis:
» -rajon m obvod služebný; -recht n právo
» na službu » v n k službě » -ám; -regelung
» usporádání služby; -reglement n pravidla
ds služby » -ebni; -reife f služební cesta; -re
» -signacion f vzádní se služby; -rod m slu-
zební kabát; -sache f služební vce: -perſteſe
» iade vce úřední prostá poštovného; -ſchtein
» = -jenanis; -ſcheu a bojíc se n stíſi se
» služby; -schnaffe f (v pruském vojsku) přezka se
» stuzkon jako odznak devíti- (n 12- n 15-) leté

Dienstag

— 677 —

[dies-]feits

služby; ~schreiben n služební přípis: ~schuldigkeit f = ~plüdt; ~stand m stav služebnicky, služebnictví; ~stelle f služba, úrad; ~stellung f postavení služebne, dustojnost služebna; ~streitigkeit f rozepre z poměru služebního; ~tabelle f seznam služebnoh. tabula služební; ~tag m den službni roboty; ~tanglich a voj. schopný n zpusobilý ke službě; ~tanglichkeit f schopnost n zpusobilost ke službě; ~tare f taxa služebni n za projektující služby; ~thuend a konajíc n vykonávající službu; ~thuender Officiel dustojník ve službě n denni služby n ode dne; ~tracht f = ~tred; ~trene f věrnost ve službě; ~tiichtig a = ~tangliid; ~tüchtigkeit f = ~tanglichkeit; ~nunbranchbar, ~unfähig, ~untanglich, ~untüchtig a voj. neschopný n nezpusobilý ke službě pro neduh a stáří; ~untangliider Zeldat neduvívej vejenský; ~unbranchbarkeit, ~unfähigkeit, ~untanglichkeit, ~untüchtigkeit f voj. neuschopnost n nezpusobilost k službě; ~uniformf služební uniforma stejnkroj; ~unterricht m naučení pro služebníky, poučení služební; ~verband m svazek služebný; ~vergehen n přeční služební; ~verhalten n chování se v službě; ~verhältniss n služební poměr n svazek; ~verleihung f propučující služby; ~verlust m ztráta služby; unterverlangt pod ztrátou služby; ~vermittelungs anstalt f ústav k prostředkování služeb, poptavárna služebných; ~vernachlажigung f zanedbávání služby; ~verpflichtung f vykonávání služby; ~vertrag m voj. služebni smlouva (=centract); ~verwendung f zaměstnáni n -anost (koho) v službě; ~völk n služebničtvó, čeledd; ~vorschrift f předpis služební; ~waltung f úřední konání, úřadování; ~weg m: im wege cestou služební n úřední; ~widrig a příčící se službě, proti službě; ~willig a příslužný, úslužný, ochotný; ~willigkeit f = ~fertigkeit; ~wöch f týden služební; ~wohnung der deputátin n nächlebnu n služebni byt; ~jaum m: ~biul. David nahm den zvum aus der Philister Band David si podrobil Filistínské; ~ziechen n = ~auszichmung; ~zeit f čas n doba služby; voj. j-c ~zeit aushalten vyslouziti svuj čas, doslouziti; ~jettel m voj. služebni dopisek n oběžníček n oznámka; ~ziegnis n vysvědčení služební n o službě n ze služby: ~ulage f přídavek služební; ~wang m: a) = ~plüdti b); h) přinučení sloužiti; c) = ~red; ~wang-fyistem n voj. soustava mucené služby; ~weig m obor n třída služby.

Diensttag (n- n+) m D₂, 3 úterý.

dienstbar (L-) I.a D₂, 3. 1. služebný, k službám povinný. 2. podrobený, poddaný; f sein -er Weißt jeho služebník, jeho stvůra. 3. ♃ = dienstfertig. -II. s Dienstbarkeit (L-) f E₁₈. 1. anal. inf. 2. = Tervint.

diensten (L-) n (b) C₁₃ býti v službě, zastávati n konati službu.

Dienstes ..., dienstes... (n-... = Dienstes...

diensthaft (L-) a D₂, 3 = dienstfertig.

dienstlich (L-) a D₂, 3. 1. = amttich. 2. ♃ = dienstlich. 3. ♃ pokorný, ponížený.

Dienstling (L-) m E₃ odvislý dělek, otrok.

Diensthaft (L-) f E₁₈ služebnost, odvislost, otroctví.

dies (L-) abbr. od diejes (v dicer).

dies-bezüglich (n- n+) a D₂, 3 ve příčině té včeri, v té včeri, co do včeri, jmenovité; der d-c příslushný, jelikož se třee, jemuzto náleží, svuj, jmenovaný, svrelu recev n dotěrný.

diese (L-) v dicer.

diese Θ (L-) f E₁₃, v Türe.

die-felbe (L- L+) n der-felbigte.

Die-felbigkeit (L- L+) f E₁₈.

dieser (L-) m, diese f, diejes v dies n D₂, 3 tento, f tato, n toto; ~ Mann tento muž; dies Haus tento dům; diejes Buh ist thenerer als ienee tato kniha, jest drazší nezli ona; ~ Mann da tento muž; ~ Tage maßlosen těchto dní, nekterého dne, co nejdříve; ~ jelež Bühnt těž hod; diejes mein Haus tento muž dům; dieje vielten o wenen Büchern tento veliký n malý pocet knib; tyto (me)nmohle knihi; durd dieje und andere Mündel těmito i jinými prostředky; in diemem und in jenem Leben v tomto a v onom živote; ~ išt es, den ich verziehe tento jest, jemuz dávám prednost; Dieser und Neuer (allemel) tenen ten a onen, leckdos; hof dich Tieser und Seiner! ve(z)mi) te (as; diejes) dies) n; dies ist wahr to jest pravda; die die) ist mein Bruder toto v zde jest muž bratr; Diejes und Senes to a ono, lec(cos; jund dies nicht gute Menchen? nejsou to dohri lidě? nach Tiesem (muitian) potom, príste, budoucne; ebne Die v dieje beztoho; vor Tiesem (rebermater) před tím, dřívě, druhdy; über Ties, w, ohne Dies, ohnedies ostatne bez toho; 1.ry. will der Eine Ties, will der andere Das jeden jde hot, druhý jde cehý.

dieser-halb (n- n+) wegen (n- n-) ♦ = děehalb.

dieserlei (L-) = dergleichen.

dieser-feits (n- n+) dijer-wärts (n- n-) adv. v tuto stranu, som.

dies-fällig, dies-fallsfig. (n- n-) a D₂, 3 = desfallsfig.

dies-falls (n- n+) adv. v tomto případě, v této příjadnosti včeri.

diesig (n- n-) a nejasný, nepruhledný gen v odvuchu.

dies-jährig (n- n+) a D₂, 3 letošní.

dies-mal (n- n+) adv. nyní, teď.

dies-malig (n- n+) a D₂, 3 nynějsí: sein -er Besuch war nur nur tento n nás břeh. 2. der -e (We)landte nás vyslanec, vyslanec naselho panovníka; die -en Truppen naše vojsko, vojsko násí země n říše, f násí; die -en Verlasse ztráty nase n s násí strany.

dies-rheinisch (n- n+) a D₂, 3 předrynský.

dies-feit (n- n+) v diesfeits.

dies-feitiq (n- n+) a D₂, 3. 1. na této straně jsouci n ležící, s této n s naší strany, od nás; das -e Ufer tento n nás břeh. 2. der -e (We)landte nás vyslanec, vyslanec naselho panovníka; die -en Truppen naše vojsko, vojsko násí země n říše, f násí; die -en Verlasse ztráty nase n s naší strany.

Dies-feitigkeit (n- n-) f E₁₈ světskost. dies-feit(s) (n- n+) I. adv. a prp. gen. (s dat.) s té strany n s naší strany n od nás; - und jenfeits der Meldau na té i na oné straně Vltavy, na tom i na onom břehu Vltavy.

Dietcrich

— 678 —

Dilettantenthum

přeč Vltavou i za ní. — II. adv. kane. (univerzita) s naší strany, od nás, odtud. — III. s D- n vezdejsek, vezdejsí zivot; daš ~ und Nenčišť tento život a onen.

Dietcrich (~~~) E₃. I. npr. m Dětrich. — II. m paklič, falešný klič, od(e)mykać, p šperhák†.

diet(e)richen (~~~) mₐ, mₐ' (b) C₁₂ pakličem otvirati n p otevřiti.

Dietrich (~~~) v Tietcrich.

Dietrichstein top. C₁ (v) Dětrichovice.

die-weiit (~~~) I. adv. zatím. — II. cj. 1. (weil) protože, poněvadz. 2. (wahrend) zatím co.

Dicykopf top. Č (v) Díci Kopy.

Diffamation (~-(-)') [lt.] f E₁₈ utrhání (na eti), utrhačství.

Diffamations... (~-(-)u...) ~klage f žaloba pro utrhání na eti.

diffamatorisch (~-~') [lt.] a D₂,₃ utrhavý, -čný; -c Schrift hanopis.

diffamieren (~-~') [lt.] mₐ C₁₂ hanobiti (kohol).

Differend (ču-rān) [fr.] m, n E₁₅ rúznice, svár.

different (~-~) [lt.] a D₂,₃ ruzný.

differential (~-~) [lt.] a D₂,₃ differenčiální.

Differential (~-~) n E₃ math. differenciál (nekonečně malý dál n příbytek konečně změnne veličiny).

Differential... (~-~) (~-~) ...-flaschenzug m ⊕ differenciální kladkostroj; galvanometer m proudoměr rozdilojevný; ~größef math. differenciální veličina; ~methode f rozdilový způsob měření; ~thermometer m differenčiální n rozdilojevný teplomer; ~ und Integra-rechnung f počet differenciální a integrální n s differenciály a integrály.

differentiieren (~-~) [lt.] I. mₐ C₁₂ differencovatí, určovati differenciály. — II. mₐ D- n E₇ bez pl. Differentiierung f E₁₈.

Differenz (~-~) [lt.] f E₄. 1. difference', rozdíl, zřejm. obch. neshoda, sporo; ~ in Weise, fálijeftet) různost, neshoda, sporo; ~ in Weise, různost v miněních; mit S-m in ~ geaiven nepohodnoti se s kym.

Differenzen... (~-~) ... beilegung f odklizeni n vyrovnání neshody; ~geischaft n obch. obchod vyrovnáváci; ~handel m obch. = Průmiengeischt; ~rechnung f počet differenciální rozdilový n lisný; ~töne mpl. neshodné tony; ~enzahtung f obch. placent rozdílu; ~ziechen n znamenko rozdílové; ~toil m clo vyrovnací.

Differenzenz... (~-~) ... = Differenz...

differieren (~-~) [lt.] mₐ (b) C₁₂ lisiti se, různiti se.

Diffession (~-~) [lt.] f E₁₈ odmítnuti.

Diffessions... (~-~) ~cid m odmítní přísaha.

difficil (~-~) [lt.] a D₂,₃ těžký, nesnadný.

Difficultät (~-~) [lt.] f E₁₈ obtíž, nesnáz.

Diffluen (~-~) [lt.] f E₁₈ roztok.

Difform (~-~) [lt.] a D₂,₃ nestvůrný, nerudný, nesouměrný.

Differormität (~-~) [lt.] f E₁₈ nestvůrnost, nerudnost, nesouměrnost.

Diffraction (~-~) [lt.] f E₁₈ teš čistěs ohyb světla

diffus (~-) [lt.] a D₂,₃ rozlity, rozsáhlý, neohraničený.

Diffusion (~-~) [lt.] f E₁₈ diffuse: 1. fys. pronikání. 2. cukr. vyslazování (hězká).

Diffusions... (~-~) ... ~vermögen n pronikavost, šírivost, tékavost.

Difeleci (~-~) diftekn (~-) v Tiefstei.

digamisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ bot. dvourodý.

Digamma (~-~) (řec.) n E₂,₅ id., (řekč. písmeno P).

Digerier... (~-~) ... maschine f E₂,₂ digestor†.

digerieren (~-~) [lt.] mₐ C₁₂ z(a)vlažovati, rozpustiti.

Digestion (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. tkár. z(a)-vlažování, rozpouštění. 2. trávení, zažívání.

digestiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ digestivní, trávení n zažívání podporující; D-n E₄ = Dige-ittivmittel.

Digestib... (~-~) ... mittel n prostretek trávení.

Digeſtor ⊕ (~-~) [lt.] E₁₂ chem. id., Papinův hrnec n rychlovar.

digital (~-~) [lt.] a D₂,₃ prstový.

Digital... (~-~) ~säure f chem. kyselina digitalová n náprstniková.

Digitalin (~-~) [lt.] n E₃ chem. id.

Dignitar (~-~) [lt.] m E₃ hodnostář.

Dignität (~-~) [lt.] f E₁₈ hodnost.

digredieren (~-~) [lt.] mₐ (n) C₁₂ rozejíti se, odejiti; fig. uchlyvovati se zemj. v řeci.

Digression (~-~) [lt.] f E₁₈ odchylka.

deklinisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ bot. dvouložný, dvoudomý, dvojaký.

dijudicieren (~-~) [lt.] mₐ C₁₂ rozsouditi.

Difotnydonen (~-~) [řec.] fpl. D₂,₃ bot. dvouděložné (rostliny).

Dikotyłdonisch (~-~) [řec.] a D₂,₃ dvouděložný.

Difatation (~-~) [lt.] f E₁₈ rozšíření.

Ditatations... (~-~) ~enſten fpl. těk. boubele rozšířením vzniklé; ~ſpcculum n rozpínací zreadlo.

dilatieren (~-~) [lt.] mₐ C₁₂ (r07)šířiti n rozpínati.

Dilation (~-~) [lt.] f E₁₈ odklad, lhůta, průtah.

dilatorisch (~-~) [lt.] a D₂,₃ rozsířovací, roztahující; odkládavý.

Dilemma (~-~) [rec.] n E₂, 162 Dilemmen 1. v logice id. (dvojborný úsdek, zamítací tvar zářevu podmínečně rozlučovacího). 2. s sm. případ, kdy nutno voliti mezi dvěma stejně nesnadnými věmi.

Dilemmatisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ dilemmatický.

Dilettant (~-~) [řec.] m E₁₀, -in f E₁, dilettant(ant), milovník hudby n vědy nektere, ochotník; et. al. ~ treíben — Difeleci(e)ren II.

Dilettanten... diflettanten... (~-~) ... ~concert n koncert dilettantů n ochotnický; ~mäßig a po způsobu dilettantů, diletantský, ochotnický.

Dilettantenhafte (~-~) [it.] a D₂,₃ = Dilettantennäрая.

Dilettantenthum (~-~) n E₃, Dilettantismus (~-~) [it.] m E₁, dilettantství, ochotnictví.

dilettantij

— 679 —

|Ding...

dilettantisch (— → —) [it.] a D₂₃ = dilettantem- maßig.

dilettieren (— → —) [it.] C₁₂ I. nₐ = er-gegen. — II. n (b) pěstovati hudbu n vědu nejakou jako diletant.

Dill (— → —) m E₃ bot. → — c f E₁₂ Anethum graeolens kopr zahradnický.

Dill... (— → —) -feld n koproviště: -fenchel m, -frant n bot. = — Dill; — öl n koprový olej; -ranpe f 70 houсенka koprová (c vz Dillen...)

Dille (— → —) f E₁₂ 1. = — Dill; telle — — schwärze Bittentrant. 2. tulej(ka), trubka (k nasavoyan), dležka; — des Zdonabels 70 spicka zobáku; — des Vajenentes trubice bodáku.

Dillen... (— → —) -gras n bot. — Waldroh: -fante f hrana Spíky zobákové; -weite f sika tuleje n trubice atá; -scheibe f prov. = — Dill.

dillen (— → —) nₐ C₁₂ 1. hekate — Joviti stuk pod tenkým ledem. 2. připravovati co s koprovou omáckou.

Dillenberg zem. Ö (vreh) Dylen.

Dilogie (— → —) [rec.] f dvouzaénost.

Diluvial... (— → —) ... und Affluvial- bildung f (ü)tvár diluviální a aluviální; -boden m půda diluviální; -formation f, -gebilde n diluvium↑, náplavy starsí: potóní horniny n tvary; -platean n potopni vysočina; -zeit f doba potopni.

diluvial(isch) (— → —) a D₂₃, diluviální, potopni.

diluvianisch (— → —) a D₂₃ potopní.

Diluvium (— → —) [lt.] n E₂₅ 1. (zunstřít potopa, povoden.) 2. evo naplavenina potopní, potopinní, etvrtohoby.

Dime (— → —) dajm| ang| m E₁₅ id., 1₁₀ dolaru.

Dimension (— → —) [ft.] f E₁₈ rozmer.

dimensionieren (— → —) [lt.] nₐ C₁₂ odměrovati.

Dimeter [rec.] n E₀ id., dvoumer ište (tops) věrš jambický.

dimidi-ieren (— → —) [lt.] rₘ C₁₂ půliti.

diminutiv (— → —) [lt.] I. a D₁₃ zdrobněj, diminutivní. — II. s D₂₅ nm) n E₂₇ id., slovo zdrobnělé.

Dimiffion (— → —) [lt.] f E₁₈ propuštění.

Dimitri (— → —) [rus.] npr. m E₂₅ Dnitrij.

Dimorph (— → —) [rec.] a D₁₃ dvojtvárný, dimorfický.

Dimorphic (— → —) f E₂₂, Dimorphismus (— → —) m [rec.] dvojtvárnost.

Dinas... (— → —) ... -fiein m, -ziegelm dinaska↑.

Diner (— → —) du-nē) [fr.] n E₂₅ ohéd, hostina.

Diner... (— → —) -ciarichtung f upraveni ohédá.

dinieren (— → —) [fr.] rₘ (h) C₁₂ ohědvati.

Ding (—) I. n E₃ pt. üz —cr I. vč c: m. — an fud vč c o sobě, vč c pouhá, vč c sama sebou; vor allen — en především; als er das — daso ver-nommen (hatte) když to byl uslysel; was ist das für ein — (da)? co to jest? co ist to? er versieht das — rozumí tomu, zná se v tom; tem — c werde ich ein Ende maden učiním tomu konec; das ist ein — der umweglichst to jest unemožno; ein hilfches — a) hezka vče; b) v — S.; was ist ein Zünngedicht für ein —? co jest to epi-gram? Das ist ein kültés — to jest osklive n mirzuté; bei Gott ist kein — (nichts) unnemäßig

n Boha není nie nemožného; er nahm sich feines — es an nestaral se, nedbal, nosło mu o nie, nezálezo mu na nieom; es ist ihm c it (cinterct) (abs. n na př we ibi die 2c it) jest mu to jedno n hosteljno (jak mu svet iká); jedes — (atles) hat f — c Zeit všecko má svij čas; i k jidlu (svij) čas i k modlitbě; es ist ein těfliches — um e-n Zreund věrný přítel nad zlato; so ein — als ein... něco podobného jako...; mit greifen — en umgeben obirati se zahybватi se velikými záměry; man hat mir schěne — c von Obnen erzählt slyssel jsem o Vás pékné věci; Prv. alle — e haben ein Ende všecko má svij konec; gut — will Weife haben, gut — brancht Weife Praha nebyla vystavena za den; geschehen — it nicht zu ändern co se stalo; odestati se neu-муže: jedes — hat zwei Zeiten každá věc má dvé stránky; není růže bez trni; aller guten — es füd drei všeho dobrého trétice. 2. (nachtaecbenheit) er hat tanjend — zu bejorgen má na starosti tisícé věci; das — (Brecvis) geht ihejst ist to na zadrhmo; das — (Bericht) ist nicht übet ten návrh není zLV; bei so gefaßteten o bevandten — en (nachstnten) když se věci takto mají, za takovéhoto stavu věci; za takovýchto okolností. 3. wie seist dem — im Feld der Schlacht? jaká jest váz ozbrojená moc? auffjetet war all unfer — zum Zetrei všecko naše vojsko bylo připraveno k bitvě. 4. es geht nicht mit rechten — en zu es ist zput haben to neni samo sebou; das miljeste nicht mit rechten — zu zugehen to by v tom byl sám das. 5. advt. guter — es sein lýtí dobré mysls n dobrého rozmaru; guter — se leben žíti bez starosti n dobrá a vesele; unverdichteter — es nepořízenou. 6. často dim. -elchen; pl. -er, -erchen: das běje — (sungemurw) vidliák, pajed, přiměr, záněhtice; die běje — er (mätején) újedi (Comedo); das hei-lige — růže (cysipelas). 7. dies —, das man Chre nennt to, co zovědomí cíte; die feinen — er (malá) zvířátka, malí tvorové. 8. o osobách: A) (nepatrynych osobách) die artigen — er (unter) způsobné děti; das — (sabe) chlapec, hoch, kleck; so ein klieb; das — (s)chleben milenee; das arme — ubohé dítě, ubožátko; (du) faufes — (ty) líné stvoření. línákůže; b) (o děvatech) das arme — v — (ct)bein ubož(ač)ka; das dumme — hloupá husa; das loje — rozputstilka; najweijes — všečěka; c) (zena špatnu) pověst) garitiques — osklivý n Seredný tvor. 9. ein — von Brief něco n così jěko psaní. 10. Herr —š, da (o Tingsda), —šausen pán tento(cky), —none; in — da, —kirchen v tento... — II. †, jest prov. 1. shromáždění. 2. soud. 3. právní věc. 4. hádka, spor. — III. int. v dang I.

Ding..., ding..., (— → —) -bank f † soudní ko-
mora; -(c)brief m smlouva najimaci; -fezt a:
a) soudné ustanovený; b) s. sm. — fest; c) -fest
maden zmocniti se koho, zatknouti koho, zjistiti
se kym; -flucht † † uniknutí soudu; -flüchtig
tig a † uniklý soudu; -flüchtig werden unik-
nouti soudu; -flüchtige(r) m † uprehlík před
soudem; -form f des gemevertes gram. neurčitý
zptůsob slovosa; -friemen n nedoknutelnost
soudního dvora; -geld n (svea)veget) závdavek
(při najimání koho); -gericht n † prov soud vesnický;
-graf m † soudce vesnický, soudce nájmuv a

dingbar

— 680 —

| direct

pronájímův a jmých trhův; -hof m †: a) soud;
b) nájemný dvur; -hofs herr m =: -mann;
-hörer m, -mann m prisedící soudu; -pfen-
ni(n)q m závrayek; -hlat f, -stätte f, -stelle f
† místo soudu; -siniht m † stolec soudný;
-wort n. gram. podstatné jméno, substantivum.

dingbar (↓-) a D₂,₃ najatelný, zjednatelný.
Dinge... (ü...). 1. = Ding...; -lehre f =
Imeologie.

Dingel (ü) m E₆ Limodorum bahnorodka,
volnuška.

Dingelchen (↓-) n. dim. od Ding I. G.

dingen (↓-) A₄, impf. tež: dung a (↓₁₂ I. v)
najímati p najmouti, (7) jednati. — II. vₙ (h)
(marten), feištem smlouvati.

Tinger (↓-) I. m E₆ zjednávac. najímač. —
II. f. pl. od Ding I.

Tinger... (↓-...) -lehre f = Imeologie.

Dingerchen (↓-) dim. pl. od Ding (v. toto G.)

Dingerich (↓-) m E₇ Herr ~ : Herr Tünges
(dag. v Ding I. S.

dinglich (↓-) I. a D₂,₃ 1. skutečný, večný;
~ Recht právo věcné. 2. gram. střední (↓-
jachlidi). — II. s Dingelichkeit (↓-) f práv. práva
věcná.

Dings (↓) n, -da (↓-), -hauſen (↓↓-),
-ſirchen (↓↓-) v Ding I. S.

Dint F (—) npr. f E₂₅ vid. Leopoldin. k. a.
Poldička.

dinieren (—-↓-) [fr.] vₙ (h) C₁₂ oběd: živati.

Dinfel (↓-) m E₆ wt. Triticum spelta (—
Zerby; spalda samopse, běl.

Dinfel... (↓-...) -gerſie f. -korn n spalda.
samopse, ſpalta, psemice orkys. česká rýze;
běl; -meſt n spaldová mouka; -ſpelze f =
Lět; -wejzen m = Dinfel.

Dintowip top. (↓) v Jeníkovice.

Dinſtag (↓-) m E₃ v ſenitá.

Dinte (↓-) f E₁₂ = Tintě.

Diöcesan (—-↓-) m E₂₅ diecesán. přiſušník
diecéſe.

Diöcesan... (—-↓...) -biſchof m biskup
diecesní; -recht n právo biskupa diecesního;
-verordnung f nařízení diecesní; -verwalt
tung f správa diecesní.

Diöcese (—-↓-) [rec.] f E₂₂ diecéſe₁, okres
biskupské správy.

Diouns (—-↓-) npr. m Divís.

Diogenes (—-↓-) npr. m E₁ id.

Diokletian (—-v—) npr. m E₂₅ id. (řimský
vstav.)

diophantiſch (—-↓-) [rec.] a D₁,₃ ~ c (vleči-
chung rovnice neurcita u diophantická.

Diopſas (—-↓-) [rec.] m E₃ min. id. smaragdin
klencový.

Diopſer... (—-↓-) [rec.] f E₂ pl. tež Di-
optren diopſer, pruzor, průhleditko.

Diopſer... (—-↓-) -krenz n kríz s přůhledy
n průzorný; -lineal n pravítko s průhledy
n průzory.

Dioptrik (—-↓) [rec.] f E₁₈ tys. dioptrika;
nauka o lomu světla.

dioptrich (—-↓-) [rec.] a D₁, dioptrický†,
průzorný.

Tiorama (—-↓-) [rec.] n E₁₃ id. veliký obraz
průhledný.

Dioskuren (—-↓-) [rec.] mpl. Dioskurove
*Bliženci (Kastor a Pollux).

Diplo-id (—-↓) n. min. rudotvar.

Dippel... (—-↓...) -loſch n. ližka, ležatý koujo-
vod a dymník (tab) nad pěcí pěkaiskou.

Diphtheritis (—-↓-) [rec.] f E₁₈ pl. Diphthe-
rites path. difterie, -tis, mázdrivka.

diphtheritiſch (—-↓-) [rec.] a D₂,₃ path. difte-
ritický†, mázdrivkový.

Diphthong (—-↓-) [rec.] m E₃ n E₂₀ gram. dvoj-
hláska, dvou-, diſtoſch.

diphthongieren (—-↓-) [rec.] C₁₂ I. v₄a gram.
(samohlášku) ve dvojhlásku měnití. — II. §o D₂ n
E₇ bez pl. Diphthongierung f E₁₈.

diphthongiſch (—-↓-) [rec.] a D₂,₃ gram. dvoj-
hláskový.

Dipſtagi-eder (—-↓-) [rec.] dvojkosotvar.

Dipſe (—-↓-) [rec.] f dvojitá závorka, zna-
mení odchyleného čtení.

diplo-etiſch (—-↓-) [rec.] a D₂,₃ meziploš-
nicový.

Diptom (—-↓) n E₄ id., listina opravňovací
n. vásadni u jmenovací.

Diplomat (—-↓) [rec.] m E₂₀ id., státník;
fig. lišák, chytrák.

Diplomatie (—-↓-) f E₁₈ diplomacie; státnictví, znalost poměrů (mezi)státních.

Diplomatik (—-↓-) [rec.] f E₁₈ diplomataki, véda listinná. nauka o listinách.

Diplomatifier (—-↓-) [rec.] m E₆ diplo-
matik, znalec listin.

dipmatiſch (—-↓-) [rec.] a D₂,₃ 1. diplo-
matický†, státním véčem (dohře) rozumě-
jí; fig. obratný. 2. diplomatický†, vysla-
nočký. 3. listinový. 4. ~ dějdiřt věrný přepis.

diplomatifieren (—-↓-) [rec.] v₄ (h) C₁₂
jednati diplomaticky.

Dipodic (—-↓-) [rec.] f E₂₂ v metrice: dvou-
stopi (tvorivý).

Dip h) (↓) int. v tapp.

Dippel... (↓↓...) -banum (—-↓) m poval,
stropnice; -eifen n količák.

dippen (↓-) v₄ a C₁₂ pozdravovati od lodi
k lodi národni vlajkou spustěním do půl
výše a okamžitým zase vtažením.

Dippelhafer (—-↓-) m E₆ prov. J = Tellfern.

Dippelu F (—-↓-) v₄ (h) C₁₂ vid. auf ein Mäßchen -
házeti očekem po děvčeti. míti zálusk na
děve.

diprismatich (—-↓-) [rec.] a D₂,₃ dvoj-
hranolový.

Diptam (↓-j [rec.] E₃ m E₃ bot. Dictamnus
trevdava, tremdala, diblik.

Diptam..., diptam..., (—-↓...) -artig a třev-
davovitý, tremdalovitý; -dopřen m bot. Ori-
ganum dictamnus dobrá mysl třevdava, dobro-
mysl, třevdava, dyptam (kretšký).

dir (—) pron. poss., dat. od du; ich fäde es ~
pravim ti to; ~ habe id es gegebenen tobe jsem
to dal: ~ habe id begequet tebe jsem potkal;
/dat. ethiky) das ist ~ e-e wahre Luft to jest ti
opravdová rozkos.

direct (—) [It. a D₂,₃ 1. průmý, rovný.
2. ifg. direktní], průmý, bezprostřední; ~ Redě
primá řeć; ~ er Redus ožnamovací způsob.

Direction

— 681 —

diseret

Direction (-✓(-)) [lt.] f E₁₈ 1. a) ředitelství, vedení, sprava; b) ředitelstvo, představenstvo. 2. směr.

Directions... (-✓(y)...) -bereich m obor n obvod ředitelský; -burean n kancelář n úřadovna ředitelská; -linie f čára směru n rídicí, směrovka; -mitglied n člen ředitelstva; -personale n personál ředitelský; -punkt m bod směru, směristě; -situation f schůze ředitelstva; -standort m stanovité ředitelského úřadu.

Directiv... (-✓...) -norm f pravidlo.

Directive (-✓...) [lt.] f E₁₂ pravidlo.

Director (-✓) m, -in f ředitel, f -ka, direktor, f -ka; správce, f -kyne, představený, f -á.

Director... (-✓...), -en... (-✓n...) -amt n ředitelství; -provisorium n (pro)zatímní ředitelství; -stelle f = -amt; -verksammlung f schůze ředitelstva; -würde f = -amt.

Directorat (-✓n²) [lt.] n E₄ = Directoramt.

Directoren... (-✓n³) = Director...

directorial (-✓n³) [lt.] a D₂,₃ ředitelský.

Directorial... (-✓n³...) -verfügung f příkaz ředitelský, opatření ředitelské a direktoriální.

Direcitorium (-✓n³...) [lt.] n E₃, fl. Directorien id., ředitelstvo.

Direktorhaft (-✓...) [lt.] f E₁₈ bez pl. 1. = Directoramt. 2. coll. = Directorium.

Directrice (-✓n³, či -ktríše) [fr.] f ředitelka. direktorka.

Directír (✓) [lt.] f E₁₈, fl. ...trices směrnice, čára směru, ředitelka.

Diren (✓) [lt.] flp. neskl. myth. = Jurien.

Direr f (✓) [lt.] m E₃ škol. abbr. = Director.

Dirhombo-eder (✓✓-✓) m E₉ dvojkleneč.

Dirigent (-✓) [lt.] m E₂₀ 1. ředitel, vůdce; des Chorgefanges = Chorregents. 2. = Orchester directeur.

dirigieren (-✓-✓) [lt.] vₐ C₁₂ dinigovati, spravovati, řídití, vésti (co).

dirimieren (✓-✓) [lt.] vₐ C₁₂ 1. odlomiti, odloučiti. 2. rozhodně skončiti; rozhodnouti.

Dirf (✓) m E₃ plav. lano n řetěz k zdvižání pně vratířahuového, závěsník vrati-pněvý.

Dirken (✓) m E₇ prov. J = Maitě.

Dirle (✓) f E₂₂ = Hartviegel.

Dirndl (✓) f E₁₂ vid. = Sternelkrirche.

Tirne (✓) f E₁₃ dim. Tirnchen, Dirudel prov. J., Dirnlein n E₇ 1. původně, čestě prov. služka, děvka (a. sm.). 2. děvče, divka, holčice, mladice, holka. 3. poh. (feile, gemeine, lieberlije) děvka, běhna, poběhlice, nevěstka; elende bídnice.

dirren (✓) vₐ (h) C₁₂ vydávati zvuk proníkavý.

Dis (✓) n neskl. hud. id., o půl tónu zvýšené a.

Disagio (✓✓) [it.] n srážka pod cenou nominální.

Discant (✓) [it.] m E₃ diskant† (vysoký řenský hlas).

Discant... (-✓...) -flöte f diskantová flétna; -jäger m zpěvák diskantu; -schliissel m hud. diskantový klič; -stimme f diskantový hlas (= Discant).

Discautist (✓✓) [it.] m E₂₀ = Discautjänger.

discedieren (✓-✓) [lt.] vₐ (jn) C₁₂ rozejítí se, oddělit se.

disceptieren (✓-✓) [lt.] vₐ C₁₂ přetrásati (co), rozmlouvati (o čem).

discernieren (✓-✓) [lt.] vₐ C₁₂ rozoznávati, rozlišovati.

Discipel (✓-✓) [lt.] m E₄ žák.

Disciplin (✓-✓) f E₁₈ 1. disciplina, na-uka, učení, obor n odvětví vědy, věda. 2. disciplina, kázen.

disciplin... (-✓n...) -los a bez kázné.

Disciplinar... (✓-✓...) -angelegenheit f záležitost disciplinární; -behandlung f na-kládání (s kým) v příčiné kázné; -commijion f komise disciplinární v příčiné kázné; -fall m případ porušení kázné; -frage f otázka kázné; -gerichtshof m disciplinarní soudní dvůr; -gewalt f moc kázně n kárací; -instanz f instance v příčiné kázné; -ordnung f kázeňský řád; -rath m disciplinární rada; -strafe f disciplinárni střet; -übertretung f přestupek kárný; -untersuchung f trestní vyšetřování; f disciplinárka; -verfahren n disciplinární vyšetřování; -verhandlung f jednání v příčiné kázně; -vorschrift f předpis disciplinární n v příčiné kázně; -weg m cesta disciplinární.

disciplinarisch (✓-✓-✓), disciplinell (✓-✓) [lt.] a D₂,₃ disciplinární, kázeňský.

disciplinieren (✓-✓-✓) [lt.] I. vₐ C₁₂ v kázní držeti. k pořádku a kázní vésti. II. %

D- n E₇ bez pl., Disciplinierung f E₈.

Disciffion (✓-✓) [lt.] f E₈ rozrznuti.

Discontier... (-✓n'') = Discente...

discontierbar (✓-✓-✓) [lt.] a D₂,₃ (z)penězitelný atd.

disconticieren (✓-✓-✓) [it.] vₐ C₁₂ (z)peněžití, (v)platiti; kupovati se srážkou (úroků), eskomptovatit, vésti směnčený obchod.

Discontierer (✓-✓-✓) m E₆ (z)peněžitel atd.

Disconto (✓-✓) m (n) E₂₅ srážka úroková.

Disconto... (-✓n'') = -commanditbank f kommanditní banka eskomptní; -fuß m mira diskontní; -geber m = Discontierer; -geschäft n směnčený obchod; -gejellschaft f společnost diskontní; -jaß m = -juß; -vergütung f bonifikace eskomptní; -verciednis n seznam eskomptovaných effektův.

Discontinu-ität (✓-✓-✓) [lt.] f E₁₈ ne-souvislost.

discontinu-ierlich (✓-✓-✓) [lt.] a D₂,₃ ne-souvislý.

Disconveni-enz (✓-✓-✓) f E₁₈ 1. neshodnost, nepoměr(nost). 2. nepřípadnost, nepríhodnost, nevhodnost.

disconvenieren (✓-✓-✓) [lt.] vₐ C₁₂ nepohodovati se, nesouhlasiti.

Discours (au-kür) [fr.] m rozmluva, rozhovor.

Diseredit (✓-✓) [fr.] m E₃ bez pl. ztráta úvěru, pozbytí důvěry; in - temmen ztratiti úvěr, pozbyti důvěry

disereditieren (✓-✓-✓) [fr.] vₐ C₁₂, vₐ rich (d) o úvěr n o důvěru přípravití, úvěru n důvěry zbavití, rozkričení, diskreditovatit (okohol).

diseret (✓-✓) [lt.] a D₂,₃ 1. diskretníj, zdrženlivý, skromný, povážlivý, rozvážný, moudrý,

Německo-ky slovník. I. Untjchybehmijdes Wörterbuch.

83

["Discretion", "— 682 —", "Dispositions...", "prozrečený, taktní, mlčenlivý. 2. math. ne-\nspojtý, přetržitý (opak centimetreli).\nDiscretion (~(-)^2) [lt.] f E₁₈ bez pl. 1. dis-", "kretnost, zdrženlivost at. (v discret.). 2. libo-\nvůle; jich auf ~ ergeben vzdáti se na milost a\nnemilost. 3. odmena, zpropitně, f. diskree.", "discretion(n. är (~-(-)^2) [fr.] a D₂,₃ práv.-c Gewalt libovolná pha moc (soudní), moc jednati dle vlastního dobrého zdání.", "Discretions... (~-(~)²...) -alter n. věk,\nv němž lze se rozhodnouti pro to neb ono vy-\nznání; ~jahre npl. léta dospělosti; ~tage mpl.\noch. přiznivé dny.", "disriminieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ rozlišo-\nvati, rozdělovati.", "diseuipicren (~-~) [lt.] %a C₁₂ viny zbavití.", "diseur(r)ieren (~-~) [lt.] %n (b) C₁₂: über et. ~ rozmlouvati, hovoriti, mluviti s兒ce o čem.", "Discur(r)ierer f (~-~) [lt.] m E₀ mluvka.", "Discurs (~) [lt.] m E₃, gen. Discurses roz-\nmluva, rozhovor, řec, f rozprávka, diškurs†.", "discuršiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ diskursivní†,\nv podobě rozmluvy n rozhovoru.", "Discurš (n.) m neskl., id., kulatá deska při\nhrách starořímských; poklice.", "Discuffion (~-~) [lt.] f E₁₃ diskusce†,\n(společně) uvažování, probírání, přetrásání,\nprojednávání (čeho), rokování o čemu; š. c.m. spor,\nhádka.", "diseutierbar (~-~) [lt.] a D₂,₃ mohoucí\nse vzítí na přetřes; o čem možno jednati.", "diseutieren (~-~) %a %n (b) C₁₂: über et. ~ uva-\nžovati, probírati, přetrásati, přemítati, bráti\nna přetřes, zkoumati, mluviti, rokovati o čem;\njednati, příti se, hádati se oč; über c-n fraga-\nliden Punkt ~ přetrásati otázku.", "Diszele (n.) E₂₂ zo. Phasianus gallus pullus\nbažant, koхout.", "disgraci-icren (~-~) [lt.] I. %a C₁₂ milost\nodniti (komu). — II. %n (b) upadnouti v nemilost.", "disgraciös (~-~) [lt.] a D₂,₃ nepříjemný.", "diseignieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ rozmrzeti (koho),\nprotiviti se (komu).", "Disgušio (~-~) [ft.] m nechut., odpor.", "Disharmonic (~-~) [řec.] f E₁₈ id.: 1. ne-\nsouhlas(nost), nelad, neshoda, nesouzvuk.\n2. fig. neshoda, nesvornost.", "disharmonieren (~-~) %n (b) C₁₂ nesou-\nhlasiti, neshodovati se, nesrovnávati se.", "diseharmonisch (~-~) a D₂,₃ neharmo-\nnicky†, nesouzvučný, nesouhlasný, neladný.", "disjunct (~) [lt.] a D₂,₃ rozloučený.", "Disjunction (~-~) [lt.] f E₁₈ rozloučení,\nrozluka.", "disjunetiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ rozlučovací,\nrozpojivý.", "diszjungieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ rozpojiti,\nrozlučovati.", "Dislocation (~-(~)²) [lt.] f E₁₈ 1. roz-\nbírání, rozložení, dislokace†, rozestaveni.\n2. vymknutí, vyvrtnutí (udů).", "dislocieren (~-~) [lt.] C₁₂ 1. %a rozelj-", "rati, rozložiti, rozestaviti. — II. % D- n E₇\nbe. pl., Dislocierung f E₁₃.", "Dismembration (~-~) [lt.] f E₁₈ rozčlán-\nkování, rozkouskování.", "Dispache (~-~) [fr.] f E₁₈ pravidla o po-\nskozeninách lodních; výkaz škod námoř-\nských; die ~ aufmachen učiniti výkaz škod\nnámořských.", "Dispachcur (~-~; ču -paš-) [fr.] m E₁₅ vý-\nkazce škod námořských, srovnavatel posko-\nzenin lodních.", "dispachieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ sestavovati\nvýkaz námořských škod.", "disparat (~-~) [lt.] a D₂,₃ nepříličný, ne-\nslučitelný; rozdíhý, různý, disparátní.", "dispendiös (~-~) [lt.] a D₂,₃ nákladný,\ns velkým nákladem spojený, druhý.", "Dispens (~-~) [lt.] m sg. D₃, Dispen-\njation (~-~) f E₁₈ dispens(e) n osvobození\n(od čeho), prominuti čeho.", "Dispens... (~-~). Dispenjations... (~-~)...\n-recht n právo dispensační udíleti dispens;\n-schein m list dispensační; -verhandlung f\nvyjednávání o dispens.", "dispensabel (~-~) [lt.] a D₂,₃ prominutelný.", "diseppiciieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ 1. rozděli-\nti, roztfiditi. 2. iekár, léky připravovati. 3. Š. von", "et. ~ prominouti komu eo, osvoboditi n dispen-\nsovati koho od čeho.", "dispergieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ rozptýliti.", "dispermatiſch (~-~) [řec.] a D₂,₃ dvoj-\nsemenný.", "dispertieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ rozdělití.", "disepplicieren (~-~) [lt.] %n (b) C₁₂ nelibiti se.", "Di-pondā-us (~-~) [řec.] m E₁₄ v metrice.\ndispond(a)eus†, ſt. čtyřluzka (stopa ---).", "Disponent (~-~) [lt.] m E₂₀ id., phnomoc-\nnik, přikazník.", "diseponibet (~-~) [fr.] a D₂,₃ příkazný,", "k volnému užívání jsoucí; výdajný, pohotový;\ndisepible Summen summy k volnému užívání.", "Disponibilität (~---~) [fr.] f E₁₈ pří-\nkaznost.", "Disponibilitätss... (~-~) ~-~) ~-~) ~-~) ~-~) ~-~) ~-~)

Distributiv...|

681

doch

Distributiv... (~-~) ~ sat m věta distri-
butivní podílná; ~ zaht f cislovka distri-
butivní podílná.

Districti (~) m E₁ = Vejirt 2.

Districts... (~-...) ~ arzt m obvodní lékař;
~ beamter m župan; ~ commissariat n okresní
komisarství; ~ commissarius m okresní ko-
misář; ~ hnsfar m, ~ reiter m jízdný cetník;
~ schule f okresní škola; ~ vorstecher m (v chůdě) župan.

districtu-al (~-~) [lt.] a D₂₃ distriktní.

Dithion... (~-...) ~ säure f kyselina pod-
siněná.

Dithioniq (~-~) a D₂₃ chem. = ~ Zäure kyse-
lina sínrata.

Dithmarischen... (~-...) ~ frankheit f (rade)
syge malomocenství norské.

Dithyramb (~-~) m E₂₃, Dithyrambe (~-~)
[rec.] f E₂₃, Dithyrambus m E₁₄ dithyramb[.
nadsená písem, chivalozpěv.

dithyrambisch (~-~) [rec] a D₂₃ dithy-
rambickýv, vzletný, nadsený, chivalozpěvný.

dito (~-~) [it.] I. adv. (f wí ~ mit Zdravcutně
totéž. — II. s ~ E₂₃ pl. wí Diti táž vec.

Ditta (~) [it.] f sg. neskl., pl. Ditte neskl.
= Firma.

Dittchen (~) n E₁, 1. wí Ditte f E₁₂ 70. Chara-
dius pluvialis kulik ohčený; gelbes ~ Charadriss
morinellus kulik hnědý. 2. prov. S, prus. = Silber-
großchen.

Dittersbach top. C (v) 7ctrichovice, Dě-

Dittersdorf top. C (v) Jetrichova ves.

ditto (~) = dite.

diuretisch (~-~) [rec] a D₂₃ 1k na moč
ženoucí, moč vypuzující, močopudný.

Diurnit (~-~) m 1ak. denní písar, diurnista†.

Diurnum (~) [it.] n E₁₂ rak: a) práce;
b) plat diurnisty n písaršký, denne.

Diban (~) [tur.] m D₁₀, E₁₅ 1. a) státní
rada; b) audience sultánova. 2. divan (pohovor).

divergent (~-~) [lt.] a D₂₃ rozbíhavý.
divergentní.

Divergenz (~-~) f E₁₈ divergence†, rozbí-
havost, různosměrnost.

divergieren (~-~) [lt.] v₄ (b) C₁₂ 1. rozbí-
hatí se. 2. flis, neshodovati se, různiti se.

divers (~) [lt.] a D₂₃ různý, rozličný.

Diverſion (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. změněný směr.
2. voj. neočekávaný útok se strany n ze zadu.

3. zmaření zámeru. 4. rozdělení vlhkostí.

5. vyražení.

Diverſität (~-~) [lt.] f E₁₈ různost.

Divertieren (~-~) [lt.] v₄ m C₁₂ vyrážeti.

Divertikel (~-~) [lít.] m E₄ výpustek.

Diveriffement (ct-tyšmtn.) [fr.] n E₂₅ zá-
hava, vyražení.

divíde et impera (~~-~) rozděl a
panuj.

Dividend (~-~) [lt.] m E₂₇ arthm. id., dělenec.

Dividende (~-~) [lt.] f E₂₃ chch. dividenda], podíl (vý) zisk akcejáru.

Dividenden... (~-~) ... genossenschaft f
= = Actiengesellschaft: = coupon m kupon dividen-
dový; ~ janche f špatné akciové pivo, akciová
břecka.

Dividendus (~-~) m E₁₄ = Tident.

dividieren (~-~) [lt.] v₄ m C₁₂ arthm. tov abs deliti.

divin (~) [lt.] a D₂₃ božský.

Divinations... (~-~) ~ abe f dar
věstí, věštění, hádatí, prorokování.

divinieren (~-~) [lt.] v₄ a C₁₂ hádati, véstiti.

divinificiren (~-~) [lt.] v₄ a C₁₂, zbožniti.

Divinität (~-~) [lt.] f E₁₈ božstvi.

Divis (~) [lt.] n neskl., fl. tež Divise tyv.
id., rozdělovací znaménko (~).

Divischau top. C on Divišov.

Divisation (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. arthm., leg. (r05)1-
dělení. 2. voj. divise†.

Division(n)är (~-~) [fr.] m E₁, divisionár, velitel divise.

Divisions..., Divisions... (~-~)"... ~ artil-
teric f divisijní artillerie; ~ commandant m
= Divišnár; ~ commando n velitelství divi-
sijní; ~ cyeerieren n evičení divisijní; ~ gene-
ral m divisijní generál; ~ hnsarrer m farár
divisijní; ~ weise adv. po divisich; ~ zeichen n
arthm. znamení dělení.

Divisor (~) [lt.] m E₁₂ arthm. id., dělitel;
格reiter gemeinschaftlicher ~ největší společný
dělitel.

Divisorium (~-~) [lt.] n E₂₇ typ. skřípec
na rukopis, ukazovatel.

divulgieren (~-~) [lt.] v₄ a C₁₂ roztrušovati,
roznášeti.

dixi (~) [lt.] řekl jsem.

d. 3. abbr. = dicice Jabbes (tohoto roku).

d. 1. abbr. x dicto loco na zmíněném místě.

d. M. abbr. = dicice Wenata tohoto měsíce.

D. M. Doctor medicinae doktor lékařství.

Dnespek top. C (v) Nespeký.

Dnjeprc, Dniepr (~) npr. m E₃ bez pl. zem.
Dnepr.

Dniestr (~) npr. m E₃ bez fl. Dněstr (řekal).

do abbr. = dite.

Tobber (~) m E₆ plav. = Beje.

Töbcl (~) m 1. bot Lolium tumulentum mýlek,
matonoha. 2. to. Squalium cephalus tloušť, kleň.
3. wěj Tobbel, Többel (~) ⊙ hmoždinka,
kolík n klínek dřevěný, poval, čep.

Töbcl... (~-~) ~ boden m ⊙ hmoždinková
podlaha, povalový strop; ~ boden-holz n po-
valina, povalové dríví: ~ behrer m ⊙ nebozez
hmoždinkový (možníkový); ~ deke f stav.
hmoždinkový strop.

döbcln (~) v₄ a C₁₂ tes. spojovati na hmož-
dinka (možník), upevnit hmoždinkami.

Dobern top. C (v) Dobranov.

Döbernci top. C (v) Debrné.

Tobischau top. C (v) Dobešov.

Tobraken top. C (v) Doubravka.

Doblon (~) [špaň.] m E₃ (mince) dublon†,
dvojdukát (tlaty peníz).

Docent (~) [lt.] m E₂₀ docent†.

Docil (~) [lt.] a D₂₃ učelivý.

doch (c) cj. A. pravěnčí 1. (a) přeč(e); er út
geschidt und hat ~ e-n děbeler gemäßt jest obratný
a prece(e) udělal chybu; er út, wenn auch reid,
~ ungliedlich; er ist reid und ~ ungliedlich ačkoli
bohat. prece jest nešfasten; jest bohat a
prece jest nešfasten; jseireit ~ krietež pak
2. (aber) ibt hat ibn, ~ er wolle nicht prosil jsem
ho, ale on nechtel. 3. odpověd. a) po zaporně otáčce:
Zic femmen nicht? ~, id temme Vy nepřijdete?

Dicht

— 685 —

|doggern

(ano) přijdu; b) ja ~ freilich ~ ! ano! nicht ~ i ne! c) prov. c a j ~ nicht! i ne! B) hozpřizváne: 4. Sie wissen ~, dass er jert ist vždyt vite v vito přee, ze jest pryč; war mir's ~ als hätte ich ihn geschehen vždyt se mi zdálo, že jseim ho viděl; was ihn ~ nur bewegen haben mag? ho jei k toma pohnulo?; dit haſt's ibnt ~ geaact ty's mu to přece a tušim rekl; jeim Šaſtand ilſt (den) ~ immer Beierquis ein jeho stav budí stále jestě obavy; geſt er ~ miſt eimmal ane, um jeim Zuchſeng zu jdehen (vždyt) ani z domu nevyjide; (jen) aby obuv uſetil: jah eud ~ niemand vždyt Vás nikdo nevidl; temmen Žie ~ pojité tedy! nu tak (jen) pojité!; maden Žie mir ~ dieje Ænde pro- kažte mi, prosím, tuto laskavost; wäre ich ~ 20 Jabre! kéž by mi bylo 20 let!

Dicht (v) m E₁, 1. knot. 2. fig. F er bat teinen in j r Lampe jest bezhlavý, jest v mozek v temeno uražen; e-n trummen ~ im vidje brennen na kamnem sníh suſiti. blázniti.

Dicht ... (v'... ) ~ beſchwerer m O th. skořápkä: -ende n konekn knotu: -garn n přize knotová a na knoty: -halter m držátko knotu: -macher m knotaŕ: -messer n niż na knoty: -nadel f jehla na knot: -ſchere f = Vichy, Vichyere; -ſpicß m = Vichtvieß.

Dokimatické v Detimafie.

Doch (v) n (m), ☞ -c f výtonidlo.

Doch ... (v'... ) vla v -bank f útes n píscina výtonidlová (na důbe výtonidla); -ſlut-hüre f přílivová vrátka výtonidlová; -gebürf, -geldn poplatek za výtonění; loděmene; -geſelſch auſpelačnost výtonovací; -meſter m výtoňskv.

Dokc (v') f E₂₂, 1. (malý, tlustý) sloup, piliſ; ~ beim Nidchelyé cédé, podtrubli v (spalch do toubry, aby voda neodeházela); mlyn. preslice (v Oetländerdokc); stav. slupice, f dokaŕ, balustrá. 2. plav. = Def. 3. písmo, přadeno, stuekca. 4. panenka soustružní, stojánek; die ~ beim Mannenäßerje služka (dřevo s řečeným čepy); mlyn. sloupu pod hranicí; hosp. mandel (d-s10 snopno). 5. loutka, panna. panenka. 6. bot. Colchicun automnale o'ún podzimmi. 7. druh účesu. 8. ☞ = Dagege.

dokcen, döckeln f (v'—) I, 1. v (b) = deden II. — II. vₐ, vₐ sich ~ Šhoriti se. ſintiti se.

dokcn (v') C₁₂, I. vₐ 1. ☑ Garn ~ přízi na- vijeti (do práden atd). 2. plav. cíit Œdiffe ~ dátí lod do loděnice. — II. vₐ (b) hráti si s loutkou a s panenkou.

Dokcn... (v'... ) ~ blätter npl. bot. štovik kadeřavý; -ſlachſ m len v pásmech; -geläu- der n plav. zábradli; -kraut n bot. = Bucenlette; -macher m loutkaŕ; -jachſt m ☑ dřík n stvol sloupu; -ſpiel n hra s loutkami; -ſpindel f O soustr. vřeteno branidlové; -ſtempelm palice; -ſtift m jehlice; -ſtoſ m O: -ſtoſe mpl. (— Strudelhölzer) panenky, ovijáky (na lana); plav. zád; -werk n panenky, loutky, hračky.

doktern f (v') [It. v n (b) C₁₂ v dötern.

Doctor (v') m E₁₂, ☑ E₂₅ A. [It] m, -in f E₁₉ 1. doktor; ~ der Gottesgelehrtheit o der Theologie doktor theologie (abbr. ThDr.); ~ der Nechtje doktor práv (abbr. JDr.); ~ der Mediciun doktor lékařství (abbr. MDr.); ~ der Philosophie doktor filosofie (abbr. PhDr.). 2. abs. lékaŕ, jdok-

tor; Prv. die Wörter, die auf ... fühig enden (3. B. schwintüchtig, waſserüchtig etc.), tannt der ~ nie- mals wenden asl json senori, jichž lékaŕ nevyhoji 3. students celá sklenice. 4. ~in f: a) lékaŕka, doktorka; b) paní doktorová, manželka lékařová. — B. [anal. ductor] 5. usk. látek stírac vádeový (— Aschreidneſſen); vſ nejvyšší válee na tiskacim stroj, prejimající barvu a prenásejčej i ostatním (= Watzeminger).

Doctor..., doctor ... (v'... ) ~diplom n doktorský; -disputation f disputace doktorská; -examen n zkouška doktorská; -jisch m 70. Acanthurus caeruleus bodlok modry; -grad m = würd; -gummi n (m) bot. štava smolná; -hut m doktorský klobouk; -mantel m plášť doktorský; -mäßig a jako doktor, doktorský; -micne f vzezření doktorské; -promotion f promoci doktorská, povýsení na doktora; -ſchmaus m hostina n banket při (příležitosti povýsení na doktora; -titel m titul doktorský. -würde f hodnost doktorská, doktorství, doktorát.

Doctorand (v'—) [It. m E₁₃ doktorand†, kandidát doktorátu, cekatel doktorství].

Doctorat (v'—) †It. n E₉ doktorat, doktorství.

Doctoren... (v'—) = Doctor ...

Doctoricren (v'—) [It. v n (b) a vₐ C₁₂, 1. býti povýsen na doktora]. 2. ☞ = dötern. 3. provozovati lékařskou praxi.

Doctorin (v'—) f E₁₅ v Doctor 4.

Dochrਸ਼ਟਾਫ਼ (v'—) [It.] f E₂₂ doktorstvo, sbor doktoru.

Doctrin (v'—) [It.] f E₁₄, 1. doktrina', učení, nauka, věda, soustava (zásady, zásada. 2. = Dieciplin 1.

doetrinár (v'—) [fr.] a D₂₃₃ doktrinárský | (bající jen theorie ne skutčení...).

Doctrinarismus (v'—) [It.] m E₁₄ hec pl. doktrinárství.

Document (—) [It.] n E₁ dokument†, doklad, důkaz, průvod, pruvodný spis.

documentarisch (—) [It] a D₂₃₃ = urzündlich.

Documenten ... (—) = Urtrunden ...

documentieren (—) [It.] vₐ C₁₂ dokumen- tovati†, dokládati, průvodné dokazati.

Dod (L) m E₃ kmotr.

Dodeka-eder (—) [rec.] n (m) E₆ math. dvanáctisten.

dodeka-ederisch (—) [rec.] a D₂₃₃ dvanáctistenmý.

Dodo (L') m E₂₅ 1. zo. = Dreute. 2. ☞ = Babi A.

Doften (v') fpl. neskl. plav. = Ducten.

Dogat (v') m E₃ dožectví†.

Doge (L', éti -že) [it.] m E₂₁ dože (duvaly na- dělník státu v Bonatkluch).

Dogen... (v'—) ~ mantel m plášť dozeči, -palast m paláe dožeci; -würde f důstojnost dožeci, dožectvi.

Doggge (v') [angl.] f E₂₃₃, nyni ☞ tež m E₂₀ dog(gja†, hafan, tarač, vlkodav.

Dogggen... (v'—) ~ paar n párek a dvé n dvóice dog.

Dogger (v') m E₆ nicotní lod.

Doggere... (v'—) ~ boot n v předch.

doggern (v'—) n (b) C₁₂,yb.lovitvi nicotni-lodi.

Toma]

— 687 —

Donation

dómu n. velechrámu; -dechant m. de kan-
dómu n kapitolní; -förmig a v podobe báne
n kupole, kupolovitý; -frau f kanovnice;
-freheit f = Dem I. 3.; -glode f zvon
dómu; -herr m kanovník; -herrlich a ka-
novnický; -herrnpsründe f kanovnická pre-
benda; -herrnstelle f, -herrnwürde f kanov-
nictví; -herrnwohnung f byt kanovnický;
-hof m dvůr dómu; -hölder npl. = Donböder;
-hirche f = Dem I. 1.; -füster m a) kostelník
dómu; b) sekulární kanovník; -pfass (e) m
a) přid. = herr; b) 70. Pyrrhula europaea hýl
obecný, kanovníček; -prediger m kazatel
(při) dómu n při velechrámu; -propis m pro-
bošt kapitulní n kathedrální; -propisfi c
proboštství kapitulní n kathedrální; -prop-
ſteilich a týkající se probostství kapitulního;
-propřitlich a týkající se probosta kapitul-
ního; -sanger m zpěvák dómu; -ſchule f 20.
dytik, ibis hnědy; -ſchule f skola při
velechráme; -ſiift n: a) stolíený chrám n
velechrámu se všim příšlušenstvím; b) = -ča-
pitel; c) seminář velechrámu.

Toma (—) n, pl. Tomen (ohy-tan strechan,
† svíše, hranol vodorovný.

Domäne (—) [fr.] f E₁₂, Domanium (—) [ft] n E₁₂, pl. Domania staťní n korunní statek, vřelnostenský statek, velkostatek, panství, doména†.

Domácn... (—) -amt n vřehní úřad,
správní dozorství statku n panství; -he-
hörde n úřad velkostatku; -heßt m držebnost
velkostatku; -heßthum n velkostatkárství;
-jeńci m služba na velkostatku; -direction
f fedelství velkostatku; -cinkünfte fpl. příjmy
velkostatku n panství; -gut n: I. = Temäne.
2 statek patřícik panství; -hof-buchstall
f dvorní účetárna staťních statku; -pächter m
najemce velkostatku n panství; -rath m rada
panství n velkostatkárský a vřelnostenský;
-verband m svazek velkostatku; -verweiter m
správce panství; -wesen n velkostatkárství.

Domänschaft (—) f E₁₅ bez pl. velko-
statky.

domanial (—) [It.] a D₂₃ domaniálníj.
k velkostatkům náležející, (země)panský.

Domaniak... (—) = Domäne ...

Dom(b)... (—) -hölder npl. = Donbörger.

Dombak (—) (2) c. v Tombad c.

Domeſtikal... (—) [It.] -ſond m fond
domestikální n stavovský; -ſonds-nachtsm
příplatek z domestikálního fondu = obſiga
tion f dužní úpis domestikální.

Domestication (—) [It.] f E₁₅ čejón. [lt.] m E₁₅ zdomáčnění, ochočení zvířete.

Doměstics (—) [fr.] hrubá látka bavlněna
n vlněna.

Doměstik (—) [It.] m E₃ sluha, -žebník: pl.
čet čeled domácí.

Domicil (—) [It.] n E₃ bydlište; -amt
Wechsel místo směnečného placení, směnečně
platiště; -auf e-n Wechsel geben jmenovati na
směnce místo, kde se zaplati.

Domicil... (—) ... -veränderung f změna
bydlište; -wechsel m směnka domicilovaná
„ uměstěná, uměstěnka.

Domicilant (—) [It.] m E₁₅ id., uměstitel.

Domiciit (—) [It.] m E₁₅ id., uměstíte.
domicilieren (—) [It.] [C]₁₂ I. % e-n Wechsel -
směnu amestiti n domicilovat! — II. % n (b)
býti domovem n usazen u-d. — III. % D- n
E₁₂ bez pl., Domicilierung f E₁₅.

Domicilium (—) [It.] n místo, kde se
má platiti.
Domina (—) [It.] f E₁₅ cirk. půedstavená.
Dominante (—) [It.] f E₂₂ bud. domi-
nanta† (páty stupěn tvrdé n mákké stupniček).

dominial (—) a L₁, 1. = domaniai. 2 ho-
patřící k velikému statku.

Domínial... (—) -wolle f vlna z veli-
kého statku.
Domínical... (—) -hoj m = Tinagej;
-recht n vřelnostenské n korunní právo;
-ſkeuer f dań z vřelnostenských statků.

Domínicaner (—) [It.] m E₂₂ cirk. půedstavená.
Domínante (—) [It.] f E₂₂ bud. domi-
nanta† (páty stupěn tvrdé n mákké stupniček).

Domínicaner (—) [It.] m E₂₂ cirk. půedstavená.
1 dominikan† f-ka. 2. obyvatelka Sankt
Dominga. 3. 70 = -vegel.

Domínicaner... (—) -hoj n klášter
dominikánský; -münch m (münch) dominikan;
-noure f - Dominikanerin (o Dominikaner);
-orden m rád dominikánský; -vegel m 70. Pyr-
gita dominicana vrabec dominikánský.

dominieren (—) [ft.] v₅ n (b) C₁₂ v₅ vlád-
nouti, panovati (abs. komu n cenu, kym n čim), ovlá-
dati (abs. kohe n co).

Dominiš (—) npr. m E₃ id.

Dominiun (—) n E₁ = Temäne 2.

Domino (—) E₁₂ I. m 1. a) id., maskarní
oděv; b) osoba v domino občená. 2. 70.
Spergestes punctularia zrnojed tečkovaný.
Loxia punctularia krivka (domino); c) zimni
kápe katolických duchovních. — II. n hra id.,
hra v domino; -pictet hra ti v domino;
-mahen vyhráti v dominu.

Domino... (—) -maske f maska dominova; -pachier n obch. obrázkový papír; -pjanenbeum m švestka (dominová) ptačí; -jici n (hra v) domino†; -ſpiel-verſertiger m hotovitel domina; -jein m kámen dominový.

Domis... (—) -messer m prov. = Schiedender.

Domnei (—) f E₁₂, E₁₅ 20. obv. = Domnemmet.

Domny... (—) plav -ſaše npl. lana obřbačí.

Domnen (—) v₅ n (b) C₁₂ dšel: schinouti,
spodem vzepriti, upnouti.

Domper (—) m E₆ plav úponka čeněky
čělenní.

Don (—) I. npr. m zem id. vekac. — II. ~ m,
Dona f E₁₅ pl. Donas [Spań.] pán, I paní.

Don..., don... (—) -brett n G hoz. = Domen-
cahlot; -fach a = Domenach; -höster npl.
E sikmá dreva; -koſat m donský kozák;
-lage f e-r Mauec sklon n náklon n svah
zdi; -lägig a = tennlägä; -latte f = Domen-
brett; -læge f = Domenge; -legig (t) a = tom-
lägig; -leger m, -ſchacht m = Domenge 2.

Dona v Don II.

Donat (—) m E₃ id., latuska mluvnice.

Donat... (—) -jäßer m. a) hrubá.
chyba mluvnická; b) = Barbarusine.

Donatar (—) [It.] m E₃ obdarovaný.

Donation (—) [It.] m E₁₅ obdarová-
vání.

Donativ

— 688 —

Dop

Donativ (—¹) [It.] n E₃ dobrovolný příspěvek.

Donator (—²) [It.] m E₁₂ darovatel.

Donan (—³) npr. f E₁₈ bez pl. řem. Dunaj.

Donau... (—⁴...) -dampfschifffahrtgesellschaft f společnost podunajske paroplavky; -della n delta dunajske; -dítel f bot. = Heimatmannstren; -fürstenthümer npl. knizetství podunajska; -gegend f Podunají; -reis m kruh dunajský; -länd er npl. země podunajske; -mündung f ústí dunajske; -regulierung f úprava n regulace Dunaje; -schiff n lod na Dunaji; -that-bahn f dráha v údolí dunajském; -völker npl. národové podunajšti; -weibchen n ženka dunajska, rusalka.

donisch (—) a D₁₂₃ donský; -c Sefaten = Tenteiaten.

Donjon (čn. doňž-) m E₃ stav. donžon!, hradní n zámecká věz, lidomorna.

Don Juan (—, čn. fr. n don ch-) npr. m 1. id. 2. fig. svýdce zenských.

Don Juan... (—²...) -artig a po způsouin Dona Juana.

Donjuniade (—, —, —)²⁻³ f E₁₂ donjuniada†, kousek donjuánský.

Donner (—, —, —) m E₆ hrom; Blit, - und Nagel! - und Teufel! - und Toria! hrom a puklo! tisic hromů! blesky boží! u sta hromů!; wie vom - gerührt jako ohromen, jako hromem omráčen; - der Geheimherrnini n hruční n hukot del; Prv. auf - folgt Reun po brouce prsi; es erheb sich ein - und Weiter povstalo hromování n látereni.

Donner... (—, —, —) -art m = -keit; -bart m bot = Tachwurz; -beisen m: a) křoví metlicená; b) zakroucené vůzv; c) f parukaj, hromá senka; -blatt n bot = Tachwurz; -bewauffnet a ozbrojený hromy; -blume f bot = Brauchliebe; -bö f plav těžký náraz větrně; -bohne f bot = wildes Wurmbustot; -brausend a hřmiči. hřimavý, hučíci hromem; -büchse f 10 mal deło, puška; -deuter m vestet z hromu; -deuterci f věstení z hromu; -dítel f bot. = Heimatmannstren; -fisch m 70 Malaporturus electricus bazarík elektricky; -flamme, f² post. hromový plamen, blesk; -flug m: a) bouňně let: b) bot. Corydalis cava dymnivka duta; -froharád metajici hromy n blesky; -gang m f² post. bourlivě chod; -gedanke m f² post. hrozná myšlenka; -gekrach n, -gepoter n, -gepräsfci n hromový praskot; -fresk ot); -geräuscht h hučení hromu; -geröll n rachot hromu; -gerührt a hromem omráčený; -geschoss m: 1. deło. 2. blesk; -getöjc n dumení hromu; -gleich a rovný hromu; -gold n = Smallgeld; -gott m wyth. büh hromů n hromovládný, Perun, hřimatel; -grün n bot. = Tachwurz; -hall m hromový zvuk (= -gepräsfet); -hammer m hromový mlat v -keit: -hausehromu n domeček hromozpytruý; -läsern 20 a) = Walter; b) = Hirischäfer; -keit m: a) wyth, hromový klin, Paromova střela; b) reterijcher -keit rečnicék blesky; -falsk a: tvesk n rachot hromu; b) min. = Belemnit; -krant n bot. = Tachwurz; -leder f int. = -wetter b); -littchen p int. = sacerfer; -ma

schine f dw. hromový stroj; -mäßig a hromovitý, v podobě hromu; -maul m 3 zlořečená ústa; -näglein n, -nelke f bot. Dianthus deltoides hvozdík kropenatý; -neffel f bot. = große Bremneufel; -pauken fpl. taliře; -pfeil m = -teil a); -rebe f bot. Glechoma hederacea opene obeený; -rollen n = -geröll; -roſe f bot. = Alpenroſe; -ruſ m hřimavé volání; -ſchall m hromový zvuk (= -gepräſſel); -ſcheu: 1. f bázeň n strach před hromem; 2. a bojící se hrom; -ſchirm m hromosvod přenosný; -ſchlag m úder hromu, hromová rána; -ſchleuderer m hromobijee (= -gott); -ſchlund m hromový jicen; -ſchmetternd a hromorázný; -ſchwanger a 3 plný hromů; -ſchwer a 3 téžký hromy; -ſtein m min. = Belemnit (v -keit); -ſtimme f hromový hlas; -ſrahl m blesk, p boží posel; -trägerm hromonoš, -sce; -vogelm = Aar; -wetter 1. n bourě, hromohit; 2. int. (gum) -! -wetter Paraplu! hrome! u sta hromů! hromy a blesky!; tas -wetter soll mich erdragen, wenn... at mne hrom zabije, když...; at do mne hrom uhodí, když...; ein quädiæes -wetter mirmvý výtopek; -wetters junge f m, -wettersfer f m hromský n čertovský zpropaden chlapík; -wetters-mädchen n hromské n zpropadené děve; -wolſe f bourňn oblak; -wort n hromové n hřímcí slovo; tas war ein -wert ihr ihn słyše to (slovo) zůstal ohromen; -wurz m bot. a) = Bernsfrant 5.; b) = Biverwurz; c) = -flug b); -ziege f 70 (drub -luß).

Donnerer (—, —, —) m E₆ 1. = Donnergott. 2. fig. 3 (Fotterer) popuſlivee, láteril, hřmotil.

donnern (—, —, —) C₁, I. "n (h) a) r'c cě donnert hřímá, hřími; b) fig. i-e Œtinnune dunnerte jeho hlas hřímal n zněl hromem; purid! donnerte er zpátky! zahříml: c) F (und wettern) hromovati, láteriti; an die Thüre - na dvére (za-) bušiti; -d a hřimavý, hromný. - II. "a mit Kanonen donnert er die Anwesen dély zahřími v odpoveſ; N. aus dem Zohaje - ze spánku hromovym hlasem n třoškem) vyburecovati; N. aus e-m Œc = třeskom atd. vyhlnati koho odkud. - III. "n T = n E₇ bei pl.: T = der Kanonen hřímcí n hřímcí n rachot n důnečí del.

Donnersberg = Wüldersberg berg.

Donnerstag (—, —, —)² m čtvrtek; griiner - zelený čtvrtek; der jette - ver ſaſtnadi tuéňy a masopustní čtvrtek.

donnerstätig (—, —, —) a D₂₃ čtvrteční.

Donnerstags... (—, —, —) -concerte npl. čtvrteční koncerte.

Don Quijote (—, —, —, —) čišto n chote [ſpań.] npr. m E₂₃ id. (čtrina románu Cervantesova)

Donquichotiade (—, —, —)² m E₂₂ donkichotiada†, dobrodružnost.

Doodholz (—, —, —)² plav. výplně meziklečná (na přídě n zádi lodi), meziklečí (= -dthelb).

Doodshoosd (—) [holl.] n E₃, pl. -en plav. dvjítá polokladka (= -ungfernbleof].

Tophier... (—, —, —) G sol. -hans n závod kočišťování kamenné soli; -kasten m skříně n kašna, v níz se rozpoušti nečistá kamenná sůl; -ſalz n orištená kamenná sůl; -wcrf n = -ſalz.

Dop (—, —, —) m E₃ plav. příklopek n víčko magnetické střelky kompasové.

Doppel ...

— 630 —

hlavý; -föpſigfeit f dvouhlavost; -fraſt f
dvoji síla; -trampe f krumpáč; -frenzr m
dvoukrejcar; -frone f: 1. dvojitá koruna;
2. -Zwanziqanarſtilt; -kryſtall m dvojitý
krystal]; -kiimmel m v Alach; -kiirajš m
voi. krunyř; n kyryst se zadkem n se hrbe-
tem; -furbenwalte f valcha se dvěma
klikami; -lagerbier n dvojitý ležák; -latte f
-ílna laſt; -lauſ m dvojitá hlaven; -lau-
ſig a dvouhlavňový; -lauſiges Gewehr (puſka
dvojka; -laut m dvouhláská, dvoj-; -laut-
tend a dvojhlasný, dvouzučný; -lauter m
známka dvojhlásky; -leben n dvoji život;
-lebig a obojživelný; -lech m ☉ bat. dvojý
lech; -leibig a dvoutěl(n)ý; cin leibiger
dvojtélec; -leibigfeit f dvoutělnost; -cin
wand f činovatina, činovaté plátno, či-
notek, třínotek; -leiter f dvojitý řeſník,
dvoják; -leitung f vedeni dvojnásobné; -lerche
f zo. Alauda magna skřivan velký; -leuchter m
dvojitý svíčen; -liegen n geol. preſtmyk. udvo-
jení pláštn; -lorgette f zvětsovací skla
pro obě oči, binokl]; -maul n: a) zo. dvojitá
ústa; b) f a p = žunge a); -mine f vol. pod-
kop dvojitý; -miſſbildung f zruſdost po-
dvojna; -mittel f vop. dvouſtrédní (písmo);
-mops m druh šušupavcho tabíku hollandského; -mord m
dvoji vražda; -mound m: a) zo. dvojitá ústa;
b) f = žunge a); -naſc f dvojnos. štěpo-
nervig a an. dvounervý; -octaeder m šest
náčisten; -ſden m ☉ bat. dvojná pee; -ohř
chen n bot. Diotostephus dvojuska; -ort m sídlo
na podrážení; -otoſkop n zrečtko ušní po-
dvojné; -paariq a dvouparný; -pilſug m
ho-p = -furdempilſing; -pilſugſchar f hosp. lemeſ
(dvoják), dvojatá radliſe; -piſtole f = Ten-
ben; -plattſbankhobel m ☉ okrajník dvou-
brity n klopkový; -plattbanthebel zum Verſellen
klopkový okrajník stavčí; -poſken mpl.
poſty zdvojené; -puddſofen m ☉ bat. dvojná
pudlová pee; -pauſt m gram. dvojtečka, dvoj-
bod; -pyramide f dvojný jehlanee; viec-
jeitige -pyramide = -T caſtler; -jeſchliedrige -pua
ramide křemotvar (— Quarpeid). -quadrat n
dvojtverece; -rauhabankhobel m trahl. macek,
klopkář; rovnáč klopkový; -reigen m dvojitý
rej; -reiche f dvojitá řada, dvojřad, čtyřstup;
-reiſen-colonne f dvojřadový proud; -reihen-
marſch m pochod dvouřadmo; -reihen m dvojitý
rej; -reime mpl. dvojité rýmy, -rhombo-
odriſch a dvojklencový; -ringſnoten m uzel
zádrhno; -röhrenapparat m ☉ bat. dvojně
troubové ohřívadlo (větrn), ohřívadlo s dvoj-
nými troubami (u vysoké peci); -rostofen m
☐ bat. dvojná pražnice n pražná pee; -rund-
itaſhobel m oblinák klopkový (dvojutý); -säge f:
1. dvojpilka; 2. bot. Bisserrula Feccinus dvoj-
pilka občená; -ſat n chem. dvojná sůl; -ſat m
dvojitá véta; -ſaſten fpl ☉ stav. dvojité
sloupy; -ſaumer m svi stroj dvojité obru-
bujíc; -ſchacht m ☉ bat. (pojvojná ſachta
n jäna; -ſchattig a dvoustinný; -ſchein m
dvoji záſ; -ſchicthe f hot. = Viſllenidethe; -ſchicht f
dvojitá vestva; -ſchichthobel m ☉ bebel;
-ſchiffhobel m dvoubrity lódkový hladič, klo-
pák člunkový; -ſchlag m hud. obal, doublet;
-ſchläger m tel. dvojnásobně bijeſt stroj zvon-

kový; -ſchlägig a lek. dvourázuň, dvousotný;
-ſchleiche(r) m/zo. amſibéna†, jěstěrka krouž-
kovitá; -ſchlinge f vratný tah (ve tenogr.);
-ſchilt m ☉ stav. dlah a rozřez dvojitý, dvoj-
řízek; -ſchloſs n dvojitý zámek; -ſchluſs m
- žemma; -ſchucide f dvojostří; -ſchuci
dig a dvoubritný, dvoješčný; -ſchepſc f zo.:
a) Gallinago major sluka prostřední; b) Nu-
menius arguatus kolihi veliká; -ſchunn
šńura dvojnásobná; -ſchreiber m dvojitý stroj
značkový psaſc; -ſchritt m: 1. dvojitý n zdvo-
jený krok; 2. zdvojený n zrychlený krok;
-ſchuppe f zo. Sciaena kappa smuha; -ſchluſs
souk. soutek; -ſchluſs m člunek o dvou cív-
kách outkových; -ſchweſeleifen n dvojsír-
ník železa; -ſchweſelplatn n sírník platičitý;
-ſchweiſc f ☉ ieder. dvoják. dvojitě práh n
podkladek; -ſchen n dvojvidění, dvojžení;
-ſeitig a dvoustranný, ohou-, dvojaký; -jei-
tiger Hebel paka dvouramenná; -jeitjez Du-
ligation závazek dvoustranný n obapolný;
-ſeſenit n dvojschiciitan; -ſemmel f pár-
ovka (dvě zemle pohromadě ve způsobě osmšký); -ſiſ-
tig a dvouvidný; fig. -ſiſtig jein mítí opěku;
-ſieb n mlyn. latina; -ſilicat n chem. dvojske-
miitan; -ſinn m dvojsmysl, obojetnost,
dvouznaenost; -ſinnig a dvojsmyslný, obo-
jetný, dvouznačný, dvojaký; -ſinnigtet f
dvojsmyslnost, dvojitost, obojetnost, dvou-
znaenost, dvojakoſt; -ſiſbentit n ☉ str. zá-
klopkva dvojsedlá; -ſpánunn a dvoučelný;
-ſpath m mon. vápenec n kalcit; dvojlomný;
-ſpici n: a) dvojhra. hra dvou osob. hnd.
dvouhra, dvojzvěp, dvoj; b) = Viſrejpiſiel;
c: fig. dvojitá hra; -ſpiſe f ☉ hor. = hane b;
-ſporn m bot. = ſtilgel b; -ſprechen n tel.
dvojnásobné mluveni: -ſpreizen n; -preißen n
dvojřiſwärts soumozné zanožení; -preißen vernäws
sounozné prednožení: -ſprung m dvojmet;
-ſpurig a zelez. dvoukolejný; -ſachm bodec
dvooustrý; -ſiciu m: a = - (hyati); b) hra v domino:
dvojité kamen; c) kostka (ke hře); d) = Vreſt
ſtein; -ſteppſchid m dvojité steh; -ſtepp
ſtich; maſchine f ſieji stroj na dvojité steh;
ſterne mpl. dvojhvězdy; -ſtoč m vol. (úl)
dvoják; -ſtoff m souk. dvojitá látká; -ſtof
herd m ☉ hor. dvojný odrazník n odrázný
splávek; -ſtraſhig a dvojprondný; -ſareeck
☐ hor. (pojvojná štrída; -ſreifen m dvoj-
pruh; -ſtrich m: 1. tah dvojnásobný; 2. abeh.
dvojitá čara, dvoučara; -ſiitč n: 1. dvojité
kus; 2. hna.: a) dvojhlasný kus; b) čtvero-
ruční kus, kus pro čtyři ruce; -hut(cui m
dvojka tazenice, dvoják; -hutphat n chem. dvoj-
siran; -hutphid n dvojsírník; -hutphit m dvj-
siricitan; -tasset m dvojité dvkyta; -taster m
tel. dvojité klíč, dvoklíč; -T-Eiſen n hat. že-
lezo jako dvojité T n jako H; -thüre f:
a) přední dvére; b) dvoukřídlové dvěre;
c) dvojité dvěre; -treppc f dvojité a dvoj
schody; -uſo, -uſus m otch. dvoji užívání;
-verbindung f chem. podvojná sloučenina;
-vitriol m chem. mišená kalící, mišený vitriol;
-vocel m gram. zdvojená samohláška; -vor
ſchlag m hud. skupinka, grupetto; -wahf:
a) dvoji a dvojnásobná volba; b) volba ze dvou
věcí, alternativa; c) volba poslance na dvou

Doppel ...

Dörfchen

— 432 —

Dorn...

vesnák; -mäßig a vesnický, selský; adv. po vesnicku, jako vsi; -meister m predstavený na vsi; -parrer m farář vesnický; -plaz m navší, náves; -prediger m vesnický kazatel = geißlicher; -richter m vesnický rychtář; -rodel m bot. = Adrenglieder; -schenke f = Aneipe; -schöppc m vesnický prisedie n kousel, -schulze m = krißter; -schwalbe f z. = Mandilionalbe; -sprache f vesnická n venkovská reč; -strache f: a) silnice n cesta vedeći vsi n vesnici; b) (mememeweg) obecní cesta; -teufel m = Bauerflimmel; -weg m = -strache; -weihrauch m kadidlo z jedlové pryskyrice; siv. Bauern ..., Land...

Dörfchen (z) n E. dim. od Terj v toto.
Döršijch (z) a D. z. = bän(c)risch I.

Dörflein (z) n E. dim. od Terj (v toto).
Dörfle (z) m E. in f E. vesnican, f -ka.

Dorfschaft (z) f E. ves(nice), vesnicane.
Dori-er (z) m E. = Terer.

dorieren (z) [fr.] I. v. C. pozlacovati. -
II. % z -N. et pl., Dorierung f E. 22.

Doris (z) neskl. 1. npr. n d. m. x. zem. id. (zimra ve stě. fokku). - II. f kř. in Dorota.

Dorismus (z) m id., zvláštnost jazyka n kwene dorkšeho v derijder Dialet.

dorisch (z) 1. a D. 2123, dorský; -er Dialet dorské náreči, dorština, dorismus[; -Zänferdung dorieké sloupoadi; -er Žit sloh dorský; -es Ruma 1. a) dorské kýmaj; b) převíšle kýma; c) lehke kýma; d) převíška kalichovka. 2. a) výtvarný prvek clánkový dole vypouklý, nahore vpadlý; b) esovité výtvarnený clánek: e) síma: d) žlábkovnice; e) žlábkovice, kalichovka, p kélna, karnýs. -II. D.-n, D.-c n E. bez pl. dorština.

dorlen Ø (z) v. (b) C. viriti.

Dörling (z) m E. 1. z. Motacilla luscinia slavik. 2. bot. = Hartriegel.

dorlottieren (z) [fr.] m. v. C. = verhätscheln

Dorlstrand (z) m D. hot. Ica drobis virinský.

Dorment (z) [lt.] n E. 1. koridor podle col klästernich. 2. z Dormitorium (z) [lt.] n E. 12 dormitär, loznice (kästern).

Dormitiv (z) [lt.] n E. u-pavadlo.

Dorn (z) m E. Dörnchen (z-) n E. 1. trn, pl. trni; a) eingeflechener zábod; mit -en bezännen o bepflanzen o vermachen (za)trniti, o-; Prv. was cin = werden will, prist jeh trüb o krümmt sich bezeigen trn se z mladu ostre puci; co chce byti koprivou. záhy páli; b) fig n.prijemnost, svízel, protivnost; er ijt mir cin = im Auge, er ijt mir cin = im Wege jest mi soli v očích; teine Reje chne = en není ruze bez trni; c) bot. -(stranch), -en pl. trni; Prv. auf -en wachen teine Trauben na trni hrozny nerostou. 2. a) an. = Dornjertjag; b) z. věroл. prut, pohlavní úd hřebec. 3. bot. koler, kulce, čípek. 4. a) a = im er -dunale jazweck, ozub(e) v přeč; b) prorazec, průboj, probják; c) str. trn, čípek, svorník; d) im Schmiedehe duše; e) neby. svorník; - eines Schleusenbursdubes stav. čim. osten, ozub, trn. závlače; - einer Thüranfel točna n čep steřeje n závesy dverní, ostenka.

Dorn..., dorn... (z...) -apfel m bot. = Ztedapfel; -artig a trnovitý; -äffig a bot trnit vetevnatý; -baum m bot.: a) trnit strom; b) = Weißern; c) Gleditschia triacanthos dřezovec dlouhý, bodlistrom trojstenný; d) = Kerallenbaum; -besäct a posedý trním (n těž fig.), trnitý; -besen m trnovice; -bitche f trnovka, -bündel n otýpka trní; -busch m: a) trni; trnište, -sko, trnové křovi (= -straud); b) zo. keřovitka; -buttf (e) m zo. Rhombus maximus kambala veliká, čtvrták; -disteln fpl. bot. bodláky; -dreh scler m, -brecher m zo. Lanius spinitorquus tuhýk obecný, masojed, -jídek, masák; -egge f smyk trnový n z trní, trnové brány; -eidecche f zo. Phrynosoma orbiculare ropusnik trnohlavý; gemcine -eidecche Stellovulgaris hardún obecný; -saden m textl. nit dvojná; -fisch m zo. a) Gasterosteus aculeatus koljaška[; koliška obecná, bodlobřich; b) Leuciscus rutilus plotice obecná; -stiege f zo. Orycera trnatka; -sloffer mpl. zo. Acanthopterygii ostnoploutvě ryby; -förmig a = -artig; -fortfat m násadek trnový; -gebißt n = -busch; -gewechr n = -bühde; -gradierhaus n prouten n trnová gradovna[; -gradierung fchem gradování; trnové n kapalné; -grasnäude f zo. Sylvia garrula pénice podkrovní; -grundel f zo. Cobitis taenia sykavee, se., sykavka; -hai m zo Acanthias vulgaris stroun obecný; -händig a n. trnoruký; -heche f živý plot z trni; -heher m zo. Lanius collurio tuhýk obecný; -herz m zo. srdekovka (u) (zura); -hopfen m bot. 1. Humulus lupulus chmel obecný. 2. divoký chmel: -hund m zo. = hai; -käfer m = Hispa ostnatec; -kropf m bot. Neurada procumbens tětěvnice ležatá; -fönig m zo. Motacilla troglodytes stržilik; -kraffer m zo. = Neumödter; -fog a beztr(n)ny; -muskel m sval trnový; -myrte f bot. = Mäusedern; -nadel f zo. Buccinum murinus surmovka zedni; -nertig a bot. trnožilný; -rarbäfer m bot. draběk z rodu Oxytetus; -ranpe f zo. housenka (trnovitá) ostnatá; -roche (n) m zo. ryba Raja clavata výnok ostnatý; -röschen n im Marchen Räuzenka v pohadee; -roje f bot. a) Rosa caninašípek: b) Rosa cnglateria ruže žlutá; c) výrostek n kulícka na trnu; -rücien m = -redye; -sänten fpl. Ø sol. trnové stojky (v gradová) -schere f zahradnícké nůžky, postřihák (na trni); -schlag m = Ternenstein; -schlehe f bot. truka: -schloß n Ø zámek na klič dutý n s dirkou, zámek s vrtaným kličem n s tnum kličovým; -schueche f zo. Tetrix marša; -schwamm m bot. = Těrning; -schwäntig a trnoocasý; -schweif m zo. Doryphorus šstěrka; -schwein n zo.: a) dikobroz = Stadelschwein; b) (ty) Scorpaea forcae ropuska skvrnitá, ramša; c) = Agel; -spibig a trnitý, končitý, ostnatý; -sachel m trn, osten; -stcin m Ø sol. trnový n gradovní kámen; -stift m Ø zám. trn kličový; -schéfen; -stof m trnovka, -ice; -stranch m bot. = -busch; -strich m ter Bogetjanger vějička (ptáčměcká) -tragend a trnovosný, trnitý; -treter m zo. = Neumödter; -wand f trnová stěna; Ø sol trnová n prouten n gradovní stěna, stěna z rošti (= Doruemwand); -wicke f bot. Vícia sepium vikev plotní;

Dörnchen

— 636 —

[Döskopf]

zjaun m plot trnový, hradba tinová n z trní; -jirpe f zo. Centrotus cornutus ostnolrbetka lísková (srr. Dernen-...); -zweig m trnová větvíčka (v zv. Dornen-...).

Dörnchen (↓-) n E₇ dim. od Dern trnek.

Dörneń (↓-) fpl. hot. corna drínky.

dornen, dörnen (↓-) I. a D₂,₃ 1. trnový, -ity. 2. ⊕ = dernicht 2. — II. vₐ C₁₂ 1. ẕ otrniti, trnim opatřiti n obložiti atd. 2. ⊕ prohíjeti (prábojem). — III. gedornt p. p., a D₂,₃ = derntragend.

Tornen ⊕ (↓-) mpl. sol. = Ternenbündel.

Tornen-... dornen-... (↓...) -bahn f trnita dráha; -bund m, -bündel n ⊕ sol. otýpka trnová, trnoví, -ník (v gradovnši); -feld n trn(ov)ště, trnina; -gras n hot. Crypsis skrytěnka; -tronc f a) trnova koruna; h) hot. Medicago intertexta tolice spletená; e) zo. Nerita corona zuhovec trnitý; -latten / fl. ⊕ v. trnové late (v gradovnši); -los a bez trni; -psad m -babu: -reid), -voll a plný trni, trnitý; -šal n fig. slzavé údolí; -thier n zo. = Verjenntag (v zv. Torn-...).

Törner ⊕ (↓-) pl. hot. dršnáky (cední sor).

Törner-... ⊕ (↓...) -arbeit f taveni dršnáků; -blei n olovo od cezeni dršnáků; -schlafen fpl. trusky od tavení dršnáků; -schmelzen n = -arbeit; -stück n výrobek sorový (od taveni dršnáků).

dorn(i)ch (↓-) f (vynálece Torn) a D₂,₃ =cach střecha z nespalné n kamenité n krve lepenky.

Dörning (↓-) m E₃ bot. Agaricus mucron holubinka cecitá, mechovka.

Tornreich (↓-) m E₃ zo. pták v trni hnízšíci zejm. a) = Zunpfneise; b) = Reun- töder.

Dorothea (↓-) [řec.] npr. f E₂₃ Dorota.

Dörz-... (↓...) -auswüchse mpl. f sol. výšsky na solných homolích; -fieber n = Darrfieber; -fleisch n sušené n uzené maso; -gatter n. -gerüst n hosp. prov. J = -herde; -hans n ⊕, -horde, -hürde f liska (k sušení); -kammer f ⊕ sol. suširma; -obšt n sušené ovoce, susenky, křížaly; -wurz f bot. = Dürrwurz (v Zart-...).

dorren (↓-) C₁₂ I. vₐ (jn) schnouti, usý-chati. — II. + vₐ = děrren.

dören (↓-) I. vₐ C₁₂ a) sušiti; b) pražiti; e) smažiti; gedörrezt (b) = Dörrebrt. — II. % ⊂ n E₇ bez pl., Dörrung f E₁₈.

Dörer (↓-) m E₆ pív. hvozda, čouda, drak. dorfal (↓-) [lt.] a D₂,₃ hřebtní, (na luce) hřebtní n pěstní; (na noze) nártový.

Dorjal-... (↓...) -disciplin f bičování do zad; -wirbel m = Rüdenwirbel.

Dorsch (↓-) m E₄, E₂₀ též Dörſche: 1. zo. Gadus morhua treska obecná; frischer = -kabeljau; gejalsener und getredneter = -stippfijch; getrocteter = -Zedtjich. 2. hot. a) = Kochſtribe; b) též = e (m, f) koſſal (= Kochſtraut).

Dort (↓-) m E₃ bot. -en m E₇ rozlišný plevel obilní zejm. Bromus secalinus sveřep obilní, stoklasa (= Regententrejpe).

dort (↓-) adv. I. ~ en 1. tam(to), (-hl-), onde; bleiben ſie ~ zůstaite tam; ~ iſt er tamto jest; er iſt ~ heraufgefemmen vyſel tamtudy; geſen ſie ~ hinaus (e heraus) jéſte odtamtud; ~ hiniüber tamtudy. 2. fig. (im tünſtigen ſeben) onde, na onom světé, po smrti. — II. D-(en) 1. E₇ bez pl. = jenetet II. 2. bot. m E₃, E₇ v heslo o sobě.

Dort-... (↓...) -länder m* tamozemec; -län- dig a* tamozemký; -feitiq a taméjsi, tamo- stranný, -wärts adv. v heslo o chs.

Dortchen (↓-) n E₇ dim. od Deretha Dorotka, Dori(nka).

Dorten (↓-) m, n v Dert, dort II.

dorten ~ (↓-) = dort I.

dort-her (↓-) adv. (von) ~ odtamtud, od- onud.

dort-hin (↓-) adv. tam; dahin und ~ hierhin und ~ sem a tam; soll ich hierhin o ~ gehen? mám jítí sem nebo tam?

dort-hinwärts (↓-) adv. tam, v onu stranu.

dortig (↓-) a D₂,₃ tamni, -ejši; unſre ~ en ſčunde naši prátě tam(ejši).

dort-lands ~ (↓-) adv. tam (v zemi), v oné zemi (= dort).

dort-selbſ ~ (↓-) adv. tamtěz).

Dorüre (↓-) fr. f E₁₈ pozlacení.

dort-wärts (↓-) adv. tam, na tu stranu.

Doratus (↓...) [řec.] m E₁₄ zo. mravenec slepý.

dos à dos (in do-za-dó [fr.] a (dvt.) od- vrácený, hnečivý, nepřátelský).

Dösch, Döſch (↓-) m E₃ zo. = Dörſch 1.

Dösch-wurm (↓-) m 1, 70. = Kiememwurm.

Döſe (↓-) [řec.] f E₂₃ Döſchen (↓-) Döſ- fein (↓-) n E₇ 1. krabice, *puſka↑; (z dünpfu- tabaſz~) tabatěka, f pyksla; fig. f ſaule ~ n maden = Flaußen (v toto) machen; Prv. in den feinjen ~ n ſind die beſsen Salben malý ale zralý; v nejmenſich nádobách bývají nejlepší věci. 2. = Döſis. 3. zo. a) = Jacobšmujdeſ; b) = Filgermantel.

Döſe (↓-) ⊕ f E₂₂ díže, střez; piv. = (währ- beitich).

Dosen-... dosen-... (↓...) -baum m bot = Verg- fichte; -bild n obrázek na tabatěrece; -förmig a krabicovitý, tabatěrkovitý sta; -geſicht n podob- bizna na tabatěrece: -ſibelle f ast. libella? kra- biéná; -macher m: a) krabičkář, tabatěrkář, pykſlár; b) fig. f = Flaußenmacher; -ſchildkröte f zo. Cinosternon želyva klapavá n pensilvánská; -ſchneede f zo. zavinutce; -ſerant m ast. sex- tant krabiéný; -ſtück = -bifd.

Döſen (↓-) P vₐ (b) C₁₂ prov. s býti hlup n hloupy.

Döſerei (↓-) p, Döſigkeit (↓-) f E₁₈ ochablost, hloupost.

Döſcreu (↓-) [řec.] I. vₐ C₁₂ dáti patřicnou dosi n dávku léku. — II. % ⊂ a E₇ bez pl., Döſierung f E₁₈.

Döſig, döſig (↓-) a D₂,₃ ochablý, blbý, tupý, hloupy.

Döſiologie (↓-↓-) [řec] f E₁₂ id., nauka o dávčách.

Döſis (↓-) [řec.] f E₁₈, pl. Dosen 1. id. (náležitá) dávka. 2. fig. e-e starke ~ Stolž veſi n býti hodně pýsuý.

Döſ-kopf p (↓-) m D₁₁ = Dünntepſ.

Dojšle

— 691 —

[Drachen

Dojšle (—) [fr.] f E₁₂, Weichschele.

Dojšler... (—) ... Weidungse...

dossieren (—) [fr.] I. v. a. C₁₂. 1. běiden.

2. — Epiglottaldeisen. — II. — D — n. E. bez pl., Dojšsierung f E₁₈ sklonitost.

Doſt (—) m E₂, bot. 1. 65 — E f E₁₂, —en m E₃
Organium dobromysl; gemeiner — Origanum
vndgare dobromysl obecná; landtjcher — Bede
ſden. 2. prov. J. Bujch.

Doſtenkraut (—) [fr.] D₂.

dostig f (—) a D₂, 3. prov. — didleibig.

Total... (—) ... bauer m sedlák poplatný
farnímu obroči; —gelder npl. přínosné pe-
níze), věno (na penezich); —gerichtsbarkeit f
pravomocnost) farního obročí; —güter npl.
statky farního obročí; —sache f věc věrná;
—jistem n věrná soustava (podle niž žena věno podřožo.

Dotation (—) [—] —n. —cjon] fl. f E₁₈ 1. do-
t cej, nadáni. věnování. 2. záloha. 3. výbava.

Totations... (—) —1"... —ergänzung f
doplněk dotační; —pflicht f povinmost dátí
věno.

Dötel (—) m E₂, plav. = Teutel.

Dötel cisen (—) n E₃, plav. (= Teuteleisen)
kínováček, rozvorka klinová.
dotieren (—) [fr.] v. a. C₁₂. 1. nadáti, důchody
opatřiti. 2. (ver)beheken) založiti (kohot). zálohnu dáti
(komu); c=it Beamten ustanoviti příjem úřed-
níkovi.

Dotter (—) m (n) E₂, f E₁. 1. žloutek; fig.
(večin) zárodek. 2. bot. a) Butterblume a; b) =
Leindetter; c) = Zirepe, Dert; d) = Ziedenfalt;
e) wilde = Neslia paniculata toholina latnatá.

Dotter ..., dotter... (—) —blumc f: bot. a) =
Butterblume a); b) Chrysanthemum kopretina;
c) Alpenbalsenfuß; d) = Angenemer; e) =
Regramenfel; —brot n žloutkové eukrátko;
—canal m. —gang m an. průchod pupko-
kružný; —gelb a žlutý jako žloutek: —haut f
an pás průzračný, blána žloutková; —fraut n
an. —Yenudotte; —los a beze žloutku; —porſc-
lane f 10 Cypraea vitellus zavinutec žlout-
kový; —punkt m očko. puchýřek Purkyňu;
—roje f bot = —Dernreje: —saf m váček žlout-
kový; —schnecke f 20. Nerita vitellus zubovec
Žloutkový: —weide f bot Salix vitellina poto-
me, vrba žlutá; —weidenspinner m 70. (moyt)
Bombyx libatrix bekyně žloutková.

dotterig (—) a D₂, 3. 1. se žloutkem.
2. žloutkovitay.

Doane (—) du-) [fr.] f E₁₂ clo.

Doanen... (—) ... Linie f — Zellinie.

Doublage (do dublážo.) [fr.] f E₁₂. 1. © zdvo-
jení n (so) soukáni (dvou) niti. 2. typ. dvojitá
(chybňa) sazba. 3. plav. a) obložení (tenkým)
dyhm (m borovým); b) podstíti opatřen.

Doublet (—) [fr.] m E₂, hna v kulečník: id.,
f duplé, na zvrat.

Double ſtoff (—) m E₂ = Teppelgewebe.

Doublette (—) [fr.] f E₁₂. 1. duplikáč;
doubletta: a) ve shore, b) ongla ab. 2. lav. e-c =
maden zabiti dva kusy zvěre najednou. 3. hna
dvojitě rejstrík u vahan. 4. nepravý u falesný
drahojak.

Doublettent... (—) —katalog m katalog
duplikátu ata.

Doublier... (—) ... cisen n © dvakrát
svařované železo; —maſhine f stroj zdvoj-
násobující (spojený se strojem mečícím a
skládacím); —ſicm n © hat. sehnaný mědný
lech.

doublieren (—) [fr.] C₁₂. I. v. a. 1. hra v kulečník:
vziti kouli na zvrat, hráti se odrazit od
mantinelu. 2. plav. plaviti se mimo. — II. v. a. (b)
© typ. dvakrát (ehbně) vysázeti.

Doublonc (—) [spä.] f E₂, dublonj, dvo-
dukát (laty) peníz špaſh.

Douccur (—) [fr.] n E₂, zpropitné (= Drint-
gelb).

Donche (—) [fr.] f E₂, sprecha, střík, f tusj.

Douchen... (—) ... anſtalt f sprchové lázné;
—bad n sprchová lázeň, sprecha; —dicern m
upravovač sprchové lázné; —frau f upravo-
vačka sprchové lázné; —wasser n voda ve
sprše = do sprchy.

Dovert (—) m E₂, plav., pl. = = Anterboje.

Doyen (an doajen) [fr.] m E₂, nejstarší člen
(sboru), děkan (fakulty).

Dorale (—) [fr.] n E₂, tav. = Lättner.

Dorologic (—) ... [rec.] f E₂, id., oslava
Boží (zavěr otěnáše u protestantů).

dorologisch (—) ... [rec] a D₂, 3 doxologický.

Doromantic (—) ... [rec.] f = Drubniuht.

Döß p (—) m E₃, prov. j = Vorf.

Dr., Dr. abbr., Deter.

Dräbitjch p (—) a D₂, 3 prov. s = didſelbig b).

Dracane v Dráhane.

Drache (—) [rec.] m E₂, —m m E₃, Dräch-
ſcin \ (—) n E₃. 1. drak, dim. dráce(k):
a) báječný netvor, sań; b) blbl. = Satanas; c) fig.;
a) ostrazitý hlidac; b) drak, čert oša aw;
c) dracice, sań oša žena; jie jíš ein wahrer ~ \ (\
a = Drachim) ona jest učiněný drak n učiněna
sań; d) alchemie: rtut (= Liedtiller); e) ast. Drak
sohnhvězi severni; f) erb. drak, drači hlava; g) feu-
riger ~ ohnivá sań (ukaz vzduchovité); h) 70. a) Daco
drak létaćí: b) —n-hid) Trachinus draco ost-
natec dračí. c) Filaria medinensis vlasovec
medinský; i) voj. asic flicsenter — létačí drak, dva-
atricetilibeka; j) papicuer ~ papírový drak;
e=n ~ steigem laſſen pouſti = pustiti draka (do
povětři). 2. zvětrol. bělme na očeh koni. 3. a) plav.
(Wind ~ vichřice: b) 70. hroznýš královský
(= Rejenjblange). 4. prov. J švče. proud (= Strem).
5. plav. = Dreg.

Drachen..., drachen... (—) ... —ampſer m
bot., a) = —banm a); b) stovík kadeřavý;
—aſker m plav. = Dreg; —artig a drakovitý,
—bauch m ast dráci buchoj mejzváčenější bod
drahy měřen od ekliptický; —banm m bot., a) Dra-
cæna draco dracine obrevitý n obecný;
b) = Artivide; —bliſk m drači pohled;
—blut n: a) drači krev; b) obch. barvivo; —blut
banm m bot. = —banm a; —blutkraut n bot.

Blutampjer; —brut f fig. pléme dráci n
jo-stěři u hadi; —ſänger m bot. Barleria prial-
nitis bezlapáčka znoženotrná; —ſich m 70. =
Trade i) b); —ſliege f 20. vážka, motýlice:
—ſügel m dráci krídlo; —ſügelc fruchtbau m
bot. Pterocarpus draco křídlok. drakovee, křídlo-
plod dračí; —giſt n dráci jed; —haupt n =
—lepf; —hure f 70. = —ſliege; —kopſ m: a) drači
hlava; b) proklínač; c) stav. okapová trouba

Drachme

— 65 —

Drach...

v podobě dráči hlavy; d) bot. Dracocephalum;
věleník; e) zo a) Scorpaena ropuska; b) Laceria
dracaena jestěrka dráčí; e) Cyprea stolida
zavintecut dráci; f) astrolog. dráči hlavy (vy-
stupný uzel dráhy měsční); -kópsiq a zo
s dráči hlavou; -krant n bot.) a) Agrimonia
eupatoria řepik lékařský; b) = Alplrant;
c) = wurz b); -linie f dráči čára, uzlová
čára měsíce; -monat m ast. čas mezi dvema
pruchody měsíce ekliptikou v těmž směr
(= 27 dno, 5 hod. 536h'); -neſt n pelech n doupe
dráči; -orden m (vytiřský) rád převráce-
ného draka (užaloženy cis. Zikmundem); -pſlanze
f bot = -baum a), -retang; -rotang m bot. Ca-
lamus draco rotan dracikravný; -jaat f des
Kadmnoš Kadmova setba dráčích zubu: -ſchufš m
= Herenzchufš; -ſchwanz m: a) dráči ocas;
b) = -eſp; c) bot. = Bachblume, Beinblume;
d) zo. = -eſp e); e) -sedi spojovací řemen,
spojivka u postroje; f) astrolog. dráčí ohon, uzel se-
stupný dráhy měsční; -john m fig. zvrhly
syn; -spargel m bot. = -baum a); -ſtein m geol.
hadec; -weibchen n drace, drakyně; san:
-wurz f bot.) a) Arum dracunculus aron jestěr,
dáblík, jestěr; b) Dracontium zmijovec; c) =
Baſſardalmuſ; d) Polygonum bistortum hadi
kofen; a) užovník; b) = Weindlume; -zahn m:
a) dráči zub; b) zkamenělý n fossilný zub.

Drachme (券) [rec.] f E₂₂ drachma: a) n. leka-
vál. 365 gr; b) ſtecká mince.

drach-umwunden ₩ (券) a D₂₃, 0vinutý
drakem.

Dragant (一) v Draganty.

Dragg (券) plav. v Dreg.

Dragoman (一) [ar.] m E₂₅, E₃ id., thu-
močník (ve vých. zemích).

Dragon (一) m E₂₅ bot. = Dragonbeifuß.

Dragon-beifuß (一) m D₁₂, Dragonell
(一) m E₂₅ bot. Artemisia dracunculus pelun
kozalec, estragon↑, paldán↑.

Dragonade (一) [fr.] f E₂₂ pl. -n dra-
gonáda† (násilné obracení na víru, čejm. katolickou).

Dragoner (一) [fr.] m E₆ 1. voj. a) dra-
go(u)n; b) = -viet kůň n oř. n komon dra-
go(u)nský; c) zápona nápleení, náplenička
(= Achseflappe). 2. fig. f a) wie ein ~ po dra-
gounsku, drze, směle; fludern o šdiniptien wie
ein ~ klíti jako forman; b) wahrer ~ (verbes
Frauenimmer) ženská jako kyrysar n jako dráb.

Dragoner..., Dragoner..., (一) ~ marsch m
had, dragounský pochod; -mäſig a (dr.) po
dragounsku; -miſe f: a) dragounská če-
pice, dragounka; b) zo. Patella equestris pri-
lipka jezdecká; -oſſicier m důstojník dra-
gounský n od dragounu; -pſerd n voj. dra-
gounský kůň.

Dragonfel (一) [lt.] m E₆, Dragun (一) m
E₁ bot. = Dragonbeifuß.

Dragonne (一) [fr.] f E₂₂ zo. = Landfaiman.

Dragun (一) m E₃ bot. = Dragonbeifuß.

Drahm (一) m E₃ ⊕ 1. (kale. trísně, konec
(= Drehm, Drum). 2. v Drachbaum.

Drahm..., (一) ~ baum m trám mlatový:
-läuſe f hut. zadní odrážkový sloup malo-
vého stanu.

Drähmt (一) n E₃ plav. = Tremels.

Draht (一) m D₁ a) nit (při předělení skoučení);
točení nitové; počet otocení vlášku na urči-
tou dobu; b) dráť†; ~ ziehen drát tahati n tá-
mouti n vytahovati.

Draht..., draht... (一) ~ antwort f tele-
grafická odpověd; -arbeit f ⊕: a) drátová
práce, drátové dílo, drátový výrobek; b) =
-ſadenarbeit; -arbeiter m ⊕ tázem drátu: drátor-
nik, -aŕ: -band n ⊕ = -riemen; -bank f ⊕
= -ziebant; -bauer n ⊕ = -täſig; -bericht m tele-
grafická zpráva; -binder m drátenník, -aŕ;
-binder-mantel m balaganka; -blume f bot:
a) = Bachblume; b) = Teeterblume b); -bogen m
⊕ zám. luk. šmytec (přístroj, jehož uživá k otačení dráhych
vrtáčká); -bohrer m ⊕ vrták na drát; -bürſte f
drátěný kartáč; -cisen n ⊕: 1. drátové že-
lezo; 2. protahovacka (== -ziebchen); -fabri-
cation f drátařství, vyrábění drátu; -fabriſk
drátovna, dráťarna; -ſadenarbeit f nitkové
dílo (ze zlatého n stíbrného drátu, cetinky);
-ſſe f drátená past; -ſeder f ⊕ drátěna
pružina; -ſenſter n okno s drátenou mříží;
-ſſchler m: a) výrobcu nitkového dila, ce-
tinkár; b) = -binder: -ſörmig a drátovitý;
-gatter, -gitter n ⊕ bor drátená mříž. drá-
těné řešeto n sito; -gebinde n ⊕ stůčka n
pásmo n svazek drátu; -gesſeht n drátěné
pletivo (= -gatter); -gesſoten a (s) pleten-
z drátu; -gerippe n drátěna kostra (ulohonu
ženskeho); -gewebe n drátěna tkanina; -gitter n
v-gatter; -haft m ⊕ drátěna sponka; -ham-
mer(werk) n m = -fabrit; -haus n klec;
-hemd n drátěna košile; -hose f lek. kalbota
drátěna; -hütte f ⊕ = -fabrit; -jalonſie f
drátěna žaluzie; -käſig m drátěna klec;
-klinge, -klinke f ⊕ = -leb; -knüppel m
⊕ huz. bruskové n hůlkové zeho. hbrusky n
hůlky k vyrábění drátu; -korb m ⊕ ob. ko-
síček na dratve; -kugel f voj. aš. koule roz-
sochata; -lauf m ⊕ půs. drátová hlaveň;
(Gewehr mit -läuſen drátorka, -énka; -lchre f
⊕ drátoměr. pravidlo na drát, zubatá mira,
projma; -leier f ⊕ drát. bubínek tažný; drá-
tový; -leitung f vedeni telegrafické; -liſe f
textil. nitěnka, adlaſt (drátěný); -maſchine
⊕ = Marionette; -maſſ n ⊕ drátoměr
= -lehre; -matraze f drátěna matraceſ;
-μιμή f ⊕: 1. = -sabit; 2. = Leierbank;
-nachricht f = -bericht; -nagel m ⊕ drátěnka
(= -ſtijf); -neß n ⊕ drátěna síſ; -panzer m =
-bemd; -plättmühle f ⊕ plestilna na drát;
-plättwalze f ⊕ plestic válec; -plätte f
-plätt(n)en n ⊕ plešení drátu; -plätt(n)er m
⊕: a) plešic drátu; b) ſen -plätter plešidlo
drátu; -puppe f pohyblivý panák drátěný,
loutka; -rädchen n ⊕ cívka, vřeteneč. potáč.
-reiber m obrtlík drátěný; -riemen m ⊕ drá
drátový pramen; -ring m ⊕ drát. stůčka
drátu; -rinne f ⊕ faleſ (u podešvu); -rolle f
⊕: a) = -rädchen; b) = -ling; c) = -leier;
-rollen n ⊕ vytahování stáčení do drátu;
-rundlig a ohlý; -ſaite f huz. drátěna struna;
-ſchere f ⊕ nůžky na drát; -ſchleife, -ſchlinge
f drátěna sponka n záklíčka; -ſchleppinge
f ⊕ drát. vlečné klešte; -ſchmiede f bot. = -Buch
gras; -ſchneider m ⊕ strihač drátu; -ſeit n
⊕ drátěný provaz, drátěně lano; -ſeitbahn f

drahten]

696 -

Drang...

◎ lanová dráha: ~seil-brüße f most na dráténých lanech zavesený; ~seil-fabrik f ◊ drátovárna na dráténá lana; ~seil-riche m drátový smyk; ~seil-schleppdampfer m parník pro vlek dráténým lanem; ~seil-schleppschiffahrt f vlekla plavba n plavba na vlek lanem dráténým vlekoplavba; ~sich n ◊ dráténé sito n točeto; ~filber n min. drátovité ~síbro (samorodó); ~spille f, ~spindel f ◊ potáč drátový; ~spinnen n ◊ předíbený drátu; ~spinner m ◊ piedee drátu; ~spiralseder f ◊ pružné péro, pružin(k)a, vzpruha; ~ipbe f dráténý hrot; ~sift m ◊ dráténý hřeb ik), dráténka, drátěný nýtek; ~streder m ◊ vytahovač drátu; ~streif m im vanf pruh dráténý hlavni; ~telegraph m telegraf; ~tuch n ◊ drátěné tkanivo, plátno; ~verkehr m spojení telegrafické; ~waten fpl. ◊ válce na drátové zelezo, rychlé ◊ drátové válee; ~walzwerk n ◊ válcovna n vidcový stan na drátové zelezo, rychlá válcovna; rychlý válcový stan; ~webegeschirr n textu. lbro s nítěkami drátěnými; ~weberci f: 1. = ~gewebe; 2. tkaní drátu; ~werk n ◊: a) = ~sabrit; b) drátovi, dráty; c) = ~arbeit; ~winde f ◊: a) = ~leier; b) = ~zichbant; ~wurm m 10. Gordius strunovec; ~ange f ◊ kleště na drát, drátovky; ~(zieh)bank f ◊ protahovaci n drátářský stan; ~ziechen n ◊ protahovačka; ~ziehwerk n = ~sabrit; ~ziehwerknätte f ◊ dílna protahovačská; ~ziehen n ◊ drátáni n vytahování drátu; ~zieher m ◊ drátář, ~ník, vytahovač drátu; ~ziehcrei f ◊: 1. tažení k výrabění drátu; 2. drátářství; 3. = ~fabrit; ~zieher-erzeugnisse npl. ◊ drátarské výrobky; ~zug m ◊ = ~zichbant; ~zug barrière f ◊ zetem. zábrana s tahadlem drátovým opak zábrana s tahadlem soutyčovým; ~zurichter m ◊ = ~ridter.

drachten (L-) ‰ C₁₃ (7a) drátovati.

Drahter (L-) m E₆ = Drahtbinder.

drähtc(r) n ♃ (L-) a D₂,₃ dráténý.

Drain (L-) m [angl.] E₅₅ trativod(ná trouba), svodnice (v poli n stoka.

Drain... ("...") ~anlage f potrubí odvodňovací, drenáž(e)†: ~graben m stoka odvodňovací; ~röhre f trubka trativodná; ~röhren fpl. roury hliněné, pálené, porovité k odvodňování pozemků n k trativodům; ~ziegcl m ◊ (pálená) trubka trativodná, cihla trubková.

Drainage (L-) [angl.] f E₂, 1. trativod trubkový. 2. odvodňování, drenáž(e).

Drainage... (""...") ~röhren n rourka drenážová (v Trainage).

Drainier... (""...") ~versuch m pokus odvodňovací.

drainierbar (L-) [angl.] a D₂,₃ odvodnitelný.

drainieren (L-) [angl.] I. I. ‰ C₁ odvodňovati, trubkovati. — II. ‰ D ~ a E₇ bec pl., Trainierung f E₅₅.

Trainierer (L-) [angl.] m E₆ odvodnovac. trubkova.

Draſiſne (L-) f L₂,₃ dresina†, samohybný jíždní stroj, lehká čtyrkolka k ohledávání koleji.

dratonisch (L-) a D₂,₃ drakon-kýl†; fig. velice přísný.

drall (L-) I. a D₂,₃ 1. o niti: skroucený, stočený; a. sm natažený, tuhý. 2. fig. vět, tabo pevný, silný, hrubý; ~es Bauernmäden statná venkovanka; der ~ c Gana statná chůze. — II. s D ~ m E₃, E₄ přid. — D ~ es Garns stocení příje, točení nitové. 2. tež Dralle (L-) f E₂, půšk. (zá)krut (trý hlavtovsch), zátočka, křivina, závitek.

Drall... ("...") ◊ apparat m přístroj na výpočet stočení vlásku n točení nitového při určité míře; ~länge f délka ryl, točení nitové na určitou míru; ~winkel m úhel naklonění, úhel (ostrost) točení nitového.

Dralle (L-) ◊ f E₂₂ = drall II. 2.

drallieren (L-) ◊ ¼a C₁₂ tkalec. (s)kroutiti.

Dram 2c. v Drabm 2c.

Drama (L-) n E₂₅, pl. tež Dramen drama†, (divadelní) hra, u. sm. činohra.

Dramatik (L-) [fec.] f E₁₈, 1. dramatika†, poesie dramatická. 2. dramaturgie†, spisovatelské umění dramatické.

Dramatiter (L-) [fec.] m E₆ dramatik†, spisovatel dramatický.

dramatisch (L-) [fec.] I. a D₂,₃ dramatický; et. ~ bearbiten = dramatizieren. — II. s D-c(s) n D₂,₃ dramatičnost.

dramatificiren (L-) [fec.] ¼a C₁₂ (7) dramatizovati.

Dramaturg (L-) [fec.] m E₂₃ id.: 1. divadelní kritik. 2. = Dramatiter.

Dramaturgie (L-) [fec.] f E₂₂, Dramaturgik (L-) f E₁₈ dramaturgie†.

dramaturgisch (L-) [fec.] a D₂,₃ dramaturgický.

Dramaturgisk (L-) [fec.] m E₂₀ = Dramaturg.

Drämel (L-) p m E₉ hromádka lejna; e-n seben udelati hromádku.

Dramen... (L-) ~ aufführung f provozování dramat; ~schriber m = Dramatiter.

Dramm... (L-) ◊ ~baum m trám mlatový; feld n vod stav. c-r Brüde trámovi mezipilířové, spadiště.

Dramofett (L-) n E₁₅, E₃ dramolet†; menší, kratší divadelní hra.

dran (L-) v daran.

drang (L-) impf. od dringen.

Drang (L-) I. m D₁₁ (pl. ♃) 1. dav, nával, těsně (v hduř), houf, hejno, hromada, množství; durch ~ und Menge davem, v tlačeníci. 2. těsně. (Ketb) bída, nouze; der ~ der Wechschfte nával práce; im ~c der Roth v tisni, v nouzi; er bat mich mit seldem ~c prosil mne tak snažné. 3. nutnost, pud; ~ nach Ariebeit touba po svobodě; innerer ~ des Herjene hnutí n vzrušení srdece; ~ nach Sten tihnutí k východu; Stunt und ~ bouře a těšěn. 4. path ~ (jum Stuhl) nucení (na stolici). 5. ◊ vření taveného kovu po krajich. — II. d-c(c) (L-) † a D₂,₃ těsně; ~m ~cr) zu Weibe gehen tisniti koho; ~ bei Dij, jigen seděti za stolem těsně vedle sebe.

Drang... drang... (L-) ~mäfig a pudem; ~periode f doba bouře a tisně (v nšm. literatúř) (= Sturm und ~periède); ~stillend a tisčí nucení; ~voll a: a) stísněný, natlačený;

Drang-gabe

— 697 —

Drechster...

b) o osobě: tísnený, sklichený; c) phý vzletu n nadsení; -wěch wpl. bolesti k porodu n porodní.

Drang-gabe (2-) f E₁₂, Drang-geld (2-) n D₂ závídavek (= mit und Dranggeld).

Dräng... (2-) v Drängwasser.

drängbar (2-) a D₂,₃ tisnitelný.

Drange (2-) skoro ¼ a D₁₂,3 v Drang II.

dränge (2-) impf. conj. od dringen.

Drängelberger p (2-) m E₆, zeit, berl. = Dränger.

Drängelei p (2-) f E₁₈ strkání, stouchání.

Drängeln p (2-) I. vₙ (b), v₄ a C₁₂ strkati se, stouchati se, tlaciti se, mačkati se; nur nicht ! a) strpěni; b) netlacte se, nestrkejte se. = II. vₙ 2 n E₇ bez pl. = Drängelei.

drängen (2-) I. v₄ a C₁₂ 1. (zusammenpressen zu jammernernden) stisknouti, svírati p sevrítí; 3. an die Hand = tlaciti kooke ke zdi; 3. mit Drangen = a) naléhati otázkami na koho; b) (do mutiti koho k šomu; fig. 3. in die Cde = tlaciti do kouta koho. 2. fig. (obv. drängen) stítniti, svírati, prodnásledovati; m-e Stäubiger = mid veritele naléhají na mne. 3. v₄ es drängt mich o mid drängt's ibt zt untarmen pudí me to, abych ho objal; jimá mne neodolatelně touha obejmounti ho. = II. v₄ sich = 1. tlaciti se, mačkati se; die děte drängten jich svátky sly za sebou, svátek sel za svátkem. 2. üb an cwarer = tlaciti se na sebe; sie drängen sich an mich überan tlacili se ke mmě kolem mne (siv sich um 3. = sich durd) die Menge = (pro)tlaciti se množstvím; üb in c-e Cde = tlaciti se do kouta: fig. chovati se tise; sich in c-e Saal = : a) (pro)tlaciti se do sálu; b) vniknouti do sálu; üb um 3. = tlaciti se kolem koho: üb unter die Menge = tlaciti se do zástupu n mezi zástup; c-e Menge Müddewerber drängt üb zt diesem Aute množstvi žadatchi ucházi se o tento úrad; sich wüischen die zuehnenden = vrhnouti se mezi zápasici. = III. vₙ (b) 1. die Zeit drängt das kvapi n naléhá n náhl; = De Beliirniutne jne mal naléhne potřeb; 2. auf et. = (cringen) naléhati na co, usilovati o co; in 3. = (gringen) naléhati na koho. = IV. gedrängt p. p., a D₁₂, těsný; man saß jehr gedrängt seděli na sobe (namackáni); es laßen hier gedrängt die ideigenen Dräuen bylo tu množstvi krásných zen; der Žaal ijt gedrängt voll sál jest na- mačkán, v sále jest k umačkání; gedrängt jüreisen: a) psáti těsně; b) psáti strueně. = V. s. 1. n E₇ bez pl. = und Drehen ruch; h. = Drang I. 4. 2. Drängung ∩ f E₁₈ = Bedrängnis; texul. hromadění nití při uziti ruzných svazů v jedné láce.

Dränger (2-) m E₆, -inf f E₁₉ 1. tísnitel atd. 2. děj. literatury: v Ztürmer.

Drängerei f (2-) f E₁₈ = drängen V. 1.

Drängler p (2-) m E₆ = Dränger 1.

Drängnis ∩ (2-) f D₁₄, n D₁₃ = Bedrängnis.

Drangsal (2-) n E₁₃, f E₁₈ (pl. -c) útisk, ná- útrapy, trápení, soužení, téžkost, nesnáz.

drangsalen ∩ (2-) drangsalieren ∩ (2-) v₄ a C₁₂ utiskovati, trápiti, týrati koho.

drangsal-voll (2-) a D₂,₃ 1. plný útrap, trapný, tisnivý. 2. = drangvoll b.

Německo-český slovník. I. Deutsch-österreiches Wörterbuch.

Dräng-wasser (2-) n E₆ plav. voda vniklá do trupu lodního.

Drap (2-) n E₂₅ ⊖ tkale. látka bárvy zlato- imléde. zejm. sukno: = d'or zlatohlav.

Drapa (2-) n E₇ [skandin.] hymna na pocest a pamét hrdin a zesnulých králů.

Draperie (2-) fr. f E₁₂ draperie', zásłony, ověsek, halení (tkaninou), řasování.

Drapieren (2-) fr. I. v₄ (C₁₂ mal. postav) satem ověstí. = II. v₄ D₂ n E₇ bez pl., Drapierung f E₁₈.

dräsch (2-) dräsche (2-) impf. od dreiden.

Draſſ (2-) m D₁₁ obeh usedlina (z) oleje.

Dräſel-ente (2-) f E₂₂,₄ = Mitdente.

Dräſtich (2-) [rec.] a D₁₂, drastický. 1. těk. (to) prudee účinkující, pocistovací. 2. jadrný, prsobivý, účinný; er Wüb jadrný vtip.

Drath (2-) tc. + + za Drath 2c.

Dragu (2-) f P₁₈ zem Dráva (fekau).

Dräuen (2-) vₙ (b) C₁₂ = drehen.

Drauf, drauſ (2-) adv. I. = daran; f S v na pfe ~ gchen často za daran gelen; er kafé viel ~ gelen gemeno utráci; (start) ~ gelen p spr. milovati smyslne; ~ ſtechen typ. pracovati o pritrž, ſdríti; ~ jecher m vyp. pilný pracovník, drie, tahoun. = II. int. vzhůru! und mit ~ fes, Mutiger! a teſ jed(te), koći! tov. volní na p v hlede!

Drauf ⊖ (2-) m D₁₁ klika prsní prsník (ku vrtání) (= Vrenntbeber).

Drauf-bohrer ⊖ (2-) m E₆ v předh. kolo- vrátek (v Převrincy).

Drauf-gänger p (2-) m E₆ smyslé mi- lujici.

Drauf-gabe (2-) f E₂₂, Drang-geld (2-) n D₂. 1. závídavek (= Anfeld). 2. přeplatek.

drauſ (2-) = darau.

Dräuſchen f (2-) vₙ (b) C₁₂ prov. s sum (otlem padati, hrčeti; u. sm. pršeti proudem.

Drauſsen (2-) adv. (opak drümen) 1. venku, vne; von = zvenüe. 2. um drehen venku, pod sirým nehem. 3. (in der Aencre).

Drauſen... (2-) = jein n *venkování.

drauſig (2-) a D₂,₃ venkovský.

Drave (2-) f E₂₂ = Dran.

Drawback (2-) [angl.] m E₂₅ obeh. = Müddel.

Dražáne (2-) nev. f E₂₂ dot. = Draden- baum a).

Drechsel (2-) abf. abf. abf. mpl. ostružky. (sou.) struziny; -banf ⊖ soustruh: -cijen n ⊖ sou- stružidlo; -kunſt f soustruzniетvi; -mühſe f ⊖ soustruzna; -müller m ⊖ soustruzník bronzu; -vollſichſche f zo. Turnatella vinutka soustruznická (srr. Drechſlehr..., Zeh...).

drehſelu ⊖ (2-) v₄, vₙ (b) C₁₂ 1. sou- struznovati. -Ziti. (vy)kroužiti; (wie) ged. cehjett jako vy-soustr(uh)ovaný, jako z brusu; fig. ein jieridres Compliment = vy-seknoti pěknou poklonu; p id werd' dir wae ~ nakašlu ti; ani mé nenapadá; p S-m e-c Haje ~ = -m e-c Haje drehen (v toto I. 3.). 2. vybursiti. (čistě) vypracovati ~ co; er hat lange daran gedrechett dlouho o tom pracoval.

Drechſler (2-) m E₆ 1. ⊖ soustruzník. 2. v. a.) Renntödler; b) = Rebenstecher.

Drechſler... (2-) -arbeit f soustruznická práce soustruznické diło: -döcke ⊖ branidlo, brejlice, panenka, lunetka; -cisen n ⊖

88

Drechsleri]

— 198 —

[Dreh-...]

Drechsen; ~-frau f žena soutružníkova, f sou-
stružnice; ~-kunft f umění soutružnické, sou-
stružničtví; ~-meister m mistr soutružník n
-ický; ~-puppef Θ = ~dode; ~-rollschucnde f zo.
Turnatella vinutka soutružnická; ~-warc(n
pl.)f soutružnické zboží n výrobky; ~wer-
ftatt f soutružnická dílna, soutružna; ~ver-
zeug n soutružnický nástroj; ~-wippe f Θ
bidlo vzpruhové, průhybka.

Drechsleri (L-)") f E₁₈ 1. = Drechsselfunkt.
2. = Drechslerwerkstatt.

drehslern (L-) vₙ (h) C₁₂ soustruhovati
zv záliby.

Dreck (L) m E₃, D₂. 1. a) F kal, bláto, neřád; b) (Excremente, bej. v. Menschen) výkal, trus, lejno, P hovno; fig. in den ~ lassen upadnouti do (veliké) bídy, octnouti se v bídé; P je mehr man den ~ anrührt, desto mehr stintt er čim vic se s h...m maže, tím víc smrdí. 2. p fig. das geht dich (höchstens) e-n ~ anp p je ti h...o n F houby do toho; ich mahe mir e-n ~ daraus P dělám si z toho h...o, dělám si z toho málo; ~ in den Händern haben všecko z rukou upoštěti; er ist aus dem ~ herausgekommen (von niederer Herftunt) je zrozen v kalu nízkosti, je nízkého rodu n sprostého původu; F je z zěbráckého pytle; er ist aus dem ~ heraus vyvázl z bryndy; da fiten wir nun im ~ teď jsme v bryndě; S. im ~ sitzen lassen nechati koho v bryndě; S. aus dem ~ siehen pomoci komu z bryndy; ~ e-n (alten) ~ ! (Berneinung) (h) h...o! F houby!; Prv. wer den Farren in den ~ gescheben, maq ibn auch wider herausziehen kdo si co nadrobil, at si vyji. 3. F veteš, bezcenná věc. 4. = Heje, Bodenjab, Träber; zejm. zbytky při lisování voskových plástů. 5. zvěrot. der weiße ~ nemoc telat. 6. Θ but. kouř z mědi roztlučené n rozdělané vodou.

Dreck..., dreck... (2...) ~bače f ſpindíra;
~bürſte f kartáč na bláto; ~ſeger m metaŕ;
~ſink(e) m: a) zo. = Berſint; b) fig. špindíra;
~hahn m zo. = Wiedehopf; ~hannel m fig. F
= ~ſint b); ~hauſen m hromada n kopka lejna;
~kaſer m p zo. brumbál, kaloval, p hovnivál;
~kante f kaſtany; ~karren m kára metařská;
~karrner m odvážeč bláta; ~kerl m utrapra,
lump↑; ~korb m koš na kal; ~lappen m f:
a) hadrn na neřád n na kal; b) fig. špinavá
ženská, ſpindíra; ~lilie f bot. = Affodiil-
lilic 1.; ~lisc f = ~bače; ~loch n F bahniště,
kaliště, pelech; ~maſ m = ~ſint b; ~neſt n
p zábarna, psinec; ~sach m: a) pytel na kal;
b) fig. F = ~ſint b); ~an f p = ~bače; ~ſeele f
p bíná n špinavá duše, bíný tvor; ~ſtadt f:
a) F špinave n nečisté mésto; b) překlad latinského
jmena Pafide Lutetia; ~treter m p bota; ~vogel m:
a) zo. Vultur aura unchozrovt; b) zo. = ~ſint b);
~weiſch a F mékký jako tyvaroh n hadry n p h...o;
~wetter n F hanebné počasi; počasi, že by psa
nevyhnal; ~winkel m kout na nečistoty.

drecken F (L-) v₇ (h) C₁₂ býtí špinavý; zejm.
% čes dředit to nestoji za nie n p ani za h...o.

Drederei (L-)") f E₁₈ nečistota, špinavost.
dreckig f (L-) v, ~drehcreig F (L-) a D₂,3
špinavý, nečistý, poblácený, pokálený.

Dreſch (L-) I. m E₃, D₂. 1. úthor (jako pastvina).
2. = Brachacter.

ůhorem, ladem, pustý, neoraný; ~ liegen ladem
ležeti.

Dreesch-... (n'...) ~feld n lado, -a, pole ladem
ležicí; ~hütung f, ~land n = Dreesch I. 1.;
~liegen n ležení úhorem; ~weide f pastva
úlehlová n ladní (= Dreesch I. 1.); ~wirtschaft f
soustava úhoření.

drecschen (L-) C₁₂ I. %a = umbrachen. —
II. vₙ (h) P = dräuschen.

Dreessling (L-) m E₃ bot. = Drüschling.

Dreget (L-) Θ m E₂₅ talc. nožík na roz-
řezávání nití látky sametové.

Dreg(g) (L-) m E₃ plav., pl. tež ~e (L-)f
E₂₂ kotva viceramenná.

Dreg(g) ... (L...) plav. ~anker m = Dreg;
~hafen m zachycovací dráp; ~tau n zachy-
covací lano.

Dreggen (L-) %a C₁₂ plav. den Anker ~ hledati
n loviti kotvu na dně.

Dreh=..., dreh=... (n'...) ~achſe f Θ mechan. osa
otáčeci, točna; ~bahn f Θ točiště, dráha
provaznická; ~bank f soustru; ~bank-bett n
podstavecsoustruhu; ~bank-brille f brejle sou-
stružnické; ~bank-dode f stojánek, panenka n
slupice soustruhu; ~bank-futter n sklíčidlo
soustruhové; ~bank-geſtell n podstavec sou-
struhu; ~bank-spindel f vřeteno soustruhové;
~bank-pitſc f hrot(koníka)usoustruhu; ~bank-
tritt m podnožka soustruhu; ~bank-wange f
líce n podstavec soustruhu; ~barrière f mit
Gegengewicht Θ zelezn. otočná zábrana; ~bass n
voj. srubnička, malé námořní dělo; plav. dělo
obrtlíkové n na obrtlíku; ~baum m: a) Θ
točidlo; b) plav. křížový obtrlík; ~bewe-
gung f Θ mech. pohyb otáčivý, otáčení;
~blume f bot. Strophantus (rod z čeled: toſehovřitých
(Apocynæae); ~blüttig a bot. svinutokvět; ~blüttler mpl. bot. svinutokvěté; ~bogen m Θ
šmytec, smyčeč (k otáčení vrtákem); ~bohr-
maſchine f Θ točivý n vrtací stroj, točivé
vrtadlo; ~bohren n Θ vrtání točivé; ~bohrer m
Θ nebozez n svědr n vrták točivý, kolovrátek
(v Drauſchöber); klika prsní, prsňík (ku vrtand);
~botzen m: a) Θ vrtule; b) voj., dsl. nicohlav,
svorník; ~brett n sajma jádrová; ~brüdeſ
auf Eiſenbäumen most otočný n otáčivý; točivý
n točitelný; ~brunnen m studna s kolem;
~bündel n Θ = Behtrüdel; ~curve f = ~scheibe
a); ~dode f Θ: a) stojánek, v němž je upev-
něn vrták; b) soustr. branídlo, brejlice, pa-
nenka, lunetka (= Drechslerdode); ~eisen n Θ
struh; ~faden m v Dreherſaden; ~fauteuil m
(n) otáčeci lenoška; ~gelenk n kloub obrt-
lový; ~geſtell n Θ soustr. soustruh (= ~bank);
~gumpe f Θ hor. točivý moutník; ~hafen m
Θ soustr. dutinák zahnutý; ~hakenhebel m
rukojet dutináka; ~hals m zo. = Wendehals;
~haus n = Drilßhaus; ~hebel m Θ soustr. kova
= ~hafen; ~herd m Θ hor. točivý splávek;
~holz n Θ soustružen; ~hundt m Θ huntový
korečný buben; ~käſer m zo. Gyrinus virník;
~kälſaſs n kož. sud k vytáčení; ~kälſe mpl.
kož. louhy k vytáčení; ~kappe f stav. an e-m
z děrnjein otočný nástavek; okování na způsob
pánvice, v němž se točník otáčí; ~knopf m
Θ knoflík obrtlíku n ~ový; ~kož m čamrda;
~knüppel m plav. ovijovadlo lanové (= ~baum);

Dreh...

— 639 —

Dreher

-kolf, -kuht f = Maßtjrem; -kof m: a) vrtohlavá ovec, vrtohlavý beran; b) fig. wertreuter (wenich) vrtohlavec; -foraleu fpl. zo. Turbinolidae kolatky; -frast f síla točivá, točivost; -krahn m ⊕ jerab točivý; -frank a vrtohlavý, stízený vrtohlavosti; -krank werben vrtohlavěti; -frankheit f vrtohlavost, tруп, trupece; -kraut n bot.: a) Anthriscus tрубле; b) = Bergfimmel; -kreuz n ⊕ 1. = =baum a). 2. zatáčka. 3. pív. kropidlo; -kuchen m točení; -lade f: a) ⊕ = =bant; b) jádrový vrátek; c) fig. F = =peter; -laden m: 1. ⊕ but. záprasník. 2. otáčidlo Torno; -latte f ⊕ = Feldzirtel; -lenschfeuer n, -licht n plav. otáčivý oheň návěstný (na májku); -loch n virová prohluběn. virová zátočka, tůně (= Wasserwirbel); -mange f l) točení mandi; -maschine f ⊕ soustr. ková soustruhovací stroj, soustruh vyravnávací; -meißel m ⊕ soustr. struh rovný; -moos n bot. Funaria zkrute; -mühle f ⊕ = Dreschfrelmühle; -muskel m an. otáčivý sval; -nadel f hazardní hra; -ofen m ⊕ but. točivě pec; -orgel f hud. kolovrátek, f flašinet l); -orgelr -spiefer m kolovrátkář, flašinet l) ar; -palijade f voj. palisáda otáčivá n otáčení; kůl n kolrovat otáčivý n otáčení; -peter m: 1. neirozhodn(ut)ý člověk. 2. ⊕ =peter ven Zinne sparrowo točidlo; -pslock m mln, obrtlík; -pfeil f voj. šip otáčivý, šipka otáčivá; -piftle m ⊕ = Revolver; -puddelofen m ⊕ but. točivá pudlová pec; -pult m otočný pult a stolek; -punkt m: a) = Angelpuntl; b) ⊕ meeh. točník, střed otáčení, bod n tečka otáčení; c) ast. pól; d) voj. střed konverse; e) text. outek, při kterém nit obtáčející při látkách gazových přechází na opačnou stranu níti pevně stojící; -rad n ⊕: 1. kolovrátek, kameník. 2. točivě n huací kolo, ruční kolo. 3. čamrda. 4. str. = Niem Scheibe; -raum m ⊕ prostor k otáčení; -recp n plav. vešoun ránkový, lano spouštění a vytahování ráhna; -riegl m ⊕: spanioleta†, točivá n otáčivá n otáčení zámyčka n závora okenní; -rolle f ⊕: a) = -mange f l); b) pentl. cívka; c) soustr. kladka; -jäge f ⊕ = Kreisjäge; truhl. = Stelljäge; -jäufe f vod. st. točna vratová; -schaf n vrtohlavá ovec; -schäml m točivý kozlík; -scheibrolle f železn. kladka otácidla; -scheibchen n ⊕ hod. vlček, kolečko mosazné; -scheibe f: a) železn. točivý kotouč; b) ⊕ teré (otáčivý) (stíleněn); c) kamnár. kotouč otáčení; d) fig. p der muš nach Zoran auf die Scheibe ten patří do blázince, ten je zázř do Kateřinék; -scheiben-wärter m železn. strážce otáčidla; -schlüssel m ⊕ = Schranbendschlüssel; -schrank m otáčivá skříň; -seide f ⊕ kroucené hedvábí; -sjäne mpl. bes Drechsers tristky n piliny soustružnické, ostružky; ⊕ -sprung m otočení v (polo)kruhu; -stachl m ⊕ soustr. nuž soustružnický (=eisen); -ständer m točnová stojka n točnové rameno vrat, točna; -stange f ⊕ = =baum a); -stellage f bmé. otáčení lesení k súšení výrobků; -stelze f točna; -stichel m ⊕ soustr. struh ostrý, stružník (= Grabhügel); -stift m ⊕ meeh. kolík točnový n točníček; -stol m: a) = ⊕ =baum a); b) plav. křížový obrtlík (= Kreuz); -stuhl m: a) otáčení sedadlo; b) ⊕ hod. sou-

struh hodinářský; e) železn. stolice otácidla; -sturm m cyklon†, vířivá bouře (na obratníčic); -sucht f: a) krívení se stromů lesních; b) = -krantheit; -thurm m voj. véž otáčení n točivá; -tisch m ⊕ stul otáčení; -vogel m = Wende bale; -wage f váhy odchylné; -werk n: a) dílo soustružnické; b) soustružna obzím. kovu; -werfstatt f ⊕ tokárna; -wurzeig n točidlo, krutidlo; -wurpe f zo. Dinitus vrtalka; -wuchs m: a) vzrát točitý; b) korenáč, zatočené drevo; -wuchsg f zatočený; -wurm m zo. der Schafe Taenia Coenurus taseinnice ověj; Coenurus vrtohlav (houbel); -zange f ⊕ klešť k točení skla; -zapsen m ⊕ otočný čep; -zeiger m náshodná hra; -zoug n ⊕ soustr. náčini soustruhovací.

drehbar (1) I. a D₂,₃ 1. točný, otočný, otáčitelný, otáčení; -er Krahn = Drehkrahn. 2. soustr. soustružitelný. — II. s Drehbarkeit f E₁₅.

Drehe (1) f E₂₂ 1. zvěrol. = Drehkrantheit. 2. = Wendepunkt.

drehen (1) I. %a, sich ~ %r 1. a) (o) točiti, otáčeti (co n čim) ein had o den Kratzpfeil; otáčeti kolo(n - em) n rožen(n - ném); die Maße -kroutitidi nosem; fig. alles drehst sich um ihn weckro se na ném otvírā a za-; b) sich ~ (sejhm. při tanec v krahu) točiti se, otáčeti se; c) sich ~ (und wenden) váhati, rozpakovati se; d) (ohv. wenden) die Dünse auwärts ~ spícky nhou obracati ven; fig. den Mantel (o sich) nach dem Wimbe ~ točiti se po větru; býti kam vítr, tam plášť; der Wind drehst sich nach kriem vitr se obrací k severu; sich ven F-m fert o weg ~ den Mopf von F-m fert ~ odvrátiti se od koho; e) die Dinge zu f-m Vortheile ~ obraciti věci na svůj prospěch; die mušte es so zu ~, dažs... dovedla to tak záriditi, že...; sein Blüdd hat sich gedech(c) stěště sich mu obrátilo; der Wind hat sich gedrel(c) t vítr se obrátil; f) ⊕ soustruhovati = Drehdien. 2. es drehst sich darum, dažs... ob... jde n běži o to, že... n zda...; F-m et. aus der Hand ~ wenden (pyr) kroutiti komu co z ruky; fig. sich davon ~ vykroutiti se, vymknouti se, uplachnouti; et. und deutelnt strojené n kroucené vykládati, překrucovati co; e-n Text ~ překrucovati text; das Recht ~ právo překrucovati; jid zu ~ und mit wenden wijnen dověsti se vpraviti v poměry. 3. die Maße ~: a) kroutiti nosem; b) fig. F-m e-e Maße ~ mítí za blázna, voditi to za nos koho; er drehst der Wahrheit gern e-m Maße räd si zalže; F -m e-n Bopf o ein Cefelsbr ~ dělati na koho osli uši. 4. ⊕ Haare ~ vlasy plěsti; otch. Ditten ~ kornouti dělati n kroutiti; et. fig. sich j-t Ztrid ~ zrátí pro sibenici. 5. plav das Zdichf ~ točiti lodi. — II. %a (b) an e-m (Seiße ~ překrucovati zákon; an et. ~ und deutelnt = et. ~ und deutelnt (n I. 2.); es drehst mir alles vorm Gesicht o wie ein Mühlrad im Kopfe (herum) hlava ni jde kolem, pojímá mne závrat; nít dent Hiintern ~ vrtěti zadkem. — III. (sich) -d a D₂,₃ otáčivý. — IV. % ⊕ n E₇ bez pl., Drehung f E₁₈.

Drecher-... (n) ... -faden m nit obtáčející; -gewebe n tkanina s nitmi obtáčejícími, tkánína gázová.

Dreher (1) m E₁. 1. točí, otáčec. soustružník atd. 2. ⊕ fig. F pletichár 3. votň

*

Dreheri

— 700 —

Drei...

valečk. 4. (duležen) ručička houm. 5. čepovec, druhý obratel kréní; zvěrol. = Drehtepf. a). 6. ⊕ klika otáčivá, klika (u dveří), oliva (u oken. dveří); str. = Drehtling 3. 7. plav. krížový obrhlík.

Dreherci (¹⁻²) f E₁₈ 1. = drehen IV. 2. fig. zehytralost, lest.

Drehtling (L) m E₁. 1. bot. stroček, liška (thoubl). 2. věrol. = Drehtepf. a). 3. str. pastorek (= Zedertagtriebe).

Drehtungs... (¹⁻³) ...achse f osa otáčení, točna; -clajiciät f mech. pružnost v krutu n v kroucení; -ſchügkeit f pevnost v krutu; -halbmeſser m ⊕ mech. poloměr přenešené masy, poloměr otáčení; -körper m math. tře-leso otáčivé; -moment m ⊕ mech. moment lenivosti, moment otáčení; -ſtrömung f im Würe vír, otáčivé proudění v mň; -zähl- apparatus m příd. průstřoj ku vypočení stocení vlásku v nit n točení nitového při určité míre.

drei (¹) num. card., -c, čast. gen. -cr, dat. -cn I. tři; ſie waren (zu) (en), es waren ihrer ~ byli tři; je ~ zu ~ tři a tři, po třech; ~ und zwanzig Mäntler dvacet tři muzi; es hat eben ~ gefolgen právě (od děli tři; es ist halb ~ jest půl třeti (hodiny); ~ Viertel auf zehn tři čtvrti na deset; ehe man ~ zählen formte, in cins, zwei, ~ (im Nu) než by pet napočítal, v okamžiku; fig. nicht ~ zählen těnem neumeti pět počítati. — II. 3. f E₁₈ trojice; astrologie. die greſſe ~ stellig fich zusammen Jupiter, Venuše a Mars se shvězdují. — III. skoro † n bez pl. E₁ trojice osob. trojlistek; poct. das schwefjerlide (de) stetská trojice, tré sester Gracie n Parky; das heilige dreimal ~ devatero Mus.

Dreiz...; dreiz... (¹⁻³) ...achtel-tact m hud. trojosmerkový n triosmerkový takt; -acker-wurz f bot. Dentaria bulbifera kycelnice cibulko-nosna; -angc m ⊕ = Zriangel; -armig a tři-ramenný, trojramenný: -äſtig a třívětevný, o třech větvích; -baſſch a chem. tribasičký; -bagen-plag m ⊕ div. poslední galerie; -bägter m trojník; -bein n: a) (Dreifüſ) tří-nožka; b) † (algen) sibenice; -beingn a: a tří-nohý; b) †hout; -beiniges (he) sibenice; -berg m erb. trojná hora, trojchluší; -blatt n: a) bot. třílistek, trojlistek, rostlina třílistá, zem. Tri- folium jetel; lieines ~ blatt = Bruchampfer; Měnyanthes trifoliata vachta třílistá, hořký jetel; b) hra v karty; hra s třemi kartami; c) ⊕ str. trojluk. trojlist (n = waj) ~ -blättert a třílistý; -blume f bot. Trianthema soulistka; -blumig, -blütig a tříkvětý; -bogen m ⊕ stav. galerie kolem choru (v romanskem stolu); -bohrgig a ⊕ (to vodních trouhélo) třikrát vrtaný; -brot n ⊕ svačina; -bund m tříspolek, troj-; -chörig a hud. tříſborový; -classen-wahl (ſchtem n) f všeobecné hlasování tří tříd; -decker m plav. trojpalubnice, trojpalubník, loď troj- palůní n o třech palubach; -deutig a math. -dentiſe Function ukon trojhodnotný; -distel f bot. Carlina vulgaris pupava obecná; -dop- pelt a ⊕ ~; -dach m ⊕ = Drall 1.1.; -Drähtig a: a) ⊕ třídřatový, trinitný, tři- pramenný; b) fig. F prov. 3 = haarig d); -dräb- tiger Zwirn nit ve troji (složená); -drittel-

arbeit f ⊕ hor. trojsměnná n trojťřetinová práce; -ct n: a) trojühelník, tři; b) tříhran; troj-; -cck-ban m ⊕ hor. dobývání trojhranné; -cck-bicne f zo. Trigonia trojhranka; -cck-korf m zo. Trigonocephalus ploskolebec, tež kuſſet (duan); -cck-frabbe f zo. = cctbiene; -cck-muchel f zo. a) Donax sekeranka; b) Trigonia = cct-biene; -cck-neß n síť trojühelniková; -cck-pslanung f sadba trojühelná; -cck-ver- baud m = pſtanjung; -cchig a třírohý; -cigiger Heil hranic; -cchs-lehre f, -ccks-meſung f nauka o trojühelních, trigonometrieſ; -csc- cſite f strana tříuhelnika n tříhranu; -cſa- zahlen fpl. čísla trigonální; -chig a trojman- želský, trigamickyſt; -cichelig a bot. třížalu- dový; -cimcrig a třívěderní; -cimeriges žaſ trojka; -cinc m ⊕ ~ -ciniger(); -cinheit f = -cinigkeit; -cinig a trojjediný; -ciniger(;) m trojediný Bůh. (jedin) Bůh ve trech oso- bách; -cinigkeit f trojjinodnost; -cinigkeits- bekenner m vyznavač trojjinodnosti; -cinig- keits-lehre f náuka o trojjinodnosti; -cinig- keits-leugner m popirač trojjinosti; -fach a: a) třinásobný, trojnásobný; b) adv. trojná- sob; -fach gefiedert bot. třikrát pěrený; -fach- jchweſel-arsen n kaménka, zarnek, arsenik žlutý; -fachc(s) n trojnásobek, um das ~ lade = -fach b); anſ um das ~ lade vermehren ztrj- násobiti; -fachheit f trojnásobnost; -fältig a: a) = -fach; b) = -cinig; -faltigkeit f Trojice; -faltigkeits-blume f bot.: Viola tricolor ma- ceska; b) = Entblümchen; -faltigkeits-gloſ- chen n bot. Viola palustris violka harnmá; -faltigkeits-frant n bot. = Entblümchen; -farben-spiel n hra tří barey (ha v ko-ty); -farbig a třibarevný; -farbigkeit f tri- barevnost; -felder-füſem n sostavte troj- stranná; -felder-wirtschaft f hospod. stvi třistranné n úhorní; -ſingerig a třipstý; -ſinner m trileté vino; -fach koro † 1. a = -ſlädig. 2. n = -ſläduer; -ſlächen-gradierung f sol. gradování třistranné; -ſlädig a tříplosny; -chv. = -ſlärger skoro † m math. hranol třiboký; -ſloſser m zo. třiploutvé ryby; -ſloſſig a ro- třiploutvý; -ſüligel a bot. třikrídly, troj; s třemi křídly; -ſüligel (ſame) m bot. Trojopteris; -ſörmer m ⊕ hut. trojduvná pec, trojduvka; -ſörmig a trójtvárný; math. = -deutig; -ſuſ m: třínožka: b) ⊕ trojnožec, bytost o třech nohách; c) ⊕ metrice třistopí, tři stopy obsahu- jiči vers; d) ⊕ hor. třínožník, -ka, třinohá sto- lice; -ſüſig a: a) třinohý; b) třístopy než v tric- tric; -gabelig a roztrojený; -gchäuſig a tři- pouzdrý; -gekrönt a s troji korunou, nosící tiaru; -gclappt a bot. = lappi; -geric f prov. hosp. pole mající tři líhy z širi; -geſang m hud. trojzpev, trio†; -geſpann n trojsprz: -geſpiſt a = -piſia; -geſialct, -geſaltig a třitvárný; -geſaltigkeit f trojtvárnost; -g- ſilirn m trojhvézdný; -geſürichen a hud. třikrát přetržený; -jeſvidene ſtave třeŕkarková oktáva; -getheilt a tridilný; -glied(c)rig a tříčlenný; -groſjenitich n třigrosák; -haarig, -härig a: 1. třívlasý, třichlupý; F trojchluſ; F haariger (Menj) trojchluſ; 2. a (eurotrieben) prohnaný. Istivě, zehytralý; -haariger Stieger zkušený vo- jín; b) ccaeninna umíněný, svěhlavý; -hacig a

drei-arten

— 792 —

Dreſch...

glochin palustris barička obecna, trojhrotník;
d) ro. (tyba) Blennius tridactylus slizoum troj-
pytý, -paprskový; Perca trifurca okoum tro-
jitý v březdě n barvíny; -jad-linie/ kartenäs-
ka parabola (křivka, -sádu); -zadiq a třízuby;
-zahl f trojice; -žáhlig a trojený, trojčetný;
-zahn m bot. Triglochis trojhrotník, ba-
nicka obecna; -jähnig a třízuby; -zhec f ro.
pták s třemi patry; -zehig a s tremi patry;
-zchn num. c. trinact; -zehntel n trinactina;
-zehnte(r) m trináctka; -zeilig a trářákový,
o trech řádech; -zinkig a třízubý; -zöllig a
trípaleový, tří palec tlustý; -zünig a =
-zpradig; -zweitel tact m had. takt tripulový.

drei-arten, drei-brachen (n^2-^) /g/ C₁₃, C₁₂
po treti orati.

Dreiborn top. Č (v) Studnice.

Dreibromn top. M (v) Tristudně.

Dreibuchen top. M (v) Buková.

Dreidorf top. Č (v) Jiřícky.

Dreier (n^2-) m E₆ 1. (ěšhe) trojka. 2. (pono)
trojník, třípfennig†; er hat teinen nemá ani
vindry. 3. (b) (berr) triumvir, člen sboru
tří. 4. vino z roku třetího. 5. rak. terno.

Dreier... (n^2-...) -marke f obch. známka tří-
pfennigová; -wein m = Dreier 4.

dreierlei (n^2-) a neskl. trojí.

dreiern (n^2-) a C₁₂ = dreiarten.

Dreihaden (n) C (v) Tríšekery.

Dreihäußer top. Č (v) Tridomy.

Dreiherrnſch zem. Třikrálová hora, Tristolec.

Drei(herrn spitz zem. Třihlav.

Dreiherrnſchein top. Č (v) Tristolec.

Dreihöfen a top. C, M Třídvory; h top. Č
Záhorí.

Dreihkeit (n^2-) f E₁₈ 1. trojice. 2. = Dreisach-
bet, Dreieinheit.

Dreiling (n^2-) m E₃ 1. věc slozená ze tří
jednotek; (míra vinná) tri sůdy; strofa o trch
versích. 2. = Dreier 2. 3. chlěb zatřípennig.
4. ks. parez 12-13 stop v průměru. 5. obch.
trétina mury (tina obchtna). 6. ts. třípaleová fosna,
trojka, tříka, dvanáctietvrčení půkno, sílne
prkuo.

Dreilings... (n^2-...) -diele f ⊕ třípaleová
fosna, trojka (= Treiling 6); -femmet /houska
za tří pěnnigy.

dlein f (n^2-) v darein.

Drein-schlagcrf (n^2-) m E₃ a) rázuň člověk,
ph lapht od rany; b) státečný vojin (Zdájger).

Dreisesselberg zem. Tristolec. Tristolién hora

dreiſt (n^2-) I. a D. 3. smělý, odvážlivý;
er werden osměliti se. odvážiti se. 2. (fed, fregc)
smělý, odvážlivý, opo-, držý; - wie ein Zbap,
- bis zur Unverdöhmtheit nesmirně a nestoudně
držy. = II. s Dreißigkeit (n^2-) f E₁₈.

dreiſig (n^2-) I. num. c. 1. tricet. 2. After
sen = Zabren f tricitka; = Sáhe alt werden
dožiti (se) třicitky. = II. D. f E₁₈ tricítka;
und den D- en sein byti v tricitee, byti třicát-
nikem; zu -en po triceti. = III. D-er m E₆,
D-crin f E₁₉ 1. třicátuńk, f hec ro-ohra v tricitee
(tech vekno); in den D-er (er Zabren v létoch
třicítých us 10-1010). 2. en D-er: a) tricitka (te 10-1);
b) vojin třicátěho pluku: c = 10 husejduje výhor

trčeti. = IV. -ſte D₂₃ num. ord. třicátý; den
-ſten (30.) Januar třicátěho ledna; -ſtens adv.
za třicáté. = V. D-stel n E₆ třicitina.

dreiſig... (n^2-) -ſach a, -ſältig a třiceti-
násobný, třicaterý; -ſlächig a tricetiplochy,
o třiceti plochach; -jährig a třicetiletý;
-pfuindig a třicetiliberni; -tägig a třiceti-
denni: a) +/-, starý 30 dn; b) trvajíc 30 dn.

Dreiſigf... (n^2-) -amt n úřad třicátkový;
-ausmaß v výměra třicátková; -beamte m
tricátkový úředník; -gebühr f (důchodky)
třicátkove, tricátek; -ordnung f řád třicát-
kový.

dreiſigſtens (n^2-) adv. po mspr. za třicáté.

dreiſch (n^2-) I. num. c. třináct; ihr waret
(31) bylo Vás třináct. = II. D-f E₁₈ tři-
náctka (ěšlo). = III. D-er m E₆: 1. druhdy mince.
2. druhdy: die D-er sbor třinácti. 3. (ěšhe) tři-
náctka. = IV. der (be) das, -te D₂₃, trináctý
(f -á, n -é); der -te Januar trináctý leden;
am -en Januar třináctěho ledna; Ludvig XIII.
(der D-Te) Ludvík Trináctý; -tens a po m spr.
za třinácté. = V. D-stel n E₆ třináctina.

Dreizehn..., dreizehn... (n^2-) -ſach a, -ſäl-
sig a třináctinásobný, třináctery; -ſlächig a
trináctiplochy, o třinácti plochách; -jährig a
trináctiletý; -jährlich a opakujíc se každých
trináct let; -mal adv. trináctkrát; -piel n
hazardní hrá v karty; -tägig a třináctidenni.

dreiſehnerlei (n^2-) a třináctery.

dreiſehntens (n^2-) adv. po m mspr. za tři-
nácté.

Dreſl (n^2-) I. m E₃ 1. obch. trojtkanina. 2. ⊕ =
Dillbeyr. = II. D-f A D₂₃ = drall I. 1.

Dreſſ... (n^2-) ⊕ = Dillf...

Dreſſen (n^2-) a D₂₃ obch. trojtkaninový.

Dreſſieren (n^2-) a C₁₂ ⊕ = drallieren.

Tremet (n^2-) m E₆ drouh, socher, obušek,
klacek, treko.

Trempeſl (n^2-) m E₆ ⊕ ts., plav., (= Trempeſ)
rámoví strílny lodní; stav. = im Tachůbl
sloupek příokapní n pokolenní na streše,
poprsní sloupek; vod. st. přívori.

Drempeſl... (n^2-) ⊕ -haupt n zápornik;
-ager n podlaha pod přívorim; -mauer f
er -Zdčaſe ohlavní zed plavidla komory; pod-
okapní n pokolenní zeď; vyzdívka n poprše
na půdě; -ſpije f hrot přívori: -ſchluſe f
propusě, plavidlo o vratech vzepíracích;
-wand f vzpěra v přívori.

drenten (n^2-) adv. prav. s = dřiiben.

Drenzen p (n^2-) a C₁₄ prov. = bejšmungen.

Drenzering p (n^2-) m E₃ prov. a slina des,
jim/ lezou zuby.

Dreſch... (n^2-) -bauk /mlatebnice; -boden m,
-diele f mlat; -flachs m bot. = -leu a);
-ſlegel m, f -prügel m cep; -ſlegel ohne Cin-
ſlechtung bosý cep; -ſlegel zur Děſbatina der
stappe svihla; -ſlegel-kopf m biják. svíha;
-ſlegel-stiel m cepistě, cepák. -ovka, držadlo;
-ſlegel-stil m fig. sloh klačkovský; -hebe f =
Treicherhebe; -ſaften m mlatní truhlik u stroje;
-klöppel m biják, palícka; -knoten mpl. bot.
= -lein a); -korn n bot. obili k mlaceni;
-ſein m bot. a) len mlacový n slepý;
b) Linum sativum len priežitečný n setý;
-maſchinc f ⊕ mlatící stroj, mlatíčka;

Dresche

— 703 —

[dringen]

—maul n štěkna, —ule; —mühle f mlatník; —probe f mlatební zkouska; —prügel m F v —slegel; —riege f, —tenne f = —boden; —wagen m: a) bibl. brány; b) vůz k mlácení, mlatebný třík; c) fleiner —wagen tříbek; —walze f: 1. třík, trlice, válec k mlácení. 2. cepík, biják n biják u cepu; —werk n = —mashbine; —jeit f čas mlácení, mlatba.

Dresche (λ) f E₂₄ 1. = dreschen II. 2. Θ = Dresdnamchine. 3. mlácené obíl. 4. fig. p v prask. dreschen (λ) [lt.] I. %a, %n (b) B₄, C₁₄ 1. mlátití; anfangen zu —rozmlátití, rozcepovati; ein wenig pomlátití; herum —omlátití; zu Ende — domlátití; fig. leeres Stroh — (vergebliche Arbeit machen) nabírati vodu sítem, mluviti na plano; fig. auf dem hat der Tenjet Erbsen gedrohdent (er hat Podennarben) na tom čert mlátil hrách (má důlky od něstové); auf S. (los) — zmlátití Koho; Actent — (durchbarbeiten) pracovati v aktech; die lojen Zungen ungehindert — lassen nechati lidi mluviti n až so vynulvi. 2. fig. dřiti (se), mezkovati (= bisseln). — II. % Θ = E₇ bez pl. mlatba; aussiebig im D = výmlatný.

Drescher (λ) m E₇, —inf f E₁₉ mlatec, f -cka. Drescher... (λ'...) —arbeit f práce mlatoca. n mlatecká; —hebe f zdviž; —forn n měričné (mlatečů); —John m mzda za mlácení.

Dresden (L) n E₂₅ zem M (v Saska) Dráždany. Dresdener (L) 1. m E, —inf f E₁₉ obyvatel (f-ka) Dráždan. — II. d = c neskl. dráždanský. dresdenijsch (L) a D₂₃₃ = Dresdener II. Dresse (L) Θ [fr.] f E₂₂ paličkování, krajkování.

Dressier... (L"...) —band n lov. korále, pichláký; —bock m kozlík; hůl uprostřed ovinutá slamou, na níž se učí psi apportovati; —hals-band n lov. = band; —meister m cvičitel (zvířat); —leine f tětiva n šňura ke cvičení; —peitsche f důlky, karabáč; —pflod m pachole; —schule f škola ke cvičení n k dressování.

dresstieren (L"L) [fr.] C₁₂ I. %a 1. dres(s)ovati, cepovati, cvičiti. 2. kuch. c=II Sapantn = kapouna upravovati na pekác. — II. % D = n E₇ bez pl., Dresstierer f E₁₈ = Dresjur.

Dresstierer (L"L) [fr.] m E₆ dresovač, cepovatel, cvičitel.

Dressur (L") [fr.] f E₁₈ dres(sjura), cepování, cvičení, (vý)cvik, vprava.

Dresjur... (L"L...) v Dresstierer...

dreschen (L) %n (b) C₁₂ = dräuschen.

dri(e)-brachen (L"L") %a C₁₂ = dreiarten.

Driesch (L) v Dresch.

Dreschel (L) m E₁₁ prov. = Dreschsgel.

Driefel (L) m E₆ prov. s předmět točíci se dokola, zemn. = Drescheibe, Kreisel, Rottleben, Schwinkel, Waffervirbel.

drieseln (L) C₁₂ prov. s I. %a (rychle) točiti n otáčeti (co n čim). — II. % c8 drieselt prší, jen se lije.

Driesendorf top. Č (v) Střížov.

Driet (L) m E₃ prov. j suchar namočený v teplém vině.

Drift (L) I. m E₃ 1. Θ barv. řešátko, vkladek (zelezná obruč se síti). 2. špatná rašelina. — II. f E₁₈ 1. [angl.] id., útvar diluviální. 2. plav. = Drift.

Drift... (L...) —ablagerung f náplav, na-plavenina, úloh diluviální; —alter n doba ledová (čtvrtohorní) n palaeolithická; —for-mation f bludný útvar; —fies (masse) f m stérk n nános diluviální; —schicht f vrstva písku diluviálního; —strömungsp/. zábludné proudy; —werkung n nástroj nalezáné ve vrstvě diluviálního písku; —jeit f = —alter.

Drilch (L') m E₃ obeh. obv. Drell I. 1.

driischen (L') a D₂₃₃ obeh. = drellen.

Drill (L) m E₃ 1. obeh. = Drell I. 1. 2. n = Mandrill. 3. cepování.

Drill... (L'...) —bogen m Θ = Drehbogen; —bohrer m Θ svidr, svidřík (ku vrtání); —brett n Θ = Bohrbrett; —kultur f osévání rádkovací; —egec f brány k rádkování; —ijich m 70. Gymnotus electricus holohřbet, úhoř elektrický; —hausn: a) voj. cvičiště kryté, kůlna cvičení n na cvičbu; b) tež — häuschen n otáčitelný domek pro veverky; c) tež — häuschen n prauňr; —holz n Θ = Bohrbrett; —käfig m = haus b); —maschine f Θ stroj oraci n sei; —meister m voj. a) cepovatel, cvič tel, vyevičovatel; b) četár nad trestanci, velitel trestnické čety; —pilug m pluh seci; —plat m voj. cvičiště; —saat f. Reichenaat; —saat-hade f motyka na okopání půdy po začeti do radku; —sage f pila na železo; —scheibe f kotouček svedny; —schaube f Θ šroubový (lapaci) zvonek, tulejka (lapaci); —stange f Θ tyčinka svedrová.

Drille (L') f E₂₂ = Drilhsaus b).

drillen (L') a D₂₃₃ obeh. obv. drellen.

drillen (L') C₁₂ I. %a 1. (rychle) točiti n otáčeti; n'f sich — otáčeti se (rychle). 2. Θ ein Lohd — diru (m) vrtati; —dären — (gj. dresden) niti stočiti n skrounití; die Seele — hedvábi stáčeti; Das Eijen — železo pilovati n přebezávati; ho-p. (Zamen in Meiden ausfreuen) v rádkách síti, rádkovati. 3. voj. Netruten o Zolaten — cepovati n cvičiti n proháněti nováky n vojáky. 4. š. sm. (martern) týrati, trápiti. — II. % (h) plav. mit dem Nuder — postaviti kormidlo těsné k pravo- n levoboku.

Driller (L') m E₆ 1. cepovatel, cvičitel. = Drilhsaus c).

Drillich (L') m E₇ obeh. = Drell I. 1.

drilischen (L'') a D₂₃₃ obeh. a D₂₃₃ = drellen.

Drilling (L') m E₇ 1. trojče: a) (gedno ze tří dět zároveň narozených) b) krystalová srostlice potrojná; —c pl. trojčata. 2. kladnice, cevni kolo, pastorek (= Satriebe).

Drillings... (L'...) —bogen m stav. triforium†, chodba ve zdi zemn. lodi kostelni trojčité skupeným oknem dovnitř se otvírající; —bruder m bratr z trojčat; —fenker n Θ stav. ztjojnéné okno, ze tří skupené okno, trojčité skupené okno; —geburt f porod trojčat; —kind n = Drilling 1.; —frytall m = Drilling 1. b); —nerm m an. trojnásolný nerv zrakový; —schweiter f sestra z trojčat; —stöde mpl., —stекен mpl. cevy n cívky kladnice, cevy n cívky kruhové; —welle f pastorek, hřídel pastorkový.

driu f (L') v darin.

dringen (L') B₁ I. %n A. (st) 1. durch et. — pronikati p —nouti co n čim; der Regen ist durch j-e Kleider gedrungen děšť mu promočil šaty, saty mu děstěm promokly; der Zduß ist durch

dringlich

— 701 —

Drohau

das Mező gedrungen rana pronikla n projela
masem; das dringt durch Mart und Bein to pro-
niká člověku až do kostí; weithin der Zdrei
pronikavý výkrak; durch die Menge ~ tlači-
ste a prodirati se množstvím; es dringt mir durch
Herz proniká mi to srdeem; mitten durch die
Anunde ~ (pro)klestit si cesta nepřátel; der
Wind dringt mir durch Mart und Bein vitr mne
proviva; diche Randschwellen drangen in’s Z immer
hustet iraky dymu valily se do světlice.
2. aus et. ~ vynikati p -nouti z čehe; der
Zommer dringt mir bis in den kleinen Finger
eitim bolest až v malíčku; das Wücht oft bis
zu mir gedrungen pověst pronikla n dostala
se až ke mne; to modhabádo bis zu Wett ~ pro-
niknouti k Bohu; in ein Geschinnis ~ zkou-
mati tajemství, vnikati do tajemství; das
es mir ja nicht in weitere Kreise dringe! jein aby
se to nerozneslo!; zumin Herzen ~ pronikati
k srdci. B. (b) a: auf et. ~ naléchati. nastupo-
vati nae, státi na šem; bei J-m auf et. ~ miti,
poháněti, nutti; -kati koho k čemn; auf Graß ~
domlouvati se o náhradu; auf A-s Abreise ~
naléchati na odchod &. miti koho k odchodu;
auf die Anhängung des Vertrages ~ gedrungen
na zrušení sulouvy n aby se sulouva zru-
šila; auf Beobachtung ~ naléchati na zaplacení;
dorauf ~ dafs... naléchati na to, aby...; in J.-
naléchati, nastupovati, usilovati na koho of;
mit Dragen in J. ~ naléchati otázkami na koho;
b) abs. už % ~ des Zerfsemes nutn a
náléhavá potreba; ~ des Bitten usilovné prosbv;
~ de Geiser hroztei nebezpecenství; ~ der Be-
dast zjavně podezeni; et. ~ der sérner nastupo-
vati, naléchati nae; jir ~ d erachten miti n po-
kládati za nutné; ~ der Auber pilná práce; jid
inner ~ der heransietten naléhavi j in s většim
durazem se objevovati. — II. r_a † = ~ drän-
gen I. 1. b), 3. — III. ~ v rich ~ =~ ~ I. 1.
drängen II. — IV. gedrungen D. 2. 1. F. p.
od ~ 2. (gündigt) von den Verhältnissen gedrungen
(top) gedrängt) nucen okolnostmi n půměry; ich
füßte mich gedrungen es zu thunpudi n nutká
mne, abych udelal to. 3. gerb zavalitě, slo-
zitě. 4. strueny, úsečný. — V. % C ~ n E.
bez pl. nátlak at.

dringlich (2-) I. a D. 12,7 úsilný; naléhavý, do-
pilný; die Zadeh oft ~ wie naléhá n jest pilná. —
II. s Dringlichheit (2-...) f E₁₅.

Dringlichkeits... (2-...) -antrag m nalé-
havý n pilný n nutný n neodkladný návrh;
~ zelärung f prohlášení naléhavosti n pil-
nosti.

drinnen (2-) adv. (opak dranßen) uvnitř.

drippen, Trippen p (2-) v_n C₁₂, n E₇ tropfen, Tropfen.

Dripp-haken (2-) ⊕ m E₇ stav nástrk (podkrovní n okapový).

drisch (2-) imp. und dreiden.

Trischet (2-) m E₆ cep (= Zedelagen).

Trischemel, Drischübel (—, m E₅, prov pre-
lov, nadpraži, nadedveri. ramenák, podvoj,
stropina, sturej ( — behezen Zturz).

drisch (c)st (2-), drischt (2-) d. a. b. prae. sg.
o Dreiden.

Drischler (2-) m E₆ copník.

Triskleben top. Č (v) Triskolupy.

dritt (2-) D. 29,3 ~ c, Dritte (r) m, Dritte f 1. třetí;
~ens: zmn en adv. po n za třeti. 2. a) am
zen Mär; třetího března. Heinrich der D-
Jindřich Třeti; das ist sein ~ es Wort to má
v každém druhém slově; e-eßßß in die ~
Beten erheben číslo ztrojmocniti n na třeti moc-
nost povýsiti. 3. (jeder Antere) (někdo) jiný; ~
Beifen třetí osoba (v hovorněch klášterněch); da gibt
es kein D- es třetího není (tertium non datur).
4. zt. ~ ve třech. 5. T- třetium (nězůčestnění);
piv. třetí (pivovarský elasník).

Tritt..., dritt... (2-...) ~ (halb a nesl.: -halb Zahre pulttřího roku; -lčt a třeti od konce; -mann m: a) třetí; b) rozsudi, rozhodee: -jchein m třeti čtvr (mesěce); -theil m v Trittbeil.

dritt-arten (2-2) % C₁₂ = dreiarten.

dritte-halb (2-2) v Tritt...

Trittel (2-) n E₃ třetina. 2. druhdy to m
mince; auf die ~ temmt es an penize světen
vládnou. 3. & t.p. třetina čtverčíku. 4. hor.
= Tritteldicht.

Trittel... (2-...) -arbeit f & hor. osmi-
hodinová práce; -ais n tretina jutra (pole);
-baoer m tretinik; -bogen m & t.p. tretina
archu; -dirne f prov. j třetí sluzka; -faſs n,
-kſſe f obch. tretina sudu n bedny; -gias n
a třinka; -kncht m prov. j třetí čeledin;
-quentchen n = Zermepl a; -reißzeug n rýso-
vadlo třemné; -ſchicht f hor. třetina osmi-
hodinová smena; -jſiſer n tretinove stribo;
-ſiſſc n třinka; -jſiſtem n & hat. tretino-
vání; -koune f obch = -ſaſs: -viſer n visir↑
n sudoměr puritníž.

dritteln (2-) v_a C₁₂ = drintheilen.

drittens (2-) v dem 1.

Drittermann (2-) m bra sryv abſchlagen I. S.

Drit-theil (2-) n E₃ třetina = Trittel.

drit-theiten (2-) v_a C₁₂ děliti na tré.

Dritter (2-) m L₅, ~in f E₁₉ = Tritt-
irne, Trittelnice.

drittura (2-) jit. a směnka přímá n přímo
svědčící (= Wechsel).

drob (2-) adv. = tareb, darüber.

droben (2-) adv. nahore, svrehu.

Drochelsdorf top. Č (v) Drochy.

Drog-bank (2-) m plav. f D₁₅ úskalí při
odlivu vysvětající.

Droget(f) (2-) (vst. drožet) [fr.] m E₃ dro-
gel; datka protokarav. z vlny bavlny a hohabil.

Droget(f)... (2-) ~ fabricant m obeh továrník
drogetu; ~roſk m kabát drogetový.

Drogue (2-) čst droge, fr. f E₂₂ droga, zboží materialní.

Droquen... ("...), Droqueric... (~a...)
(Dst. drogn) -geschäft n, -handel m drogerieſt,
obchod se zbožím materiálním; -händler m
drogista, obchodník se zbožím materiálním;
-handlung f = -acidwät; -menge f množství
n zásoba drog n zboží materiálního.

Droquiſt (2-) m E₉ = Treguenbändler.

Droh... (2...) -blick m hrozivý pohled;
-brief m výhružný list; -burgf = Zwingburg;
-note f diplom. výhružná nota†; -schwur m
výhružná prisahu.

Drohan top. Č (v) Drochovec.

drohen]

405

drüben

drohen (↓) I. "n (b) C₁₂ hroziti, vyhružovati; S-m (mit) et.) ~ hroziti n vyhružovati komu čim; ms droht ein lmalüd hrozí nám neštěsti; den činstur; ~ hroziti sesutim; c, čs droht mit Regen dešt je na spadnutí, má se k dešti; ~d a hrozivý, výhružný; ~de Haltung zpurné chování, zpurnost; Prov. wer droht, macht dich nicht teßt pes, který štěká, nekouše. — II. s Drohung (↓) f E₁₈ hrozba, výhružka; Drohung gegen S hrozba n výhružka komu.

Drohm (↓) m ⊖ E₃ = Drahm.

Drohm-baum (n↓) m ⊖ D₁₁ = Drammbaum.

Drohm-lade p (n↓) f E₂₂ berl. hlupák.

Drohne (↓) f E₂₂ zo. trubee.

Drohnen (n↓) ~ (n↓) ~ ... ~brut f trubčí plod, trubei; ~mutter f zo matka (věd); ~scheibe f kotouc ohrazující plod trubčí; ~schlacht f, ~würgung f zabijení trubeů; ~zäpflein n buňky pro trubee.

dřónnen (↓) I. "n (b) C₁₂ 1. duněti, řinčeti. 2. (er)chuttern: die Erde dröhnt unter f-n Schritten země duní pod jeho kroky. 3. brněti; der Schmerz dröhnt mir bis in den kleinen Finger bolest ozvývá se mi až v malíčku n proniká mi až do malíčku; citím bolest až v malíčku; až mine malíček bolestí brní; čs dröhnt mir durch alle Glieder všecky údy me brní. 4. f prov s (u↓) a' rotahovati slova, zdoulavě mluvití; was dröhnt du wieder? co to zas kvačěs n žvaniš? — II. % A. D- n E₇ bez pl., Dröhnung f E₁₈. B. jen Dröhnung P f beiš. = Drorfeige.

dröhnig (↓) a D₂₃ prov s pohodlný (v chůzi n v řeči), (dostatři) ospalý.

Drohniß top. Č (v) Drhonice.

Drohung (↓) f E₁₈ v drohen.

Drohungš... (n↓) ~... ~wort n hrozivé n po-
hružné slovo.

Droll (↓) m E₂₀ sedlák, nemotora, hrubák.

Drolle (↓) f E₂₂ 1. těž -rci (↓) f E₁₈
žert, šprým, čtveráctvi. 2. = Ţrulle.

Droller (↓) m E₆ věd. = Drulle.

Drollerei (↓) f E₁₈ v Drolle 1.

drollig, ₩ drollicht (↓) I. a D₂₃ jen jěši fig.
žertovný, šprýmovný; -er Měl čtverák, šibal,
dareba; daš Dc bei der Geschidte iſt... nejkrás-
nejši při věci jest... — II. s Drolligkeit (↓) f
E₁₈ = Drolle 1.

Dromedar (~↓) [řec.] m E₃, E₁₉ zo. vel-
bloud (jednohrbý), dromedář, drabař; fig.
velbloud, hňup.

Dromels (↓) n neskl.; Dromen (↓) n E₇
bez pl. kus látky na štětku natěraci.

Drommete (↓) f E₂₂ = Trompete.

Dromos (↓) [řec.] m E₂₆, pl. Dromoi id.,
dráha.

dromoskopisch (~↓) [řec.] a D₂₃ dromoskopický†

Drömt (↓) n E₃ 1. obch. míra dvanácti měřic.
2. plav. = Dromels.

Dronte (↓) m E₂₁ zo. Didus inepus blboun nejapný.

dronten-artig (↓) a D₂₃ zo.: ~ E Vögel
blbouni.

Drop (↓) [angl.] m E₂₅ 1. ⊖ želozn. (pohyb-
livý) jeřáb (na vozíku). 2. bonbon (anglický).

Dros (↓) m neskl. plav. usazenina delhu.

Drosan top. O (m) Stražov.

droſch (↓), ₩ droſche (↓) impſ. und dreschten.

Drosch (↓) m D₁₁ = Dreschlein.

Drosch... (n↓) ~... ~klöppel m v Dresch...

Droschel (↓) m E₆ = Drosſel.

Droschel (↓) m E₆ = Dreschſlegel.

Droschke (↓) [pl.] f E₂₂ drožka.

Droschen... (n↓) ~... anſtalt f společnost
drožková; ~fahr-tare f = ~tari; ~fuhr-
mann m = ~futscher; ~halte-plaſ m stano-
viſtě drožek; ~halter m nájemce drožek;
~futscher m drožkář; ~marſe f znáuka n
číslo drožky; ~pſerd n drožkáŕský kůň;
~reglement n, ~regulativ n drožkáŕský řád;
~tarif m jízdní sazba drožek; ~uhr f hodiny
na drožce (označující dělku jízdy).

droſchen (↓) ₩ "n (h, ſn) C₁₃ jeti drožkou
n v drožce.

Drojeleci (↓) f E₁₈ kroucení; fig. = Jiſtelei.

Droſeln (↓) %a C₁₂ = drieſeln I., drillen 1. 1.

Drojerace-en (~↓) [řec.] fpl. E₄₂ bot.
rosničky.

Drosenau top. M (v) Drozdov.

Droslan top. Č (v) Tvrdoslav.

Drosowiz top. Č (v) Strížovice.

Drosſe (↓) f E₂₂ 1. plav. = Dromels. 2. = Ţrejs.

Drossel (↓) [ſ.] f E₂₂ I. zo. Turdus drozd. --
II. †, ‡, jeſtě lov. hrdlo, hltan, chřtán, jíčen, požerák.

Drossel..., drossel... (n↓) ~... ~ader f an.
hrdelnice; (u kon) plicni žila; ~artig a droz-
dovitý; ~artige Wögel zo. drozdi; ~ausſchnitt m
řez hrdelný; ~berec f bot.: a) = Cerejche;
b) plod kaliny (Viburnum opulusi); c) jmelí;
~bein n ostružka; ~blutader f an. = ~ader;
~fang m chytání drozdů; ~fortſaß m vý-
čnélek hrdelny; ~geſlecht n (o koni) pleteň
hrdelná; ~gran a drozdově šedy; ~grube f
jáma hrdelná; ~haus n drozdárna; ~klappe f
~ventil n ⊖ par. str. klapka rovnací (= Tampf-
klappe); ~klutter m vábnička na drozdy;
~knopf m olryzek; ~knoten m uzlina hrdelná;
~kopf m lov. požerák; ~lippſch m zo. Creni-
labrus melops drozdák zlatoleský; ~loch n
otvor hrdelní; ~maschine f ⊖ přáda. kracle.
krample; ~rohrſänger m zo. rákosník velký;
~ſchneife f lov. smyčka; ~juhl m ⊖ přáda.
sprádací stroj na ostře točené příze vlněné;
~vene f = ~ader; ~ventil n ⊖ v ~klappe; ~weib-
chen n zo. ₩ samička drozdova.

drosseln (↓) ₩ I. %a C₁₂ škrtiti, rdousiti;
⊗ str. tísniči n škrtiti párů vzduch. — II. %
D- n E₇ bez pl., Drosselung f E₁₈.

Drossen top. C (v) Strašeń.
Drost (↓) m E₃, E₂₀ dněm. krajský (hejtman)
(= Antmann, Vogt).

Droſlei (↓) f E₁₈ 1. krajské hejtmanství.
2. obydlí krajského hejtmana.

drüben f (↓) I. tam, na druhé straně;
hilben und ~ tu a tam; von ~ odtamtud; von
~ über dem Gebirge ze záhoří; fig. Lente von ~:
a) lidé ze zámoří, lidé za mořem (oa př. v Americe);
b) (v Rakousku) lidé v Německu; často gen. hilben
und ~ des Borßangs po obou stranách záslony.
— II. % D- n E₇ bez pl. onen svět, život po smrti.

Německočesky slovník. 1. Deutschböhmiſches Wörterbuch.

89

drüber

— 706 —

drücken

drüber f (L) a.bv. e darüber (opak drunter).

Druck (c) m E₄ 1. (nátlak, tíseň, tisk; fig. e-n) auf d. ausüßen einiti nátlak, naléhati na koho. 2. der Hand stisk ruky. 3. c-vaſt tíže brömene; unter dem c der Knechtfach halten utiskovati; c auf der Brust tlak an prsou; d im Maſen těžkost v žaludku; es ist im ihm nur ein und ein Znduſ než se ohlédne(s), má to v sobě; fig. im c leben žiti v tisni; d erzogen Wegeuendt tlak budi protiſtuk; prov. f. fig. das hat mir den lebten gegeben undt voffene ruinier to mi dodale. 4. Zusammenpresſung (s)tlacení, (s)tisknutí; cetterne lisování. 5. (S)rtung des Trätena) stlačenost; prov. vylisované. 6. důraz, závažnost; c r Žade den lebten gegeben dědelt an)ati. 7. ⊕ typ. tisk; e-n (Prebe) abziehen učiniti obtained; in gegeben (prov. J legen) dátı do tisku; wöhrend des c za tisku; im d e beſtündiges Buch kniha des tisku; das ist nicht im c erzielenen to nevyšlo tiskem. 8. (S)rtugage tisk, vydání; Frag, und (S)rtag von S. Œt V Iraze, tiskem a nákladem J. Otto.

Drudc..., drudc... (2...) -atrophie f úbyt tlakový; -balken m ⊕ typ břevno tiskařské (k zatužení namočněno papíru); zatěžovadlo tiskařské; -baum m ⊕ tlakový n tlačný trám, stlačovadlo; -berichtiger m ⊗ typ. obv. Correcter; -berichtigung f ⊗ typ. obv. Correctur; -besorgung f obstaraní tisku; -beule f boule od tlaku, pohmožděnina; -bewilligung f povolení k tisku; -bild n psych. predstava tlaková; -bogen m: 1. a) tiskový arch; b) vytištěný arch. 2. (qunm Zdručien) samostřel; -bohrer m ⊕ svidík (vertak hodnářu); -bolzen m ⊕ svorník tlakový n tlačný; -brand m path. sněč tlaková; -buchtaben mpl., -lettern fpl. typ. písmena tisková, písmo; -cylinder m ⊕ typ. hřídel n válec u stroje tiskařského; -elasticität f pružnost v tlaku; -empfindung f psych. pocit tlakový; -erlaubniss f povolení k tisku n tisknouti (=bewilligung); -erklängt m pr岳ſk; -ſchäga m schopný tisku; -farbe f ⊕: a) typ. = Druder (ſchärze); b) barva na tisk látek; -feder d. = Zpringfeber; -fehler m ⊕ tisková chyba, tiskový omyl; -fehler-verzeichniſ n seznam tiskových chyb n omylů (Errata); -fertig a typ. hotový n uchystaný k tisku; -ſest a ⊕ pevný v tlaku n při roztačování; -ſeltsigkeit f pevnost v tlaku n při roztačování; -ſläche f ⊕ plocha tlaková n tlačná; -form f ⊕ typ forma tiskaci; -freiheit f volnost svoboda tisku; -genhmigung f = bewilligung; -ge wicht n závaži tlakové n tlačné; -hebel m: a) ⊕ pákatlaková, stlačak, -ovadlo; b) voi. páka tlačící u anglicke laſety oblehací haubice; -herr m majitel (knih) tiskárny, f (knih) tiskař; -höhe f mech. výška tlaku n pádu n náporu vody; výška tlaková; -jahr n rok vytištění n vydání; -kattun m obch. tištěný kartoun; -klappe f = ventil; -föpfe mpl. bei der Ztoh berdwelle ⊕ hor., str. = Auschubflachen; -kosten pl. náklad na tisk; -kraft f mech. síla tlaku, tlačivost; -kugel f voi. koule n střela stěsnaná n stlačená; -legung dání do tisku (= Drud 7.); -leinen n obch. tištěné plátno slezske; -letern fpl. v -buchtftaben; -linic f stav. čára tlaková; -manufachſt f mužstvo u stríkačky;

-maschine f ⊕ tlakový stroj; -messer m tlakoměr; -model m, -modell n ⊕ = form; -organ n čidlo tlaku; -ort m místo vytištění n vydání; -papier m papír tiskový k tisku; -perkal m ⊕ kalikoſ; -platte f ⊕ mědiny. deska tlaková n tlačná; -presſe f tiskaci lis (= Buchdrüterpresſe); -probe f typ. obtained (tiskový); -pumpe f ⊕ pumpa na tlak n tlaková, tlakový násos, tlakostroj; -pumpen-folben m ⊕ piston pumpy tlakové, piston tlakostrojný; -punkt m plav. des Winted auf die Seget bod tlaku větrného na plachty; -rad n ⊕ soucr. = Mändelrad, Kransrad; -reif a upravený, hotový k tisku; -richtig a správný, prostý tiskových chyb; -richtigkeit f správnost (nutná k tisku); -ring m ⊕ prsten tlakový n tlačný; -rohr n, -röhre f ⊕ str. tlaková trouba; -sachen fpl. tiskopisy; -satz m ⊕ hor. str. tlakový stav (pumpový násosní); -ſcheibe f ⊕ = rad; -ſchlosſ n stiskaci zámek; -ſchoſe f obch. = leinen; -ſchraube f ⊕ pružitovací n přitužný ⊕ tlakový n tlačný přitlačující šroub. přitužník; -ſchrift f: a) tiskopiſ, zejm. pl. -ſchriften tiskopisy; b) ⊕ typ. písmo tiskové; -ſchwärze f = Druckerzwärze; -ſinn m smysl pro tlak; -forten fpl. tiskopisy, druhy tiskové, formuláře; -ſpiel n hra (s) frékem (na dlouhém stolé); -ſpreize f ⊕ hor., tes. rozpínka tlaková; -tempel m: a) (am Brunnem pist pumpy; b) razítko; c) otisk razítka; -taſel f = -piel; -telegraph m ⊕ tiskaci telegraf; -tuch n ⊕ tisk. 1. tiskaci podpołžka; -ventil n ⊕: 1. bei Pumpen tlaková záklopka, tlakový klapan; 2. beim Gebläse = Aue-blaſſtappe; -ventil-kamen m ⊕ bei Pumpen klapník tlakový; -verband m tlakové vážání; -verbot n zápořed tisku; -vorsellung f = bild; -wage f areometr, hustoměr; -walze f ⊕: a) typ. = -ventilier; b) hoap. stlačovaci válec; c) prádá, válee mačkací; -walzen-streicher m ⊕ tisk. 1. natěrák váleč; -waren fpl. obch. tištěné zboži n látky; -weiche a, adv. tlakem; -verk: 1. = pumpe, -maschine; 2. mino. razidlo, razici stroj; 3. typ. a) tiskařské náčini u lisu; b) dílo vytištěné; -ange f ⊕ = Nederange; -jubehör n ⊕ typ tiskařské náčini (s-vr. Druder..., Buchdrüter...).

Drüd-... (2...) -drehbank f ⊕ soustruh na vytlačování; -pumpe f ⊕ str. páková pumpa, pákový násos, konopásek, pumpa s konopáskem.

Drückeberger (2~4) m E₆ ρ lenoch.

Drüfel (2) ⊕: 1. mech. = Druchebel a). 2. = Behrsdachnebel.

Drucken (2) %a C₁₂ typ. 1. tisknouti; -laſsen dátı do tisku; fig. er lügt wie gedruſt lže, až se mu od huby práši n až se hory zelenaji; uhodí Mělník v Hoštku, až se Roudnice zatřese; affes glauben, was man gedruſt liest věřiti všemu, co se čte tištěno. 2. prov. J = drüßen.

Drücken (2) C₁₂ I. %a 1. (prefjen, drängen) tisknouti, tlačiti, mačkati; ⊕-m die Hand ~ ruku (s)tisknouti komu; ⊕ an sein Herz ~ (při-) tisknouti na srdec koho; ⊕ fest in f-e Urne ~ sevřiti koho v náruči; ⊕-m ein Œtild Geld in die Hand ~ vtisknouti komu peníz do ruky; den Hut tief(er) in das Gesicht ~ vtisknouti

Drucker]

— 707 —

Drüsen-...

si klobouk hloub do čela; breit, o platt ~ smačkati, nouti; et. aus et. (perane) ~ vy-
mačkati eo z čeho; V. todt~ (do smrti) umačkati
koh; sich den Fuß wund ~ nohu si umačiti;
zusammen~ smačkati; Fuß ~ (quellenden) ovoce
otlouci n omačkati. 2. tižiti, svírati; zu Boden ~
otlačiti ~ tisknouti k zemi; die Last drückt mich
břimě mne tiži; die Bruß ~ tlačiti na prsou,
svírati prsa; den Magen ~ tlačiti ~ žaludek
v ~ žaludku; m-e Žieſel ~ mich hoty ohne
tlači; Prv. Seder weiß, wo ihn der Schub drückt
každý ví, kde ho střevic hněte; fig. der Alp
drückt ihn tlači ho můra, chodi nań můra. 3. fig.
er drückt s-e luterthanen utiskuje poddané; der
Hunger drückte die Belagerungen hlad trápil obležené;
gedrückte Lage stíněnost, trapné postavení;
obeh. gedrückt (o censch) nízký; die Börse war ge-
drückt na burse ceny klesly. — II. v'n (b) 1. die
Speife drückt ihn im Magen pokrm ho tlači vž-
ludku; die Sonne drückt slunce pálí; die Last
drückt břimě tiži; prp. an c-e o anſ e-e Seder ~
(pri)tslačiti na péro, stlačiti ~ smačkati n
stisknouti péro; anſ deinem Herzen drückt (dies
tafend) ein Yed tvé srdec svírá hoře; fig. f anſ
et ~ klásti důraz nač. 2. = drüsen. — III. v'n
ſich ~ 1. ſich an einander ~ tlačiti se na sebe (na-
vzájem); ſich gegen die Wand ~ tlačiti se ke zdi;
das Obſt hat ſich gedrückt ovoce se omačkalo; ſich
beim Reiten ~ při jízdě (na koni) se otačiti;
der Stachel hat ſich ihm tief ins Herz gedrückt
ostern zaryl se n proník mu hlboko do srdec;\ jein Wort hat ſich nur tief in die Želec gedrückt
jeho slovo utkvělo mi hlboko do v duſi.
2. (ſich dußen, schmieren) skrěiti se, skloniti se; fig.
pokoriti se, ponižiti se; ſich in e-e Œſe ~ krěiti
se do kouta. 3. f (ſich heimtich davonmachen) uprch-
nouti, zmizeti, f ufouknouti, upláchnouti,
prásknouti do pot, vzíti do zaječej; ſich
von Ort zu Ort ~ vléci se místo do místa. —
IV. ~ d A₂₃₃ tísnivý; ~ de Abgaben verliké dane;
~ heis parno, dusno; das Haus war ~ d (o ge-
drückt) voll dům byl nabit n natřískán. —
V. A. % D~ n E₇ bez pl. B. jen Drückung f
E₁₈ stav. stlačení.

Drucker (v) m E₆ tiskař.

Drucker... (v...). (= Buchdrucker...) ~ Iehr-
ling m tiskařský učen; ~ Iohu m mzda tiska-
ská; ~ ſaal m = himner; ~ ſchwarze f O typ. čern
tiskařská; ~ zimmer n typ. místnost k tisku.

Drücker (v') m E₆ θ 1. tlačitel at a. 2. (otinthen) ~
e-r Thum klika (u dveři). 3. (Schwetjel) klíč. 4. Θ ρušk.
spoušſ (= Abzing 6). 5. textut. klapačka (k spouštení)
n udržování osnovy n zboži na stavě. 6. fig. = Dämpfer 1. fig.
7. zlod. kapsář, dolinář (= Taichendieb).

Druckerei (v~v) f E₁₈ 1. knihtiskařství (= Buchdruckertunft). 2. F tištění (knih atd.). 3. (knih-)tiskárna. 4. abbr. za Kattun, Beug~ v. c.

Druckerei... (v~v...). (= Buchdruckerei..., v~ v.
Kattun~ Beug~ v. c.) ~ abſchrift f (typ. der
Manuscriptes opis rukopisu k tisku; ~ procente npl.
typ. náklad na udržování materialu.

Drücker-schloß (v~) n E₁₅ zámek s pérem.
drucksen (v~) f % (b) C₁₄ váhati, rozpakovati se.

Druckser (v) f m E₆ váhač, louda(l).

Druckerei (v~) f f E₁₈ váhání, rozpakování.

Drud (1) m P₁₃₅ ~ c (2) f E₂₂ 1. skřítek.
diblik, ſotek. 2. (cybernetiſen) carodeji, f -ka,
3. často saměovino ~ Druide. 4. Drud f P₁₈ p vid.
zlá žena, dracice, megera, furie!.

Drud... (u...) ~ drüßen n můra.

Druden... (u...) ~ baum m strom, pod
nimž se shromážduji carodeji; ~ beutel m bot.
Lycoperon pýchavka ohemá (= Reichenstäub-
ling); ~ buſch m = Donnerbeſen a); ~ ei n ma-
ličké vajičko; ~ fuß m: a) muri noha, carovný
pětihelník; b) teſ ~ mehl n plavuň (= Bären-
tappe 2.); ~ ſliſn d Œ ſezu kus masa (thovězího)
z plece; ~ ſlunde f hodina duchů n půhočení.

Drüde (1) m E₂₁, f E₂₂, Drudin (1) f
E₁₈ druid] (f -ka) (knér koltšky).

Drüiden... (u...) ~ altar m oltár druid-
ský; ~ baum m strom druidský; ~ berec f bot
= šmarze Befinge; ~ dienſt m słužba druidův,
druidism†; ~ ei n zkamenělina mořského ježka.
~ ciche f: a) dub druidský; b) bot Quercus pe-
dunculata dub letní, křemelák; ~ fuß m bot
= Bärenappe 2.; ~ Iehre f nauka druidů:
~ stein m kámen druidský v Bretan.

Drüidenthum (1) n E₇ druidství.

drü-idisch (1) a D₂₃₃ druidský†.

Drüſt... (v...) ~ maſhine f O textu stroj
lokový, lokovka.

drum F (v) abbr. za darum.

Drum top. (v) Drumy.

Drum(m) O hor. v Drumm.

Drumme (v-) O f E₂₂ = Holzmein.

Drucken (v-) f a chv. děle (opak dřeben).

drunter (v-) adv. f = darunter; ~ und drüber
werfen zpréházeti, naházeti páté přes deváté
n bez labu a skladu.

Drüſch (1) m E₃ = Ausdrüſch.

Drüſch (1) m E₃ 1. ~ = Dreech. 2. f liják,
-avec.

Drüſchen (1) n E₇ žlázka.

Drüſchen F (1) v'n (b) C₁₂ prov = drüſchen.

Drüſchling (1) m E₃ = Dreechling.

Drüje (1) I. f E₂₂ 1. min. druzaj, štětka.
2. = Drüje. 3. path. chripka. 4. skoro ¼ (Schewür)
vřed. 5. ~ n pl. (Draben) mlató. (Sefe) kvasnice;
(Šteſchen) výtlačky olejné, matoliny, pokru-
tiny. — II. mpl. E₂₀ Druzové (národ na Labanonu).

Drüſe (1) f E₂₂ 1. žláza. 2. vřehl chripěcí,
ozhřivka (koní).

Drusel (v~ n 1) f m E₆ spánek, dřímota.

druselig f (v~ n 1) a D₂₃₃ uspaný,
spíci, ospalý, drímavý.

druseln f (v~ n 1) v'n (b) C₁₂ spáti, dřímati.

Druden..., drusen... (u...) ~ aſſche f salajka
z kvasnie a matolin vinných; ~ bildung f
geol druzovina; ~ förmig a min. druzovitý;
~ kobalt m min. kobalt v druzách; ~ los a bez-
žlázý; ~ ôl n olej z matolin vinných.

Drüsen..., drüsen... (u...) ~ anſchwellung f
otok žlaz; ~ artig a žlázovitý; ~ baum m bot.
Adenanthera žlázokvét, žláznoprašnice; ~ be-
ſchreiber m popisovat žlaz, adenografi†;
~ beschreibung f popis žlaz, adenografi†;
~ beneſ f tek = ‹eindwüſt›; ~ bildung f tvo-
ſení žlaz; ~ bläſchen n an dutinka žlázová,
měchýřek n mišek žlázový; ~ blatt n list
žlázv střevné obsahující; ~ blätterig a bot.

drusfj |

— 768 —

[Duckel]

žláznatolisty; -blume f. bot. a) Adenostemma, wá Adenanthera žlázokvét, žláznoprašnice; b) glattblätterige -blume Adenanthos (rostlina z žádu Proteaceae); -darre f. úbyt okružný; -entjündung f. zánét zlaz; -sörmig a žlázovitý; -geschwüft f. 1. otok žlaz(y), výr. 2. krtice, kra; -gewebc n. tkání žlaz; -gloſe f. bot. Adenophora (rod roſtin z žádu zvonkovitych Campanula-ceae; -götter-baum m. bot. Ailanthus glandulosa pajasan; -haar n. bot.) a) vyměsovaci chloupek (rostlin); b) Sedum villosum rozchodník huňatý; -höhle f. an dutina žláz(y); -kapsel f. pouzdro žlázov, vak žlázový; -kaffie f. bot. Cassia glandulosa sena n. kasia žláznatá; -ketchig a bot. žláznatokalichatý (se žláznatým kalichem); -klec m. bot. P'soralia dětelník; -frankheit f. choroba žlázní; -krebs m rak(ovina) žlaz; -funde f., -chrc f. nauka o žlážděch, -adenologie†, -lappchen n. laluček žlázový; -leiden n, -übel n. nemoc žlaz; -magen m. der Geſtigels (spodní) ptačí vole (koduk potrava jde do žándku); -membran f. blána žlázová; -ſchleim m. sliz n. hnuj oční; -ſchmer; m. path bolest žlaz; -schnitt m. řez žlázy; -staubjädig a bot. se žláznatými uňtkami tyčinkovými; -tragend a bot žláznosný; -verhärting f. ztvrdnutí žlázy; -verſtopfung f. záepa žlázy; -weſpe f. zo. vosa f. zodu Zethus; -wunde f. rána žlázová; -wurm m. zo. žláznatec; -zellen fpl. buňky žlázné; -zergliederung f., -jerlegung f., -jerschneidung f. řez n. protěti žlázy, žlázopitva.

druſchſt (↓) a D₂,₃ min. druzový.

drüſch (↓) a D₂,₃ žláz(itz)ý.

drüſig (↓) a D₂,₃ 1. min. druzovitý. 2. zvěrol. stížený uzhrívkov n. chrípčení.

drüſig (↓) a D₂,₃ žláznatý, žlázovatý, žlázonosný, žlázy mající.

drüſſch (↓) a D₂,₃ druzský.

Drüſſel (↓) m E₆ 1. ⊕ vod. st. = Drempel.

2. prov. s = Zdruſſe.

Drüſte (↓) f. E₂₂ stoh, brh.

Drüs-wurz (↓) f. bot D₁₅ 1. = Breunfraut d).

2. a) Adenanthe fistulosa halucha trubkovitá n. rovratá; b) Ranunculus bulbosus pryskyřník bambulinatý.

Drutſche(r↓) f n. E₆ prov. f. (jungeſ) = bučíček, bučatá n. bučulatá osůbka (= Trutſchel).

Drade (↓) [řec.] f E₂₂ dryada↑, lesní vila n. ženka n. panna.

Drändera (↓) [řec.] f E₂₃ bot Dryandra (stromy a keſt 7 žádu Proteaceae).

Drías (↓) [řec.] f, pl. Dryaden (↓) = Dryade.

d. s. abbr. 1. = detur signetur [lt.] lekár. dá a oznáci se. 2. = dal segno [it.] hud. od znaménka.

Dſchihon (↓) m. E₂₅ zem. Amu Darja.

diching (↓) int cink! cí(lili)nk! dzín!

Dſchingis-Khan (↓) npr. m E₃ Čingisehán.

Dſhinn (↓) [ar.] m E₂, dzin, zlý duch, běs.

du. Du (↓) 1. pr. p. 2. os. gen. děiner, dat. dir. acc. did; pl. nom. ibr. gen. en(r)er, dat. n. acc. end: ty; du hajt če gefagt ře! 'Ps to, tys to řekł; (ſid) = něnnen tykati (si); mit 'm auf = und = stehen, ' = něnnen tykati si s kým; f. fort

mit ifm, jasjt = nicht, so gilt če nicht hle, jak ubíhá! = der = mein ſreund bift ty, který's mi přítelem; = Œſel (ty) osle! = II. n. neskl. der ſreund ijt dein andres = ty a přítel jedno jste.

Dual (↓) [lt.] m E₂₅, E₅ gram. dvojné číslo, duál.

Dualin (↓) [lt.] n E₃ chem. id. (tráskavina).

Dualis (↓) [lt.] m neskl. = Ţinal.

Dualismus (↓) [lt.] m E₁₄ filos., polit. id.; dvojitost, (ir)nost (nauka činici základem dva principy).

Dualißt (↓) [lt.] m E₁₀ dualista↑, stoupenec dualismu.

dualißtisch (↓) [lt.] a D₂,₃ dualistický↑.

Dualität (↓) [lt.] f E₁₈ dualita↑, dvojnost, -ství.

Du-alitäts... (↓↓...%) -lehrc f nauka o dvojnosti.

Duar (↓) [ar.] m E₂₇ id., nestálá vesnice beduinská.

Dübel (↓), Dübel (↓) ⊕ m E₉ 1. hmoždík, inka, kolík, čípek. 2. klínek (= Döbel 3.).

Dübel... (↓...) = baum m. poval.

dübelu (↓) ⊕ %/t C₁₂ hmoždíkovati (vážat hmoždítky) (= döbeln).

Duben-woden (↓↓...) m E₇ bot. = Aderſchadteſhaln.

Dub-hammer ⊕ (↓) m E₄ mědikov. kladivo kotlové.

dubiös (↓) [lt.] a D₂,₃ pochybný.

Dubiation (↓↓-↓, čti -ejón) [lt.] f E₁₈ pochybování.

Dubl... dubl... v Dubl...

Dublin n E₂₅ zem. chl. M v Irsku).

Dublone (↓) [špań. | dublón], druhdy špań. zlatá mince.

Ducaten (↓) [lt.] m E₇ dukát↑.

Ducaten... (↓......) = gewicht n dukátová váha; -gold n dukátově zlato; -gran n obch. rak váha zlata (= 5·8177 cg); -macher, -mann, -ſcheißer m: a) člověks(amé) dukáty; b) hráška dukátníček; -nudeń fpl. dukátové nudle; -röschen n bot Hieracium pilosella chlupáček; -jchwere f obch. dukátová tíže; -ſliid n dukát; -voget m. zo. Polyommatus virgaureae ohni-váček celikový.

Ducalbe. Dukalbe (↓↓) f E₂₂ ⊕ vod. st. koly k upevňování lodi, lapač (v Dukalbe).

Duchert (↓) n E₂₅ prov. j svrchnice (= Sberbent).

Ducherts-bruder (↓↓-↓) m E₄ prov. j = Ţižer bruder.

ducherjen (↓↓) vₙ (b) C₁₄ víd. = duzen.

Ducht (↓) f E₁₈ 1. pramen lanový; prámének snůrový, provážek. 2. plav. příčná lavička člunová.

Duck... (↓...) = entc f zo potápka; -ſenſter n okno poloviční sířky, ale obyčejné dělé: -kopſ m pulec; -mäuſer m v heslo o sobě; -nackig a v heslo o sobě.

Dückalbe (↓↓) m E₁₂ plav. ouvazové sloupovi přistavní; vod. st. soulapači (v Dückalbe).

Dückalben... (↓↓...) = ſtich m plav klička ouvazová, oko ouvazový.

Duckel (↓) f ⊕ hor. dukle↑, dudka (malá, nehluboká) schichtel.

Duckel...

— 109 —

duldsam

Duckel... (v-...) -ban m ☉ hor. dohývání n. dílo duklově n duklami.

ducken (v-) C₁₂ I. vₐ na den stěp > hlavu schýliti n skloniti; fig. V. > pokoriti, poníziti koho. — II. vₚ sich >, vₚ'n (b) schýliti se. skloniti se. shýbati se, (s)hrbiti se, (s)krčiti se, (s)chouli tichošlápek, ticháček, svatoušek, pokrytec, licoměrník.

Duder (v-) m E₆ 1. ☉ vod. st. shybka. 2. plav = Duder.

Duck-mäußer F (v↓-) m E₆, -in f E₁₉ 1. osoba chodící mlčky a se skloněnou hlavou. 2. (z)keiwer) potměsilce, potutelník, tichošlápek, ticháček, svatoušek, pokrytec, licoměrník.

Duck-mäußerei f (v↓-v) f E₁₈ potměšilstvi. potutelnost, tichošláství.

duck-mäuſcr (cr)ig F (v' (v')-v) a D₂₃ potměsily, potutelný.

duck-mäuſern F (v↓-) vₘ (b) C₁₂ svatouškovati, býti potměsily n potutelný.

duck-natig (v↓-v) a D₂₃ skřeňv, schmutv.

Duck-fiein (v'v) m E₃ geist. tras↑ (= Dufftein).

Duck-taube (v'v') f E₂₂ 70. holub grónský. ductil (v-) |lt. | a D₂₃ tažný, kujný.

Ductilität (v'v') |lt.| f E₁₈ tažnost, kujnost.

dudelbimbam (v↓-v) int. intrefn.

Dudeldei f (v↓-) m, n E₃ 1. žvast. 2. vetěs, čár, capart; wieder Hans ~ sein býti hloupý jako drív.

Dudeldum(dei) f (v'v') I. n E₂₅ opětovaný rým v písnič. — II. int. napodobem vzniká nětny

Dudelei (v↓-) f f E₁₈ 1. dudlanice, -na (špatná hudba), š. sm. hra na dudy, dudání. 2. š. sm. váhání, okounění. 3. prov. j = (vejdel).

Dud(c)fer (v'v') f m E₆ 1. dudlár; s. sm. dudák. 2. f vahač, louda, okouněč. 3. prov. j = (jedler).

Dudelmann (v'v-) m D₅ = (e)iermann.

Dudelmauns-kram f (v'v') m E₃ prov. s děa iſt ~ to za nic nestojí, to nestojí ani za zlámanou grešli.

dudeln f (v-) C₁₂ I. vₐ'n (b) 1. dudlati, špatné hráti, w. sm. hráti na dudy, dudati. 2. s. w. váhati, loudati se, okouněti. 3. = jedeln. — II. vₐ ein Lied ~ bručeti si n prozpěvovati (si) píseň. — III. % ♃ ~ n E₇ bez pl. = (z)ndelei.

Dudelsach (v'v-) m D₁₁ 1. hud. dudy; Prv. den Himmel für e-n ~ anſehen snísti podšev za pernik. 2. prov. a tlusté černé jelito.

Dudelsach... (v'v')... hud. ~macher m dudař.-pfeweſe f dudy (v zchalmei); ~pfeifer m dudák.

Duder (v-) f m E₆ = (z)ndeler.

Dudu (v-) m E₂₅ 20. blboun (= (z)rente).

Du-ell (v-) |lt.| n E₃ souboj, duel|.

Du-ell... (v'v') ~forderung f vyzvání na souboj; ~mandat n zákon o soubojích, zápověd soubojů; ~(ier) wuth f nemírná záliba v soubojích.

Du-ellant (v'v') |lt.| m E₂₀ soubojník, soupeř n sok v souboji, duelant|.

Du-ellier... (v'v') v (z)neſl...

du-ellieren (v'v') |lt. | C₁₂ vₚ sich ~. síd mít 3-m ~ míti souboj, bíti se s kym

Du-enna, Du-ena (v-) |spain.| f E₂₃ pl. ~s duena, starsí społeenice.

Du-erne ₩ (v'v') |lat.| f E₂₂ w. tiskový arch ve ſoliu o dvou složkách.

Du-ero (v-) m E₂₅ vem. id. těka ve Spanělisch.

Du-ett (v-) |lt.| n E₄ bud. duet(t)of, dvojzpěv, dvojhra.

Diſſel (v-) ohěb. [angl.] n E₂₅ suknovitá tkamina, vlněná látka houňovita.

Duſt (v-) I. m D₁₁. pára, výdech, výzev. 2. západ (angenebmer) vůne. 3. jiní, jinovatka (— Mandreij). 4. ♃ motonym. příř, puch, chmýř, prach. — II. plav. f E₁₈ = (z)dtt.

Duſt..., duſt... (v')... -anhang m jiní, jinovatka; -bruch m úlomky větvi jiním, zlomky od jinovatky; -cijig m aromatický ocet; -gebilde n, -geſtalt f párový útvar; -ge-webt, -gewoben a z vůně utkaný; -hauß m vonný dech, vůně; -loſ a nevonný, nevonič; -loſjigfeit f nevonnost; -reich a vonný; -itoſſm chem. látka vonná n pachmoucí kořenná; -wolfe f: a) mrak par; b) vonný mrak.

Diſſtelci (v'v') f E₁₈ puntičkárstvi.

Diſſeln (v-) f vₘ (b), vₐ C₁₂ 1. = diſſeln.

2. ~ duſten.

duſten, diſſten (v-) I. vₘ C₁₂ 1. (in) vypárovati se; ☞ der Zdomeiſt duſtet iſterall hervor pot se přýstil ze všech por. 2. (b) vₐ, vₚ cě duſtet: cě duſtete um den Zce lehká pára zastírá jezero; b) věz vₚ pachmouti, voneti; nach ct. ~ pachnouti cem; cě duſtet nad Měsen voni to růžemi. — II. ☞ vývěchovati, šířitá. — III. ~d a D₂₃ vonný (= duſtig). — IV. vₚ D₂₃ a E₇ bez pl. = (z)duſt 1. 2.

duſtig (v-) I. a D₂₃ 1. plný par, zastřený parami (nebeitv) mlhavý; (dejdt beidtagen) omžený (to ovocit). 2. pachmoucí, vonný. — II. s Duſtigkeit (v'v') f E₁₈.

Diſſtling f (v-) m E₃ něžná osoba.

Diügong, Duſung (v-) m E₂₅ 10. Halicore cectacea moron indický, mořská panna, duſong.

Diühnung (v-) f E₁₈ plav. = (z)einung.

Duſk (v-) m E₂₅ 10. Semnopithecus nemecus opice štíhlá, lenoop duk.

Diicher (v-) m E₆ plav. hřeb bezhlavý.

Duſting (v-) f plav. E₁₈ ~ der Kimme snížení ohzoru.

Dukaten v. v (z)ucaten v.

Duſcinea (v'v-) |spain.| npr. f E₂₃ ~ von Tebesje Dulcinea (vyvolená (noja quojota); s. sm. milá, milenka.

Duſdbar (v-) I. a D₂₃ snesitelný, ☞ strpitelný. — II. s Duſdbarkeit (v-) f E₁₈.

Duſden (v-) C₁₇ I. vₐ, vₙ (b) I. (strpěti, snášeti v sněsti; das duldet teinen Antidub to nelze odkládati; das duldet teinen Vicerijvoud proti tomu nelze a nesmí se nic namítati. — II. ☞ vₚ sich ~ = síd geduſten. — III. ♃ n E₇ bez pl., Duſdung f E₁₈: religijsje Duſding náboženská snášelivost.

Duſder (v-) m E₄, -in f E₁₉ trpitel, f-ka; der tenigliche ~ král trpitel, král mučemník (Ludvik XVI. 1).

duſdjam (v-) I. a D₂₃ 1. snášelivý. 2. = geduldig. 3. ☞ = duſdbar. — II. s Duſdjamkeit (v-) f E₁₈.

Dünger...

711

dünn

Θ sádra k hnojení hnojivá; -gräber m zo.
= -käfer; -greil m kopäc; -grube f hnojistě,
zumpa; -jauche f hnojnice, hnojůvka; -käfer m
- Apodemus hnojik; zweihörtiger -käfer Copris
racca výkalník; -karren m Θ hnojník, korba;
-kelle f. -löffel m lopata na hnůj; -maß n
mira na hnůj; -mittel n mrva, hnůj, hno-
jivo, -dlo; -mücke f zo. Scatopse latrinarium
hnojilka; -pflügen n Θ zaoráváni hnoje; -fatzn
Θ sůl k hnojení hnojivá; -stätte f hnojistě;
-stoffe mpl. hnojiva; -streu ma machine f Θ stroj
na rozmetání hnoje, pohnojovačka, hnojidlo
(sv. wj Dünge..., Dinger...).

Dünger ... (Θ...) I. = Duna... II. -mittel n = Dungmittel; -putver n prásek k mrvení; -falz n sál k mrvení.

Düngel (L) m E₆ bot. = Dinge.

düngen (L) C₁₂ I. %a 1. hnojiti, mrviti; unter-
halt - podhnojiti, podmrviti. 2. Prv. das Angie
des Herrn düngt das Feld oko páně nejlepe koně
vyobročí. - II. v₇ (b) hnojiti. - III. v₇ D̄ n
E₇ bez pl. Dünngung f E₁₈.

Dünger (L) m E₆ hnůj, mrva; mit - beschafen
povážeti hnojem; - ausbreiten hnůj rozkydati
na rozhazovati (po pold); die Erwärmung des Erde
durch den - popar.

Dünger... (Θ...) -erde v země k mrvení;
-gips m sádra k mrvení (D aggipš);
-grube f = Dungarube; -hafsen m hromada
hnoje, hnojistě; -jauche f hnojnice, -ůvka;
-käfer m kaloval; -kasten m korba hnojná.
hnojník; -falz n = Dungfalt; -streu ma machine
f = Dungtreunm machine; -wagen m = -kasten.

Dun-gras (L) n D₅ bot. = Baumwollengras;
frißzeitiges - Eriophorum capitatum et vaginatum
suchopýr, suchopeŕ(ník), suché peŕí, vlňanka,
vlnice.

Dünungs... (Θ...) = Dung..., Dünger...,
Dinger...

dunkel (L) I. a D₂,₃ 1. a) temný, tmavý;
~ machen zatemniti; -werden (7a) temniti se;
es ist ~ je tma; es wird ihm ~ vor den Augen
tmi se mu v očích; 1ov. dunkle Zeuge plachty,
zvířečí plátna; b) temný, nejasný; c) an
berühmt) -er Urfprung temný n nízký n neslaný
původ. 2. es wird ~ tmi se, stmívá se, dělá
se tma; die Lampc breunt ~ lampa svítí slabě.
3. fig. düfter, trübe ponurý, (pochmurný; es
wird immer -er in ihrem Gemüth jeji mysl chmuři
sevc a více; das ist ein -er stoffel in f- m Xchen
to jest skvrnou n temnou chvílí jeho života.
1. ~ (untemmlich) nejasný, nerozeznatelný. -
II. Dunkle(s) n D₂,₃ bez pl.: im Dunfen, im
D-n ve tmě, po tmě; Prv. v münfeln; fig. im
D-n liegen býtí temný. - III. Dunkel n E₆
temnota; zwijchen Licht und D- za soumraku,
za šera; das D- der Geschichte temné stránky
dějin. - IV. s Dunkelheit v heslo o sobě.

Dunkel..., -dunkel... (Θ...) = -arreft m voj
temnice p; (černá díra); -äugig a tmavo-
oký, s temnýma očima; -blau a tmavo-
modrý; -braun a tmavohnědý; -farbig a
tmavobarevný, tmavé n temné barvy; -suchs m
tmavý ryzák; -geslecht a tmavě skvrnitý,
s tmavými skvrnami; -glühvíhise f temný
žár; -grau a tmavošedy; -grünn a tmavo-
zelený; -hau m = -schlag; -hell, -klar a

temnojasný, polo-; -honigschimmel m (kuň)
temnosivee; -licht n ~ šero, pritmi (=
Tännerung); -mann m tmár, temnotár;
-nachtend a ~ zatemnijici; -orangegabig a
tmavopomorančový; -roth a tmavočervený;
-rothglühvíhise f Θ hat. temnočervený žár;
-rothgütiger z min. pyrargyvit', temno-
rudek; -scharlach n tmavý nach; -schlag m
tmavá myt n sec; -schlag-betrie b tmavé
mčení, hospodarení v tmavých sečkách;
-schlag(e) wirtschaft f les, hospodaření tma-
vými pasekami; -werden n zatméní (se)

Dünfel (L) m E₆ 1. domýslivost, jesitnost;
der Menibt lebt im ~ to je domýslivý člověk,
to je jesita. 2. pávoདнě, nynt † Weimung minéní.
3. = Dintel.

Dünkel..., dünkel... (Θ...) -korn n, -wei-
zen m bot = Dintel; -meißer m domýšlivec,
jěsita, -ník; -voll a domýšlivý, jesitný;
-weizen m bot. Triticum spelta spalda, samo-
pše; -wieß m = Weichseltodintel.

Dünkelhaft (L) I. a D₂,₃ 1. domýslivý,
jesitný. 2. -er Menich domýšlivec, jesita. -
II. s Dünkelhaftigkeit (L) f E₁₈.

Dunkelheit (L) f E₁₈ 1. temnost, -ta,
~ tmavost; ~ des Grabes temnota hrobu;
fig. in Dintel(heit) (scheunnt) gebillt zahalený
rouskou (tajnost); fig. dmerkündichtet temnota,
nejasnost, nesrozumitelnost; ~ e-v Gesetze
nejasnost zákona; ~ herricht darüber jest to
temné. 2. bei einbrechender ~ když se stmívá,
za soumraku.

dunkeln (L) C₁₂ I. %n (b), %r sich ~ dunkel werden
tměti se; der Abend (o der Himmel) dunkelt, w-v e
eis düntelt tmi se. - II. %a (7a) temniti.

dunkeln (L) %n (b) C₁₂ 1. † = Dünten.
2. w-v %r sich ~ domýšleti se, že...

Dünfelsercht (L) n E₃ domýšlivost.

dünken (L) C₁₂ (ved tvar däuchten) I. %n (b), %d
zdáti se, viděti se; die Dach düntt mich jehnern
als jenes (jut sein) toto sukno zdá mi se krásnější
než ono; es düntt (o käuch) mich, das... , als eb...,
als wemn... zdá mi se, že... , naka by...; mich düntt,
ich sefe ihm zdá mi se, že ho vidím; vidím ho,
jak se mi zdá; (vložka) wie mich (o mir) düntt,
... düntt mir... jak se mi zdá, zdá mi se; was düntt
Jünen dawen? co se Vám o tom zdá? das düntt
Einen nur so to se (člověku) jen zdá. - II. %r
sich ~: ich dünte mich (o mir) glühlich (n’kein) zdá se
mi n myslím, že jsem stěkan; er düntt sich ein
Heid (o e-n Heiden) myslí o sobě, že je hrdina;
pokládá se za hrdinu; ~ er düntt sich was darauf
zakládá si na tom n domýšlí si (obv. er bildet
sich darauf was ein). - III. %a 1. dünte das
nicht! nevěr tomu! 2. ich lasse mich (o mir) et.
myslím si něco; taſſ sich ~ mysli si; † sich
mit et. viel ~ lassen mysliti si mnoho o čem. -
IV. s%r D̄ n E₇ bez pl.: m-m D̄ nach dle mého
zdání.

Dünferich (L) m E₃ = düntelhaster
Menſch (v Dünkelhaft 2).

Dünfling (L) m E₄ domýšlivec, jesita
(= dünkelhaster Menſch).

dünn (L) I. a D₂,₃ 1. tenky: ~ machen (7) ten-
citi. 2. fig. slabý, měldý; e-c ~ Zimmne slabý
hlas; sich ~ machen = duden II. 3. řídky; ~ es
Gehetl; řídky lesik; ~ es Haar řídké vlasy; ~ er

Dünn ...

— 712 —

| Dupſ...

Hebel řídka mlha; ~ c řúhujdeň řídká tekutina; ~cr Red řídky n osunely kabát; ~ machen (grediti; ~ werden (pro)řídnouti; ~ (er) gewer den řídly, pro; ~ es Hier patoky. — II. s Dünheit f E₁₈.

Dünn..., dünn... (²...). ~bärtig a řídkovousy, s řídkými vousy; ~bauch m: 1. člověkého brěcha n. stříhly; 2. cyba; ~bäuchig a tenkého brěcha. stříhly; ~behaart a řídko-srštný, s řídkou sršti; ~beil n ⊕ vs. tesla: ~beiniq a tenkonohý; ~bewachsen a ride porostlý; ~bier n řídko pivo, ředina, patoky, ~blätt(c)rig a hot. tenkolistý s tenkými listy; ~blumig a hot. řídkokvětý, s řídkymi květy; ~brett n ⊕ prkno pulpalové, topinka; ~darm m am. tenké stevo; ~cke f zo. *Abramis ballerus* cejn dluhoploutvý: ~cisen n ⊕ θ: 1. (vtekeni) plech cinovací n k cinování; 2. zákryce, řídke železo v kryvém hrnu; ~fadem m hot. Leptomitus; ~federig a řídkopecy, s řídkým perim; ~finger m zo. ~ Zatamandelcidehje; ~jüſſig a ridk(otokrý, židký; ~ſuſkrabbe f zo. Leptopodia sagittaria krab tenkono-hy; ~jüſſig a tenkonohy, stenkými nohami; caponohy, capaty; ~acfröſe n tenké okruži; ~haariq a ~ belaat; ~halsig a tenkokrky, s tenkým krkem; ~hautig a blánovitý; ~hor-nig a tenkorohy, s tenkými rohy; ~förnig a roznozrný; ~latte f ⊕ tes. slabá lat; ~lech m hot. tenký ménu lech. chudý lech (médný); ~lebig a stříhly. stříhleho těla; ~öhrig a tenkonechý, tenký uši, s tenkýma ušima; ~quetſche f ⊕ druhý lis na pozlátko; ~üſſig a: ~ offeſtich Mebbe ~ fomange; ~ſchafig a s tenkou šupinou n skorepinou; ~ſcheibe f ⊕ d, spolitko; ~ſchiff m p spr. prijem, běhavka; ~ſchlag m ⊕ roztloukači listová forma zatěste n; ~ſchmäbzig a tenkohož, s tenkoh zobákem; ~ſchmäbter mpl. co. tenkozobei; ~ſchauſe f zo. Stenorhynchus krab hrotočeluh; ~ſchwänig a zo. tenkuocasý, s tenkým očasem; ~ſeret n odmešek tenkého střeva; ~ſtämniq a bot. tenkoknemý, s tenkým kmenem; ~ſtein m ⊕: a destička děmantová; b) hot ~ lech; ~ſtein-roſt m hot. prazený tenký lech; ~ſtein röſten n hot. pražení tenkého (medného) lechu; ~ſtimmiq a tenkohlasý; ~wadiq a tenkých lýtck. s tenkými lýtky; ~(cr-)werden n tenčení se, řídmuti; ~witdbreſt n lov. slabina zvěriny (zmi břichem a stełnem).

Dünne (²) f E₂₂. 1. bez pl. řídkost, tenkost. 2. s pl. = Dünnuma.

dunne-maſſ p (².) adv. = damals.

dünnen (²) vₐ C₁₂ = verdilnen.

Dünner... (³) v Dünner...

Dünheit (²), Dünnigheit (²) f E₁₈ = Tüme 1.

dünnlich (²) a D₂₃ zteněoly, řídky, zařídly.

Dünnung (²) f E₁₈. 1. a) † = Zöſtje: b) slabina, nejtenčí část těla; ſzen. bucek, kus masa z hoku hovežího. 2. (U)mtauf prijem, běhavka. 3. ⊕ ~ am (c)weher užina, hrdlo sevřeného trámu.

Tunſ (²) I. npr. m ~ Zetuts id. — II. m sg. D₀, pl. F₁ hlupák, hnp; to Dünſin (²) f E₁₉ hlupáčka.

dunſen (²) f vₐ (ju) C₁₃ skoro † = auſtunſen; gedunjenes (Gesicht napuchlý n o- naduřený n oduřely obličej.

Dunſt (²) m (¤) f D₁₁. 1. pára, výpar, -ch. 2. dým, čad, čmoud. ~ geben (aditi. 3. fg. alles warde µ ~ e gien in ~ und Rauch auf všecko se rozplynulo v dým; mit seinem Wijjen ist es nur ~ jeho vědění jest jen povrchni; ~m blafen ~ vormaden bulikovati. balamutiti koho, malovati komu straku na vrh; auf den tauben ~ nazdarbuh; er hat daven nicht den feijeten ~ nemä o tom ani potuchy n zdání n nejmenšího po- něti. 4. lov. (Seget) ~ (Zoret) broky. 5. ⊕ barv. na cerno barvené surové hedbávi. 6. = Dünl-meht.

Dunſt..., dünn... (²...). ~artig a (vý)parovitý; ~atmosphäre f parokruh, atmosfera obor par; ~bad n = Tampbad; ~bild n prélud; ~bläschen npl. lobliny páry; ~eſſig m aroma-tický očet; ~limmer m = Nrliſt; ~flinte f lov. = Veaſelitute; ~ſörmig a v podobě páry, ~ párovitý; ~gebilde n, ~geſtatt f prélud (v ~bilt); ~höſle f atš Zchwißbät parni lážen; ~kappe f páry kolem vrehu; ~kiepe f: 1. cylindr (kohouk), ktořý jest nahore širši než dole. 2. fig. hlupák; ~ſreis n = atmeipbäre; ~reis-nundf., ~reis-lehrc f nauka o oboru vzušném; ~kugel f = Tampkugel a): ~kügchen npl. = blědnen; ~mehl n prachová mouka; ~mешер n výparomér; ~obſi n dušené ovoce; ~rohr n, ~jſlot m -tav. ventilační roura záchodová nad střelnu; ~strom m proud párn n páry; ~voll a = dumtig.

dunſten (²) vₐ C₁₃. 1. (ju) vypařovati se; vₐ če düſtet páry vystupují. 2. (b) vypijeti n rozšiřovati páry; die Hart düniſt kuze se vy-pařuje.

dünſten (²) C₁₃. I. vₐ (in. h) = dunſten I.; via. ~, ~ laſsen: a) nechati koho čekati; b) nechati koho v brynde. — II. vₐ kuch. = Dünpen I. 4.

dünſtig, dünnſtig (²) a D₂₃. 1. pln. par n výpárá. 2. v podobě páry, výparovitý.

Tüntel... (²...). ⊕ ut ~maſchine f stroj ke stáčení šnůr vřetenových.

Dünnung (²) f E₁₈ play vnlobití bez větru.

Dunzel (²) [fr.] f E₁₂ prov. běhna, tulačka, poběhlice.

Tuo (²) [lt.] n E₂₅, hnd. id. dvojbra, dueto[.

duodecimal (¹⁻√₂) [lt.] a D₂₃ duodeci-

mábu, dvanáctiný.

Tuodecime (¹⁻√₂) [lt.] hnd f E₁₂ dvanáctina.

Tu-odec (²⁻²) [lt.] n E₄ ⊕ typ. dvanáčterka (12. dří archut).

Duodecž... (¹⁻√₂) ~baud m svazek dvanáčterkový; ~format n ⊕ typ = Duodec; ~fürst m knižatčko, králí(ce)k; ~fürſtenthunm n malé knižetstvi; ~ſerchen n skreek, capart, krňous, kratina; ~haat m státeček, zemička.

Duodrama (²⁻²) [lt., ſec.] n E₂₅, pl. Duodramen drama o dvou osobách.

Dupe (du dyp') [fr.] m E₂₅ hlupák.

Dup cisen (u²) n E₇ ⊕ zám. průboj, pro- biják.

Dupf..., dupſ... v Dupſ..., tupſ...

Düpfel-farna

— 713 —

durch-athmen

Düpfel-farna (2-3) m bot. Poly podium osladýč,
osladíč, sladuška.

Dupſing (2) m E₃ druhdy: volný rytířský
opasek.

dupieren (či dy-) [fr.] ¼a C₁₂ osiditi, na-
páliti koho.

Dupſter-dreßbank (2-3) f D₁₅ soustr. ková:
dvojitý soustruh.

Duplicat (—1) [ſt.] n E₃ duplikát, druhopis.

Duplicator (—2) [ſt.] m E₁₂ rys. duplikátor.

duplicieren (—3) [ſt.] vₐ C₁₂ duplikovatı.

Duplicität (—4) [ſt.] f E₁₈ dvojítost.

Duplicher-cisen (—5) n E₇ prád. motovillo-
viják.

dupieren (—6) [ſt.] vₐ C₁₂ = doppeln I. 1.
dneubieren.

Duplit (—7) [ſt.] f E₁₈ duplika|, odpově-
na repliku.

Dupfum (—8) [ſt.] n E₂₂ dvojité, dvojnásobné.

duplo (—9) [ſt.] adv. in - id., dvymo.

Düppel (—10) n E₂₅ chrały by ve Slesviku|, fig. der ben
inčer = snahy podvrženy, revozionárské.

Tur (—11) [ſt.] n E₃ huda. id., tvrdá stupnice.

Durz... (—12) -ton m = Dur; -ton leiter f
tvrdá stupnice; -ton-füllk n hudební kus
v tvrdé stupnici.

durabel (—13) [ſt.] a D₂₂ trvalý (= dauerbar).

Durabilität (—14) [ſt.] f E₁₈ trvalost.

Dura Mater (—15) [ſt.] f E₁₈ podlebice.

Durandal (—16) n E₁₅, Durandarte (—17) f
E₂₂ id. (měc Rolančid).

Durbar (—18) |pers.|m E₂₅ radní shromáždění.

durch (V) I. prp. acc. 1. ~ et. (bindurch), (quer o
mitten) ~ et. čím, +u+ skrz co; (mitren) ~ die Stadt
městem; ~ und über die Berge horami a po
horách; ~ et. gehen jiti n. choditi n. procházeti
čim; ~ e-n fluid schwimmen plovati řekou; ~ die Lüft
fliegen letéti vzduchem; der Schuß sieng ~ die
Hirnſchale rana projela lebkou; alle~ einander
werfen všeck zpřevraceti; alle~ einander mengen
všecko promísiti; er reiſte ~ alle Preußen zcesto-
val všecky kraje; ein Strich ~ die Meckungna ne-
očekávaná věc plány haticí. 2. (mečebuck) das
Gerücht verbreitete sich ~ ganß; Graufrisch povět
(roz)šířila se po celé Francii; 3. (cinzel) ~ viclec
Geld mnohými penězi; ~ die Räte rechen mulviſte
nosem; 4. fig. das geht mir ~ das Herz e ~ Mart
und Bein zu mi proniká srdeem n. kostmi;
5.-M- ~ die Finger jeßen promijeti komu vady,
(a)mhouřiti oči. 5. (Erfüllen der Zeit) ~ das ganze
Leben (hindurch) po celý život; alle~ Sab-
hundten (bindurch) po všecka stoleti; (zegem. rakt.)
~ zwei Jahre po dvé léta; ~ den ganzen Tag (hin)
durch (po) celý (boží) den. 6. (altirache) ~ f-e
Heißigkeit pro svou prudkost; ~ Zufall z náhody,
nahodou; ~ Anweichung na poukázku; ~ die
Bank veskrz, napořád, ven a ven. — II. adv.
1. er geht den Garten ~ prochází zahradou;
el. 7a sloveso s „~ složené: er ist ~: a) (verbei) jest
pryč, jest ten tam; b) (bindurch) dostal se skrz
(co), prošel, pře-; c) u. sm. (außer (vchafr) jest
v bezpečí; d) (durch ein Examen) prošel, obstál
(při kšovšce) er ist mit allen Schwierigkeiten ~ pře-
konal přestál všecky obtiče; ſe ~ fein
bíti na mizině n v posměchu; (vorfärts) nur !
! (denßluſs, ~ den Wald etc) do řeky ata. a v před;
lesem ata. v před. 2. durch und durch venkon-

cem, skrz na skrz, (na)veskrz, naskrze. úplně,
dovsta, docela, ven a ven: ~, ~ und ~ jěden
prokláti koho (na)veskrz; ~ und ~ naša fein
bíti mokrý ~ promoren na kůži ~ jako myš
n do nitky; ~ und ~ ergriffen dojat hluboce n
az v hloubi dušě; ~ und ~ rettigüſſes Gerüge
naskrz náboženský ráz; fig. 3. ~ und ~ fennen
znáti koho dukladně ~ f jako své boty. 3. f die
Zdube ſund ~ (geuwen) střevice jsou protrhány
n proslápány.

durch... (2... n ψ...) předpona složem v:
I. (2...) výža odl. C₁₈ 1. ve smělu „hindurch“:
durchglänzen (2-2) vₐ (b) probleskávati, zá-
riti čim. 2. dokonáni jednání alle Ženaten durch-
geigen (2-2) všecky sonatn na houslich přehráti;
alle Žem. durchglänzen (2-2) všecka vina ochnutni
n zochutnávati. 3. zdokonaleni: ein Zinmer durch-
heizen (2-2) pokoj (rádne) vytopiti. 4. fig. pre-
konani překazek: sich durchlüggen (2-2) vyhlathi
se (tě čeho); j-e Zdube ſund ~ cemem uná boty
roztrhány; klubaji se mu palec; j-e řílje ſund ~
má nohy prodřeny. — II. (2.) 1. na plaňěni,
pronikani: durchglänzen (2-2) ozarovati (co);
ozáriti, (na)plniti a proniknouti září n. leskom
n tryptem. 2. chůže i jizda ve vše ch směrech:
alle Weere durchſchiffen (2-2) plouti po vše ch
morich; všecka moře sjezditi. 3. rychlest:
e-n Brief durchſliegen (2-2) přelétnouti (zrakem)
hast. 4. stráveni času čim: die Radt durchjen; en
(2-2) noc provzvěchati.

durch-üchzen (2-2) vₐ C₁₄ neodl. 1. prochá-
zeti co n čim vzdychaje. 2. čas provzulyenati,
vzdychanim stráviti.

durch-ackern (2-2) I. vₐ 1. odl. doorati; das Geld
iſt noch nicht durchgeadert pole ještě neni do-
orano n z-. 2. (tei 2-2) neodl. proorati, rojz-;
(e vepřed) rojzry (paſti); fig. ein Geißelweert =
durdaarbeiten I. 1. — II. §v D- n E₇ bez pl.,
Durchaferung f E₁₈.

Durch- adern, durg- üdern (2-2) vₐ C₁₂ neodl. (q) pro)žilkovati, žilkami proplésti n. pro-
takti ata.

durch-alteru (2-2) vₐ C₁₂ neodl. = durdabten.

durch-an (2-2) adv. = überall.

durch-ängtig en (2-2) vₐ neodl. I. vₐ C₁₂: 13
(velice) (7) nepokojiti. — II. vₐ řt) ~ (7ne-
pokojiti se (velice).

durch-arbeiten (2-2) C₁₃ odl. I. vₐ 1. pro-
pracovati, z-, vy- (rádne) co; abs. pracovati
bez uštání .. nepřeitrzité n F v jednom kuse.
2. ~ = durchbringen. 3. (turd) et. bindurchbringen
dostati co čím, prostrčiti, protiłačiti ata co čím.
4. tež vₐ řid ~ prací opotřebovati n otrití
(vₐ se); řid (dat.) die Däube ~ rozedřiti si n zmo-
zoliti si ruce (prací). — II. vₐ řid ~ 1. du-
pracovati se čeho n kam, pro- se, dostati se
k čemu n kam. 2. proniknouti, proraziti, dostati
se, (pro)raziti si cestu, prodrati se čim n kudy;
řid durch die ganze frauſějüde Literatur (hin) ~ pro-
studovati n probrati celou francouzskou lite-
raturu. 3. v ~ I. 4. — III. vₐ D- n E₇ bez
pl., Durcharbeitung f E₁₈.

durch-ärgern (2-2) vₐ řid ~ C₁₂ odl. řid ~
durch... zlobiti se (stále) při čem (pri čěti ata.)

durch-athmen (2-2) vₐ C₁₃ neodl. dýchati
čim, prodýchati, prodechnouti, dechem a vnu-
pronikati co.

Německo-český slovník. I. Deutschbohmische Wörterbuch.

90

durch-äßen

— 714 —

[durch-bohren]

durch-äßen (薈) C₁₄ neodl. I. %a pro-
leptati. — II. %e D- n E₁ bez pl., durch-)
äßung f E₁₈.

durch-ans (薈) adv. 1. (etwa) anreskr. na-
docela, z-, uplně. 2. (anbetung) dokonce, zho-
naprosto, mermomeći, na kazdý způsob; ich
werde es - nicht machen rozhodné; mijak z žád-
ným způsobem toho nečiním. - nicht žád-
nym způsobem, na žádný způsob; nijak(ž),
nikterak; - aber prajiný; - anders prajinak -
nichts dokonce z zhoja wir.

durch-backen %a C₉, C₁₂ A. (薈) odl. propći,
vy-(rádné, uplně). B: (薈) neodl. promisiti (im).
durch-baden (薈) %n (in) C₁₃ odl. 1. den
Zommer - koupati se po celé léto. 2. p (tö) (薈) C₁₃
%a neodl.) preplavati, preploditi (= durdowaten).

durch-baßen (薈) C₁₂ I. %a zbiti, stlouci. -
II. %r sich - 1 ivackou raziti si cestu. 2. =
fidh durdprigeln.

durch-baßenamen (薈) C₁₂ = durddusten.

durch-baen (薈) %a, %n (b) C₁₂ odl. sta-
věti ata. (v bauen) %im na %dem; zástavěti co;
Θ bez = durchbreden b Θ bez.

durch-bauschen, durch-bausen (薈) odl.
I. %a C₁₄ obkreslití (pruhledem), oísknouti,

F okopirovatiť (co). II. %e D- n E₁ bez pl.,
Durchbauschung, Durchschnittung f E₁₈.

durch-beben (薈) I. %a 1 otrásti. 5achvi-
vati, pro-p zachvěti %im; dass Herz - zachvěti
srdeem. 2. (vi薈) odl. - jet - trásti se

(po) %n jasken dobu. - II. %s %e D- n E₁ bez pl. záchvěy. durch-öcßen (薈) C₁₂ odl. I. % (tö) (薈) neodl. prokousati, prohřytzi, proleptati (= durd-
bezen). - II. %n (b) prokousati se, kousáním
vniknouti (kand). - III. %r sich - 1. prokou-
sati se, prohřytzi se kudy, laziti si cestu
konsaje. 2. fig. vymyliti se n vytociti se
n F vysekati se z čeho. - IV. %e D- n E₁ bez pl.,
T räuchbeifung f E₁₈.

durch-beißen (薈) %a C₁₄ odl. 1. proleptati (im).
2. (tö) (薈) neodl. (rádné) proleptati, vy-, pro-
mentiti, vyx-.

durch-bekommen (薈) %a C₁₄ odl. 1. do-
stati co %im; e-n Raten durch ein %br - nit jehlou
provlékati p -ci. -knouti. 2. = durchbrin-
gen I. 2. (b) A 1. 3. a).

durch-beraßen (薈) C₁₂ odl. I. %a uraditi se
o čem, projedn(airati (dúkladně n zúphla) co).
II. %e D- n E₁ bez pl. Durchberatung f E₁₈.

durch-beten C₁₃ A. (薈) neodl. I. %a die
Radt - noc na modlitbách (s)tráviti, (po)
celou noc se modliti. - B. (薈) odl. II. %a
přemodliti se co; modliti se co od začátku až
do konce. - III. % %n (b): durch e-e Allee -
procházeti (se) aleji v modlitbách. - IV. %r
sich - modlitbami se ocistiti

durch-betten C₁₃ A. (薈) neodl. I. %a ein
kand - 10 krají žebrati, kraj žebrotou scho-
diti. - B. (薈) odl. II. %r sich - prožebrati
se: žebrotou se vytrhnouti (a čeho). žebrotou
si pomoci. - III. %a: sie hat ihre Kinder iberall
durchgebettet prožebrala všechnen své děti; vy-
žebrala zaopatření svých dětí.

durch-betten (薈) %a C₁₂ odl. protřásti,
proklepati, protrepati.

durch-bewegen (薈) %r sich - pohybovati
se %im a V čem.

durch-bilden (薈) I. %a %r sich - (uplně
n důkladně) (%r se) utvoriť in (%r se) vzdelati. -
II. %e D- n E₁ bez pl., Durchbildung f E₁₈.

durch-bildern (薈) %a C₁₂ neodl. převra-
ceti obrázky n listy v obrázkové knize.

Durch-billet (薈) %a (jet) n E₂₅, E₃
= durchgebendes Billet (p durchgebend IV.).

Durch-binder (薈) m E₀ stav. vazák dvou-
lievý.

Durch-binder s... (薈) ... schicht f vrstva
vazáků dvoulievých.

durch-bittern (薈) %a C₁₂ trpkým uči-
niti, zhorčiti; fig. ztrpěti.

Durch-bias... (薈) ... -ventil n Θ e-r Dampf-
maßnahme = Antriebsevemit.

Durch-bläsen C₁₂ A. (薈) 1. profouk-
nouti, roz-, provivati, rozváti (foukáním otevnuti).
2. profouknouti (co čim). 3. hnd. cír Zníd - kus
pretroubiti. B. (薈) neodl. profukovati. pro-
vivati (coo); zmitati (čim).

durch-blättern %a C₁₂ A. (薈) odl.
a neodl. probirati se v listech knyžy; přemiwitati
n přebírati n převraceti listy (v knize); hledati
(v knize). B. (薈) dělití na listy a v listy.

durch-blänen %a C₁₂ m E₁ prühled, pro-
průzor. 2. fig. prozřetelnost, obezřetnost,
prozíravost.

durch-blieken C₁₂ A. (薈) odl. I. %a (b) 1. hle-
děti. divati se, prohlížeti, prozírati čim.
2. durch et. - prosvitati. prokmitati čim; - laſsen
naznačovati 3 figs. vykukovati, čouhati,
vyhlížeti. - B. (薈) neodl. II. %a prohlížeti,
prozírati, črakem: pronikati (coo); fig. pro-
hlědnouti, uhodnouti (coo) ještě círt durchblíde
iob den Handel teprve nyní je mi to jasno
a se mi rozbřeskuje.

durch-blinken C₁₂ A. (薈) odl. I. %a (b)
tipyti se. tipytne pronikati čim. prokmitati,
probleskovati čim. - B. (薈) neodl. II. %a
pronikati n plniti o leskem i paprysky.

durch-blitzen C₁₄ A. (薈) odl. I. %a 1. w
probleskovati, p -nouti, hlyskati se, tipytiti
se, zářiti čim; to jskrčitý střešti. 2. (jí) f - ab-
blißen II. 1. fig. - B. (薈) neodl. H. %a ble-
skem proletěti (coo); fig. ein freuenstraßt durch-
bliste sein Anteil papsek radostě šlehl mu
obličejem n zazářil mu v očích.

durch-blümen (薈) %a C₁₂ neodl. (o)zdo-
biti květinami.

durch-bluten (薈) %a C₁₃ neodl. krvi pro-
nikati (coo).

durch-bohren C₁₂ A. (薈) odl. I. %a, %n (b), %r
sich ~ 1. (pro)vrtati (coo) (od konce ko končet; Vöcher
diry (pro)vrtati. 2. provrtati n prohnati co (la
hrot čeho) čim: sich - abs. - provrt(a)iti se čim. -
B. (薈) neodl. II. %a, %r sich ~ 1. (begehren
jassen) provrtati, roz-, proraziti, protknouti,
prokláti. 3. mit e-m gegen - probodnouti a
protknouti koho (kordem); fig. 3. mit dem Blide -
proniknouti zrakem, prohlědnouti, f pro-
kouknouti koho; das durchgebört mir das Herz
srdeem mi to proniká; -der Blicd proni-
kavý zrak; -der Schrei pronikavý výkřik. -
III. % D- n E₁ bez pl., Durchbohrung f E₁₈.

durch-braten

— 715 —

durch-drehen

durch-braten (v2) C. odl. I. vₐ (nnt o redt) ~
propěkatí u p -ci. — II. v₇ (in) přei se.

durch-braufen A. (v2) odl. I. vₙ (in)
1. šumem summe pronikati, šuměti čem;
der Sturm brasteu durch die Schlußt bouře lu-
čela n duněla strži. 2. lov der Dirich braunst durch
jelen leti houštinou. — B. (v2) neodl. II. vₐ
hukotem n šumem pronikati n plniti co; der
Sturm durchbraunst die Schlußt bouře huči rokli
n plní hukotem rokli.

Durch-bred... (v2) ... -frijchen n ⊙ hat. pro-
throvaci krycování, zkujňování v hrnech; ~ meſchel m pruſoj mincovní; ~ jeſt čas pro-
valeni n vyraženi ata.

durch-brechen B₁ A. (v2) odl. I. vₐ¹ c. n Œta ~
háł zlámati n zlomiti n pře-; 2. ctn věch ~ ein denſter
(in der Wand) ~ diru n okno (ve stěně) proraziti; e-n
Weg im Walde ~ cestu lesem (pro)raziti n
(pro)klestiti; voj. ~ = ~ B.; er hat die Wand
durchgebreden prorazil n prolomil zed; ⊙ hor.
kryčónu masu prothrovati. — II. v₇ sich ~ pro-
niknouti, prodrati se, proraziti čem; n vězni
vyłámati se (odku), uniknouti, uprchnouti. —
III. vₐ (b) 1. = A. II. 2. fig. (o myšlenkách) vzní-
kati, rodi ti se; (o nečtovicki) vyraziti se; o kvě-
tinách otvirati se; rozvíjeti, (roz)pučeti, roz-
kvétati; (o slžách) vyhrknouti, vyřinouti se; to
voďa, o ſeco výprovaliti se, vystoupiti z hrázi,
rozvodniti se; die Häuse breeden dem Kind durch
e ſangen an bei ihm durchzubreden zubu se dítěi
řeži; (o zlosti) rozpoutati se, propuknouti; lov.
(o vžeru) uniknouti z obklíčení (na honě). 3. (Gerberchen)
praskati, pukati, dostávati trhliny, prolomiti
se; (o ledu ata.) tež (pro)bořiti se: ⊙ hor. mit e-
Stredé ~ projítí n přebiti n přeraziti (trádou hor-
ninu). — B. (v2) neodl. IV. vₐ¹ (bredenct spalten)
prolamovati p prolomiti, roz-, prorážiti n pro-
raziti, roz- (též voj.); tes., truh), soustr. probirati.
⊕ hor. e-e (Brube ~ přejítí n přechoditi n pro-
dul. 2. prolamovati, dirkňovati; durchbredeene
Strümpfe dirkované punčochy. — V. % ⊂ ~
n E₇ bez pl.

durch-brennen C₁₅ A. (v2) odl. I. vₐ pro-
páliti, pře-co, ohněm proniknouti co; též =
~ IV. 2.; ein Lech ~ diru propáliti. — II. v₇ sich
prohořeti kam. — III. vₐ (in) prohořivati,
hořeti naveskrz; fig. f utěci, upláchnouti,
ufouknouti. — B. (v2) IV. vₐ¹ l. = ~ I. 2.
horkem pronikati, páliti.

Durch-brenner (v2) m E₆ = Durchgänger.
durch-bringen (v2) C₁₅ odl. I. I. S. durch die
Ztart ~ prováděti n provésti koho městem;
et. ~ provážeti n provézti, pře-.
2. a) dostati kudy (co) h; b) u sm. vyvézni dostati z ne-
bezpečenstvi (koho n co), zachrániti (koho n co); die
Ärje heffen ihn durchzubringen lékaři doufaji. že
ho zachrání; S. im Cramen ~ při zkoušce pro-
pustiti koho; ein Kind ~ dítě vychovati; cin
Geſch ~ zákon provézti n + prosaditi. 3. a) (be-
endigen) ukončiti, dokonati; ich bringe das Buch
in zwei Tagen durch dočtu n pře- knihu ve dvou
dnech; h) přeh. sein Verměgen ~ (vergente) jmení
promarniti n prohýřiti n rozházeti; das Ca-
pital mit sammt den Zinjen ~ jistini i s úroky
spotřebovati. — II. v₇ sich ~ a) dostati se čim,
proniknouti čim; h) u sm. zachrániti se. vy-
váznouti, uniknouti; sich kümmertlich ~ pro-

tloukati se, vytloukati klin klinem, zti ze
dne na den; er bringt sich (jo) durch jen tak
ze se protlouká.

Durch-bringer (v2) m E₆, ~inf E₁₉ marno-
tratník, f -ice, hýřil. f -ka.

durch-brochen (v2) p od durchbrechen; (r₁, r₂, to B)

Durchbruch (v2) m D₁₁, 1. = durchbrechen V
2. fig. zum ~ temmen proniknouti, přijiti na
jevo, objeviti se, vyniknouti. 3. prorva. prů-
lom, zá-, vý-, pruval, pruž (čupají) sou-
těska, těsnina, průsmyk. 4. ž i pr. prolamo-
vané dílo, průlomek. 5. prolomenina, pro-
bořenina, provalenina, protrženina; ~ děs
Waffers průtrz, strž. 6. ak průjem, běhavka.
7. dot. Bupleurum prorostlik. S. ⊙ probíjecka
(= Ledomajbinc).

Durchbruchs... (v2) ... -säge f ruční pilka;
-ſtelle f prolomenina, průlom, probořenina,
prorva.

durch-briichig (v2) a D₂, bažinný.

durch-briülen vₐ, C₁₂ A. (v2) neodl. (na)
plniti ſevem. B. (v2) odl. řváti čim, proni-
kati ſevem co.

durch-brüten C₁₃ A. (v2) neodl. vₐ (b) do-
seděti (na vejeich). B. (v2) odl. vₐ sněním
pronikati, sněním přetvati co.

durch-buchſtabieren (v2) C₁₂ odl. vₐ přes-
labikovati; fig. proh(n)ati, (pro)zkoumati,
(pro)trřiti.

durch-bürßen (v2) vₐ C₁₃ odl. (rádně) vy-
kartáčovati.

durch-büßen (v2) vₐ C₁₄ neodl. (důkladně)
odpykati n odkáti (co).

durch-componieren (v2) vₐ C₁₂ odl. cele
složiti; durchcompreniertes ſied píseni, jejíž každá
sloka zpívá se jiným nápevem.

durchdaght (v2) p. o durchdenden.

durch-dämmern C₁₂ A. odl. vₐ (in) pro-
kmitati, prosvítati čim, kmitem n svitem pro-
nikati co. B. (v2) neodl. vₐ svitem n kmitem
n šerem plniti (co).

durch-dampfen C₁₂,₁₁ A. (v2) neodl. vₐ
naplniti parou n -ami n kouřen. B. (v2) odl.
vₐ (in) das Zdijiff dampft durch (paro)loč projíždi.

durch-dämpfen (v2) vₐ C₁₂,₁₁ Zeuge ~ látky
vy-pařiti, na-, parou napuštiti.

durch-dauern C₁₂ A. (v2) odl. vₐ (b) pře-
trvati; das dauert den ganzen März durch zu trvá
po celý březen. B. (v2) neodl. vₐ den Früh-
ling ~ (po)trvati přív s jaro n po celý jaro.

durch-denfen (v2) n v2 A. odl. neodl. vₐ
C₁₅ promyšleti p promyšlití, prozkoumati,
rozvažovati, rozjímati (co n o čen) durchdachter
Pfan promyšlený p'án.

durch-dicnen (v2) vₐ n (b) C₁₂ odl. 1. dosloužiti,
vy-2 (alle (wade) ~) projítí vsemi stupni slúzby.

durch-donneru C₁₂ A. (v2) neodl. I. vₐ
hromem n hřímáním n hřměním (na)phuiti;
fig. ohromiti; wie durchgedemmt jako ohromen
n hvromien omraćen. — B. (v2) odl. II. vₐ (b)
hromovati čim, pronikati co hromovým hlásem;
(o bromu) duměti, rachotiti čim.

durch-drängen (v2) vₐ, v₇ C₁₂ odl. pro-
tisknouti, protlačiti; sich ~ P durchdrängeln
protlaciti se, prodrati se.

durch-drehen (v2) vₐ C₁₂ odl. (pro)tociti
(co) čim; dostati (co) čim toce n kroute.

*

durch-dreisen

— 716 —

|durch-feisen|

durch-dreisen (²²⁻) I. vₐ B₁ odl. hosp. vy-
mkăti, pro- (dükladně zoda: fig. f a) =
durchprügeln; b) durchgedreidener (octante otre-
pana myslěnka (siv. abreidern 4.).

durch-dringbar (²²⁻) I. a D₂, proniknu-
telný. — II. s Durchdringbarkeit f E₁₈.

durch-dringen A, a. odl. (²²⁻) I. vₐ (in) 1. =
dringen I. 1. 2.; wir tennen taum ~ stězi jsme
se predrali n protlačili; to tekučinach prosak-
nouti; das Gerdet ist jī uns durchdrungen
pověst dostala se n pronikla až k nám; er
dringt mit j-r Zůinne durch jeho blas proniká
n vy-. 2. a) abs. dostati se k eim. dospěti eile,
proniknouti, prekonati prekážky obtiže;
s. sm. potkati se se zdarem n s úsperchem;
b) roznuěsti se, ve znamost vejiti; c) mit j-r
Meinung ~ svým mínem proniknouti n na-
býti vrehu; die B-m mit j-n Werten ~ přesved-
čiti koho, dojiti słuhen u koho. — D. (²²⁻) neodl.
II. vₐ 1. (cele) pronikati (col. na plniti (col.)
prostupovati (col. 2. der Wärmefest durchringt alle
Herer teplo(ta) pronikā všeka telesa se n
širi ve všechn telesich; die Sätze durchdringt die
Glieder zima pronikā n mrazí údy. — III. ~d
a) pronikavý; ~d Zůinne pronikavý blas. —
IV. vₐ D- n E₆ bez pl., Durchdringung f E₁₈.

durch-dringlich (²²⁻) I. a D₂, 1. = durch-

dringbar. 2. skoro † = durchdringend (v durch-
dringen III.). — II. s Durchdringlichkeit f.

durch-dröhnen (²²⁻) C₁₂ neodl. duměti čim,
dunění zaznívat i v čem.

durch-drucken (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ typ. dotisk-
nouti, dotlačiti. — II. vₐ (b) protisknouti.

durch-drücken (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ protisk-
nouti, protlačiti, promačkati (co čim); Žaſt ~
žšavu protlačovati (plátnem). 2. (emerudem)
vtlaciti; u. sm. (wund werden) ein Pferd ~ koné
otlačiti (jízdou). 3. fig. f prov j = durchziehen
I. 1. — II. vₐ jich ~: 1. = jich durchdrängen.
2. f = jich durchdringen, jich durchdrängen; F jich
zuüßen ~ (spüßen wie Parteien) býti na obě strany,
sedati na dvou stolicích.

durch-drungen (²²⁻) p. p. od durchdringen B.

Durchdrungenheit (²²⁻) f E₁₈ bez pl. pro-
niknuti, -lost.

durch-dußen, durch däßen (²²⁻) vₐ C₁₃
neodl. proniknouti vůni

durch-dulden (²²⁻) vₐ C₁₃ neodl. dotrřiše,
pre- alles ~ všecko protřiše.

durch-dünfen C₁₃ A. (²²⁻) neodl. I. vₐ
 na) plniti výparem n parou. — B. (²²⁻) odl.
 II. vₐ (b) výpary proniknouti.

durch-eilen A. (²²⁻) neodl. I. vₐ kvapiti
čim n po čem. — B. (²²⁻) odl. II. vₐ (b) (skvapem
n s chvatem) prohelnouti n pre- co.

durch-cimern ⊕ (²²⁻) vₐ (in) C₁₂ odl. wbl.
co ohnu Slehati vrehem milíre.

durch-cinander (²²⁻) I. adv. 1. bez ladu a
skladu, pátě přes deváté; vesněs, dohromady,
naskrze, veskrz. 2. geben mísiti se; ~ werjen
(z) přecházeti, (z) převraceti; mísiti, pěstí.
— II. D- n E₆ nelad, smes(ice); zmatek, ne-
porádek.

Durch-einander... (²²⁻) ...fallen n pa-
dání na hromadu; ~liegen n směsice. ne-
lad, neporádek; ~mengen n mínění; ~verfen n
(z) přehazování, (z) převracení.

durch-citeru vₐ (l) C₁₂ A. (²²⁻) odl. hni-
sati n mokvati čim, hnisem pronikati co; ti vₐ:
es hat durchgecittert hnis (rány) pronikli
prádlem.
B. (²²⁻) neodl. hnisem (na) plniti.

durch-empfinden (²²⁻) vₐ B₁ (p. p. bez ... , g...)
zivé (po)čititi; pročititi.

durch-fächen, durch-fachen %) provivati čim,
das Heuer ~ oheh rozdmychovati.

durch-fädeln (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. den Faden durch
das Radelbier ~ nit jehnon prüvěkati. 2. fig.
f S.- napáliti, osiditi; (v kartále) ohehráti koho.

durch-fahrbar (²²⁻) a D₂, 3 prujezdny.

durch-fahren C₉ A. (²²⁻) odl. I. vₐ (jn)
1. projížděti, projeći co n čim; er ijst nur durch-
acjahren jen projel. 2. fig. a) (to konči) nedati
se udřžeti, (s plášiti se; b) rázně zakročiti
(c durchgreifen I. 2.1. — II. vₐ a) e-n Wege ~
a) (die ausfremben) estu proje(zi)ti n vy-; b) (baß-
nen) durch (Gebühre) se. proaziti (povozek) estu
coступen houštinou, projeiti houštinou: © hor. e-e (hutte) ~ pře-
jiti n prochoditi dul; b) e-e (hach) ~ noc pro-
je(zi)ti n jízdou (v povoze ata) stráviti. —
B. (²²⁻) neodl. III. vₐ (někdy jn) 1. projížděti
n projeći; pronikati, probihati (čim n col);
cin zdauter durchdrübr f-e (Gleider hřuza ho
obesla. 2. (ahrend trennen) jízdou oddeliti, pře-
jeti, roz-.

Durch-fahrt (²²⁻) f E₁₈: a) jezdění n jízda
kudy n čim; prožídní, projeći, ‹, projíždka;
b) průjezd.

Durch-fall (²²⁻) m D₁, 1. propadnuti (kudy
n čim; fig. propadnutí (divad. kusu), neúspěch.
2. pat. průjem, běhavka (= Diarrhée). 3. ⊕
hor ~ beim Kätterwurf propadky.

Durch-fall..., durch-fall... (²²⁻) ~außall m
záchvat průjmový; ~artig a průjmovitý, na
způsob průjmu; ~freu; a w�ren Gangge geol. úpadni
kříž žilný; ~lutte f ⊕ hor. propadní lutna, pro-
padnice.

durch-falten C. A. (²²⁻) odl. I. vₐ (b) 1. pro-
padati, -nouti (otvorem). 2. fig. o hereich propad-
nouti; bei e-m Examen ~ propadnouti, neobstáti,
neprojiti při zkoušce; bei e-r Naht geol. propadnouti,
nebyti zvolen; in der Vetterie ~ v loteri nevyhráti. —
B. (²²⁻) neodl. II. vₐ e-n Manm ~ padati n p
propadnouti prostorem.

durch-faltten (²²⁻) I. vₐ C₁₃ neodl. 1. (siva-
štiri. 2. ‹, die Fände ~ faltten ruce spinati
p sepnouti. — II. vₐ, D- n E₆, bez pl.: ⊕ geol.
D- von Gängen zkrízeni rudných žil do úpadu,
úpadni zkužení (rudných žil).

Zurich-fäße (²²⁻) f E₂₂ bez pl. prohnilost;
path. = Wurzelnäße.

durch-falten C₁₂ vₐ (jn) A. (²²⁻) odl. pro-
hni(vanti). K. (²²⁻) neodl. prohniči n s- (úplně).

durch-fechten B₅ A. (²²⁻) odl. I. vₐ v boji
n v zápase projiti co n čim: den ganzen Dag ~
cely den (pro)bojovati; fig. e-e Meinung ~
mínění bojem platnost zjednati, s míněním proniknouti. — II. vₐ, vₐ ~ a) probojovati se
cudy, zápasem estu si proklestiti; b) f (to ce-
tujch (to vovarysch) = durchbetteln II. — D. (²²⁻) neodl.

III. vₐ e-e Stadt ~ zápasiti po městě.

durch-fegen vₐ C₁₂ A. (²²⁻) odl. prometati,
p-ésti, K. (²²⁻) neodl. o bouři: hnáti se čim.

durch-feiten vₐ C₁₂ A. (²²⁻) odl. 1. propilo-
vati, pře-. 2. fig. ein Gedicht ~ baseň propilo-

durch-fenstern

— 717 —

[Durchführung...

vati (= durcharbeiten 1. l.). B. (২২) neodl. prepěvovati (co).

durch-fenstern (২২) vₐ C₁ odl. = durchbannen.

durch-fenstern C₁₃ A. (২২) I. vₐ provlčiti. vlhkem proniknouti eo. — B. (২১) odl. II. vₐ (b) o vlhkosti: prosáknouti.

durch-fenstern C₁₂ A. (২১) odl. I. vₐ e-n ſien-kaanna vytopiti. — II. vₐ (b) (hünburchdjeſſen) stři-leti čim n kudy; prostřeliti.— B. (২১) neodl. III. vₐ prohřivati p. prohřáti, za- (zcela), teplem pro-nikati.

durch-filtrieren (২১) vₐ C₁₂ odl. procediti, profiltrovati.

durch-finden (২১) vₐ (b), vₚ sich — B₁ odl. znátı a najiti cestu kudy, f. trefiti kudy.

durch-fingern (২২) vₐ C₁₂ neodl., odl. prostrčiti prsty čim.

durch-flammen (২২) C₁₂ neodl. A. I. vₐ = durchfeuern III. — B. (২২) odl. II. vₐ (in): daſ Feuer flammt durch oheň sálá n šlehá kudy, oheň proſlehuje.

durch-flasern (২২) C₁₂ neodl. vlákny protkati.

durch-flattern C₁₂ A. (২২) neodl. I. vₐ (in) proletovati. — B. (২২) odl. II. vₐ (\) (in) proletovati p -ěti co n čim.

durch-flechten I. vₐ C₁₄ A. (২২) odl. a) pro-flechten, -sti, v- co do čeho; jein Haar mit Perlen vlası perlami propletati; perly do vlasi vplétati; b) doplésti. B. (২২) neodl. das Haar mit Blumen vlası květinami pro-plétati. — II. vₐ % D-n E₇ bez pl., Durchſchluſ tung f E₁₈.

durch-flicken C₁₂ A. (২২) odl. I. vₐ (zcela) vy-spraviti, vyzáplatovati, zalátati; alle Striumpſe- všecky punčochy vyspraviti. — II. vₐ sich — F = durchbringen II. b.). — B. (২২) neodl. III. vₐ dieſe Kfeider ſund abgenugt und durchſlicht tyto ſaty jsou obnošeny a samá záplata.

durch-fliegen B₅ A. (২২) odl. I. vₐ (in) proletovati, proletěti (kudy; wo ist der Wegel durch-geſlen? kudy proletěl pták? — B. (২২) neodl. II. vₐ a) proletovati p proletěti, pře-co n čim; die Lüſte — proletovati vzduchem; b) fig. c-n Brief — list (rychle) přehlédnouti, zrakem přelétnouti.

durch-fliehen vₐ (in) B₅ A. (২২) odl. utikati p utéci kudy. B. (২২) neodl. utikaje pro-běhnouti.

durch-fließen B₅ A. (২২) odl. I. vₐ (in) protékati; durch die Stadt městem protékati; u. am. = durchſidern 1. — B. (২২) neodl. II. vₐ protékati co n čim; die Donau durchſlicht viſe Länder Dunaj protéká mnohými zeměmi.

durch-flimmern (২২, ২১) vₐ (b) odl., vₐ neodl. C₁₂ = durchimmern.

durch-flößen (২১) vₐ C₁₄ odl.: Holz unter der Brüſe — dřivi pod mostem proplaviti.

Durch-flucht (২২) f D₁₅ útěk kudy; fig. pručeh.

durch-flüchten (২২) vₐ (in) C₁₃ odl. = durch-ſlichen A.

durch-flug (২১) m D₁₁ proletění.

durch-flugs (২১) m D₁₁ protékání, průtok.

durch-flüstern (২২) vₐ C₁₂ neodl. šeptati (co) kudy.

durch-fluthen (২১, ২১) vₐ (in) odl., vₐ neodl.

C₁₃: ein That ~ údolí(m) protékati; prouditi a těci údolím.

durch-forschen (২২) C₁₄ odl. a neodl. I. vₐ prozkoumati, propátrati, probadati. prozpytovati. — II. vₚ sich — (pro)zkoumati se. — III. vₚ D-n E₇ bez pl., Durchforschung f E₁₈ výzkum.

Durch-forschungs... (২২... , ২১...) —bcricht m zpráva o výzkumu.

durch-forschen (২২) I. vₐ C₁₇ odl. tes probi(rati, promytili. — II. vₚ D-n E₇ bez pl., Durchforschung f E₁₈ probírka, průběr, promyčent.

Durch-forſtungs... (২২...) 1.8. -arbeiten fpl. práce probíraci; -betrieb m probírání; -erlös m, -ertrag m hmotnost průběru, výnos n užitek z průběru; -fläche f plocha průběru; -holz n dřivi z probírky n průběrové; -maſſe f hmotna průběrova; -reißig n klest průběrový; -ſchlag m proběrać se; -wecg m průšeck.

durch-fragen C₁₂ A. (২১) odl. I. vₚ sich -doptati se kam; dostati se kam n fig. dojiti čeho ptaním. — B. (২১, ২১) odl. a neodl. II. vₐ vyptati se všechn; ct. - vyptati se na všecko.

durch-fressen C₁ A. (২১) odl. I. vₐ prož(i)-rati (co); (acten) proletati, promoriti; co; cin Loch ~ diru prožrati „proleptati. — II. vₚ sich ~ 1 = durchbeifen III. 1. 2. f (dimmeregen) přizivovati se, pasořiti; er prijeſt sich überall durch všeude se přizivi. — B. (২১) neodl. III. vₐ prož(i)ratı, proleptati (co).

durch-frieren Iₙ A. (২১) odl. I. vₐ (in) promrnouti. — B. (২১) neodl. II. vₐ (pro)mrzatı, mrazem proniknouti co.

durch-fristen (২২, ২১) vₐ, vₚ C₁₃ odl.: jein Leben, sich -větiti se, protloukati se, živoriti, strádati.

durch-frohnen, durch-fröhnen (২২) vₐ C₁₂ neodl. při práci projiti co n čim.

durch-froren (২২) p. f od durchfröieren B.

durch-fröstela (২২) neodl. a odl. vₐ, vₐ (in) C₁₂ promrAZITI.

durch-frosten (২২) vₐ C₁₃ neodl. = durchfröieren.

durch-fuchten (২২) vₐ odl. = durchprüigen. durch-füchten (২১) odl. I. vₐ 1. et. durch et. underere -citiati co čim n mspr. skrz co; fig., er scheint es nicht durchzuführen zdat se, že si toho nevšimá. 2. fig. (pro)citi (hluboce) co. — II. vₚ sich - prohmatati se kudy.

Durch-führ (২১) f E₁₈ průjezd, projiždka.

Durch-führs... (২১...) -handel m průvozný občeh; -verfahren n řízeni ve věcí průvozných; -warc f průvozné zboží: -jołl m pručehodní clo průvozné (clo); -jołl-tarif m sazba na průvozné clo (sre Durchgangs...).

durch-führbar (২১) I a D₁₃ vykonatelný. — II. s Durchführbarkeit f E₁₈: ich befreite die D-feit der Zache popíram, že by to bylo lze vykonati.

durch-füthren (২১) I. vₐ C₁₂ odl. 1. prováděti p prověsti; provážeti p provězti. 2. fig. prověsti, vykonati; e-e Melle - úlohu dohráti. 3. O das Blech - plech docinovati. — II. vₚ D-n E₇ bez pl., Durchführung f E₁₈.

Durch-führungs... (২১...) -bestimmen, gen fpl. des Gesetzes pravidla o vykonávání zákona; -patent n uvozovací patent; -poſt f

durch-füllen

— 718 —

Durch-greifen

položka k provedení n právodná; ~ sat m
bud. véta k provedení; ~verordnung f nati-
zeni uvozovací n prováděci.

durch-füllen (22-2) vₐ C₁₂ odl. plniti nálekvok.

durch-funkeln (22-2 n 22-2) vₐ (b) odl., vₐ neodl. C₁₂ = durchkünden.

durch-furchen (22-2 n 22-2) vₐ C₁₂ neodl. (pro)bräzditi; fig. die Wegen ~ viny bräzeti n rozrázeti, jeti vnami; durchfurchte Zim (rozbräzdóné n vrásěte zé).

durch-futtern, durch-füttern (22-2) vₐ C₁₂ odl. 1. Wieb den Winter ~ krniti n prechovati dobytek (po) celou zimu. 2. (naj)krniti kohu. 3. e-n Rech ~ (e₂ 22-2 neodl.) kabát (zelača) podstiti.

durch-gähnen (22-2) vₐ C₁₂ neodl. (e₂a) pro-
zivati.

durch-gähren (22-2) vₐ (in) B₇ odl. prokvasi-
siti se, vy- se (ráčne).

Durch-gang (22-2) m D₁, 1. a) pruchod; ~ der
Zuden durd das Meiste. Meer přechod Zidů Rudým
morem; hier in tein pruchod není dovolen,
pracházeti není dovoleno; das Haus hat e-n ~
aus e-r Strage in die andere dům má průchod
z ulice do ulice; ein Haus mi ~ pruchodní n
-ici dům. 2. † fig. (übergang) přechod.

Zurch-gänger f (22-2) m E₆, ~ in f E₁, 1. ne-
právný dlužník. 2. upřelý pokladník; s sm.
upřehlik. 3. nepořádník, halabala, ledajáře (k).

durch-gängig (22-2) a D₂·₃ 1. (vše)obecný,
celkový; ~ Regel všeobecné n obecné platné
pravidlo; ~er Preis stálá n obyčejná cena;
tie jnd ~ gut jsou vesmés n celkem dobré.
2. prov pruchodny, P pruchodiele; ~es Haus prů-
chodní dům.

durch-gänglich (22-2) a D₂·₃ = durchgängig 2.

Durch-gangs... (22-2) ~ -fern-groh um ast. stroj
pruchodní n passážní, passážník; ~gut n zhóži
pruchodní n průvozné; ~handel m oboch
pruchodní n pruvoznv; ~gerechtigkeit f právo
pruchodu n pružozu; ~recht n: a) pruchod,
průvoz; b) = gerechtigkeit; ~note f hud. nota
se znaménkem pred schou; ~schen m list
pruchodní n průvoznv; ~stelle f plav prů-
chod; ~joll m pruchodní n průvozné clo.

durch gäten (22-2 n 22-2) neodl., odl. vₐ C₁₃
ho-p., propleti.

durch-gaukeln ~ (22-2) vₐ C₁₂ neodl. laškuje
atd. projiti (col).

durch-gessen (22-2) vₐ C₃ odl. podati n dáti
čim n kudy co.

durch-gebrauchen (22-2) vₐ C₁₂ odl. vy-
potřebovati (šmahem n vesmě).

durch-gehen C₁₀ A. (22-2) odl. I. vₙ (in) 1. pro-
cházeti p) projíti: a) durch et. ~ procházeti
čim; der Zaden geht nicht durch (durch das Cho) nit
nelze provléci; die Angel itt durch das Herz durch
gegangen kule projela srdeem; hier geht fein
Wea durch tudy jest cesta zakázána, tudy se
nedovoluje choditi; (o zhóži procházeti (com);
~ lassen provázeti; der Wieb gienig zum Mueden
durch rána pronikla až do kosti; das Wasser
goht durch den Stoff nicht durch voda látkou,
neprosakuje in nepokrič; b) o zákoněch, návržich
atd. (angenommen werren) projíti, běti přijat n
schválen; das Gejeß itt im Parlamente durch
gegangen zákon byl od parlamentu přijat;

(c) fig. das geht (mii) durch, das mag jo mit ~
to projde n u-n uehäzi. 2. ~3-m et. ~ lassen pro-
minouti komu co; ~3-m nichts ~ lassen nelpromi-
nouti nie komu. 3. procházeti čim v celém roz-
sahu; diese Regel geht durch toto pravidlo platf
vüluci a všeobecné (r durchgängig 1). 4. o konse-
neradi se udržeti, (splašiti se (a ujeti). durch-
gegangenes Fied splasený kůn; die Fierde wurden
idien und giengen durch kome se splasily a ujely.
5. fig. a) er geht grade durch jde rovné, jedna-
primo; b) F utěci (= durchbremmen III. fig. a
erüden III. 3. 6.) tov. (to) jelenu (viku) utikati. 7. plav
núlee se zachytiti, vyrthnouti se ze dna. ~
II. vₐ die Zölen ~ podečve prochoditi; fid
tie Niße ~ nohy si chúzi rozedriti. — B. (22-2 n
22-2) neodl., odl. III. vₙ (in, b) et. ~ procházeti
p) projiti co n čim; er hat o ist die Zimmer durch-
gegangen prosel pokoji n -e; fig. (obyš. 22-2)
prohřízeti, zkouseti, zkoumati; e-n Berdi ~
zprávu prociitati. — IV. ~d a: 1. a) och. pro-
cházetic. průvozný; ~der Einung textn. návod
rovnobězný; b. hud. nepřeržitý; ~de Noten =
Durchgangenoten; ~der Sun vlak bez zastávky
jedouci, vlak nezastavujíc se; ~des Billet
hřtek prestupný. 2 = durchgängig. — V. %
1. ~2- n E. bez pl.: a) = Durchgang 1.; b) anal.
A. 2. anal. B. ~2 Durchgehung f E₁, zkouška od.
durch-gechens (22-2) adv. = durchgängig 1. adv.
durch-geigen (22-2 n 22-2) vₐ C₁₂ odl. a neodl.
cim Zidt ~ prehousti, kus přehrát; die Kadt ~
stráviti noc hrou na housle, housti (po)
celou noc.

durch-geisen (22-2) vₐ C₁₂ odl. = ačišen.

durch-geistigen ~ (22-2) vₐ C₁₂ neodl. =
vergeistigen.
durch-geleiten ~ (22-2) vₐ C₁₂ odl. prová-
deti p prověst, do- (kohol) kudy.

durch-gerben (22-2) vₐ C₁₂ odl. 1. Θ vydě-
lati. 2. fig. 3. ~ vydelati komu kůzi, zbiti,
stlouci koho.

durch-gießen vₐ B₂ A. (22-2) odl. prolévati
p) prolii (čim). B. (22-2) neodl. prolii co (úplné).
za-, (litím n naléváním) (n) prolii.

durch-glanzen C₁₄ A. (22-2) odl. vₙ (b) pro-
bleskovati, prozatovati, býskati se čim.
B. (22-2) neodl. prozatovati, leskem n záí
plniti co, rozlévati záři po čem.

durch-gleiten C₅ praes. ind. , imp. C₁₃
A. (22-2) odl. vₙ (in) proklouznouti, projeti.
B. (22-2) neodl. vₐ proklouznouti, projeti čim.

durch-glimmen (22-2) vₐ C₁₂, B₅ neodl. (dout-
naje) propaliiti, prožici.
durch-gličern (22-2 n 22-2) odl., neodl. vₙ (b)
probleškovati, třpytiti se čim.

durch-glihen A. (22-2) odl. Cien ~
zelezo rozzhaviti n prožižati p -ci. B. (22-2)
neodl., fig zanititi, žárem n zápalem napl-
niti, prodehnouti.

durch-graben C₁₀ A. (22-2) odl. I. vₐ Sécher ~
diny prokopati. — II. v₇ jich ~: fid durch den
Serg ~ prokopati se n si zem vrehem. —
B. (22-2 n 22-2) odl. a neodl. III. vₐ den Boden ~
prokopati pádu; s. sm. bibl. die durchgrabenen Hände
da Ciehserns proklane ruce Spasitelevy.

durch-greifen (22-2) I. vₙ (b) C₂ odl. 1. sá-
hnouti, kudy prostrěiti nuk. 2. ſi durchdringende
engreifen (rázně) zakročiti. — II. ~d part., a

Durch-griffs...

— 719 —

[durch-jagen

pronikavý, projímavý; rázný, (entjedcent) roz-
hodný.

Durch-griffs... (v̈l̈) ...) -tact m důrazná rozmyslnost.

durch-grübeln (v̈l̈) n. v̈l̈) odl., neodl. v̈a C₁₂
hloubati, badati (o čem), prohloubati, proba-
dati (co).

Durch-guck... (v̈l̈) ...) -tan n plav. vyhlidkový
hejtor.

durch-gucken f. (v̈l̈) vₘ (h) C₁₂ odl. prokuko-
vati, divati se (udy n čim)

durch-gursgeln (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. propiti.
pitim promarniti.

Durch-guſs (v̈l̈) m D₁₂. 1. proléváni, pro-
liti 2. vec, kterou se leje n prolévá; ſejm.:
a) = (guſſstein; b) = Durchdrifag.

durch-haben (v̈l̈) vₐ A₂ odl. ven cl. das Buch
(durchgegeben haben) míti knihu prüfctenu; wir haben
den Faden durch máme nit navelčenu, pro-
vlekli jsme nit; wir haben den Stanten durch
(aebracht) zachránili jsme nemocného.

durch-haken (v̈l̈) n. v̈l̈) odl. „neodl. vₐ C₁₂
= durchbauen 1. 2.

durch-hageln (v̈l̈) vₚ (h) C₁₂ odl. cš lagelt
durch kroupy padaji n pronikaji kudy.

durch-hallen (v̈l̈) C₁₂ neodl. vₐ, vₐ (h) =
durchtěnen.

durch-haften (v̈l̈) vₐ C₂ odl. dodržeti, vy-
pře- (ohv. anſhalten 1. 4.).

durch-hämmcrna (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. 1. (dobie
n. upíně) prokovati, prokouti. 2. prokouti,
kladivem proraziti.

durch-harken (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. (hráběmi)
prohrabati.

durch-harren (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl. c-e ſeit
čas stráviti čekáním, pře-ekati čas.

durch-härten (v̈l̈) vₐ C₁ neodl. (úplňě) za-
kaliti, zatvrditi.

Durch-hau (v̈l̈) m E₃ průšek, č., vyſeka,
pru-, pruklest, proseč, prorub.

durch-hauchen C₁₂ A. (v̈l̈) odl. vₙ (h) pro-
dechovati. B. (v̈l̈) neodl. vₐ = durchbauten

durch-hauen (v̈l̈) C₈ odl. vₐ 1. a) cin
(čes) ~ díru prokopati n vy-, prosekati; c-n
Weiß ~ cestu prokopati n (kopáním) proraziti;

b) ſes. prosekati, proklestiti, prorubati; c) abs
ein Rebel ist jo did, daßs maß nicht mit dem Zabel
~ fanu mlha jest tak husta, že by ji mohl
krájeti. 2. (těž v̈l̈) neodl. prokopati, prose-
kati, proſlehati atd.; (entjwei hanen) rozkopnouti,
rozseknouti, rozšlehnouti atb.: fig. den Knuteu
uzel rozrtiti. 3. ~ o v̈r. ſich ~ prokopati, pro-
sekati atd. cestu komu (n. v₇ si), prosekati koho n
v₇ se. 4. a) F. ~ zbíti, stlouci koho; mit der
Weißtiche ~ zmŕskati, spráskati koho; b) fig. ♀
(vereunben) pomlouvati, přemílati, F drbati;

5. ☉ hor = durchbrechen III. 3. ☉ hor

Durch-haus (v̈l̈) n D₆ dům s východy do
dvon ulie; (Durchganaßhan) průchodní n F prů-
chodici dům, průchod.
durch-hecheln (v̈l̈) I. vₐ C₁₂ 1. (pro)vochlo-
vati. 2. fig. F. ~ přemílati, přetrásati, pře-
třepávati, F drbati koho. — II. % D. n E₇
bez pl., Durchhechelung f E₁₈.

durch-heſten (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. prošiti co kudy.

durch-heiterm (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl. = durch-
leuchten B.; fig. = anſchletern.

durch-heisen (v̈l̈) vₐ odl., neodl. vₐ C₁₂
protopiti, vy-

durch-helfen (v̈l̈) B₄ otl. f. vₙ (h) a v̈. vₐ.
S.-M. ~ průmoci komu kudy; příspěti komu k útěku;
s. am. pomoci komu n vytrhnouti koho z nesnází;
vytrhnouti koho; S.-M. durch e-c stranhybit ~ uzdra-
viti koho; f. pomoci komu (ke)dravo (v anſchlehen 1. 2.).
— II. v₇ sich ~ (dat.) vyváznouti z nesnází, pomoci
si, vytrhnouti se, der weißs hib immer durchgu-
ſehen ten si vzdv. (nějaki) pomíže (z nesnází);
jid hálmerlied ~ = durchbringen H.

durch-helfen (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl. světlem
pronikati. úplne osvetlovati.

durch-herrſchen C₁₁. A. (v̈l̈) neodl. I. vₙ:
ein Land ~ panovati vſi n celé zemi. — B.
(v̈l̈) odl. II. vₙ (h) panovati od začátku do
konce.

durch-helfen (v̈l̈) vₐ C₁₄ neodl. při stvani
proběhnouti (co).

durch-haucheln (v̈l̈) v₇ sich ~ C₁₇ neodl.
pomáhati si pokrytevtim.

durch-haufen (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl. 1. vy-
tím vyje n řevem proběhnouti ... 2. vy-
tím řevem (napplniti; den Wald ~ výti n řvati
po celém lese.

Durch-hieb (v̈l̈) m E₃ = Durchlan.
Durch-hiebs... (v̈l̈) ...) ~ſtadium n doba
vyſeka.

durch-hin (v̈l̈) v̈) adv., poněkud † = hindurch,
durch und durch (v durch II. 2.).

durch-hißen (v̈l̈) vₐ odl., neodl. vₐ C₁₄
horkem proniknouti n (napplniti (co).

durch-höhen (v̈l̈) vₐ odl., neodl. vₐ C₁₂
prodlabati, prosekati; vydřititi.

durch-höhaen (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. vyſropiti
si posměch z koho, strápati si smich n sasky
z koho, vysmívati se komu, přemílati koho.

durch-holen (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. 1. ct. ~ jíti
pro co, priněsti co kudy. 2. fig. f a) = durch-
heisen I. 2.; b) = durchprüfen. 3. der Wind hat
nus durchgechelt (curstringend umweht) vitr nás
profoukal.

durch-holzen (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl. = durchhauen.

durch-horchen (v̈l̈) vₙ h. C₁₂ odl. 1. po-
slouchati kudy. 2. poslouchati až do konce.

durch-hören (v̈l̈) vₐ C₁₂ odl. 1. slyšeti kudy.
2. slyšeti až do konce.

durch-hungern C₁₂ A. (v̈l̈) vₐ neodl. (hj. jen
v p. p.) vyh'adoviti, hladem vvmoriti. B. (v̈l̈)
vₙ (h) ein dažre ~ trpěti had (por cel. tok).

durch-hüpfen C₁₂. A. (v̈l̈) odl. I. vₙ (in)
prohopkovati. — B. (v̈l̈) neodl. C₁₂ neodl. II. vₙ pro-
hopkovati, hopkuje proběhnouti (co).

durch-huſchen (v̈l̈) vₙ (in) C₁₂ odl. = durch-
ſchluſjen.

durch-irren (v̈l̈) vₐ C₁₂ neodl.: die Furen ~
blouditi mvami, bloudlidi nivv.

durch-jackern (v̈l̈) C₁₂ A (v̈l̈) neodl. vₙ (in)
= durchjagen I. B. ... v̈l̈) odl. vₐ F = durchpriageln

durch-jagcn (v̈l̈) I. vₙ (in) C₁₂ odl. hnáti so
prohnuati se, proběhnouti, prolétnouti kudy.
II. vₐ 1 den ſeind durch die ganze Stadt ~ ne-
přitele celým městem prohnuati. 2. tež v̈l̈)
neodl.: a) c-n Wald ~ honiti po lese, probi-
hati na honě lesem; b) proběhnouti, pře-
proletnouti, pře- (co); ein Buch ~ knihu rychle
čísti n f hltati: sich mit e-r Angel die Stine ~

durch-jammern

— 720 —

Durch-lafs

kouli si do čela vestreliti, celo si kouli pro-
střeliti, hlavu kulí si prohnati.

durch-jammern (২২-২) vₐ C₁₂ neodl. projiti
co s nátkem n s bělováním.

durch-kaien (২২-২) vₐ C₁₂ neodl.: ein Ţau ~
lanu prehoditi.

durch-käften C₁₃ A. (২২-২) neodl. I. vₐ pro-
chladiti. zimou n chladem proniknouti; ein (we-
tränt ~ napoj (s)chladiti (nědem). — B. (২২-২ odl.
II. vₐ (inj) (s)chladu) pronikati. — III. vₐ Ț ~ n
E. bez pl. Durchkältung f E₁₈.

durch-kämmen (২২-২, ২২-২) vₐ C₁₂ odl. pro-
česati.

durch-kämpfen (২২-২) vₐ / v₇ sich ~ C₁₂/১১, odl. = durchjemen A. I., II. a.

durch-karabatjchen (২২-২) vₐ C₁₄ odl. sprá-
skati karabácem n býkovcem.

durch-kauen, durch-känen (২২-২, ২২-২) odl., neodl. C₁₂ I. vₐ prozvýkati; fig. F uvazovati o čem. — II. vₐ sich ~ jin durch et. ~ = durch- freffen II.

durch-keifen (২২-২) vₐ C₁₂ odl. 1. klinem pro-
raziti. 2. f = durchprejaitn.

durch-kělern (২২-২) vₐ C₁₂ odl. vin. (pro)tlá-
čiti, (pro)lošovati.

durch-kendelc (২২-২) vₐ C₁₂ odl. prov. (rýn) pro-
lomiti led uprostřed reky

durch-kěuchten (২২-২) vₐ C₁₂ neodl. projiti co
těže oddychuje n supaje n chytje dech.

durch-klären (২২-২) vₐ C₁₂ odl. vyja-niti.

durch-klanben (২২-২) odl., neodl. vₐ C₁₂
(úplně) probrati n přebrati co; fig. premy-
šleti o čem.

durch-klemmen (২২-২) vₐ C₁₂ odl. svírati,
tísniti (co) kudy.

durch-klettern A. C₁₂ A. (২২-২) odl. I. vₐ, vₙ (inj) prošplhati, prolézti. — B. (২২-২) neodl. II. vₐ prošplhati, prolézati co n čim.

durch-křimmen (২২-২) neodl. vₐ, vₙ (inj) a (২২-২) odl. vₙ (inj) B₂, C₁₂ = durchkřimmen.

durch-klingen (২২-২, ২২-২) odl. neodl. vₙ (b),
vₐ B₁ = durchkřěnen.

durch-kłopfen vₐ C₁₂/১১, A. (২২-২) odl. 1. pro-
klepati (co) kudy. 2. f = durchprejěteln. B. (২২-২)
neodl.: den ganzen Wald ~ probihati celým le-
sem, celý les proběhati; F promarniti, pro-
hřiti.

durch-klüften (২২-২) vₐ, vₙ (inj) C₁₃ neodl. prostopnouti, prošěpiti; das (šebrige ist durch- tliijen pohoři jest samá rokle n mspr. phno roklin.

durch-kneten (২২-২, ২২-২) odl., neodl. vₐ C₁₃
prohnisti.

durch-küpfen (২২-২) vₐ C₁₂/১১, neodl.: mit
Bändern ~ stůžkami provázati.

durch-kochen (২২-২) vₐ C₁₂ odl. (dolře) pro-
vařiti.

durch-kommen (২২-২) vₐ (inj) B₃ odl. 1. pro-
cházeti, projiti (akudy); der Weg ist so jaledlu, daje
taum durchgutemmen ijt cesta jest tak spatna,
že stěži (po ní) přejiti; mit dem Wehr ~
(urch das gret) vrtákem proniknouti n prora-
ziti, dřevo provrtati. 2. fig. dostati se, pomoci
si, vváznoutni (z čeho), uniknouti čemu; aus e-r
(Gehahr ~ vvváznouti z nebezpečenství, unik-
nouti nebezpečenství; aus e-r krankheit ~
nemoc prestáti, mit Lügen femmen Ţie nicht

durch lží si nepomůzete; f je so ~ tak tak
vystačiti n se protlohou. 3. im Cramen ~ (be-
řicem) projiti n obstáti n F protáhnouti se pri
zkousee. 4. abs. er ijt gan durchgetemmen:
a) (urch das Much) pročetl n pře- celou knihu;
b) přehlédł všecko.

durch-fönnen (২২-২) vₐ (b) C₁₇ moci (pro-
jiti ata) kudy; der Weal kann nicht durch pták
nemůže proleteti; der Waren tanu nicht durch
vůz nemůže projeti; das Zdihf kann nicht durch
lod nemůže proplouti.

durch-koschen (২২-২) odl. C₁₃ (z)ochutnati
všecko; gründhö ~ důkladné ochutnati.

durch-krählen (২২-২) vₐ C₁₂ hor. prohrabati.

durch-franken (২২-২) vₐ (b) C₁₂ neodl. ein
3afr ~ býtí nemocen (po celý) rok; rok ne-
mocí stráviti.

durch-franken C₁₄ A. (২২-২) odl. I. vₐ 1. pro-
skrábati. 2. wskrábati se, skrabáním vy-
hladiti (co). — II. v₇ wě ~ proškrábati se,
skrábáním se dostati kuwo. — B. (২২-২) neodl.
III. vₐ (úplně) poskrábati; gan durchkigt
všecek n celý poskrábán.

durch-fränjeln (২২-২) vₐ C₁₂ neodl. (7)ka-
dě-
ři-
ti. (7)vliniti.

Durchkraut (২২-২) n D₅ = Durchdruck 7.

durch-frenzen (২২-২, C₁₄ neodl. I. vₐ, vₙ:
1. a) (řě) ~ (skřížiti, krížovati (vₚ se), proti-
nati se; b) procházeti co na příč n krizem
krážem: c) fig. 3-8 kláne ~ pracovati proti
komu, půlany n zámvory ˇ a hatiti n mariiti; iše
Anterejen ~ sich jejich zájmy si odporuji;
2. coel. prostupovati; ein (ang durchbreut den an-
deren žila žilu prostupuje: w prostopovati se,
křížovati se. — II. 1. vₐ Ț ~ n E₇ her pl., Durch-
frenzung f E₁₈ ~ Ț von (w)ängen 8 hor. prostup
zil rudnych, průřez; Verbindnma mittels Ț spo-
jení průřezem. 2. železn. jen Durchkrenzung f
E₁₈ křížovatka (kolejí) (= Kreuzfelle).

Durchfrenzungs... (২২-২) ... = -zwillinge mpl.
8 kryst dvojcata křížová.

Durch-frenzer (২২-২) m E₉ (ßbat) ~ procházeč
(ádot).

durch-kriechen B₂ A. (২২-২) odl. vₙ (inj) pro-
ležati. B. (২২-২, ২২-২) neodl. a odl. 1. vₐ pro-
lež a ti (co n čim). 2 prolézti n s- (co); alle Wintel ~
všecky kouty prolézti n s-.

durch-kriegen f (২২-২) vₐ C₁₂ odl. = durch-
betemmen.

durch-kühlen (২২-২) vₐ C₁₂ odl. = abtühlen.

Durch-kunft (২২-২) f E₁₈ bez pl. = Durch-
riege.

durch-lachen (২২-২) vₐ C₁₂ neodl.: den
Wald ~ les smíchem (na)plniti, smáti se po
celém lese n až se to celým lesem ožívá.

durch-langen (২২-২) C₁₂ odl. I. vₐ podati
(co) kudy. — II. vₙ (b) fig. (po)staciti.

durch-längen 8 (২২-২) vₐ C₁₂ odl. hor (durchs-
fahren) projiti, pře-, přebiti, přelomiti, pře-
kopati, predělati, přeraziti (střídou horninu).

durch-kärmen (২২-২) vₐ C₁₂ neodl. die ganze
Racht ~ (po) celou noc povykonat n řáditi n tro-
piti hluk.

Durch-lafs (২২-২) 1. m D₁₂ prop(o)uštěni, po-
volení pruchodu (akudy). 2. a) (suline, železnic atá)
propustek, pruchod, průlez, průjezd; b) =
Durchwir, Durchjagd; c) mine = Adjuzierwerk;

Durch-fs3...

— 721 —

[durch-mischen]

d) stav. podjezd; e) (u rybnika) splav; (n faty) průplaviště; ~ an der Wassermeiche vraťka, jemčina; den ~ öſſnen vraťa vyhradití; den ~ perren vraťa zahradití; f) hor. proplach. ~ mit (vějíle = gevalte; g) pontonový propust (dům)

Durch-taſſs... (22.) ~ brüde f most pro-
pouſteji lode; polyblivý most; ~gefäile n
hor. stupňový proplach; ~gerinne a hor. pro-
plachový žlab; ~glied n., ~maſhine v Durſa
laſs 2. g); ~greben m hor. hareký proplach;
~rohr n trouba propustná; ~ſchaufel f ō hor.
proplachová lopata; ~ſchamm m ō hor. pro-
plachový mul; ~jeb n proplachové sito;
~ventil n ō str. záklopka propustná, pro-
pustný klapan; ~barrath m ō hor. proplachová smes. proplachovina: ~wchre f C. vod.
st. jez s vraty.

durch-faſſica (22.) I. %a 1. D. ~ propouſti
p) propuſti, dátı) projiti komu, nechati projiti
koho; a) dieser Zweif läget kein Wasser durch tato
lätka nepropouſti vody; b) vys. das Viſt: ~
svetlo propouſtěti. 2. při zkušćence: (propuſti).
3. = durchſieben, durchſiegen. 4. fig. (vid.) = durch-
tedten I. 2. 5. Œ hor. Græc. proplachovati rudy.
II. ~d a: ~der Boden prosaſkiva puda. = III. ſe
D̂ n E7 bez pl., Durchſchlagung f E18.

durch-fäſſig (22.) I. a D2,3 propustný. —
II. s Durchſäſſigkeit (22.) f: Durchſäſſigkeit des
Bodenſ prosaſkivost pudy.

Durchlaucht (21, 22.) I. f E18. Jasnost. —
II. d ~ a D2,3 = durch laſſtig.

durchlauchtig(ſt) (22., 22.) a D1,3, sup.
zejm. jen o vládnoučich knižatech, jasný, nejjasnejší.

Durchlauchtigkeit (22., 22.) f E18 =
Durchlandt I.

Durſ-ganf (22.) m D11. 1. = durchlanjen IV.
2. = Diarrhée. 3. ☞ pruſch.

Durch-ganf... (22.) ~ jaug m zelezn. =
durchgehender Bug v durchgeln I. 1.

durch-ganſen C. A. (22.) odl. I. %a (in)
a) probihati, proběhnouti: b) u ša. = durchliedent
I. — II. %a = durchgchen A. II.: durchgelanjene
Iiſche (b-hańnin) otaſlené n rozetrenen nocy.
— B. (22., 22.) neodl., odl. III. %a probihati,
proběhnouti eo n čim; v durchgelan B.: die Ede
durchläutft ihre Bahn in e-m ſchre zeměn pro-
běhne svou dráhu za rok; die Stadt ~ běžeti
a běhati městem, mésto n -em proběhnouti;
gan Praß ~ sběhati celou Prahu; ein Buh ~
rychle n zbězné přećiſti knihu; ~de Feſt po-
ložka průběžná. — IV. %, D̂ n E7 bez pl.

durch-gaagen (22.) %a C12 odl. proloučati
proluhovati.

durch-gaſten (22.) %a C13 neodl. die ganze
Ztart ~ zvonově projiti: celým městem.

durch-gaſterna (22.) %a C12 neodl. pročiſti.
durch-gaſchen %a C12 A. (22., 22.) odl., neodl.
1. e-e zic čas prožiti. 2. ct. (mit) ~ zažiti co. —
B. (jen 22.) neodl. oživiti, životem naplniti.

durch-gaſchen (22.) %a C12 provaſědi, pře-
provéſti, pře.

durch-gaſtern (22.) %a C12 odl. naučiti se
(čemun) dükladně n od začátku až do konce.

durch-gaſsen C. A. (22., 22.) odl. neodl.
I. %a pročiſti, př pročiſti, do. — B. (22.) odl.
II. %, ſich ~ ſich durch e-n Auter ~ (celého)
spisovatele přečisti. — C. (jen 22.) neodl.

III. ☞ %a (Gereſen) ctením rozthati. -- IV. %
D̂ n E7 bez pl., Durchſehung f E18.

durch-gaſsen C13 A. (22.) odl. %a (b) pro-
svitati, svititi kady; fig. vycházeti na jevo.
2. 3-m durch e-n dumletn ōrt ~ posvítiti komu
(na cestu tmavým městem. B. (22.) neodl.
%a proniknouti světlem, prosvítiti, prozaro-
vati čim; die Zentne durchdrehnet die ganze Welt
slunge osvětluje n. czarne čely svet.

durch-giſchen (22.) %a C13 neodl. 1. = durch-
ſenften B. 2. tes. probrati, prosekati.

durch-giegen (22.) %, %e ſich ~ w ſich (idat.)
die Gant ~ proleziſt se.

durch-kispeſn C12 A. (22.) odl. %n (b) septati
kady. B. (22.) neodl. %a jniti se projtem.

durch-kloſen (22., 22.) odl. neodl. %a C12
díru udělati do šeho, provrtati, proraziti atd. (id.)

durch-köcheru (22.) I. %a C12 neodl. diru udělati, děr nadelati do šeho; fig. porusiti.

II. durchlöchert a děravý. — III. %, D̂ n
E7 bez pl., Durchlöcherung f E18.

durch-ködern A. (22.) neodl. %a žanititi,
roz-, zapáliti (col. B. (22.) odl. %n im plamenem
proniknouti.

durch-küſten (22.) I. %a C13 neodl. provětrávati. — II. %, D̂ a E7 bez pl., Durchlüjtung f E18.

Durch-küſtungs... (22.) ~ apparat m pro-
větrávadlo.

durch-küſen (22.) %, ſich ~ pomáhati si n
pomoci lži, prolhati se, vv.-se.

durch-machen (22.) %a C12 odl. 1. a) ☞ do-
stati čim, prostrčiti, prondati čim; b) (dachtemder)
provrtati, proraziti; c, dokonati, čuti; d) (dachtem)
freidem (předklnouti). 2. proziti, za-, zakusiti;
er hat schon Beles durchgemacht již mnoho zažil;
e-c Krantzeit ~ nemoc prestiſti; er hat das durch-
gemacht zažil n zakusil to a proto to znä.

durch-maſhen (22.) %a C12 odl. (rozemliti.)
durch-mäſeln (22.) %a C12 neodl. = be-
fritteln I.

durch-malen (22.) n. 22.) neodl., odl. %a C12-
1. promalovati čimn. 2. (úplně) vymalovati.

durch-mannen (22.) %a C12 neodl. mužně
proniknouti.

durch-maſchen F (22. n 22.) neodl., odl.
C12,14 %a = durchmünchen.

Durch-maſch (22.) m D11. 1. pochod kady.
2. P žert. průjem, behavka.

durch-marschieren (22.) %, (in) C12 odl.
durch e-n ōrt ~ tálmouti městem n kuły

durch-meinen (22.) %a C12 neodl. uvažovati, přemýšleti (obv. erwungen).

durch-meſchen (22.) n. 22., odl., neodl. %a C12
áltem prodlabati; ein ſeh ~ diru prodlabati
n VY-.

durch-mengen (22.) n. 22.) odl., neodl. %a C12
= durchmünchen.

durch merken (22.) %a C12 odl. (s)pozorovati
(col) kudy.

durch-messen %a C4 A. (22.) odl. změriti
(úplně). B. (22. n 22.) neodl., odl. = durch-
ſchreiten II. durchziehen IV.

durch-messer (22.) m E7 math. průměr.
durch-mischen %a C11 A. (22.) odl. promí-
chati, promisiti. B. (22.) neodl. et. mit et. ~
promisiti eo (s) čim.

Německočeský slovník. I. Deutschböhmiſches Wörterbuch.

91

durch-müssen

— 722 —

[durch-raffen]

durch-müssen (薈) vₐ (b) C₁₂ odl. musiti
kon. musiti projit; der Vogel mujs durch ptak
musi proleteti; der Wagen mujs durch vuz musi
projeti; das Schiff mujs durch lod musi pro-
plouti.

Durch-muſſern (薈- n.薈) oſl. neodl. I. vₐ
preſhliſeti. pro. — II. ſp. D- n E. bez pl. pro-
hlīdka, pro-.

durch-nachten (薈) neodl. vₐ (b) C₁₃ nöc
strāviti.

durch-nageln (薈) vₐ C₁₂ neodl. hřemem n
- v prokláti.

durch-nagen (薈- n.薈) C₁₂ odl., neodl. I. vₐ,
prohrýzti, prozrati co — II. v₇r ſich ~ pro-
hrýzti se, prokousati se (kon.)

durch-nähen vₐ C₁₂ A. (薈) odl. ſich (dat.)
die Zinger ~ prsty šitim si prodribe. B. (薈)
neodl. prošivati v prositi.

durch-nafs (薈) d. D₂₃ (naskrz) mokrý,
promokbý-čený.

durch-nässen C₁ A. (薈- n.薈) neodl., odl.
I. vₐ ⇒ promociti, promokiti; id bin ganz durd-
näst jsem promokly az na kúži n jako mýš;
der Decen hat m-n Mantel durdunäst plást mi
promokl. — B. (薈) odl. II. vₐ (b) es hat durd-
genäst mokro n vlhko proniklo n prorazilo. —
III. % D- n E₇ bez pl., Durchnässung f E₁₈.

durch-nebelt (薈) a D₂₃ zamlžený, mihavý.

durch-nehmen (薈) vₐ B₄ odl. 1. prob. h- i-
rati (co), obřati se, zabývati se (čim) ein Cavinel
kapitolu prohriati n vykládati; id Vied ~ =
ein den. 2. fig. pretrepávati, f drbati (= durch
hedin I. 2.).

durch-nessen (薈) n.薈) odl. a neodl. vₐ C₁₄
= durchnässen.

durch-niſtern (薈) durch-nüſtern (薈) (薈- n.薈)
odl. a neodl. vₐ C₁₂ = durchnebtern.

durch-ölen (薈) vₐ C₁₂ neodl. olejem na-
pouſteti v napustiti.

durch-örtern ◎ (薈-薈) I. vₐ C₁₂ neodl. hor.
v durchbreven II. B. ⊕ hor. — II. ſp. D- n E₇
bez pl., Durchörierung f E₁₈.

Durch-paſſys (薈) m D₁₂ prusmyk, soutěská.

Durch-paſſieren (薈) vₐ (in) C₁₂ odl. pro-
cěžeti v projiti (v durchgelen I. 1.).

durch-paſſchen F. (薈) vₐ (in) C₁₂ odl. durch
dun Reth ~ brouzdati se n courati se blátem.

durch-pauſen (薈) C₁₂ odl. I. vₐ 1. ♀ pře-
buhnovati, do- dołonić na buben (n. 2). fig.
a zbiti, stlouci; b) dodělati (co), dočisti konku
atd — II. F. v₇r ſich ~ = durchdřagen II.

durch-pauſen (薈) vₐ C₁₄ odl. = durchbauſend.

durch-peinigen (薈) (薈) vₐ C₁₂ odl. strýz-
niti, zmučiti.

durch-peitſchen vₐ C₁₄ % (薈) odl. 1. zbičo-
vati, zinrskati, spráskati. 2. mrskaje hnatí, pro-
mŕskati koho kudy. B. f. (薈- n.薈-) odl., neodl. pro-
mŕskati, rychle n spushe odbyti (co). C. (薈-)
neodl. (to bouřa) a zmitati, lomcovati (čim); b) hu-
četi ...

durch-peſſen (薈) vₐ C₁₃ neodl. (morem)
nakaziti.

durch-pſeffern (薈) vₐ C₁₂ neodl opeſiti.

durch-peſſen (薈) A. (薈) vₐ odl. I. vₐ 1. pře-
hvízdati, přepískati (to začátku do končel). 2. id přiči
mir ein Vied durch evicim se v pískání, uicm
se pískati. — II. v₇n (b) 1. o vštru: (durchdrußanjen)

svištěti, šuměti, fučeti kudy. 2. der (Sijenbahn)
burg vjeiit durch vlak projiždí pískaje. — B. (薈-)
neodl. III. vₐ die Luft ~ hvizdati v (za)-
hvizdnouti vzduchem.

durch-pſliigen (薈- n.薈) odl., neodl. vₐ C₁₂
= durchadern.

durch-piſen (薈) vₐ C₁₂ odl. proklovati,
prozobati, prodo-.

durch-pilgern (薈) odl. vₐ (b) a (薈) vₐ C₁₂
(pro)putovati kudy (co n čim).

durch-pinkeln, durch-piſſen C₁₂,₁₄ vₐ A. (薈)
neodl. = bepinteln. B. (薈) odl. v₇n (b) čurati
n močiti a p- pr scěti kudy.

durch-pfätſchern (薈) n. (薈) C₁₂ neodl., odl.
vₐ, vₐ (in) brouzdati se kudy; probrouzdati,
pro- (co).

durch-plaudern (薈) vₐ C₁₂ neodl., e-e zůmne ~
hodinu prožvaniti, protlachati, tlacháním strá-
viti.

durch-pressen (薈) C₁₄ odl. I. vₐ 1. tlačiti
kudy, protlačiti, prolišovati (co): durch ein Zuh ~
sátkem promačkati n protlačiti. 2. (rádněj
) promačkati n vy- n protlačiti n vy- n vyliso-
vati. — II. v₇r ſich ~ protlačiti se, promačkati
se (kudy).

durch-proben (薈) n. (薈) odl., neodl., durch-
probieren (薈) odl., durch-prüfen (薈) n. (薈)
odl., neodl. vₐ C₁₂ 1. (prozokouseti. (pro) zkou-
mati. 2. ein Vied ~ piseń (pro)eviciti (= in-
lijen). 3. = durchſten.

durch-prügeln (薈) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ zbiti,
stlouci koho (= abprügeln).

durch-prußen (薈) v₇n (in) C₁₂ odl. (pro)
jiti v lesku n v nádřehe kudy.

durch-pudern A. (薈) neodl. vₐ C₁₂ na-
pudrovati. B. (薈) odl. ein Muster ~ = durch-
banden I.

durch-puſen (薈) n. (薈) odl. a neodl. vₐ C₁₄
pročistiti, prociditi; fig. vyšnoriť, vyzdobiti.

durch-quälen (薈) n. (薈) C₁₂ odl. I. vₐ v mukách
(s)tráviti (čač). — II. v₇r ſich ~ strádati, žíti
v útrapách, trampotiti se.

durch-qualmen A. (薈) odl. v₇n (b) =
durchrauchen A. B. (薈) neodl. vₐ = durch-
rändern B.

durch-quarzen ◎ (薈) v₇r ſich ~ C₁₄ neodl.
hor. býti smíšen s kiemenem.

durch-quellen B₇ A. (薈) neodl. v₇n = durch-
ſreinen B. B. (薈) odl. v₇n (in) = hervерquellen.

durch-queren (薈) vₐ C₁₂ neodl. přeraziti
na přěč, proniknouti přičně; ⊕ hor. zpřičiti
(žílu n plást překopem).

durch-quetschen (薈) vₐ C₁₄ neodl. = durchs
preſsen.

durch-rauſen C₁₂ A. (薈) vₐ neodl. pnouti
se n popinati se čim n mspr. skrze co. B. (薈)
v₇n (in). v₇r ſich ~ pnouti se kudy.

durch-raſsen C₁₂ A. (薈) odl. v₇n (in) zuřivě
n bourňě procházeti n projižděti čim n kudy, bour-
riti, hučeti kudy. B. (薈) n. (薈) neodl., odl. vₐ
1. zuřivě probíhati n pronikati co n čim. 2. do-
konciti n probehnouti (co) v divokém chvatu;
nach rach durchraſtem Tanje po divokém reji
(tanečnim). 3. (čas) prozuřiti, stráviti v zuři-
vosti.

durch-raſſeln (薈) vₐ neodl. a (薈) v₇n (in)
odl. C₁₂ s rachotem projižděti v projeti.